Joaquim Carbó (Caldes de Malavella, 1932) és un dels autors en actiu més veterans de la nòmina dels que escriuen en català. Des de les narracions aplegades a La sortida i l’entrada que l’editor Albertí li va publicar el 1962 fins ara mateix que l’Avenç li acaba d’editar el dietari Males setmanes, hi ha seixanta anys de feina i una bibliografia que depassa llargament el centenar de referències. Amb una obra centrada en la literatura per a joves –però també per a adults– i amb una situació gairebé de reclusió domiciliària des de fa més d’un any per respecte als perills de la covid, li hem proposat un diàleg sobre com sobreviu en aquests temps tan complicats. Ell s’hi ha prestat amb la màxima sinceritat i el resultat es pot llegir tot seguit.\n—Suposo que això que jo en dic el carronyavirus m’ha arreplegat per sorpresa, en ple desconcert, com a la majoria. I als de casa ens ha obligat a actuar a la defensiva, tant per por i prudència com per respecte als qui ens envolten. A mi, en particular, m’ha forçat a abandonar tots els projectes literaris que tenia per posar-me a treballar un text que, quan l’acabi, es titularà forçosament Sense futur. Als meus vuitanta-vuit anys, era prou conscient que me’n quedava poc, de futur, però és que ara em fa l’efecte que ja no me’n queda gens. Tots els meus temes narratius de caire realista, protagonitzats per perdedors, el problema més gros dels quals és arribar a final de mes, s’han empetitit i reduït al caràcter d’anècdota davant el conflicte general que ha causat la pandèmia i que afecta tot el món. La resistència dels de casa s’ha concretat en el tancament domiciliari amb les úniques sortides al carrer per a adquirir les coses més essencials.\n32a Setmana Llibre en català: Jordi Llavina, Quim Nadal, Joaquim Carbó, Josep M. Benet i Jornet i Pau Riba.\n—Fa un any que hem renunciat a tot allò que ens il·lusionava perquè ens ajudava a viure: el teatre, el cinema, la música, una escapada a respirar els aires de Castellterçol… Per sort, em queden els llibres, les novel·les, sobretot, que a parer meu són el que acostuma a explicar millor el pas del temps en aquest món de mones. N’havia acumulat tantes per a quan fos vell, sense adonar-me que ja ho era, que per més temps que hi dediqui no me les acabaré. A més, he recuperat títols com La muntanya màgica, de Thomas Mann, i Les aventures del bon soldat Svejk, de Jaroslav Hasek, que sempre em feien respecte i no m’atrevia a enfrontar-m’hi.\nFa un any que hem renunciat a tot allò que ens il·lusionava perquè ens ajudava a viure: el teatre, el cinema, la música, una escapada a respirar els aires de Castellterçol\nAl principi de la pandèmia, em vaig quedar sense arguments, com si els hagués perdut\nAmb Ko Tazawa, en un acte a l’Institut Ramon Llull.\n—Ofèlia Dracs va ser tot un divertiment. Gràcies a l’amistat amb Pep Albanell, que m’hi va introduir, una colla d’escriptors de la generació dels setanta em va acollir no pas com un pare, que no mereixia ser-ho ni per qüestions d’edat ni per categoria, ans com aquell oncle que neda entre dues aigües. A més del goig d’escriure sis narracions, una per a cada un dels llibres que vam publicar, hi havia certa disbauxa en la preparació de cada volum, triar el gènere que hauríem de tractar, passar-nos els treballs, discutir-los, unificar-los i, després, l’àpat amb què celebràvem cada aparició. I, encara, la feina periodística, el seguit d’articles que vam publicar a diversos mitjans, sempre sota l’empara del nom ofèlic: Els tes de l’Ofèlia, al Noticiero Universal; El Correu de l’Ofèlia, al Correo Catalán; diversos a La Vanguardia, i, sobretot, l’Ofelioteca, al Quadern d’El País, un seguit de crítiques de llibres inventats, que no existien, i que atribuíem a autors amb noms estrafets, paròdics, o a d’altres amb el nom de debò. Aquests feien anar de bòlit més d’un lector àvid seguidor d’aquell autor que, tant sí com no, volia comprar aquell llibre que no s’havia escrit fins que el llibreter li feia entendre que era una broma, potser de mal gust.\n—També coneixíeu bé Pedrolo…\n—Manuel de Pedrolo, qui més d’un qualificava d’esquerp, em va acollir amb calidesa des del moment que me li vaig presentar un Dia del Llibre a les golfes de la Catalònia perquè em dediqués una pila de llibres. Quan va saber que m’iniciava en l’ofici es va oferir a llegir algun dels meus contes, cosa que va fer i, tot seguit, em va convocar a casa seva per comentar-me’ls. Ben aviat em va escriure el pròleg del llibre Solucions provisionals amb què vaig guanyar el premi Víctor Català. Abans, però, ja em va advertir que diria la veritat i que si el llibre no li feia el pes, no se n’amagaria, cosa que havia fet en altres ocasions i que li havia fet perdre alguna amistat. Vaig passar moltes tardes de diumenge al seu estudi del carrer de Calvet, 9, on fa poc vaig intervenir en l’acte de col·locació d’una placa que informa que en aquella escala hi va viure durant trenta-cinc anys l’escriptor Manuel de Pedrolo. Cada vegada que sortia d’aquell pis m’emportava sota el braç algun dels originals de les seves novel·les acabades d’escriure. Algunes van tardar anys i panys a publicar-se, perquè la censura li tenia el dit ficat a l’ull i ell no estava disposat a fer cap concessió. També em deixava alguna novel·la d’aquells autors estrangers que aquí no es podien publicar i que ell comprava al mercat dels llibres vells en alguna parada de confiança. Pedrolo també va ser un dels assidus a les trobades que l’Estanislau Torres i jo convocàvem al desaparegut bar Or del Rhin, a tocar el Coliseum. Quan va morir, la seva família li va fer cas i no va permetre que se li dediqués cap funeral ni comiat públic. En això sí que va ser esquerp. Un esquerp coherent, perquè en vida tampoc no va acceptar honors ni distincions per part d’un sistema que, tot i haver deixat de ser una dictadura, tampoc no li feia el pes. I si va acceptar el Premi d’Honor de les Lletres Catalanes, no se’n va aprofitar i va cedir l’import a l’Associació d’Escriptors perquè portés a terme un projecte literari. D’aquí van néixer diverses convocatòries del premi Mecanoscrit.