Oliva recupera el Concurs de Teatre en valencià 'Salvador Soler i Soler', en la seua XVII edició | Ajuntament d'Oliva\n19 octubre 2016 | cultura @es,Oliva Comtal\nDes del dissabte, 22 d’octubre, i fins al 4 de novembre, el Teatre Olímpia s’omplirà de cultura feta per falleres i fallers; mentre que el divendres, dia 11 de novembre, les actrius Lola Moltó i Victòria Salvador posaran el colofó al concurs amb la representació de l’espectacle “Si jo fóra rica”\nAquest dimecres, 19 d’octubre, s’ha presentat el XVII Concurs de Teatre en valencià ‘Salvador Soler i Soler’, que organitza la Junta Local Fallera d’Oliva en estreta col·laboració amb els Serveis Culturals de l’ajuntament. La presentació oficial ha anat a càrrec del regidor de Cultura, Enric Escrivà; el president de la Junta Local Fallera, Vicent Pérez; i la responsable de la delegació de Teatre de l’entitat, Noelia Inisterra.\nEl regidor ha destacat que “després d’un parèntesi de quatre anys, reprenem un certamen que va ser dels concursos de teatre amateur més importants de la Safor i que resultava imprescindible per a entendre la cultura a Oliva. Malgrat això, en els seus darrers anys va estar víctima de tota una série de perjudicis que el van debilitar fins a fer inviable la seua continuïtat. Una situació que hem decidit revertir amb la intenció d’impulsar la creació d’espectacles teatrals en l’àmbit faller i fer compatible la seua programació al costat d’altres propostes escèniques d’èxit contrastat.”\nEscrivà ha afirmat que la convocatòria de la XVII edició del ‘Salvador Soler’ ha sigut possible gràcies a l’organització de la Junta Local Fallera. “El teatre faller és un dels pilars fonamentals de la cultura del poble. Per això, des dels Serveis Culturals vam considerar adient establir sinèrgies de treball amb la Junta Local per a recuperar i mantenir el concurs, en el marc d’una programació cultural estable i diversa, i dintre de la nostra aposta pel teatre valencià i en valencià.”\nEl cartell anunciador, obra de la dissenyadora Helena Mañó, ret homenatge a Salvador Soler a partir de la signatura abreviada que feia servir l’autor en els seus textos: ‘3S’. En aquest sentit, “s’ha potenciat la promoció del concurs amb una imatge atractiva, actualitzada, i que suscite l’interés de tots els públics.”\nQuatre setmanes trepidants plenes de teatre\nEl resultat d’aquesta cooperació ha estat la programació de tres espectacles amateurs, i un de professional, que tancarà el certamen.\nL’Associació Cultural Falla barri sant Francesc inaugura la XVII edició la vesprada del dia 22 amb l’obra “Són els nervis”. El següent dissabte, 29 d’octubre, l’Associació Cultural Falla Casa d’Alonso posarà en escena “L’últim viatge”. El divendres, 4 de novembre, serà el torn del grup Ramón Sanz, de la Falla Institut, amb “Pels pèls”. Finalment, el divendres, dia 11, les actrius Lola Moltó i Victòria Salvador posaran el colofó al concurs amb la representació de l’espectacle “Si jo fóra rica”.\nL’acte de lliurament de premis donarà a conéixer els vencedors del ‘Salvador Soler’, en les diferents categories que avaluarà el jurat qualificador: millors intèrprets, principals i de repartiment, millor direcció, i primer, segon i tercer premi a l’obra teatral. Com a principal novetat, la comissió guanyadora accedirà automàticament al cartell de companyies participants en el IV Certamen de Teatre ‘Vila d’Oliva’, a celebrar en maig del 2017.\nGuardó ‘Pepe Colom’ a la millor direcció\nEl regidor de Cultura ha anunciat que el trofeu destinat a premiar la millor tasca de direcció s’atorgarà amb la denominació Guardó ‘Pepe Colom’ a la millor direcció. Pepe Colom va esdevindre una figura clau en la continuïtat del teatre aficionat a Oliva al llarg del segle XX. Històric component de l’Agrupación Artístico Olivense, va col·laborar amb diferents institucions oliveres i va formar part dels seus quadres escènics. Amb posterioritat, va jugar un paper essencial en la consolidació del Concurs de Teatre en valencià ‘Salvador Soler i Soler’, principalment, arran de la seua tasca com a director del grup de teatre de la Falla Barri Sant Francesc, que va dirigir entre el 1983 i el 2001. La Junta Local Fallera i l’ajuntament “hem estimat oportú reconéixer l’encomiable dedicació de Colom a mantenir l’afició per fer teatre a Oliva, quasi equiparable a la del mateix Salvador Soler”.\nFinalment, Escrivà ha elogiat la implicació de les comissions falleres participants, Sant Francesc, Casa d’Alonso i Institut, a les quals ha encoratjat a continuar demostrant el seu talent i creativitat.\nEls punts de venda anticipada són: M’encanta, Bar El Leñador, Espai Gràfik, G&S, Vicente Parra Home i Pollastres Salomé. El donatiu per accedir a la funció serà de 3 euros; però l’espectacle de clausura serà d’entrada gratuïta, fins a completar l’aforament.\nXVII CONCURS DE TEATRE EN VALENCIÀ SALVADOR SOLER I SOLER / PROGRAMACIÓ


Una valenciana fomenta l´empoderament femení a Tanzania amb la seua marca d´accesoris ecològics - Levante-EMV\n'Miss Viajera' ajuda al desenvolupament personal i professional de dones mitjançant la venda online de productes de comerç just\nlevante-emv | valència 27.02.2019 | 11:12\nLa valenciana Ana Marco és la creadora de "Mis Viajera" Levante-EMV\nLa valenciana Ana Marco és la creadora de "Mis Viajera"\nLa jove valenciana Ana Marco, de 31 anys, és llicenciada en economia i està especialitzada en màrqueting digital. No obstant això, la seua principal ocupació actualment va més enllà d'aquestes disciplines. Es tracta de la marca Miss Viajera, la qual va crear al llarg de 2017 i va vore finalment la llum el passat 2018, confirmant així, després de viatjar sola durant nou mesos per Oceania i Àsia, que volia treballar contra la desigualtat en el món. "Tenia clar que m'abellia emprendre en alguna cosa que tinguera a veure amb la meua major passió: els viatges. Però no volia que fora un simple negoci, sinó també fer una cosa bona per la societat", explica.\nTot va cobrar forma al seu cap durant la seua marxa pel desert australià en 2016: aunaria accessoris ecològics i comerç just baix un mateix segell, el qual li permetria contribuir a un projecte de desenvolupament amb el qual se sentira conforme i identificada, d'ací l'aposta per l'apoderament femení. En les seues pròpies paraules: "Tots els beneficis de la venda dels meus productes van destinats al programa WE Grow de l'ONG TATU Project, mitjançant el qual s'ajuda les dones de les comunitats rurals de Msitu wa Tembo i Londoto en el nord de Tanzània perquè milloren la seua autoestima, així com habilitats de comunicació i lideratge, entre altres aspectes".\nEn concret, Ana Marco comercialitza a través de la botiga online de Miss Viajera 'tote bags', necessers i làmines els dissenys de les quals idea ella mateixa i es materialitzen gràcies a la col·laboració de la il·lustradora Elisabeth Díaz. La producció dels dues primeres – bosses i necessers – té lloc en una fàbrica de Pondicherry (l'Índia), on nou de cada deu treballadors són dones, de les quals sis de cada deu procedeixen d'ambients desfavorits. Aquesta elecció va vindre donada després d'un acurat rastreig per Internet, cerciorant-se que la factoria en qüestió compta amb l'etiqueta Bags of Ethics, que certifica el respecte per les persones que allí treballen, així com per l'ecosistema. Per part seua, les làmines són impreses a Espanya amb paper reciclat, és a dir, seguint els mateixos valors d'ètica i sostenibilitat.\nD'aquesta manera, Miss Viajera dona suport a l'apoderament femení en tot el cicle del producte: des de l'elaboració fins a la venda. "Com a best sellers destaquen una bossa amb un dibuix del mapa mundi que s'embene juntament amb un retolador tèxtil perquè pugues pintar els països que vas visitant i un necesser amb una famosa frase de l'actriu Elisabeth Taylor matisada: Big girls need big diamonds adventures", apunta Ana Marco. Ara, la seua intenció és crear nous dissenys, ampliar el ventall d'ítems en el seu catàleg i, quan siga possible, passar a cooperar amb més ONG.


Castelló ratifica el seu lideratge en gestió de fons FEDER amb el 74% de la inversió de segell europeu executada | Castelló Extra\nLa ciutat materialitza en el seu espai urbà 14,9 dels 20,2 milions de l’estratègia EDUSI, mentre el marc d’execució a Espanya és del 9% segons les últimes dades del Ministeri\nLa materialització en projectes d’impacte social, ambiental i innovador de la inversió que abrigalla l‘Estratègia de Desenvolupament Urbà i Sostenible, EDUSI Transforma Castelló, consolida el paper referent de la capital de la Plana com a gestora de fons europeus. Així es desprén de la memòria d’EDUSI corresponent a l’exercici 2021, que situa en un 74,10% el percentatge d’execució dels fons FEDER que han arribat a la ciutat en el marc d’aquesta estratègia i en un 100% el volum de projectes aprovats.\nLes últimes dades facilitades pel Ministeri d’Hisenda i Funció Pública assenyalen que el marc d’execució de les EDUSI a Espanya “a penes aconsegueix el 8,96% d’una ajuda total programada en l’eix urbà”. Castelló multiplica aquest percentatge i l’eleva fins al 74% a data de novembre de 2021.\nAixí, en el cas de la ciutat, dels 20,2 milions d’euros cofinançats pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional i per l’Ajuntament, 14,9 milions d’euros són palpables ja en l’espai urbà en l’actualitat. Del pont Europa sobre el riu Sec als set quilòmetres extra de carrils bici, el corredor verd i per a ciclistes i vianants del Camí La Plana, el renovat parc de la Panderola del Grau, la transformació led de l’enllumenat urbà o les millores en l’accessibilitat i informació de la xarxa municipal de transport.\nUna altra dada que ratifica la labor de gestió de la inversió europea és el nombre d’operacions a les quals s’ha donat llum verda: els 15 projectes que perfilen l’horitzó d’EDUSI Transforma Castelló han sigut aprovats íntegrament. Amplien el llistat la construcció del futur Centre d’Envelliment Actiu i Saludable -ja en marxa-, o la reforma de la Pèrgola per a convertir-la en espai d’emprenedoria, entre altres.\n“Fa quasi quatre anys vam activar a través d’EDUSI la maquinària per a atraure fins a la ciutat la major inversió de fons europeus de la seua història i avui podem dir que hem anat pel bon camí i que aquesta inversió s’ha revelat com un ventall d’oportunitats per a Castelló i per als qui l’habitem”, ha explicat l’alcaldessa, Amparo Marco.\nLa primera edil ha tornat a insistir que disposar a l’Ajuntament d’una Oficina de Planificació i Projecció Econòmica, “pionera en aqueix moment”, amb personal tècnic qualificat i en contacte constant amb les regidories i els departaments implicats en la materialització de fons europeus, ha suposat un “salt qualitatiu” en la tramitació, compliment “rigorós” dels terminis i execució de la inversió procedent de Brussel·les.\nEn la mateixa línia s’ha pronunciat la directora de l’Oficina i coordinadora de la Unitat de Gestió EDUSI, Carmen Vilanova, que destaca la sintonia entre Castelló i Europa i l’esforç i coordinació de l’equip de govern i del personal tècnic municipal per a aconseguir inversions que revertisquen en una millora de la qualitat de vida de la ciutadania.\nCastelló ha captat en els últims quatre anys 40 milions d’euros procedents d’Europa per a impulsar projectes innovadors i sostenibles. EDUSI suposa més de la meitat d’aquesta injecció de fons europeus, amb 20,2 milions d’euros.\nSandra Candau López i Ana Giménez Fuster, Reines Falleres de Borriana de 2022


L'ajuntament de Sant Andreu de la Barca posa en marxa el camí escolar - Ràdio Sant Andreu\nHome / Destacats / L’ajuntament de Sant Andreu de la Barca posa en marxa el camí escolar\nPosted by: Radio Sant Andreu in Destacats, Societat març 12, 2015\t3,275 Views\nL’objectiu principal és proporcionar als alumnes uns itineraris segurs i còmodes en els trajectes de casa a l’escola.\nLa inauguració del camí escolar ha començat a a l’Avinguda de la Constitució, davant de l’escola Can Salvi per continuar a ritme de batucada fins a la plaça Federico Garcia Lorca on s’ha fet els parlaments de l’alcalde Enric Llorca, la regidora de Medi Ambient, Amelia Arroyo i els representants de les AMPAS dels tres centres pioners en la ciutat en gaudir d’un camí escolar.\nEl Camí Escolar és una iniciativa que va començar a la Gran Bretanya i es va incorporar a la Carta europea dels drets dels vianants de 1998.\nAbans d’iniciar el procés d’implantació d’un camí escolar,es va fer un estudi per mitjà enquestes als pares i mares per saber el recorregut que normalment feien per anar a l’escola.\nDe moment es començarà el camí escolar entres escoles de Sant Andreu de la Barca: J J Ortiz, Vall Palau i Can Salvi.\nEls objectius genèrics del camí escolar són la sostenibilitat ambiental, el foment dels hàbits saludables, la millora de la qualitat de vida i fomentar l’estalvi econòmic.\nEl primer camí escolar a Sant Andreu de la Barca està format per quatre rutes:\nNord A: Des del barri del Palau fins a l’escola Can Salvi, vorera cantó muntanya\nNord B: Des del barri del Palau fins a l’escola Vall Palau, vorera cantó riu\nSud A: des de Pl. Charlie Rivel fins a l’escola Can Salvi, vorera cantó muntanya.\nSud B: Des de c. Esport cantonada C. Anoia fins a l’escola J.J.Ortiz, vorera cantó riu\nPer adeqüar-l0, s’han fet treballs de senyalització (amb senyals verticals, horitzontals i actuacions de sensibilització), de millora de l’accessibilitat (guals nous a banda i banda dels passos de vianants i reubicació de passos de vianants), de millora de la seguretat i pacificació del trànsit (reductors de velocitat, senyalització, prohibició d’aparcament prop de passos de vianants), de regulació de l’aparcament i de senyalització per a vianants.\nLa utilització del camí escolar es pot fer de tres formes diferents:\nEls pares i mares poden acompanyar els nens/es a peu, enlloc de “en cotxe”\nEls nens, com que és un camí segur, poden venir sols, enlloc d’acompanyats\nEls nens poden venir en grups, acompanyats d’un sol responsable adult, com si fos un autobús escolar però a peu, amb parades al llarg de l’itinerari. En aquest model, destaca la figura del “pedibus”, un grup de nens que es va desplaçant i en recull al llarg de tot el recorregut, amb un responsable adult.\nSetmana Intercultural 2015\t2015-03-12\nEtiquetat: Setmana Intercultural 2015\nPrevious: ESPORTS SAB – Entrevista a Jose Toribio President del CF.SABA\nNext: MeteoSAB – La previsió del temps del cap de setmana a Sant Andreu de la Barca (13-15 de març)


La Copa del Rei ACB com la Minicopa Endesa tornaran a comptar amb equips catalans en una edició on tampoc hi faltaran tres àrbitres catalans.\nL'edició d'enguany de la Copa del Rei comptarà amb presència catalana de la mà del Barça i en la que també hi participarà el MoraBanc Andorra. Durant aquest esdeveniment organitzat per l'ACB també tindrà lloc la fase final d'una competició paral·lela, la Minicopa Endesa 2020, i en la que participarà l'equip Infantil Masculí del Barça i del Joventut de Badalona. La presència catalana en aquesta Copa del Rei no s'acaba aquí, doncs tres àrbitres del Comitè Català han estat designats de nou per dirigir partits d'aquesta competició: José Antonio Martín Bertrán, Juan de Dios Oyón i Óscar Perea.\nCOPA DEL REI MÁLAGA 2020\nEl Barça dirigit per Svetislav Pesic participarà en aquesta edició de la Copa del Rei 2020 que es disputarà del 13 al 16 de febrer en el Martín Carpena de Málaga i en la que també hi participarà el MoraBanc Andorra d'Ibon Navarro.\nEls blaugranes debutaran a la competició dijous 13 de febrer a les 19h davant el Valencia Basket entrenat pel català Jaume Ponsarnau en partit corresponent als quarts de final, mentre que els andorrans ho faran divendres 14 de febrer a les 19h contra l'Iberostar Tenerife.\nAmb motiu de la Copa del Rei de Málaga també es disputarà, entre el 12 i el 16 de febrer a la Ciutat Esportiva de Carranque, la fase final de la Minicopa Endesa Málaga 2020, el torneig paral·lel entre els equips infantils dels clubs ACB. Els Infantils del Barça i del Joventut de Badalona participaran en aquesta competició després de superar amb èxit la fase prèvia disputada a L'Alqueria del Basket a València del 6 al 10 d'octubre.\nA l'anterior edició celebrada a Madrid, el Real Madrid es va fer amb el títol d'una Minicopa que en edicions anteriors havia comptat amb campions catalans: en cinc ocasions el FC Barcelona, i en quatre el Joventut de Badalona.\nEls catalans José Antonio Martín Bertrán, Juan de Dios Oyón i Óscar Perea han estat designats per dirigir partits d'aquesta Copa del Rei 2020.\nACTIVITAT TÈCNICA BARCELONA\nD'altra banda, i en el marc de la Copa del Rei Málaga 2020, el Comitè Tècnic de l'FCBQ i l'NBA Cafè de Barcelona organitzaran, dijous 13 de febrer, una interessant activitat tècnica amb sopar inclòs. Aprofitant el primer partit de quarts de final entre Barça i Valencia Basket, es realitzarà un anàlisi tàctic per part d'entrenadors experts i, posteriorment, poder comentar i analitzar el partit amb ells.\n- Activitat tècnica NBA Cafè Barcelona\nDes de la Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ) desitgem molta sort al primer equip del Barça i del MoraBanc Andorra en aquesta Copa del Rei, així com també als equips Infantils del FC Barcelona i Joventut de Badalona a la Minicopa Endesa; i als tres àrbitres catalans que de ben segur estaran a l'alçada del bon nivell que han mostrat al llarg de la seva carrera. Desitjar també un bon viatge a tots els aficionats catalans que durant aquests dies es desplacin fins Málaga per gaudir d'aquest esdeveniment.\nFase Final Minicopa Endesa Málaga 2020\nEstrena victoriosa del CB Prat a la Lliga Catalana AON LEB Or


Sant Joan disposarà d'un servei municipal propi de tele assistència i geolocalització a persones amb Alzheimer i altres patologies | Ajuntament de Sant Joan D'Alacant\nSant Joan disposarà d'un servei municipal propi de tele assistència i geolocalització a persones amb Alzheimer i altres patologies\nEl regidor de l'àrea, Marcos *Piña, assegura que Serveis Socials “agilitarà la tramitació del GPS i facilitarà l'accés a més usuaris”\nL'edil retrau a VOX que demane ajudes que ja estan previstes en els pressupostos de 2021\nLa Regidoria de Serveis Socials de Sant Joan disposarà d'un servei municipal propi de teleassistència i geolocalització per a malalts d'Alzheimer i altres patologies, segons ha anunciat el regidor de l'àrea, Marcos Piña, en el Ple municipal celebrat aquest dijous. L'equip de govern posarà en marxa aquest servei quan s'aproven els pressupostos municipals de 2021.\nAquest sistema permetrà que els malalts amb alteracions cognitives estiguen localitzats en tot moment i que les famílies coneguen la ubicació dels seus afins davant un possible cas de desorientació de la persona. Ofereix dades a temps real de la zona on es troba la persona i avisa si ix d'una determinada zona de seguretat.\nEl responsable municipal assegura que “l'Ajuntament ofereix un nou servei davant el retard de la Conselleria de Benestar Social en la resolució de la dependència”. Recorda que “la teleassistència està garantida per la Llei de Dependència” i que des de Serveis Socials “es compleix amb aquesta tasca”, per la qual cosa garanteix “la tranquil·litat de les famílies amb un malalt d'Alzheimer”. Actualment, hi ha 25 usuaris a Sant Joan a través e l'Administració autonòmica. “Amb el nou servei donarem agilitat en la tramitació del GPS i facilitar l'accés a més usuaris”, afirma Pinya.\nL'edil de Ciutadans indica que el servei que oferirà l'Ajuntament de Sant Joan inclou formació perquè diversos membres de la família puga manejar aquests dispositius de localització que fixen la posició de les persones amb Alzheimer i són compatibles amb tots els sistemes. “Els tècnics porten més de huit mesos treballant per a tirar avant un nou servei que entenem donarà una millor prestació als veïns amb aquestes necessitats”, assegura Pinya.\nEl regidor de Serveis Socials ha respost d'aquesta manera a la portaveu de VOX en la seua proposta d'implantar un sistema de teleassistència per al qual ja es compta amb partides pressupostària. “Fa més de huit mesos que els tècnics estan tramitant la implantació del servei de localització per GPS a persones d'Alzheimer”, recorda Pinya, “i és lamentable que des de VOX no coneguen la realitat del municipi i els serveis socials que es presten”.\nPinya ha instat la portaveu de VOX que “pregunte i acudisca a l'Ajuntament per a conéixer tot el treball que es realitza des de l'equip de govern abans de presentar mocions que estan fora de temps perquè el que demanen ja ho posarem en marxa”.