\nPedrolo, qui més d’un qualificava d’esquerp, em va acollir amb calidesa des del moment que me li vaig presentar un Dia del Llibre a les golfes de la Catalònia perquè em dediqués una pila de llibres\nBufant setanta espelmes al Lliure de Gràcia el dia de la presentació del llibre ‘Joaquim Carbó, setanta anys’.\n—Heu treballat mitja vida a la Caixa fins que us hi vàreu jubilar, el fet de guanyar-vos la vida d’una altra manera ha condicionat la vostra manera d’entendre l’ofici d’escriptor?\n—Fa gairebé vint anys que he deixat de visitar escoles, perquè després d’una intensa jornada d’estar en contacte amb els lectors s’agreujava una rinofaringitis que obligava a medicar-me. Sempre he agraït als mestres la predilecció que han mostrat per alguns dels meus llibres juvenils, com La casa sota la sorra o La colla dels deu, que són, precisament, els dos primers que vaig escriure, quan era un aprenent, un èxit que no s’ha repetit al llarg dels anys amb cap dels més de cent títols que he publicat a continuació. Un èxit que no es repetiria si es publiquessin ara per primera vegada, perquè les circumstàncies han canviat molt. Quan van sortir, fa més de cinquanta anys, entre Sebastià Sorribes, Josep Vallverdú, Emili Teixidor i jo mateix ens repartíem el públic. Avui, en canvi, hi ha una nombrosa nòmina d’autors en actiu que impossibilita èxits tan clars com El zoo d’en Pitus, Rovelló o Dídac, Berta i la màquina de lligar boira. Durant molts anys, alguns mestres es van complicar la vida organitzant-me tota mena d’activitats i trobades amb els seus alumnes. Fins i tot una vegada, Ramon Besora, de l’escola el Puig d’Esparreguera, va estimular tres-cents o quatre-cents alumnes de diversos centres a participar en una acció per a alliberar-me del segrestament de què havia estat víctima pels dolents de la novel·la que llegien. Un fet que va tenir lloc en una masia i en què va intervenir fins i tot un helicòpter que va aterrar en el lloc just que les noies i els nois havien assenyalat en un prat dibuixant amb els seus cossos un SOS que es podia veure des de l’aire. Inoblidable! Pel que fa a les llibreries, sempre he tingut sort de les del barri. Si vols, en podem parlar amb més detall.\nSempre he agraït als mestres la predilecció que han mostrat per alguns dels meus llibres juvenils, com ‘La casa sota la sorra’ o ‘La colla dels deu’\n—Ai! Això sol mereixeria un intens capítol de records, d’emocions i d’afectes que no et dirien res de nou perquè tu eres, també, un membre d’aquella colla informal que coincidia sovint a la llibreria MAGA. MA, de Marina, la mestressa, i GA, de Gaspar, l’amo, el seu marit. I, també, com a homenatge a la Maga, una de les protagonistes de Rayuela, la novel·la de Julio Cortázar per la qual aquella parella sentia una devoció molt gran. Gairebé cada matí hi coincidíem Estanislau Torres, Josep M. Illa, jo i, sovint, Anton Quadrench, Miquel Lluís Muntané i, mentre van viure al barri, Pep Albanell, Feliu Fomosa i Teresa Duran. També hi passaves tu de tant en tant, que vivies més lluny, i Màrius Serra, Ignasi Farinyes, Antoni Seva i Anton Carrera. Tots plegats, amb una fotografia de cada un clavada al suro d’una de les parets, vam ser immolats en l’incendi amb què una milícia d’extrema dreta va distingir el local la nit del 13 de juliol de 1986 per agrair-li la presència de tants llibres que no els agradaven. Uns mesos després, recuperada la llibreria gràcies a les aportacions dels veïns, tots plegats, amb l’afegitó de Maria Antònia Oliver i Jaume Fuster, que s’apuntaven a qualsevol acte solidari, vam publicar a Laia el llibre de narracions Crema de Maga, un títol molt encertat que em penso que te’n som deutors.\nJosep Palau Fabre, Joan Colominas, Francesc Vallverdú i Joaquim Carbó, el 27 de novembre de 2000.\n—Ets implacable! Una pegunta per respondre a la qual hauria d’escriure una tesi que tampoc no aclariria gran cosa… El futur de la llengua! Quin futur podem tenir, tots plegats? Ja he dit al principi que treballo un text que s’ha de titular Sense futur… Potser no caldria dir res més. Però penso que si ens en vam sortir de l’ensulsiada del 39 del segle passat, no hem de caure en el pessimisme extrem que només serveix per a desmobilitzar. A més dels que voldrien esborrar la llengua del mapa, em fa patir una mica l’actitud de certs maximalistes. És allò del “tot o res”, que fa pensar que el més probable és que es decanti cap al res. És trist, també, resignar-se a fer la viu-viu, la formigueta, a ser conservador, però en el cas de la llengua el que cal és conservar-la. Defujo les polèmiques, sobretot si sé que els opinants van de bona fe, però intento no fer cas d’uns i altres i anar a la meva, com he fet sempre: treballar al marge del soroll exterior. Em sembla que va ser Enric Casassas i Simó qui va dir que no podíem saber com serien les coses d’aquí a mil anys i que, per tant, calia treballar pel dia a dia, que els que hi seran d’aquí a mil anys ja s’espavilaran.