David M. Tare – L'AMPLI\nDavid M. Tare\nSeward al Teatre Círcol Maldà: bona manera de començar l’any\nPer fi puc escriure de Seward, un dels meus grups indiscutibles. Crec que són la joia amagada de l’avantguarda musical de Barcelona. Ho diré d’una manera objectiva, perquè ningú em porti la contrària: si es fes un rànquing del millor grup desconegut de l’underground de la ciutat (i del país), Seward ocuparia una de les primeres posicions.\nTan desconeguts són com l’espai on van tocar ahir: el Círcol Maldà, poc habitual com a sala de concerts, però perfectament en línea amb el caràcter teatral de Seward. L’espai li va donar a l’espectacle aquest toc artístic, còmic, tan adequat a les peripècies èpic -gestuals de l’Adriano Galante (ahir, tot i que contingut, va cantar de cara la paret, es va posar de genolls un parell de cops, i ja al tercer tema, 1º 1ª, va sortir a passejar amb el seu banjo al públic fins a la darrera fila).\nI és que Seward és un espectacle. I ahir també ho va ser. El concert va començar cap a les 23:30 hores, i va seguir una dinàmica d’alternar cançons tipus balades intensament líriques amb altres plenes de canvis de ritme i finals apoteòsics. Bona prova fou el segon tema 25TH. Una bateria solemne, marcant un ritme cerimoniós, una cosa així com post-rock, amb el banjo i la veu de L’Adriano Galante en plan weird folk, es confonien per generar una atmosfera in crescendo, seguint amb els efectes especials d’en Pablo Shvarzman -guitarra i taula de sons-, i donant lloc a un final de soroll progressiu, acompanyat amb una traca de bateria que ens va deixar a tots, un cop més, clavats. Contundent i aclaparador.\nPerò ja ho sabíem.\nAquest és el mèrit de Seward, barrejar, en una coctelera bases de jazz, folk, rock, noise, i amb una intenció experimental, agitar-ho de manera desigual: lírica o furiosa. A més al tractar-se de músics excel·lents, formats en jams sessions, es deixen portar pel moment i la improvisació és permanent. “No fan mai dos concerts iguals” va dir un dia Jordi Lanuza – líder d’Inspira-. I ahir igual: “quin tema és aquest?” ens preguntàvem.\nUn apartat es mereixen els components. Estant de gira el baixista habitual de la banda –Martin Leiton-, ahir el polifacètic Jordi Matas, habitualment guitarra acompanyant, va tocar el baix, i fins i tot al tercer tema , 1º 1ª, ho va fer com si vos un violí. En Jordi és un crack i ja l’hem vist amb diversos projectes paral·lels, on demostra la seva versatilitat. En Pablo, com he dit abans, s’encarrega de la taula de sons i de la guitarra, i li dóna un toc experimental que ajuda a crear aquesta atmosfera pròpia de la banda. L’Adriano canta i toca la guitarra i el banjo. Ahir, amb melena i barba, semblava la reencarnació de Bonnie Prince Billy, però amb el cabell a lo Boney M. I per últim vull destacar el bateria. Es diu Juan R. Berbín, i de fet, més que el bateria, hauríem de dir, el “bateria i altres objectes que fan ritmes”. Ja que toca la bateria, però també toca penjolls, campanetes, pals, i tota mena de coses amb les quals fa ritmes, tant amb les mans com amb les baquetes al revés o com sigui. A part d’un músic excel·lent, veure’l és també pur espectacle. Ahir també.\nEl públic va reclamar el seu bis, i que haguessin pogut ser dos pels aplaudiments, però es va quedar finalment en un. Hora i quart de concert magnífic amb el segell Seward. Per cert, l’últim tema, una altra patada a la cara del rock discontinu, amb canvis de ritme i final intens que ens va deixar amb la sensació que amb aquest grup no ens importa repetir les vegades que calgui.\nText: David M. Tare\nFotos: Clara Orozco\nSeward plays Sparklehorse: la necesidad del duelo\nQue se muera Lou Reed es muy aburrido. Sueltan la noticia y a los cinco minutos tu Facebook se ha\nSeward: la llibertat feta música\nDia de gala a la sala Oriol Martorell de l’Auditori. En el marc de la 15a edició del Festival Mil·leni\nLove is Back: la “raó” s’imposa!\nNietzsche deia que en l’amor sempre hi ha quelcom de bogeria però en la bogeria sempre hi ha quelcom de


Per demanar cita prèvia Sanitat Pública Valenciana GVA de forma online (Internet i per telèfon) T’expliquem com fer-ho en uns senzills passos! Per poder tramitar una cita has de tenir la Targeta SIP.\nPots demanar cita prèvia mèdica GVA a la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Publica de forma presencial, dirigint-te a taulell del teu centre de salut. Però actualment s’han afegit 3 nous mètodes perquè puguis demanar una cita prèvia mèdica GVA.\nVegem com demanar la cita pas a pas amb cada un dels mètodes amb què compten els residents de la Comunitat Valenciana en contactar amb els serveis mèdics.\nContactar amb GVA per telèfon\nSi vols contactar per telèfon amb el Servei metge de família per telèfon, el podràs fer trucant a el següent número que serveix tant per a València, Castelló i Alacant:\nTelèfon d’informació sanitària\nTel: 96.647 88 00\nTel: 964 39 95 80\nL’horari d’atenció telefònica és de 7 del matí a 22h del vespre, i els caps de setmana, de 9 del matí a 22 del vespre. En aquest horari podràs sol·licitar al telèfon gratuït de dalt, una cita per a qualsevol centre de salut de la Comunitat Valenciana.\nCita prèvia GVA per Internet\nEl servei de Sanitat Pública Valenciana GVA, té l’opció d’obtenir cita prèvia mèdica per Internet el qualsevol centre de Salut. Des de la pàgina web oficial de l’GVA on es pot tramitar data i hora per al metge.\nCom accedir a GVA + Salut?\nPer poder demanar cita per Internet a l’GVA + Salut i realitzar totes les gestions esmentades més arribas, hauràs d’accedir a la pàgina oficial.\nÚnicament necessitaràs la targeta SIP i el següent:\nUn cop estiguis dins del web poses aquestes dades i després et apareixerà la cita el metge de la teva localitat.\nCentre de Salut Comunitat Valenciana\nAmb aquestes dades, podràs demanar cita prèvia al GVA perquè t’atenguin a la teva població.\nSi tens el DNI caducat o perdut pots renovar-lo aquí:\nPer demanar cita prèvia GVA per internet pots fer-ho des de la pàgina web oficial dels serveis de salut.\nIdentifiqueu a través de la targeta SIP o per localització del seu domicili i consulti els seus centres sanitaris assignats d’atenció primària i atenció especialitzada.\nMetge Online Comunitat Valenciana:\nCita Prèvia App Mòbil\nExtremadura avança amb ella, amb la possibilitat de realitzar gestions, (entre elles demanar una cita per al metge), des de l’App oficial GVA + Salut de la Generalitat Valenciana.\nCualquier usuario extremeño podrá realizar los trámites que quiera desde su teléfono móvil con esta aplicación disponible tanto para Google Play como App Store.\n▷App Android GVA+Salut\n▷App Store GVA+Salut\nQuè podràs fer des de l’App Mòbil GVA + Salut?\nGestionar les cites, poderpedir noves inclusivament anul·lar les que ja tinguis o canviar-los la data\nVeure l’historial clínic, anàlisi de sang, etc\nSeguir i conèixer els tractaments\nPosologia, consells i precaucions\nCalendari amb les dates per recollir la medicació\nNova modalitat de cita telefònica\nAfegir altres membres de la teva família en el mateix compte\nSoporte APP: appsanitat@gva.es\nServeis socials mèdics a Espanya\nCita prèvia mèdica al País Basc en 2 Passos


Motorland, penúltima prova d’un CMV més emocionant que mai\nHoraris del cap de setmana en el document adjunt.\nEl Campionat del Mediterrani de Velocitat arriba a la recta final de la temporada amb la penúltima prova, que es disputarà aquest cap de setmana al circuit de Motorland. Amb l’emoció i els nervis a flor de pell, els pilots de la FCM es desplaçaran en massa per participar a una de les curses més decisives del campionat.\nA diferència de les Open 600 i 1000, que tancaran la temporada aquest diumenge al traçat de Motorland, les categories Challenge Honda CBR 250R, Copa Honda CBR 300R i Copa Rieju no ho faran fins el proper mes d´octubre a Calafat, on tindrà lloc la darrera prova del curs 2016.\nAmb Marc Miralles i Alejandro Rubio ja proclamats campions de les categories Open 600 i Open 1000, l’emoció d’aquest cap de setmana a la localitat d’Alcañiz se centrarà en la resta de categories en joc.\nDos aspirants per categoria\nD’una classificació amb 22 pilots, només dos arriben a la penúltima prova de la temporada amb opcions reals d’aconseguir el preuat títol Copa Honda CBR 300R: Eduard Melgar i Ferran Hernández.\nEl pilot del Bages arribarà al circuit de Motorland carregat de confiança, després de la brillant actuació en la darrera cursa al circuit navarrès de Los Arcos. Eduard Melgar, per la seva banda, procurarà aconseguir un bon resultat que el permeti mantenir, o augmentar, l’avantatge de 26 punts sobre Hernández. L’objectiu del pilot del Maresme és ambiciós: aconseguir el segon campionat consecutiu.\nDesprés d’una gran igualtat al llarg de tota la temporada, els pilots de la Challenge Honda CBR 250R, Èric Farran i Aurel Nyul Verlaque, lluitaran per sortir del circuit de Motorland amb plenes opcions de jugar-s’ho tot en l’última cursa al circuit de Calafat. De moment, el català suma 10 punts més que el pilot francès. L’espectacle està servit.\nLa lluita final entre els pilots més destacats de la Copa Rieju també pinta d’allò més trepidant, amb Daniel Mogeda i Alejandro Doyle separats per només 7 punts.\nLa Copa Rieju s’estrena a Motorland\nEls pilots de la Copa Rieju estan d’enhorabona, ja que aquest cap de setmana trepitjaran per primera vegada el circuit de la localitat d´Alcañiz. La Copa Rieju no ha deixat de créixer des de la seva creació, fa tot just tres anys. Des d´aleshores, tant el nombre de pilots, com el nombre de proves, ha anat augmentant fins arribar a les 16 mànigues en 8 circuits diferents en aquest 2016. Lluny queden els 5 traçats que van conformar el calendari de la Copa Rieju la temporada 2014.


Els desdejunis especials per a obsequiar i sorprendre s'han posat de moda, encara que també es poden preparar a casa. No saps com fer-los? Et donem idees\nPer Peio Gartzia 12 de febrer de 2022\nEls. desdejunis amb encant estan de moda. Nombroses empreses permeten encarregar-los a domicili, ja sigui per a regalar en un aniversari, per a complimentar a la mare o al pare en el seu moment o per a un aniversari o ocasió especial. La idea és bona, sens dubte: començar el dia amb una deliciosa sorpresa alegra el matí i la resta de la jornada. El problema és que aquest tipus de serveis no és barat, perquè el preu d’un “desdejuni obsequio” per a una persona ronda els 30 euros. Si no estem disposats a gastar aquesta quantitat, amb una mica d’imaginació i una mica més de temps, ho podem fer a casa i per molt menys. A continuació oferim alguns consells per a aconseguir-ho.\nIdees per a fer desdejunis originals\nEl desdejuni és el primer menjar del dia. Després de diverses hores sense haver ingerit res, és necessari que sigui equilibrat i nutritiu, a més de ric i vistós . Incorporar fruites ens ajudarà a complir amb aquests requisits, ja que és un aliment saludable i ple de color. I és que la. presentació dels plats és molt important. Unes simples torrades amb forma de cor (o amb forma d’animalons per als més petits); el mateix suc de sempre, però en la copa o el got adequats; un toc de color amb els tovallons i les palletes a joc… donaran als complimentats una idea del que ens importen i que hem preparat el desdejuni amb detall i afecte.\n☕A qui acaronarem?\nTriar un tema o uns colors per al desdejuni és fonamental. Però, abans de posar el nostre regal sorpresa en marxa, hem de distingir si va dirigit a menors o adults, ja que la decoració i els aliments seran diferents.\nDesdejuni per a nens\nEn aquest cas no ha de faltar una ració de lacti, ja sigui llet o iogurt, que se servirà en un recipient diferent que li agradi . Pot ser en un got amb forma de vaca, que acompanyarem amb unes torrades tallades en forma d’esquellots o campanes i que decorarem amb mantega i melmelada casolana de maduixa . El contrast de colors i de formes els dibuixaran un somriure en la cara. Si, a més, afegim un got de suc amb palletes de colors o una broqueta amb boletes de fruites, l’èxit està assegurat.\nDesdejuni per a adults\nSi el desdejuni és per a un adult, tindrem en compte els seus gustos, ens adaptarem als seus costums i intentarem sorprendre’l amb la presentació, no amb una excessiva quantitat d’aliments. La idea és aconseguir un desdejuni ric, amb menges ben seleccionades, però sense passar-se.\nEn aquests casos, la. rebosteria casolana sol triomfar. Si no s’ha tingut temps per a. fer unes magdalenes o un bescuit el dia anterior, podem quedar com uns artistes si comprem uns croissants acabats de coure, els obrim per la meitat i torrem el seu interior a la planxa o en una paella antiadherent, per a després acompanyar-los amb un assortiment de melmelades en petits bols al seu costat i un bon suc casolà .\nEl més difícil de fer com a sorpresa és un cafè o un te (per l’aroma deliciosa que desprenen), així que es prepararan en últim lloc. Triarem una vaixella bonica i tovallons a joc amb l’ocasió, ja sigui romàntica, d’aniversari o “perquè sí”.\nI, finalment, és important introduir algun detall , ja sigui refrescant, com una broqueta de fruites, o més melós, com a trossets de xocolates.\n☕ Desdejuni amb convidats\nUna altra opció per a sorprendre —més social i menys íntima que l’anterior— és preparar un desdejuni tipus brunch amb convidats. En aquest cas, a més de fer més quantitat de menjar i infusions, és probable que calgui incloure alguna cosa de. varietat de plats . Més persones equival a més gustos. I un desdejuni amb convidats s’aproxima, moltes vegades, a un esmorzar.\nEl. cafè és imprescindible, però també la llet i les. infusions variades (almenys, te i poliol menta).\nLa. brioixeria , si és possible, ha de ser casolana. Un plum-cake o unes magdalenes elaborades per nosaltres mateixos la jornada anterior llevarà treball el dia del festeig i donarà un toc personal al desdejuni.\nNo ha de faltar el. suc ; millor si se serveixen dos tipus (per exemple, pinya amb poma i el típic de taronja). Si tenim la possibilitat de fer-los casolans, els convidats ho agrairan.\nEl. toc salat es pot aconseguir amb unes torrades de pa rústic amb una mica de tomàquet, oli d’oliva i unes fines rodanxes de paleta ibèrica. Aquesta combinació sempre triomfa, excepte entre els vegetarians, per la qual cosa com a alternativa està la mateixa tosta però amb un saltat de ceba tendra i espinacs que es pot tenir de la nit anterior (bastarà amb donar-li un toc de microones per a temperar lleugerament i servir).\nEl tema de la. decoració , com en els desdejunis més íntims, estarà lligat al motiu de la celebració i els gustos de la persona complimentada: superherois, princeses o animals per als nens; tons pastels per al dia de la mare o del pare; colors càlids per a les ocasions romàntiques; i fins i tot palletes amb cors o coberts transparents. La idea és triar elements que cridin l’atenció, que siguin diferents als que usem amb freqüència i que alegrin la vista en les primeres hores del matí.