\n—Acabeu de publicar Males setmanes, un dietari inèdit de l’any 2000 que conservàveu en el disc dur de l’ordinador. Pel que expliqueu en la justificació inicial, el publiqueu tal com el teníeu, sense cap retoc. No us ha temptat la idea de fer-ne una relectura actualitzada per posar en contacte la persona que éreu aleshores i la que sou ara?\nJoaquim Carbó, David Castillo i Joaquim Carbó, per Sant Jordi del 1999, a l’hotel Calderon de Barcelona.\n—Rellegir la part bona i amable de Males setmanes m’ha fet reviure tot allò que la pandèmia m’ha robat i que ha reduït la meva vida actual a un intent únic, sobreviure, és a dir, practicar els mínims vitals: menjar, beure i jeure. Per a mi és ben trist que l’única aspiració sigui esperar l’hora d’anar a dormir per perdre de vista això que ens ha caigut al damunt. He perdut la noció del temps i ja tant se me’n dóna que sigui dimecres com diumenge perquè els dies són calcats l’un de l’altre. Ja sé que podria intentar sortir per assistir a algun espectacle, però ens ha entrat la por al cos i tant la meva dona com jo, tots dos situats a l’edat de més risc, no ens hi atrevim. Potser hem portat la responsabilitat personal a un extrem absurd, però ni volem que ens encomanin ni volem encomanar a ningú. La màscara ens engavanya. Pujar a l’autobús ens preocupa. I els dies que he hagut d’agafar un taxi per anar a cal metge, he procurat viatjar amb la finestreta oberta. Tot i el pessimisme que ens domina, estem esperançats amb la vacuna, i ja hem rebut la primera dosi de Pfizer. Ens hem proposat, així que hàgim rebut la segona, de fer algun intent per recuperar part dels espectacles que no hem vist. Hem perdut un parell d’òperes al Liceu i tots els concerts de l’Auditori. I tantes obres de teatre, com La nit de la iguana, a la Sala Gran del TNC. Potser podria fer una llista de tot allò que ens hauria agradat veure al teatre, més que no pas al cinema, perquè sembla que les distribuïdores es reserven els millors títols per exhibir-los quan la situació es normalitzi, si és que som a temps de veure-ho. A les sales del nostre estimat Teatre Lliure desfilen de la mà del nou director espectacles valents i atrevits que ens agradaria molt poder apreciar i jutjar. I no he pogut participar en un parell de lectures organitzades pels amics de l’Associació d’Espectadors per a les quals ja els havia facilitat uns quants fragments de texts meus relacionats amb els temes de les sessions: els colors i l’exili. Ara, quan se’n prepara una altra sobre l’humor, ja els n’he fet arribar alguns altres que s’hi relacionen, tot indicant, però, que no comptin amb mi a l’hora de llegir-los, ni que sigui per via telemàtica, perquè és una tecnologia que em supera.\nRellegir la part bona i amable de Males setmanes m’ha fet reviure tot allò que la pandèmia m’ha robat i que ha reduït la meva vida actual a un intent únic, sobreviure\n—En un moment del 2000 lamenteu la desaparició de la Xixonenca, a la Rambla de Catalunya, quan en el seu lloc hi veieu un “tot a cent”. A Testament, una de les vostres novel·les més recents, evoqueu la galeria Syra, del passeig de Gràcia. Com ha estat la vostra relació amb la ciutat de Barcelona i com viviu les seves transformacions?\nL’augment de l’extrema dreta entre nosaltres em fa posar la pell de gallina\n—Males setmanes s’acaba quan assassinen Ernest Lluch. A ell precisament li dediqueu el llibre. En un altre moment, parlant de Thomas Bernhard dieu: “En altres temps alguns ens havíem fet la il·lusió que Catalunya era d’esquerres”. Sé que és un tema del qual no us fa gaire gràcia de parlar-ne, però m’agradaria que em diguéssiu com veieu aquesta Catalunya d’ara i, sobretot, cap a quin futur creieu s’encamina.\nPicanyol i Joaquim Carbó, per Sant Jordi del 1999, a la parada de l’Enciclopèdia.\n—Malgrat certa fredor aparent, en Triadú era proper i cordial. Només per posar un exemple, el que em penso que sé del cas de Baltasar Porcel: el mallorquí, molt jove, acabava de publicar Els condemnats a Raixa i en Triadú en va fer la crítica, el va felicitar i se li va oferir per si necessitava ajuda. El noi no s’ho va fer dir dues vegades i un dia va trucar a la porta amb una maleta a la mà. Em consta que va passar una temporada vivint a can Triadú perquè, si la memòria no em falla, asseguraria que l’hi vaig veure en alguna de les ocasions que anava a classe. El mateix Triadú li va trobar feina a Mobles Maldà, de l’Ermengol Passola. Ben aviat, en Porcel, que aquí va descobrir un altre món, es va obrir camí pel seu compte. M’agradaria saber si mai, tan ben situat com va acabar, es va recordar de qui li havia donat el primer cop de mà.