Outcast | La Finestra Digital\nSeguint a vampirs, fantasmes, zombies i altres criatures sobrenaturals, els dimonis també han aterrat a la petita pantalla tot i que amb resultats molt desiguals. Robert Kirkman, el creador de “The Walking Dead” és un dels últims en intentar donar-li una volta a les històries de possessions i exorcismes amb “Outcast”. Cinemax és qui va adquirir els drets del còmic en què es basa i qui en va estrenar l’adaptació televisiva simultaneament a 61 països a través de Facebook i Youtube. Aquí està disponible a través de Fox i en varies plataformes, i és una de les sèries que hem pogut veure aquest estiu.\nEn Kyle Barnes (Patrick Fugit) és un jove que viu afectat per una sèrie de succesos del seu passat. De petit va ser agredit per la seva mare després que aquesta fos poseïda per un dimoni. I ja d’adult, va haver d’atacar la seva dona (Kate Lyn Sheil), també posseïda, per salvar la filla d’ambdós (Madeleine McGraw). Mentre els seus veïns el veuen com un solitari, problemàtic i maltractador, ell intenta refer la seva vida i de pas descobrir perquè els dimonis tenen aquesta extranya predilecció pel seu entorn.\nParalel.lament, el capellà del poble de Roma, el Reverend Anderson (Philip Glenister) comença a detectar una sèrie de casos de posessions que semblen aïllats al principi, però que amb l’arribada al poble d’un extrany home (Brent Spiner) cada vegada el fan sospitar més de que hi ha un diabòlic pla al darrera de tot.\nQuan el reverend busca l’ajuda d’en Kyle per vèncer el primer dels casos, el d’un nen poseït, descobriran que Barnes té algun poder especial per exorcitzar els dimonis dels innocents. A cada nou cas, intentarà comprendre l’abast del seu poder i com fer-lo servir pel bé. Però la seva lluita contra el mal no serà fàcil ni comptarà amb la comprensió dels que el rodegen. Amb els pocs recolzaments del cap de policia (Reg E. Cathey) i la Megan, la germana d’en Kyle, els dos emprendran una creuada contra el Mal que a sobre també es veurà afectada per la disputa entre els dos sobre la millor manera de fer front a l’amenaça.\n“Outcast” és l’adaptació que el creador de “The walking dead“, Robert Kirkman, ha fet d’un còmic homònim del qual ell mateix n’és l’autor. Va començar a publicar-lo al 2014 i encara se n’editen noves entregues mensuals, així que la sèrie té material per seguir endavant. Kirkman exerceix també com a productor i guionista. A més, en aquest cas, ha assegurat tenir clar des del principi quin vol que sigui el to i el final de la història.\nAbans d’estrenar-se aquesta primera temporada, la sèrie ja en tenia garantida una segona.\nAportant coses noves al gènere\n“Outcast” comença forta, amb una escena protagonitzada per un nen demonitzat. En els primers capítols s’esdevenen posessions i exorcismes amb elements clàssics del que ja hem vist d’aquestes històries en altres ficcions. No hi falten alguns moments gore, ni els posseïts parlant amb veus guturals, les levitacions, els atacs… Però Kirkman, que ja va saber donar una volta de rosca al gènere zombie que ens manté enganxats a “The walking dead“, ha volgut introduir també aquí alguns elements que fan que “Outcast” marqui distancies amb sèries i pel.lícules com “El exorcista” o “La profecia” (les dues traslladades també a la televisió).\nEl reverend Anderson no és el típic capellà. En Kyle no és el típic heroi escollit per salvar la terra dels dimonis. I tot i que els dos abanderen la lluita contra el mal, no estan exempts dels seus propis dubtes, defectes i dimonis personals. Kirkman juga bé amb la tensió, amb el crear una atmosfera plena d’incògnites i situant la història en un petit poble on qualsevol nen, ancià, home o dona podria ser el proper posseït al servei dels plans dels dimonis.\nAquesta pressió agobiant va guanyant pes en la segona meitat de la temporada, ja no tant centrada en casos puntuals de possessió sino en la misteriosa trama del què està passant a Roma, on cada vegada més persones cauen a les grapes del mal i Anderson i Barnes intenten descobrir qui hi ha al darrera i quin és el seu pla final. Així Kirkman, tal com fa a la seva sèrie sobre zombies, posa aquí també el focus en el drama dels diferents personatges humans, les seves relacions, motivacions i reaccions, que acaben tenint tant o més pes que l’element sobrenatural en sí.\n10 capítols però sense pressa\nÉs habitual en els productes de Kirkman que es prengui el seu temps per explicar-nos les coses, i en aquest sentit “Outcast” no és una excepció. La trama gira al voltant del turment personal de Kyle Barnes i el fet que el personatge de Patrick Fugit mai hagi fet les paus amb el seu passat ni entengui el que li està passant ara, traspassa la pantalla i inunda el to de la sèrie. Les respostes són poques i triguen en arribar, perquè aquesta primera temporada s’ha dedicat tot just a presentar-nos els personatges i sentar les bases del que hagi de venir. Els 10 capítols inicials han donat per més del què sembla; en alguns capítols és cert que sembla que no passi res massa important, però un cop vist el conjunt no han estat pocs els elements plantejats.\nUna bona realització i unes interpretacions força correctes dels protagonistes fan que amb una mica de paciència, la sèrie es pugui gaudir si els misteris que planteja calen en l’espectador.\nDoncs sí amb un “però”. “Outcast” no és pas una mala sèrie ni li manquen punts d’interès. Però qui es decideixi a veure-la ha d’estar disposat a enfrontar-se al seu lent tempo i a la falta de respostes. Sovint quan ens enfrontem a una sèrie de curta durada, com aquests 10 capítols, ens acostumem a veure històries més concluses, amb una trama més tancada que es devora ràpid abans de passar a una altra. Però la primera tanda de “Outcast” sembla ser només una introducció de molta cosa que anirà venint en el futur.\nEl seu protagonista no entén els seus poders ni com funcionen, no entén el perquè al seu voltant es donen tants casos de possessions, i nosaltres com a espectadors anirem al seu ritme. Hi haurà capítols en que sembla que no passa res, altres en que acabarem amb més dubtes i només als dos darrers començarem a obtenir alguna resposta. Si això no us molesta i el gènere us agrada, aquesta té potencial per ser una bona història.\nTambé cal avisar que passat el tram inicial, com deiem els capítols posen molt més èmfasi en el drama personal dels protagonistes que en els dimonis en sí. Així que qui esperi trobar terror, sang i fetge, aquesta no és la vostra sèrie. Si pel contrari us interessa més l’element humà i com una situació extraordinaria afecta la vida i el caràcter de les persones, tal com passa a “The walking dead“, podeu donar una ullada a aquesta.\nSi Kirkman ens assegura que té molt clar a quin port acabarà arribant tot plegat, no serem nosaltres qui no li donem el vot de confiança.\nBrent SpinerDavid DenmanPatrick FugitPhilip GlenisterReg E. CatheyRobert KirkmanSeries USAWrenn Schmidt


Redacció Catalunyapress | dilluns, 15 de febrer de 2016\nA Iniciatives i Programes se li van adjudicar contractes per un valor total de 6.222.416,50 euros a Viladecans\nCatalunya Press.- Del període 2008 al 2013 Iniciatives i Programes, mitjançant contractes, va concretar percebre de les arques municipals de Viladecans un total de 6.222.416,50 euros, una xifra que, traslladada a percentatges, suposaria el 2016 el 10,20% del pressupost total de l'Ajuntament. Però ens preguntem: què pas en el 2014?\nAl febrer del 2014 Iniciatives es va estrenar amb la pròrroga del contracte per a la dinamització de la Gent Gran de tota la ciutat de Viladecans per un import anual de 33.275 euros. Mentre que el 17 de febrer es va aprovar l'adjudicació novament del contracte administratiu de serveis d'assessorament del servei local d'ocupació de Can Calderón per import de 204.544,49 euros i en on l'única empresa que va concórrer va ser Iniciatives i Programes SL\nAl mes següent, al març, la junta de govern local va aprovar dues pròrrogues en favor d'Iniciatives. Una va ser la del contracte del servei d'informació, conscienciació i orientació cívica i acció comunitària per import de 197.526,79 euros amb càrrec als pressupostos de els exercicis del 2014 i del 2015. i l'altre, de serveis per al desenvolupament de programes municipals socioeducatius als centres oberts per un import de 98.948,85 euros i per un any més.\nPerò per si no ho sabien, a Iniciatives i Programes al març de 2014 també se li va adjudicar el contracte administratiu de serveis de suport a les tasques de gestió de participació ciutadana i acció comunitària, a més del desenvolupament de les funcions de les oficines de districte. Això sí, per un mòdic preu de 40.000 euros i sense competència, perquè va ser l'única empresa que va presentar oferta a aquest concurs obert.\nPer finalitzar, la Junta de Govern local va aprovar a l'abril la segona pròrroga del contracte administratiu per a la gestió del projecte d'agent de suport a l'acollida de recent vinguts per un import de 44.928,22 euros.\nÉs a dir, que entre febrer i març del 2014, aquesta empresa, Iniciatives i Programes, es va endossar un total de 619.223,35 euros.\nPerò no acaba aquí la cosa, perquè entrant al mes de maig es va aprovar l'expedient de contractació menor dels serveis d'un dinamitzador per al programa de foment de la lectura a la Biblioteca de Viladecans. El departament de Cultura, dirigit pel líder de ICV, José Luis Atienza, només va demanar un pressupost, i aquest va ser, com no podria ser d'altra manera, a Iniciatives i Programes, a qui se li va adjudicar per 15.890,60 euros.\nAl juliol, la Junta de Govern Local va adjudicar el lot I dels serveis de programes educatius de l'ajuntament a Iniciatives de nou i per import total de 55.928,73 euros.\nI, al setembre, li va atorgar el contracte per al desenvolupament del projecte de prevenció de l'absentisme escolar de Viladecans per uns 70.180 euros.