\n—Em fa l’efecte que en Torres i jo mateix, tot i que érem amics i que havíem coincidit en moltes coses, teníem diferents maneres de viure el fet literari. Ell, durant una llarga temporada, va ser un escriptor d’èxit. En pocs anys va guanyar el premi Víctor Català i, sobretot, el Sant Jordi de novel·la; va ser finalista del premi Josep Pla; va publicar un seguit de llibres molt útils sobre la guerra civil en general i sobre la batalla de l’Ebre en particular. I uns textos molt interessants sobre una altra de les seves passions, la muntanya: El Pirineu i Excursionisme i franquisme. Uns texts que van ser ben acollits tant per la crítica com pel públic. Però així que va deixar de publicar amb regularitat, el temps li va passar factura. De mica en mica, es van anar fonent els crítics que l’havien aplaudit. I la crítica jove, com és natural, fora de mantenir el culte per uns mites escassos i intocables (Pla, Rodoreda, Brossa…), s’esforça per valorar, destacar o ensorrar, la feina dels companys de generació. El meu cas és diferent perquè, tot i la insistència amb què en algun moment els vaig empaitar, es pot dir que els premis, fora del Víctor Català, em van passar de llarg. A més, al marge dels meus llibres, he mantingut una actitud més corporativa que m’ha permès estar en contacte amb diferents generacions de la professió, tant per haver participat en la fundació de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana i formar part de les primeres juntes, com per haver treballat amb gent més jove en el col·lectiu Ofèlia Dracs. Fa seixanta anys que formo part de la redacció de Cavall Fort i com que continuo publicant uns llibres que passen, evidentment, sense pena ni glòria, això m’ha permès d’establir contactes amb alguns membres de la crítica més jove. Aquí, i suposo que gairebé a tot el món, el pastís és tan petit i migrat que tothom té feina per a sobreviure.


Notícies - Xoc entre les associacions de veïns de Mira-sol i l'Ajuntament pel PMU de Can Cabassa\nXoc entre les associacions de veïns de Mira-sol i l'Ajuntament pel PMU de Can Cabassa\nLes entitats veïnals lamenten que l'equip de govern hagi aturat el pla; el consistori ho nega i diu que està a l'espera d'un informe de l'AMB\nConsell de barri de Mira-sol / Foto: Cugat Mèdia\nel 14/nov/19 Sergio Morales Política PDF\nLes quatre entitats veïnals de Mira-sol (Sant Joan, Can Mates, Mas Gener i Can Cabassa) han criticat frontalment que l'Ajuntament hagi 'aturat' el desenvolupament del Pla de Modificació Urbanística de Can Cabassa. Les associacions subratllen que el pla és fruit del treball de més de quatre anys i acusen l'executiu d''ignorar i menysprear' la participació. Al consell de barri del districte, l'alcaldessa, Mireia Ingla, ha insistit que el pla no està aturat, sinó que s'ha demanat suport a l'AMB perquè faci un estudi de les possibilitats de la zona.\nL'alcaldessa ha subratllat la importància d'assolir un consens per tirar endavant 'una decisió tan important'. En tot cas, dilluns vinent tindrà lloc una sessió del grup de treball d'Urbanisme del districte on es posaran sobre la taula tots els detalls.\nL'alcaldessa, Mireia Ingla, amb Pilar Gorina i Marco Simarro / Foto: Cugat Mèdia\nSigui com sigui, aquesta topada ha contribuït a tensar l'ambient de la sessió. Els representants de l'AVV de Can Cabassa, Magalí Robin i Jordi Canela, han abandonat la sessió just quan arrencava en senyal de protesta. La resta de representants veïnals, fins i tot, han reclamat que la sessió s'ajornés. La presidenta de l'òrgan participatiu, la socialista Pilar Gorina, ho ha rebutjat perquè els grups de treball puguin treballar amb normalitat.\nCanela ha compartit via Twitter el comunicat que han fet arribar a l'executiu local.\nLes quatre associacions de Veïns i Veïnes de Mirasol hem transmés a l’Alcaldessa la nostra defensa ferma del projecte de Can Cabassa, sorgit de la participació amb la ciutadania. Ni un pas enrera! @cugatmedia @totsantcugat @pobresantcugat @magazinestcugat @santcugat pic.twitter.com/20wvvMAGPZ\n— JORDI CANELA (@JORCAFA) November 14, 2019\nEl PMU de Can Cabassa. Antecedents\nLa configuració urbanística de l'entorn de Can Cabassa ha estat un dels debats més habituals al consell de barri de Mira-sol des de fa anys. Una planificació que, des de l'abril de 2016 es fa a partir d'un procés participatiu, després que el pla se suspengués per les al·legacions veïnals per reduir el nombre d'habitatge públic a la zona.\nRedistribució territorial dels consells de barri\nA la trobada participativa s'ha donat a conèixer la proposta de l'Ajuntament de redistribució territorial dels consells de barri. L'afectació a Mira-sol és mínima: el districte només perd les zones de Can Gatxet i de l'Arxiu, que passaran a estar sota la influència de Centre Oest.\nQui és qui a Mira-sol\nEl consell ha arrencat sense cap persona voluntària per ocupar la vicepresidència i la secretaria. De moment, per tant, l'òrgan participatiu comença a caminar sense aquestes figures.\nEntitat: Representant / Suplent\nERC-MES: Carme Aznarez / Enric Odena\nCUP-PC: Carlota Gómez / David Pina\nPSC: Francesc Aguilà / Pablo Beceiro\nJunts per Sant Cugat: Joan Puigdomènech / Josep Maria Vallès\nCs: José Miguel García / Silvia Tusell\nAVV Sant Joan: Xavier Barbany\nAVV Can Mates: Iona Casadevall\nAMPA Escola Catalunya: Soraya Lázaro / Montse González\nAPV Mas Gener: Josep Lluís Lolo / Josep Martí\nMira-sol Teatre: Juan Ángel de Peña / Pep Miramunt\nDxoc Teatre: Pep Ordóñez / Maribel Robert\nAssociació Hort de Mira-sol: Antonio Garcés / Pep Ordóñez\nAMPA Escola Ciutat d'Alba: Iban Novo / David Pina\nTeatre a l'ombra: Josep Sala / Anna Villar\nAVV Can Cabassa: Magalí Robin / Jordi Canela\nCF Mira-sol Baco: Joan Salabert / Eva Fernández\nTall incrustat: Jordi Canela\nL'AV de Can Cabassa s'oposa al rebuig taxatiu de la solució participada. Considerem que tot plegat ignora i menysprea la participació ciutadana.\nEstem pendents de l'estudi de l'AMB per fer el debat corresponent amb els veïns.


El SIPA carrega contra la direcció de la policia per “desatenció i despreocupació” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl Sindicat de la Policia (SIPA) considera que la direcció del cos té i ha tingut una actitud de “despreocupació i desatenció” a l’hora de tirar endavant i desenvolupar el reglament que ha de regir els equips especials de policia. Aquest reglament, que no s’ha aconseguit aprovar, és ara “una llaminadura electoral” i creuen que s’ha perdut l’oportunitat de rescabalar un greuge comparatiu que actualment pateixen els funcionaris de policia amb la resta de cossos especials que sí que tenen aprovat un reglament que regula les especialitats. Així ho asseguren en un comunicat en què lamenten no tenir compensades adequadament “la dedicació, l’abnegació i la professionalitat”.\nDenuncien que des del 2004, moment que es va aprovar la Llei qualificada del cos de policia, estan en espera que es desenvolupi via reglament les missions i les activitats diàries que duen a terme funcionaris de la policia que han rebut una formació especifica com ara els grups del Tedax, els guies canins, d’atestats o d’investigació criminal, entre altres. “Passats els anys el reglament no es va desenvolupar mai, tot i que va ser un motiu de queixa i reivindicació reiterat per part del nostre sindicat”, subratllen en un comunicat.\nAmb la modificació de la llei, l’any 2017, es tornava a deixar la regulació de les funcions especials via reglament i la direcció del cos, segons relata el SIPA, aquesta vegada sí que programa unes reunions amb comandaments, membres del consell de la policia i sindicats a fi i efecte d’obtenir un màxim de quòrum. Durant aquestes reunions no s’arriba a un consens i finalment els alts càrrecs de la policia decideixen “tirar pel dret” i recollir totes les opinions presentades fins al moment per convertir-les en una proposta de reglament. Però malgrat la validació del consell de policia, del qual no forma part el sindicat, l’informe final que es reclama des del ministeri d’Interior i que ha de tirar endavant la direcció de la policia per poder aprovar el reglament, mai es du a terme ni tampoc es presenta. És per això que el sindicat considera que els alts càrrecs de la policia han tingut una actitud de despreocupació i desatenció que està generant malestar i el descontentament entre els afiliats sindicals.\nTemor a privatitzacions\nD’altra banda, i en el marc de les comunicacions internes que el Sindicat de Personal Adscrit a l’Administració General envia als funcionaris per exposar les repercussions que pot tenir la nova Llei de la Funció Pública, el Sipaag manifesta novament el seu temor que hi hagi més privatitzacions d’alguns departaments de l’Administració.\nEn aquest sentit, el sindicat recorda que la llei recull “gairebé de forma idèntica” un article del text del 2000 que ja es va utilitzar a l’hora de privatitzar el servei de la Inspecció Tècnica de Vehicles (ITV) el 2006, el transport sanitari l’any següent i, ja més recent, la centraleta telefònica el juliol passat. El Sipaag lamenta el resultat que han tingut aquestes decisions i la pèrdua de drets dels treballadors públics i insta a reflexionar per tal de “no repetir errors” en un futur.