Brot en Castelló: Primeres declaracions de l'alcaldessa\nL'alcaldessa de Castelló apel·la a la «responsabilitat» després de la declaració del brot de coronavirus\nAmparo Marco assegura que «es podrà respirar més tranquil·lament quan tinguem una vacuna»\ndimarts, 30 de juny 2020 - 08:35h\nAmparo Marco fa una crida a la responsabilitat | Ajuntament de Castelló - Arxiu\nL'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha apel·lat este dilluns a «la responsabilitat tant individual com col·lectiva dels ciutadans» després de conéixer que la Conselleria de Sanitat ha confirmat un brot de coronavirus en la ciutat amb 16 casos positius. Marco ha insistit que «el coronavirus no està controlat» i ha indicat a la població que «és necessari seguir amb totes les mesures sanitàries».\nLa direcció de Salut Pública de la Conselleria de Sanitat ha confirmat este dilluns un brot de coronavirus en Castelló de la Plana. Es tracta d'un grup format per diversos nuclis familiars amb un total de 16 casos positius, cap greu. Tots estan aïllats mentres continua el seguiment de contactes.\nSobre este tema, Marco, en declaracions remeses als mitjans, ha demanat «responsabilitat» perquè el virus només «estarà controlat i es podrà respirar més tranquil·lament quan tinguem una vacuna».\n«En estos moments continua estant ací i és necessari seguir amb totes les mesures sanitàries de protecció i autoprotecció de la ciutadania que establixen la Conselleria de Sanitat i el sistema públic de salut. Anime a tots els ciutadans a continuar lluitant contra esta pandèmia», ha conclòs.


Témoignage de Julia Perez Etudiante Erasmus + : une mobilité stage au sein de l'administration du lycée Arago | Lycée François ARAGO\nTémoignage de Julia Perez Etudiante Erasmus + : une mobilité stage au sein de l'administration du lycée Arago\nJulia Pérez : VALORACIÓ MOBILITAT ERASMUS PERPIGNYA Curs 2017- 18 - Estada del 16/10/2017 al 14/12/2017\nHi ha molts motius pels quals volia realitzar la mobilitat a un altre país de la Unió Europea.\nEn primer lloc viure una experiència única que m'ha permès conèixer gent, costums i una cultura nova.\nLa possibilitat d'afermar i ampliar coneixements adquirits en els meus estudis.\nDesenvolupar capacitats personals tals com l'adaptació a altres entorns diferents de l'habitual, integració en l'equip de treball i capacitat d'aprenentatge de tècniques professionals en l'idioma d'acollida.\nEl Lycèe François Aragó és un institut molt gran situat a la ciutat de Perpinyà. Acull uns 2000 alumnes que tenen la possibilitat de realitzar estudis de secundària, BAC, BTS, preparatòria per a la universitat i a més compta amb internat i mitja estada amb menjador inclòs.\nAl mateix edifici, aquest centre compta amb un ampli departament on es gestiona tota l'activitat tant d'alumnes, com de professors i les activitats i serveis que tots dos gaudeixen, menjador, cantina, etc.\nAquesta planta es divideix en tres departaments els equips dels quals estan molt integrats. El departament de comptabilitat, el departament administratiu i el departament de direcció.\nLa meva valoració de l'experiència és molt positiva, ja que he conegut moltes i molt diferents persones i he establert molt bones relacions amb ells, tant si eren part de l'equip docent, alumnat o companys/as del mateix departament on em trobava fent les pràctiques. Tot això ha contribuït que l'estada, en general hagi estat molt agradable. A més tot l'equip amb el qual he treballat ha treballat molt perquè aprengués tant l'idioma com tot el necessari per al meu desenvolupament personal. En el departament administratiu, he treballat en la gestió de l'activitat de l'alumnat, matrícula, lliurament de diplomes, canvi de classes segons les seves preferències educatives. I en el departament de comptabilitat en la gestió de la documentació i resultants d'operacions amb tercers, ja sigui referents al menjador, cantina o servei de neteja.\nPer trobar allotjament, vaig aconseguir diverses adreces web d'empreses que es dediquen a la cerca d'habitacions i pisos de lloguer. Les dues primeres setmanes vaig llogar una habitació per Air Bnb, i amb l'ajuda de la meva tutora al país d'acolliment vaig poder trobar un pis. Va ser una tasca dura, ja que és difícil trobar un pis per tan pocs mesos sent estudiants d'ERASMUS. I vam tenir sort ja que a més ho vaig trobar en el barri antic prop del Palau dels Reis de Mallorca, el Castillet i altres edificis emblemàtics de la ciutat.\nMemoria practiques de Julia Perez.pdf


Un carrer d’arbres i voreres - El món de demà\nEntre 1859 i 1862, mentre engegava la construcció del projecte de l’Eixample, Miquel Garriga i Roca va dibuixar un plànol molt precís d’una Barcelona amb les muralles enderrocades però limitada encara a Ciutat Vella i la Barceloneta. En el dibuix, La Rambla destaca per dos motius: és un dels tres únics carrers amb arbres (amb el Passeig de Gràcia i el Passeig de Sant Joan, dues esplanades d’esbarjo que havien crescut extramurs) i un dels quatre (amb Ferran i Princesa, el Portal de Santa Madrona i un tram del Portal de l’Àngel, entre Santa Anna i Canuda) amb voreres. L’objectiu del plànol era deixar constància oficial de les alineacions urbanes (les línies que separen el sòl públic del privat i les de divisió entre parcel·les), però l’escala del dibuix és tan detallada que permet comptar contraforts a les esglésies i columnes als claustres, mesurar els patis de ventilació a l’interior de les cases i descobrir com es transformava l’espai públic de la ciutat antiga a base de dues mesures excepcionals: la plantació d’arbres i la construcció de voreres. Avui, arbres i voreres són tan quotidians en l’espai públic i estem tan avesats a topar-hi que la dificultat és adonar-nos que hi són i que continuen sent extraordinaris.\nEls arbres que el plànol dibuixa a La Rambla es van substituir al cap de poc pels dos-cents seixanta-cinc plàtans que avui s’hi alineen en dues fileres, en la darrera de les replantacions massives que des del segle XVI s’havien succeït. I mentre els arbres creixien amunt, les repavimentacions del passeig no havien considerat mai, fins la proposta de 2017 de l’equip de Km-Zero, cedir-los un espai més generós que els deixés créixer per sota. Normalment, com més voluminós és un arbre, més llargues són les seves arrels i més espai al subsòl necessita, però la majoria dels plàtans de La Rambla encara aterren al paviment amb un escocell de poc més d’un metre quadrat, molt semblant en superfície als de la majoria d’arbres de la ciutat.\nNecessita tornar a fer excepcionals els arbres i les voreres i guanyar una dosi de la quotidianitat concentrada en altres rambles de la metròpoli\nLes voreres del plànol de Garriga i Roca assenyalen els primers carrers on es va poder caminar la ciutat a una altura nova, a recer del trànsit i a distància del fang. Aquesta comoditat va fer que a principis del segle XX La Rambla concentrés grans magatzems amb aparadors que enlluernaven i atreien els passejants cap a les façanes, cap a les voreres laterals. Els magatzems ja no hi són i els espais comercials que ara hi ha en planta baixa s’expandeixen a la vorera central, fan invisible el que passa arran de façana i atrinxeren els vianants entre els 11 quioscs de premsa i les 9 antigues ocelleries, les 16 parades de flors, les 18 cabines de telèfon i les 8 de loteria, les 3 bústies de correu, les 23 caixes d’instal·lacions i els 82 mòduls de terrassa que esquitxen el passeig central. Són molts objectes i molts d’ells són grossos: els quioscs de diaris fan 9 per 4 metres i els vetlladors dels restaurants, fins a 15 per 3. Les mides són importants, perquè entre troncs de plàtans hi ha un ritme sincopat que mai és més petit que 5,5 metres i els quioscs i terrasses, massa amples i massa llargs, els donen l’esquena i els passen per davant; només les parades de les flors s’adapten en mida als intereixos entre arbres i reculen per intercalar-s’hi. En la distància entre els plàtans es basava el Pla Especial d’Ordenació de la Rambla de Barcelona de 2016 quan va proposar endreçar quioscs i terrasses: quan estigui implementat, els troncs seran més visibles i ritmaran l’espai central del passeig, com al segle XIX van fer les columnes a les places de mercat i als carrers porxats.\nDes de la vorera del mig queden lluny els prop de dos-cents locals comercials a les plantes baixes dels edificis que flanquegen La Rambla. D’entre ells, segons el darrer cens d’activitats de l’Ajuntament de Barcelona, 72 són per bars, restaurants i establiments de menjar ràpid i per emportar, 34 per basars i venda de souvenirs, 16 per entitats bancàries i asseguradores, 17 venen vestit i calçat i 10 estaven, en el moment del recompte publicat el març de 2020, buits o en procés de reforma. La resta de locals repeteixen usos en proporcions petites: hi ha dos estancs, dues administracions de loteria, quatre farmàcies o quatre supermercats. La Rambla també té una trentena de parcel·les amb hotels i pensions que pugen les activitats més amunt de la vorera i sobretot té museus, teatres, edificis administratius i universitaris i una biblioteca. En la distribució de les activitats urbanes, les quantitats no són tan significatives com ho són els equilibris i la barreja entre elles: com més divers és el que passa a les plantes baixes, més variats són els interessos que desperten, més diferents són les persones que les fan servir i més gran és el ventall d’interaccions que s’arriben a establir entre elles. I en aquestes relacions inesperades és on les ciutats denses treuen els seus rèdits més grans. Sumant edificis sencers, locals a les plantes baixes i satèl·lits sobre el passeig central, més de la meitat dels usos que avui hi ha a La Rambla són per passavolants. De les activitats que queden, la majoria són d’ús puntual i, aquí és on es descompensa la balança de la bona mixtura, només una quarta part es poden considerar d’ús diari quotidià.\nEl confinament durant la primavera de 2020 ha atiat els discursos en favor de la proximitat urbana, sobre com a les metròpolis denses i compactes els barris han de poder servir per viure, treballar i complir la majoria de les necessitats diàries\nAl 1859, Cerdà va escriure a la Teoría de la Construcción de las Ciudades: “Hablando con propiedad, más bien que un paseo, es la Rambla una ancha y cómoda calle cual debieran ser todas las de la ciudad para ofrecer al público la comodidad y salubridad apetecibles”. Avui, s’ha girat la truita i els carrers (de l’Eixample) s’han encomanat de rambla i La Rambla mereix ser una mica més carrer. Necessita tornar a fer excepcionals els arbres i les voreres i guanyar una dosi de la quotidianitat concentrada en altres rambles de la metròpoli: a la de Marina quan creua Bellvitge a L’Hospitalet (on en dos de cada tres espais entre plàtans hi ha un banc perquè els veïns hi puguin seure), a la de Fondo i Sant Sebastià a Santa Coloma (on també hi ha seients que s’aprofiten de l’ombra dels arbres) o a la de Modolell a Viladecans (on els arbres aterren al paviment en escocells continus, que deixen que les arrels s’estenguin, i permeables, que deixen que l’aigua de pluja filtri, igual com passa a la del Celler a Sant Cugat o a la de Brasil a Barcelona). A les de Fabra i Puig i Onze de Setembre gairebé totes les terrasses s’encaixen en els espais entre els arbres i encara queda espai per passar-hi a cada banda; i als edificis del voltant, al costat de restaurants, forns de pa i supermercats, s’hi poden trobar una polleria, dues carnisseries, una ferreteria o una perruqueria. A les façanes de Rambla del Poblenou hi ha el casal del barri, una escola i una escola bressol, botigues de fotografia, una modista, dues òptiques o una botiga d’electrodomèstics. Encara a la del Poblenou, hi ha una solució molt delicada a les voreres laterals: queden al mateix nivell que els carrils de trànsit (un per banda) de manera que les dues franges de les vores tenen quasi tanta amplada com el passeig central i es converteixen en un espai negociat entre el pas de vehicles i el de vianants.\nNo es tracta de ser literal amb les comparacions ni de forçar un excés de domesticitat sobre La Rambla, però sí de pensar quines activitats quotidianes poden trobar lloc a les seves plantes baixes. El confinament durant la primavera de 2020 ha atiat els discursos en favor de la proximitat urbana, sobre com a les metròpolis denses i compactes els barris han de poder servir per viure, treballar i complir la majoria de les necessitats diàries. La ciutat dels quinze minuts, que té per centre la Rambla, comprèn del Raval al Born i serveix a les més de 100.000 persones que, segons els censos oficials, els habiten. Però la distància que es pot caminar en un quart d’hora des de La Rambla depassa els límits de la Ciutat Vella i també s’estén a la meitat del Poble Sec (en el triangle més a llevant, entre la Plaça dels Ocellets i la cruïlla entre el Passeig de l’Exposició i Nou de la Rambla) i enganxa fragments tan heterogenis de l’Eixample com Comte Borrell fins a la Gran Via, a l’esquerra, el Passeig de Gràcia fins a Provença, a la dreta, o Ausiàs Marc fins a Nàpols, cap al Fort Pienc, sumant fins a 45.000 llars. Quinze minuts són també els que es triguen a recórrer a peu La Rambla; mentre arriben les 5.000 persones que han de veinificar-la (la paraula és de l’equip de Km-Zero en la seva proposta per omplir-ne les cases amb residents), ja es pot comptar amb els més de 180.000 habitants d’aquest hiperbarri de les vores perquè la vagin a trobar caminant.