Article de Miquel Casellas; «Els partits tradicionals es multipliquen» | NacióBaixPenedès\nArticle de Miquel Casellas; «Els partits tradicionals es multipliquen»\nL'articulista fa una radiografia política del panorama baixpenedesenc\nper Miquel Casellas, El Vendrell, 12 de març de 2019 a les 17:15 |\nJornada electoral | AN\nAquí sempre hem tingut tres grans forces. Per una banda, el centralisme espanyol de dreta que vesteixen corbata i van ben pinxos. Aquest sempre han estat més connectats amb la Meseta que no pas amb els interessos de Catalunya que han tingut com un a mena d’hort de cap de setmana. Aquests senyors que fan pinta d’anar a missa i de portar un pin de la bandera espanyola en els seus ambients íntims s’han multiplicat en tres noves formacions:\nTenim els Vox que van molt forts i amb publicitat gratis a través del Judici del Procés on tot i exercir d’acusació particular amb la despesa que això comporta estan fent la seva campanya electoral, sinó molts segur que no sabien ni que existien.\nDesprés estan els catalanistes de tota la vida que ara es presenten en diverses formacions. Per una banda, els que porten les sigles del partit de torn i després n’hi ha uns que recuperen vells rostres de la política local i que després de quatre anys de parada tècnica tornen a veure que poden recuperar d’aquell votant del Pujol i el Mas que ja s’ha perdut la pista i ja no sap a qui votar entre canvis i nomenclatures diferents.\nTambé hi ha els d’Ara Vendrell, on molts proven d’aquesta pedrera nacionalista, però ells són un grup que han de decidir a veure com encaren el vaixell municipalista i tot està una mica penjat. Sobre la marxa es va decidint entre tots plegats. No ens mullem gaire no sigui que l’aventura política ens surti malament. Al final s’han apuntat els de l’ANC que han volien unir tots els partits nacionalistes i al final com no els hi han fet gaire cas, han muntat la seva estratègia i a veure per on peta la cosa. També estan allí perquè ningú vol baixar de la cua de sortida a veure que diu la gent.\nEls imperdibles, Municipals Baix Penedès 2019, Política, eleccions municipals 2019, opinio


El Banc d'Espanya avança que l'economia va caure al quart trimestre\nL'entitat concretarà la xifra en el proper butlletí. L'INE farà pública la xifra el 30 de gener\nEFE Madrid 29/12/2011 11:41\nEl Banc d'Espanya ha avançat que l'economia espanyola va caure els tres últims mesos de l'any, enmig de fortes tensions en els mercats financers i del deteriorament de les perspectives de creixement a la zona euro i la resta del món.\nEn el butlletí econòmic mensual l'entitat supervisora diu que, tot i que la informació conjuntural disponible encara és incompleta, tot apunta que l'activitat econòmica es va contraure en l'últim trimestre, després de l'estancament de l'estiu.\nEl butlletí assenyala que el consum privat ha mostrat una marcada debilitat en el quart trimestre, la inversió empresarial també ha donat senyals d'atonia i el sector exterior –que constitueix l'únic sosteniment de l'economia– ha atenuat el seu creixement.\nAixí mateix, l'entitat apunta a un augment del ritme de destrucció de llocs de treball en el quart trimestre, a causa de la intensificació de la caiguda de les afiliacions a la Seguretat Social i al repunt del nombre de persones adscrites als serveis públics d'ocupació.\nSobre el consum de les llars, explica que tant les matriculacions de vehicles particulars com les vendes al detall han caigut al voltant del 7%, mentre que la confiança dels consumidors i els comerciants ha disminuït respecte al tercer trimestre.\nLa inversió en construcció no frena la caiguda, ja que encara que els permisos sol·licitats per construir habitatge s'han recuperat lleugerament, la licitació d'obra civil podria registrar caigudes pròximes al 30% pel 2011 i 2012, segons les estimacions del Banc d'Espanya.\nEn el proper butlletí mensual, el Banc d'Espanya farà una estimació de quant ha caigut l'economia, mentre que l'Institut Nacional d'Estadística (INE) publicarà el seu avanç del PIB trimestral el 30 de gener.


Definició del cost de desenvolupament absorbit\nEls costos de desenvolupament són els costos en què incorre una empresa en investigar, créixer i introduir un nou producte o servei. Els costos de desenvolupament s’anomenen habitualment costos de recerca i desenvolupament. Aquests costos poden incloure moltes despeses, com ara anàlisis de màrqueting, enginyeria de desenvolupament i enquestes de clients. Tot i que alguns dels costos es poden recuperar mitjançant la venda de productes i serveis, el negoci els assumeix totalment els costos de desenvolupament absorbits.\nEls costos absorbits són els costos indirectes que incorre en una empresa a causa de les seves operacions, com ara impostos i assegurances. Els costos de desenvolupament absorbits són els costos indirectes que incorre una empresa durant les seves activitats de recerca i desenvolupament. Igual que altres costos absorbits, aquests costos indirectes de desenvolupament només existeixen a causa del desenvolupament i es dissipen un cop finalitza el desenvolupament.\nDe manera similar als costos generals absorbits, els costos de desenvolupament absorbits són despeses que s’han d’informar al compte de pèrdues i guanys. Fins i tot si els costos de desenvolupament resulten en productes viables amb un potencial de guany excel·lent, els costos de desenvolupament absorbits continuen sent despeses i no es poden convertir en actius. Els costos de desenvolupament absorbits s’absorbeixen en les despeses fixes del producte i es distribueixen en el cost unitari del producte. Si el producte no s’introdueix mai o fallava al mercat, el negoci mai no recupera els costos.\nEls costos de desenvolupament absorbits augmenten les despeses administratives i de venda de l’empresa. Les despeses generals i administratives s’informen al compte de pèrdues i guanys de l’empresa i redueixen el marge de benefici brut de l’empresa. Un desenvolupament excessiu i uns costos de desenvolupament absorbits poden provocar que l’empresa no pugui obtenir beneficis si les despeses no es controlen i controlen de prop.\nPer evitar excessius costos de desenvolupament absorbits, l'empresa ha de preveure les despeses potencials i proporcionar una assignació monetària per a aquestes despeses. A més, les despeses s’han de registrar a mesura que es produeixen i controlar-les periòdicament per assegurar-se que els costos incorren al ritme previst. Els costos de desenvolupament absorbits solen acompanyar els nous desenvolupaments de productes i serveis. Com a resultat, la majoria dels costos de desenvolupament absorbits es dissiparan progressivament a mesura que el desenvolupament s’acosti al seu final.


Òscar Cadiach anul·la l'atac al Broad Peak i se'n torna a casa\nEs filtren imatges de la cerimònia d'obertura dels Jocs de Rio\tEs filtren imatges de la cerimònia d'obertura dels Jocs de Rio\nÒscar Cadiach anul·la l’atac al Broad Peak i se’n torna a casa\nEl mal temps ha impedit per tercera vegada en poques setmanes l'ascens al cim\nL’alpinista Òscar Cadiach ha decidit d’anul·lar l’ascens al cim del Broad Peak i se’n torna cap al camp base. Ho ha explicat ell mateix des del camp 3, a 7.150 metres, perquè el mal temps impedia d’acabar l’atac al catorze vuit mil de la seva carrera. Cadiach ha fet tres intents de coronar aquest cim aquestes últimes setmanes. La gesta l’hauria convertit en el primer català de coronar els catorze vuit mils.\nCadiach i Lolo González han provat aquesta nit d’enfilar-se cap al cim des del camp 3 i han aconseguit arribar a 7.300 metres. El mal temps —una forta nevada— ha jugat una nova mala passada a l’alpinista.\nCadiach ha anunciat que abandonava la muntanya en directe en un especial de més de cinc hores del programa d’alpinisme, el Pont de Mahoma, a Tarragona Ràdio.


La Festa Major de la Seu aposta pels grups i entitats locals — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / La Festa Major de la Seu aposta pels grups i entitats locals\nFesta Major 2011 - Presentació\nAquest matí l'alcalde de la Seu d'Urgell, Albert Batalla, i la regidora de Festes, Meritxell Planes, han presentat el programa d'actes de la Festa Major 2011 -que tindrà lloc del 26 al 30 d'agost- que potencia activitats de producció local a través de la col·laboració d'entitats, associacions i clubs de la ciutat.\nEn la presentació, l'alcalde urgellenc ha volgut remarcar que el programa de la festa d'enguany ha quedat a cavall entre dues legislatures i que ens trobem dins d'un context de crisi econòmica. En aquest sentit, Albert Batalla ha manifestat però que “s'ha treballat per mantenir-ne el nivell i alhora s'ha comptat amb la participació ciutadana través d'un procés participatiu que ha aportat noves idees tot apostant per la producció local”. L'alcalde de la Seu ha volgut agrair tant a la regidora de Festes com a la Comissió de Festes i a totes aquelles persones qua han fet possible el programa festiu.\nPer la seva part, la regidora de Festes, Meritxell Planes, ha remarcat que la Festa Major 2011 té com a lema 'Estima la Festa Major' amb l'objectiu que “tant tots els urgellencs així com les nombroses persones que ens visiten al llarg d'aquests cinc dies de festa se la facin seva i la visquin en família, i s'ho passin bé.Volem que la festa major sigui la festa de tots”, ha afirmat Planes.\nLa regidora de Festes ha assenyalat que el programa d'enguany presenta força novetats respecte edicions anterior, tot destacant el cercavila infantil, divendres, 26 d'agost,i que donarà el tret de sortidade la Festa Major, i que organitza el casal municipal d'estiu, Pixies i Languedor. Aquest cercavila el protagonitzaran els nens i nenes d'aquests casals i s'iniciarà a les 11 del matí de la plaça Catalunya fins arribar a la plaça dels Oms.\nUna altra novetat és que la NitSeuRock, a l'espai de les Casetes, passa a celebrar-se d'un a dos dies, concretament el divendres 26 i dimarts 30 d'agost, on participaran els grups de rock de la ciutat. El públic assistent podrà votar el millor grup. La formació guanyadora podrà enregistrar una maqueta.\nEl SeuTronic, que es farà el diumenge, 28 d'agost a dos quarts d'una de la matinada, on hi participaran Dj's de la Seu. Serà a la sala polivalent, situada a la zona esportiva.\nUna nova proposta per la Festa Major 2001 és el SeuFolk que sota l'eslògan 'La tradició a les terrasses' diverses cantautors i grups actuaran en les terrasses de bars i cafeteries de la Seu, dissabte, diumenge i dilluns.\nEnguany també se celebrarà un concurs de botifarra organitzat per la Penya Barcelonista de la Seu, al centre cívic El Passeig. Serà dilluns, 29, a les sis de la tarda.\nFes el teu taller reciclat de Festa Major, nova activitat que es proposa per als més petits, a càrrec de l'artista local Carme Invernón, que tindrà lloc dilluns, 29 d'agost, a les cinc de la tarda al centre cívic El Passeig de la Seu.\nPel que fa al cercavila de colles-la passa, canvia l'espai d'inici per començar entre els carrers Llorenç Tomàs i Costa i Mare Janer; mentre que a la tradicional plantada de gegants s'hi celebrarà la 20a trobada de geganters i grallers, a la plaça de les Monges.\nA més a més d'aquestes i d'altres novetat, el programa de la Festa Major també recull les nostres tradicions com el Ball Cerdà (infantil i adult), les ballades de sardanes, el concert de Festa Major i el ball de fi de festa a càrrec de la Principal de la Bisbal, el correfoc amb els Diables de l'Alt Urgell o el castell de focs.\nPel que fa als concerts, el programa de Festa Major ofereix concerts de diversos estils musicals com el pop, rock, la rumba o l'ska. A més a més de la participació de diversos grups locals, així com de versions, hi destaquen les actuacions dissabte, 27, a partir de mitja nit de La Troba Kung-fu, The papa´s&the pop's i el Dj Tilt; per diumenge, 28, Rumba Tarumba, Tremendos i el Dj Feel (iu); i per dilluns, 29 d'agost, hi haurà l'actuació de Brams, CatRock i el Dj Angel.\nCanvi ubicació parades\nLes tradicionals parades de tot tipus de productes que se situaven al passeig Joan Brudieu enguany canvien d'espai i passaran a l'avinguda Pau Claris i Pasqual Ingla amb l'objectiu de fer arribar la festa en aquestes importants artèries de la ciutat.\nPel que fa les firetes tornaran a instal·lar-se a l'espai de l'aparcament del Dr. Peiró. I com cada any, el divendres a la tarda les atraccions tindran un preu simbòlic d'1 euro.\nLa Festa Major 2011 també guanya un nou espai públic com és la plaça del Camp del Codina, recentment finalitzada, on tindrà lloc divendres, 26 d'agost, el sopar popular. La regidora de Festes ha volgut remarcat que la Festa Major és gratuïtat, a excepció de l'obra de teatre 'Brots' que tindrà lloc el dimarts, 22 d'agost, que porta la Companyia de Toni Albà. El preu en venda anticipada és de 15 euros, mentre que a taquilla serà de 18 euros.\nLa Festa Major d'enguany presenta un estalvi econòmic del 15% respecte l'edició de l'any passat, i compta amb un pressupost total de 150.000 euros. Al respecte, Meritxell Planes ha explicat que aquest estalvi s'ha obtingut gràcies a la participació ciutadana en l'elaboració de les propostes festives, així com en l'edició del programa. En aquest sentit, s'ha editat un programa desplegable de butxaca que es repartiran a totes les bústies de la Seu i a partir del 18 d'agost es podrà trobar el tradicional programa de Festa Major al punt d'informació, que se situarà a la plaça de Les Monges.