AB-Home Apartments Son Servera Mallorca Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDe n'Orlandis 39, Bajos B, Son Servera, Mallorca, Espanya, 07550 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre AB-Home Apartments Son Servera\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Son Servera, AB-Home Apartments Son Servera és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl AB-Home Apartments Son Servera, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aparcament de cotxes, habitació familiar, lloguer de cotxes, lloguer de bicicletes són només algunes de les comoditats que fan que AB-Home Apartments Son Servera sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. AB-Home Apartments Son Servera és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Son Servera.\nCal que informeu el AB-Home Apartments Son Servera de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Ens endinsem en la morfologia, la branca de la llengua que estudia l'estructura i la forma de les paraules.\nPer tal de caracteritzar i classificar les paraules, hem de tractar les categories gramaticals que hi ha en llengua catalana.\nTenim dos grups de categories gramaticals:\nLes majors: nom, determinant, adjectiu, verb i pronom. Aquestes categories són variables, admeten flexió.\nLes menors: adverbi, preposició, conjunció i interjecció. Aquestes categories són invariables.\nEl nom, que és variable segons el gènere (masculí i femení) i el nombre (singular i plural), serveix per a designar tota mena de coses, llocs, sentiments, emocions, persones...\nÉs el nucli del sintagma nominal (SN).\nExemples: arbre, nois, amor, bosc, botigues...\nEl determinant acompanya i determina el nom. És variable en gènere i nombre, ja que concorda amb el nom que acompanya.\nExemple: el sofà, aquestes illes...\nClasses de determinants:\nIndiquen el gènere i el nombre del nom que acompanyen: el, la, els, les.\nIndiquen la proximitat a la qual es troba el nom que acompanyen: aquest, aquesta, aquests, aquestes; aquell, aquella, aquells, aquelles.\nIndiquen la possessió del nom que acompanyen: meu, meva, teu, teva, seu, seva, meus, teus, seus, meves, teves, seves, nostre, nostres, vostre, vostres.\nIndiquen la quantitat numèrica: un, dos, vuitanta, quatre-cents, mil...\nIndiquen una quantitat no exacta: molt, poc...\nIndiquen una quantitat molt vagament, poc precisa: algun, qualsevol...\nL'adjectiu és la paraula que acompanya el nom per tal de caracteritzar-lo. Aquesta categoria gramatical també és variable; per tant, l'adjectiu sempre concorda en gènere i nombre amb el nom que acompanya.\nExemples: la classe buida, els instituts buits...\nEl verb és el nucli del sintagma verbal. Indica l'acció de cada oració i és l'element imprescindible per tal que hi hagi oració. La forma verbal emprada en cada oració concorda amb el subjecte.\nExemples: cantem, viuran, semblo...\nEl pronom actua com un nom, de manera que el substitueix. Desenvolupa les mateixes funcions sintàctiques. Podem distingir diverses classes de pronoms: els forts o tònics (es corresponen amb les persones gramaticals: jo, tu, ell/ella...), els febles o àtons (em rento, es distreu...), els determinatius (demostratius, numerals, quantitatius i indefinits), els relatius (que fan referència a un antecedent que els precedeix: què, quals...) i els interrogatius (quina?...).\nL'adverbi indica una circumstància del verb. Es tracta d'una categoria invariable, sempre presenta la mateixa forma, independentment del gènere i el nombre de la persona, i del temps i la forma verbal. Distingim entre diverses classes d'adverbis: de lloc (aquí, allà, dintre...), de temps (ara, demà, ahir...), de manera (així, lentament...), de quantitat (força, bastant, gens...) i de negació i afirmació (mai, sí...).\nLa preposició, que també és invariable, es col·loca davant de certs sintagmes, de manera que els converteix en preposicionals. N'hi ha de febles (a, de, amb...) i de fortes (envers, entre...).\nLa conjunció també és una categoria gramatical invariable. Serveix de nexe entre categories gramaticals iguals o bé entre oracions. Aquest nexe pot ser coordinant (o, i, però...) o bé subordinant (que...).\nLa interjecció, també invariable, expressa una actitud del parlant. No estableixen cap relació sintàctica amb la resta dels elements de l'oració. Constitueixen per si soles un enunciat, és a dir, equivalen a tota una oració: ah!, oh!, ui!\nDigues la categoria gramatical de cadascuna de les paraules destacades (preposició, nom, determinant possessiu, determinant article, determinant numeral, conjunció interrogativa, adjectiu, pronom feble, interjecció, adverbi, verb).\nLa finestra de l'habitació és de fusta. (nom) i (preposició)\nEn Jaume recull els pinyols de les pinyes amb el meu germà. (determinant article), (verb), (preposició) i (determinant possessiu)\nEl veïnat reclama una urbanització tranquil·la. (nom), (determinant numeral) i (adjectiu)\nCada matí, tranquil·lament, es dutxa i s'arregla per anar a treballar. (adverbi), (pronom feble) i (preposició)\nOh! Què ha passat? (interjecció) i (conjunció interrogativa)\nLocalitza els determinants de les oracions que tens a continuació i classifica'ls segons la classe a la qual pertanyen:\nEls meus alumnes són molt treballadors.\nDeterminant 1: (Els), tipus: (article)\nDeterminant 2: (meus), tipus: (possessiu)\nDeterminant 3: (molt) , tipus: (quantitatiu)\nLa Maria, per poc que estudiï, de seguida aprova.\nDeterminant 1: (La), tipus: (article)\nDeterminant 2: (poc), tipus (quantitatiu)\nEl gos d'aquesta noia es diu Nin.\nDeterminant 1: (El), tipus: (article)\nDeterminant 2: (aquesta), tipus (demostratiu)\nPoques vegades surto de nit.\nDeterminant: (Poques), tipus: (quantitatiu)\nAlgun dimarts aniré al dermatòleg.\nDeterminant 1: (Algun), tipus: (quantitatiu)\nDeterminant 2: (el, al), tipus: (article)\nDigues, en cada cas, si es tracta d'un adverbi, una conjunció o una preposició.\nper a (preposició)


Tots transformem el Grau - El Periódico Mediterráneo\nTots transformem el Grau\nEra maig del 2011, en plena campanya electoral, quan els candidats populars Alberto Fabra i Marta Gallen van prometre l’adequació del solar enfront de l’Emilio Fabregat. Aquella promesa (i la majoria de les 20 que tenien per al Grau) va quedar en res i el solar seguia sent un solar en juny del 2015 quan aquest equip de govern va prendre possessió.\nEls seré sincers, en els quasi dos anys de govern que portem ja podríem haver fet alguna cosa en eixe solar però volíem anar un pas més enllà. El millor per al Grau no era decidir en un despatx què fer. El millor per al Grau és que els grauers decidisquen què volen que es faça, i a més, crear una xarxa de participació per tal d’activar, regenerar i dinamitzar el teixit social implicant a la ciutadania com a motors de canvi. Doncs bé, eixe procés ja ha començat i ha arribat el moment en què cadascú digue la seua, sense directrius polítiques, per trobar a una solució des del consens i no des de la representativitat. Personalment tinc moltes esperances i il·lusions en aquest projecte per la novetat que representa a Castelló i al Grau. També tinc una mica de vertigen. M’explique. Els castellonencs sempre ens hem autoproclamat representants del meninfotisme, i és per això que obrir aquests processos participatius sempre és complicat perquè la ciutadania estem acostumats a dir la nostra en els nostres cercles però no sempre ho hem fet en els fòrums adequats. No posar les condicions necessàries per a participar ha donat com a resultat que no estem acostumats a participar i l’escepticisme envolta actuacions com aquestes.\nEspere i desitge que grauers i graueres marquem la diferència i aprofitem aquesta oportunitat per a dir quin Grau volem. Informeu-vos (xarxaoberta.castello.es), participeu, vingueu, conteu-lo. Açò ja està en marxa. Per la nostra part, els puc assegurar que aquesta legislatura eixe solar acabarà adequat.\n*Tinent d’Alcaldia del Grau. Portaveu socialista a Castelló


La canya de Sant Joan amb vent de tramuntana\nLa canya de Sant Joan està considerada com una de les plantes més antigues del planeta Terra. Això vol dir que aquest so podria ser molt semblant al s\no que podríem sentir a l'època juràssica. Aquesta planta està considerada com una de les més invasores que existeixen, per la seva capacitat d'apartar la vegetació autòctona.\nLa canya de Sant Joan està considerada com una de les plantes més antigues del planeta Terra. Això vol dir que aquest so podria ser molt semblant al so que podríem sentir a l'època juràssica. Aquesta planta està considerada com una de les més invasores que existeixen, per la seva capacitat d'apartar la vegetació autòctona.\nRelaxa't abans del partit de la Champions\nEl programa "Paisatges sonors" vol ajudar a passar els nervis a tots aquells aficionats del Futbol Club Barcelona abans del partit (i potser també des\nprés). Aquesta gravació feta a la platja de Castelló d'Empúries està enregistrada amb microfonia binaural, que escoltada amb auriculars, pot ajudar a desconnectar d'aquests moments estressants.\nEl programa "Paisatges sonors" vol ajudar a passar els nervis a tots aquells aficionats del Futbol Club Barcelona abans del partit (i potser també després). Aquesta gravació feta a la platja de Castelló d'Empúries està enregistrada amb microfonia binaural, que escoltada amb auriculars, pot ajudar a desconnectar d'aquests moments estressants.\nLa conversa entre dos rossinyols\nEls límits de les zones naturals amb els pobles o ciutats estan plens de sons antagonistes. En aquest so, enregistrat a l'entrada del parc de Collser\nola per la part de Sant Cugat, hi podem sentir cavalls, nens amb bicicleta, avions, cotxes i, sobretot, la interessant conversa de dos ocells que sembla que obviïn l'activitat que hi ha al seu voltant. La posició dels dos ocells s'intueix millor si escoltem aquest so amb auriculars.\n[ampliació] Gràcies a l'amabilitat de responsables del Parc Natural de Collserola, ens han ajudat a detectar tots els ocells que s'escolten en aquesta gravació i ens hem quedat gratament sorpresos. S'hi poden escoltar els dos rossinyols i de fons també s'escolta un trist, un verdum, un gafarró, una cadernera, una merla i un tudó.\nEls límits de les zones naturals amb els pobles o ciutats estan plens de sons antagonistes. En aquest so, enregistrat a l'entrada del parc de Collserola per la part de Sant Cugat, hi podem sentir cavalls, nens amb bicicleta, avions, cotxes i, sobretot, la interessant conversa de dos ocells que sembla que obviïn l'activitat que hi ha al seu voltant. La posició dels dos ocells s'intueix millor si escoltem aquest so amb auriculars. [ampliació] Gràcies a l'amabilitat de responsables del Parc Natural de Collserola, ens han ajudat a detectar tots els ocells que s'escolten en aquesta gravació i ens hem quedat gratament sorpresos. S'hi poden escoltar els dos rossinyols i de fons també s'escolta un trist, un verdum, un gafarró, una cadernera, una merla i un tudó.\nLes vaques passen les tardes caloroses de l'Empordà en estables\nCaminar per la muntanya a pas decidit és una bona activitat per adonar-nos dels sons que ens envolten. En el primer minut un avió comença a acostar-se\na l'aeroport del Prat. Un so que desapareix ràpidament per donar protagonisme a les passes i sobretot a la cridòria dels ocells, que posen el segell sonor d'un espai que els pertany.\nCaminar per la muntanya a pas decidit és una bona activitat per adonar-nos dels sons que ens envolten. En el primer minut un avió comença a acostar-se a l'aeroport del Prat. Un so que desapareix ràpidament per donar protagonisme a les passes i sobretot a la cridòria dels ocells, que posen el segell sonor d'un espai que els pertany.


L'Ajuntament de Sant Joan Les Fonts millora l'entorn de la Plaça Major, es preveu que les obres acabin per Nadal - Olot TelevisióOlot Televisió\nÚltima actualització 16 oct. 2014\nExcavadores i paviment aixecat, aquest és l’aspecte de la Plaça Major de Sant Joan les Fonts aquests dies. L’Ajuntament de Sant Joan han iniciat les obres de millora de l’entorn de la Plaça Major de Sant Joan les Fonts. Una actuació que té com a objectiu arranjar les voreres i l’asfalt, i soterrar i millorar les instal·lacions, que ja feia temps que estaven malmeses.\nEl consistori santjoanenc no disposava dels recursos suficients per a poder dur a terme aquestes actuacions, i va decidir recuperar una petició que havien fet fa dos anys a la Generalitat per a la construcció d’un pont; i van demanar que els deixessin fer un canvi d’obres per utilitzar aquesta subvenció per a fer aquesta remodelació.\nLes obres costaran uns 350 mil euros. Uns 200 mil euros es pagaran amb aquesta ajuda que els va donar la Generalitat, i els altres 150 mil els aportarà l’Ajuntament amb l’ajuda de contribucions especials als veïnals.\nLa principal preocupació de l’Ajuntament era trobar una proposta que minimitzés al màxim les molèsties als comerços i veïns de la Plaça, i es va considerar oportú dur a terme les obres en quatre fases diferenciades per sectors, evitant tallar completament els accessos als establiments i a la circulació al barri vell. Unes obres que, un cop acabades, milloraran substancialment la qualitat ciutadana dels santjoanencs. Es preveu per festes de Nadal, entre finals d’aquest any i principis del que ve, les obres estiguin finalitzades.


capsadefils: AMIGA INVISIBLE: IMANES Y UNA MINI LIBRETA\nJúlia 20 de diciembre de 2013, 20:50\nMolt bonic i el millor, regalets fets a ma i amb molt bona companyia\nLaura 20 de diciembre de 2013, 23:23\nQuin regalet més bonic, segur que ha agradat molt !\nMolts petonets Montse ;)\nMontse 21 de diciembre de 2013, 10:45\nSegur que li va encantar el regal. La llibreta és moníssima!! Però segur que el millor ha estat compartir unes horetes d'scrap amb la teva filla. Petonets\nQUIMA 21 de diciembre de 2013, 10:57\nUn detallet molt maco. Segur que qui el va rebre va estar encantada, ja que es un regal fet per ella.\nMARTA 22 de diciembre de 2013, 8:09\nRes millor que aquests moments de companyonia, mare i filla.\nUns detalls molt bonics. Bones festes\nMarbel 22 de diciembre de 2013, 13:51\nMolt maco el detall!! Petonets!!\nCarmen 22 de diciembre de 2013, 14:49\nQuantes cosetes boniques que has fet aquests dies!!!!\naixò de treballar juntes no se li oblidarà mai a l'Anna, són records que no s'esborren.\nResi Scrap 23 de diciembre de 2013, 8:48\nQue maco això de poder compartir una afició!! espero que ho estiguis immortalitzant també per fer un mini de col·laboracions o quelcom!! m'encanta com un ha quedat!!\nResi Scrap 23 de diciembre de 2013, 8:49\n*us ha quedat


Les XXII jornades de la gent gran, dedicades al moviment mundial de teixir el mobiliari urbà\nDimarts, 11 de juny del 2013\nDilluns, 3 de juny es van iniciar les jornades de la gent gran, dedicades al moviment mundial anomenat "Urban Knitting", una moda que consisteix en teixir el mobiliari urbà amb agulles de punt o ganxet. Per això es va teixir el tronc del roure i l'entrada del casal.\nLes jornades, que s'allarguen durant tota la setmana, inclouen activitats lúdiques com ara l'acte de presentació amb ball, un passeig saludable a can Rovira, la sessió d'aeròbic per a gent gran, una sortida a Catalunya en miniatura, sessions de ball en línia i introducció al country, l'acte d'escalada en Hi-Fi, la missa rociera o el dinar de fi de festa.\nLes jornades també inclouen actes culturals i educatius com ara la sessió "fem memòria amb l'ordinador", el taller sobre les emocions, el recital de poesia en commemoració de l'Any Espriu i la trobada de Corals.\nPer cloure la festa també es fa un homenatge a les persones més gran de Polinyà.


Cel de fang, far de mel – Caracters\nCel de fang, far de mel\nPàgina inicial/Cel de fang, far de mel\nTítol: Cel de fang\nEditorial: Bromera, Alzira, 2020\nEl títol Cel de fang, extret d’un vers del poeta de Martinica Aimé Césaire, bé podria semblar un oxímoron. Res més lluny: un epítet, i dels grossos. Tots els cels són de fang, o més bé: no hi ha més cel que el de fang. No alceu el cap, no mireu més enllà de la terra enllotada que xafa els vostres peus. Ja ho pensava Marcel Proust a El temps recobrat: «L’únic veritable paradís és el paradís perdut.»\nMarc Granell sempre diu que la poesia és record i desig. («De quin perfum de quin jardí, de quin amor, / has estat, seràs / desig i memòria?»). S’oblida d’un matís, perquè per a ell és tautològic: la poesia, com tot art, ha de mantenir un nom net i no fingir. Aquest és un poemari-confessió, l’expressió directa d’un present íntim. Un poemari-nuesa. I no qualsevol nuesa: una nuesa que habita la vellesa, el patiment i l’abisme sense contemplacions. Aboqueu-vos al poema «Cos» si us atreviu.\nPerò amb Granell passa que mai no parla sols del jo. Com el poema de John Donne, no és mai una illa. Sempre humil i generós, Marc Granell sempre és els altres. Per això Cel de fang es defineix també com un cant-crit de denúncia; així els poemes «Koch Industries», «Túmul d’Olympe de Gouges» («Un cap de dona / redola, / cau i redola, / redola i puja / por a por»), «Carn de canó» («Són els mateixos. / Sempre són els mateixos. / Els que tenen la carn farcida de claus i espines / i rebenten com rebenten cucs i rates, / aixafats per raons que desconeixen / per què són raons, per què els aixafen.»), «Gaza» («Ningú cridarà per demanar perdó») o «Túmul de Guillem Agulló» («Cada dia l’assassinen / i el tornen a soterrar / els qui una nit li clavaren / dins la mort amb un punyal.»)\nLa por, el dolor i la mort són les tres ferides. Sense contemplacions. Ara bé: malgrat ser un poemari de to tempus fugit on fuig fins i tot l’esperança («Deriva»), hi ha quelcom més fort que és arrel de fang i pulsió vital: la curiositat, l’embadaliment (aneu al poema «Elogi de la curiositat», aneu). El poeta no canta cap tragèdia: la malaltia i l’envelliment no ens condemnen si la ment no s’entumeix.\nUna de les expressions més belles de la curiositat és el vici de la lectura. Granell, com Borges, només s’enorgulleix dels llibres que ha llegit («Biblioteca»). És un gran lector i l’encisa la literatura polonesa, admiració que explicita amb la presència a Cel de fang de citacions de Czseslaw Milosz, d’Adam Zagajewski i, en especial, d’Anna Swir, a qui a més a més dedica dos poemes, un d’ells, no aleatòriament, és el que tanca el poemari.\nPerò el mestre i poeta més estimat de Marc Granell és Antonio Machado. Qui, si no. El poeta net que camina, que mira i que recorda és aura, flaire i brúixola constants en tota la trajectòria poètica del valencià. El poema «Pau Casals, tot sol al cementiri de Cotlliure, interpreta El cant dels ocells davant la tomba d’Antonio Machado» conté versos ben emotius com aquests: «Cotlliure és aquest vol obrint matins puríssims, / alçant un far de mel al cor de la tristesa.»\nParlant de cants i de Casals, la música (Granell sempre diu que és l’art excels), la llum, la saviesa, l’amor, la bellesa… són ací, al fang. «És ara quan ens cal, / si n’hi ha, / que el llum s’encenga.». La poesia és música i llum sense contemplacions: «un camí encés tot de paraules», un bell camí machadià.\nAntonio Muñoz Molina diu que el Premi Cervantes a Francisco Brines és un acte de justícia però, sobretot, és una alegria. (Un últim incís: imagino Cel de fang caminant i enraonant vora mar amb la meravella que també és La última costa). Així mateix ocorre amb el Premi de les Lletres de la Generalitat Valenciana a Marc Granell. El nostre mestre, el nostre enlluernament, el nostre far de mel. Sense contemplacions, gràcies, Marc. «Hoy es siempre todavía».\npublicationsch2021-11-22T14:45:23+00:0022 de novembre de 2021|Categories: Poesia, Ressenyes|Tags: Laura Rambla|


El Dia Mundial de la poesia omple de versos i poesia, la Residència Vila-seca | Mutuam\nHomeEl Dia Mundial de la poesia omple de versos i poesia, la Residència Vila-seca\nEl Dia Mundial de la poesia omple de versos i poesia, la Residència Vila-seca\nEl passat 18 de març, com es ja tradicional, els avis de la Residència geriàtrica Vila-seca, Tarragona, van passar un matí ple de poesia, acompanyats per les obres d’escriptors com Joana Raspall, Josep Carner i Joan Maragall, entre d’altres. Un grup de nens i nenes de les escoles i instituts locals, entre 7 i 14 anys, van recitar i dedicar diferents poemes, davant d’un auditori ple d’avis i àvies ben il·lusionats amb la visita. Aquesta festa intergeneracional poètica va acaparar l’atenció de la premsa local de la que us deixem un enllaç i algunes instantànies. El moment més àlgid va ser quan un resident de sorpresa i espontàniament va demanar recitar una poesia, que ell mateix va escriure de petit a la mort de la seva mare. Un llarg aplaudiment amb les emocions a flor de pell, van tancar aquesta jornada que una vegada més no va deixar indiferent a ningú. A l’acte van assistir a l’acte representants del municipi com la directora de la Biblioteca Pública, Núria Llebaria, la coordinadora dels Serveis territorials de departament d’Ensenyament, Núria Rofes, la inspectora de Departament d’Ensenyament, Olga Fernàndez, el regidor de Relacions Ciutadanes, Josep Toquero i la regidora d’Ensenyament, Manuela Moya. Un esmorzar va tancar aquesta jornada que va aplegar nens i avis: dues generacions, unides per la poesia per un dia.


Mas avisa que Catalunya no pagarà el deute si Rajoy no negocia la secessió | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nMas avisa que Catalunya no pagarà el deute si Rajoy no negocia la secessió\nEl president català s'avé a negociar amb ERC una alternativa a la llista única sobiranista\nBarcelona 28 NOV 2014 - 10:06\tCET\nArtur Mas en la presentació de dimarts passat. ALBERT GARCIA\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, ha defensat aquest divendres el seu pla per negociar amb l'Administració central la independència de Catalunya durant un any i mig si el proper parlament català té majoria sobiranista. En cas que el Govern espanyol es negui a parlar, Mas ha advertit que s'obriria un escenari incert per qüestions com el repartiment del deute públic."Si no hi ha negociació ens quedarem sense la part que ens toca dels actius i sense la part que ens toca dels passius [el deute públic]", ha dit, el president, que també s'ha avingut a negociar amb ERC una fórmula alternativa a la llista única independentista.\nMas ha assegurat en una entrevista a Catalunya Ràdio que ell defensa una via negociada per a la secessió però ha admès que no està a les seves mans dur-la a terme. El president català també ha cridat a negociar-ho tot "en benefici mutu", perquè permeti aconseguir "un tracte guanyador per a tots". Malgrat admetre que una eventual Catalunya independent naixeria amb menys deute si la independència no és negociada, també ha assegurat que el que li "convé" és pactar-ho tot i pagar la part del deute que li toca."El bon escenari seria fer-ho tot amb acord amb l'Estat espanyol, repartint actius i passius, i el deute". Això permetria, segons Mas, que en cas d'independència, Catalunya es comprometés a pagar la part proporcional del deute de l'Estat.També s'ha mostrat confiat que durant aquest procés el Govern de Mariano Rajoy seguirà evitant actuacions que puguin portar la Generalitat a la fallida. "Si l'Estat deixés caure Catalunya això els arrossegaria a ells", ha afirmat. "L'Estat, pels seus copromisos i imatge internacional no pot deixar caure Catalunya que és la seva primera economia, veritat?", s'ha preguntat.\nMas demana multar els mitjans que no van difondre falques gratuïtes el 9-N\nLa negociació amb el Govern de Rajoy seria el pas següent a unes eleccions en clau plebiscitària sobre la independència que segueixen sense tenir data. Mas s'ha mostrat confiat a poder solucionar aquesta incògnita "abans de Nadal", però ha insistit que això no nomésdepèn d'ell. Ha reiterat que no convocarà les eleccions si aquests comicis no serveixen per, a la pràctica, fer el referèndum d'independència que no s'ha pogut fer. Això sí, s'ha avingut a la possibilitat que no hi hagi una llista unitària amb ERC com havia defensat fins avui.\n"Amb la meva proposta [candidatura unitària independentista], les eleccions serveixen per fer la consulta. Pot haver-hi altres propostes que millorin i compleixin amb aquest objectiu? Doncs en parlem, però s'ha de complir amb aquest objectiu i ha de quedar clar quin és el resultat d'aquesta consulta". En aquest sentit ha admès que una fórmula podria ser que les candidatures independentistes vagin per separat però amb un punt en comú als seus programes. "No podem generar cap mena de confusió amb el resultat", ha insistit. Amb tot, ha seguit defensant que la seva opció favorita segueix sent una candidatura sense sigles de partit amb àmplia presència d'experts i representació d'entitats.


Qui va ser la seua mà dreta durant més de 14 anys està disposat a desemmascarar al cantant\ndissabte, 15 de maig 2021 - 08:20h\nFrancisco Manjón, exassessor de David Bustamante, ha iniciat una guerra mediàtica contra el cantant. Qui va ser la seua mà dreta durant més de 14 anys està disposat a desemmascarar al cantant, després que este el portés davant el jutge per un presumpte delicte d'estafa i apropiació indeguda.\n«Vam fer un pacte amb els seus advocats perquè no es parlés de res i ell ho ha trencat, ha parlat de mi cobrant. Està intentant guanyar amb exclusives el que ha perdut en els jutjats. La meua paciència té un límit», assenyalava l'absolt a 'Sálvame', fent referència a l'exclusiva de David Bustamante en la revista 'Hola'.\nFrancisco Manjón està fart que el cantant estiga intentant «embrutar» el seu nom i està disposat a contraatacar revelant tots els seus temes més personals i els detalls més secrets de la seua ruptura amb Paula Echevarría. Francisco Manjón revela a 'Sálvame' el motiu de la ruptura entre David Bustamante i Paula Echevarría\nEn la seua última intervenció davant els mitjans de comunicació, l'exmànager ha tret a la llum un dels motius de la ruptura de David Bustamante amb l'actriu Paula Echevarría, una parella que ha ocupat moltes portades del cor després de 12 anys de matrimoni i una filla en comú.\n«En els matrimonis les relacions familiars per totes dos parts no solen fer molt de bé per la relació», assenyalava Francisco Manjón, abans d'assenyalar que Paula Echevarría no estava gens contenta amb la intromissió de la seua família política en la relació.\nAl mateix temps, ha descartat que les infidelitats en la parella foren un motiu en la ruptura. «Mai he conegut una infidelitat de David Bustamante». Encara que van ser una de les parelles més estables del nostre país, l'exasesor de Bustamante ha assenyalat que els fonaments de la seua relació es van trontollar des del principi, però aconseguien transmetre una imatge molt diferent de cara al públic.\n«Tenien molts alts i baixos emocionals, el seu matrimoni va ser molt inestable des del principi, ells sabien vendre una imatge que no era la real. Hi ha gent que té la capacitat de crear una identitat que no és la seua, el temps que he estat amb ell feia el meu treball, vendre la millor imatge de Bustamante», assegurava sense embuts en 'Sálvame'.\nEn este sentit, el que va ser mà dreta del concursant de la primera edició de 'OperaciónTriunfo' ha insistit que el càntabre és una persona molt diferent de la que sembla. De fet, ha assegurat que la seua relació amb Álex Casademunt no era tan bona com la pinta. El titlla de ser una persona «inestable, molt complicada i mentidera» i molt poc professional, ja que no ha dubtat a recordar l'època en la qual el càntabre faltava als seus compromisos professionals sense previ avís.\n«Tots justificàvem les seues absències. Entenc a Paula i admire la seua capacitat, gairebé des del principi, de tractar de tirar endavant el que després no va poder ser, era molt difícil»,\nadvertia Francisco Manjón mostrant la seua empatia amb l'actriu i influencer, que ara està començant una nova etapa de la seua vida al costat de Miguel Torres i el seu petit fill en comú.


Els socialistes parlen d’alteracions de fins el 33%\nLa liquidació del pressupost del 2015 no es va presentar fins el març d'aquest any i el grup de Junts per la Pobla assenyala que hi ha aspectes que no s'han aclarit. Apressen al govern de CiU perquè aprovi els comptes d'enguany, no presentats encara.\nEl grup de Junts per la Pobla, vinculat al PSC, ha emès un comunicat on exposa que respecte al pressupost de fa dos anys, el de 2015, "hi ha anomalies que nosaltres considerem greus i suficientment importants per presentar al·legacions" respecte la seva liquidació. Altres forces del consistori, com ERC, mantenen que hi ha mancances en els números i que hi ha desnviacions en partides d'inversió. El comunicat socialista, de fet, assenyala "desviacions del 15%, 17%; 25% i 33% de més en l'execució d'algunes obres" sense que hi hagi "ni un informe de justificació de la desviació".\nEls socialistes van demanar en el marc de la Comissió de Comptes "un informe" que aclareixi perquè, a més, "hi ha despeses de partides que no corresponien". El grup progressista afegeix que "havent-hi uns diners pressupostats en partida amb mandat del Ple Municipal per pagar-se, a 31 de desembre, no s'havia fet efectiva, però comptablement es donava com anul·lada la partida".\nEn el comunicat lamenten que "encara no s'ha convocat de nou la Comissió de Comptes per resoldre les al·legacions presentades, i cap membre de la Junta de Govern s'ha dignat dir-nos res al respecte" pel que fa als comptes del 2015, mentre que tampoc s'ha fet la liquidació del pressupost de 2016 "que s'havia d'aprovar abans del març". Assenyalen que, en aquesta conjuntura, tampoc s'ha formalitzat encara el pressupost d'aquest any 2017 i que es viu del pressupost prorrogat de 2016.\n"Tots aquests problemes són d'ordre intern", manifesten els socialistes, "sense que puguin ser atribuïbles a cap ens exterior, ni Generalitat, ni Diputació, ni govern espanyol ni Europa; són problemes de casa i no valen excuses. Segur que són problemes difícils de detectar i posar en evidència quan s'han d'analitzar multitud de dades i anotacions en pocs dies però fàcilment identificables si es treballa al dia a dia".\nSocialistes d'Igualada pregunta pels costos de la gespa del Parc Central


La mare del nen assassinat pel pare critica la Guàrdia Civil\nLaura, mare del nen assassinat pel pare a Múrcia: «La Guàrdia Civil va dir que ens vigilarien»\nTanmateix, la dona denuncia que només van trucar per telèfon un cop a la setmana\ndimecres, 31 de juliol 2019 - 17:30h\nEl pare tenia antecedents per maltractament, assetjament i incompliment d'una ordre d'allunyament envers la seva exdona| Telecinco\nParla Laura, la mare del menor d’onze anys que va ser assassinat pel seu pare a Beniel, Múrcia. La dona ha volgut deixar clar que està descontenta amb la Guàrdia Civil i els seus protocols amb les víctimes davant una situació de violència de gènere.\nLa Guàrdia Civil devia vigilar la mare i els fills\nLa mare del nen creu que l’assassinat del seu fill podria haver-se evitat: «La Guàrdia Civil va dir que ens posarien protecció i ens vigilarien a mi i a la criatura perquè la situació ja havia augmentat fins al nivell alt, però per aquí no ha aparegut ni Déu. L'única cosa que han fet ha estat trucar-me per telèfon una vegada a la setmana».\nLaura ha criticat la Guàrdia Civil basant-se en el fet que ja fa temps que es va celebrar un judici ràpid en el qual David, la seva exparella que va assassinar el seu propi fill i després es va suïcidar penjant-se a la cuina, va ser condemnat per un delicte de coaccions i, a més a més, se li va imposar una ordre d'allunyament de 100 metres sobre la dona.\nL’home, conegut com ‘El Cartagenero’ perquè provenia de Cartagena, tenia actitud bromista i Laura es va casar amb ell quan aquest treballava a la construcció. Tanmateix la crisi va provocar que perdés la feina i hagués de treballar en el sector agrari, però va acabar a l’atur, sentint-se cada vegada més deprimit i obsessionat per la dona. Fa dos anys i mig, Laura va decidir separar-se i la situació encara va empitjorar més, fins que David ha assassinat el seu fill Cristian «per fer mal a la família».\nDavid va matar el seu fill Cristian «per fer mal a la família després del divorci» a Múrcia\nMata el seu fill d'onze anys i se suïcida a Múrcia\nAssassinat Menor Guàrdia Civil Múrcia Família