'Pokémon GO' permetrà capturar Mewtwo en les noves incursions exclusives\nPublicado 14/8/2017 16:22:52CET\nMADRID, 14 Ag. (EDIZIONES/Portaltic)\nNiantic ha anunciat que el pokémon Mewtwo arribarà a 'Pokémon GO' en les properes setmanes, i que estarà disponible per a la seva captura en les incursions exclusives, una nova modalitat d'incursió que requereix invitació.\nLes incursions exclusives apareixeran de forma periòdica en gimnasos de tot el món, com detalla Niantic en un comunicat publicat al seu web. I per poder participar, els jugadors hauran de ser convidats.\nPer rebre una invitació per participar en una incursió exclusiva, els jugadors hauran d'haver completat recentment i amb èxit una incursió en el Gimnàs on es durà a terme la incursió exclusiva.\nLes invitacions que s'enviessin inclouen advertiment anticipat de quan es durà a terme la incursió, per la qual cosa tindran temps suficient per coordinar-se amb altres jugadors abans d'enfrontar-se al poderós cap d'incursió.\nMewtwo serà el primer pokémon que arribarà a les noves incursions exclusives, però Niantic avança que altres pokémon poderosos també poden començar a sortir durant les properes setmanes.


Algunes pistes cronològiques\n1491: Naixement d’Ignasi de Loiola (País Basc).\n1521: Maig. Batalla de Pamplona, recuperació i conversió.\n1522: Experiència d’Ignasi a Manresa.\n1523: Experiència d’Ignasi a Jerusalem.\n1524–1527: Estudis a Barcelona, Salamanca i Alcalà.\n1528–1535: Ignasi fa estada a París. Primers companys jesuïtes.\n1537: Juny. Ordenació sacerdotal d’Ignasi a Venècia.\n1540: Reconeixement de la Companyia de Jesús pel Papa Pau III.\n1548: Aprovació pel Papa Pau III dels Exercicis Espirituals.\n1553–1555: Ignasi explica part de la seva vida als seu secretari i s’escriu l’Autobiografia.\n31 de juliol de 1556: Roma. Ignasi de Loiola acull la Pau Eterna en el Senyor.\nIgnasi va néixer, probablement el 1491, en una família de nobles d’importància menor en el País Basc. El 1521, amb vàries autoritats locals espanyoles rebel·lant-se contra el seu rei, uns deu mil soldats francesos van aprofitar el caos intern d’Espanya per envair el regne de Navarra. Severament delmats, els defensors espanyols amb Ignasi de Loiola entre ells, van resistir inútilment les forces invasores. Ignasi va ser ferit por un tret de canó a l’últim bastió de la ciutat, abans de ser envaïda. Els vencedors el van respectar com a “valent cavaller” i va ser transportat a la seva casa d’Azpeitia. Allà es va sotmetre a doloroses operacions en el seu cos i també hi va rebre la gràcia d’una profunda experiència de conversió durant la seva convalescència llarga i dolorosa.\nVa decidir convertir-se en pelegrí i dur a terme un pelegrinatge a Terra Santa, tenint com a primera etapa el Santuari de Nostra Senyora de Montserrat. Va començar el seu viatge en algun moment de finals de gener o principis de febrer de 1522, arribant a Montserrat el 21 de març. La seva breu autobiografia dedica només vuit punts a aquesta primera etapa espanyola del seu pelegrinatge, narrant, entre altres incidents, el d’una trobada casual amb un musulmà i la discussió entre els dos homes sobre qüestions de fe. Aquest notable episodi de “diàleg interreligiós” gairebé acaba malament quan Ignasi s’ofèn respecte a la comprensió d’aquell musulmà de la persona de Maria.\nIgnasi va acabar la part espanyola del seu pelegrinatge cap a Terra Santa, amb una estada de més de deu mesos a la ciutat de Manresa, narració que ocupa la major part de la seva autobiografia. Les vivències i les intuïcions clau dels seus Exercicis Espirituals van ser experimentades durant aquest període de Loiola i Manresa, i aquests “exercicis”, ja practicats per milions de cristians durant quasi cinc segles. En les seves múltiples formes segueixen sent una de las pràctiques espirituals més famoses i influents de la cristiandat catòlica. No estem exagerant la importància d’aquesta fase de la vida d’Ignasi. Com ell mateix explica a l’Autobiografia “de manera que en tot el discurs de la seva vida, fins passats seixanta-dos anys, repassant totes aquelles ajudes que hagi tingut de Déu, i totes aquelles coses que ha sabut, encara que les ajuntés totes en una, no li sembla haver assolit tant, com aquella sola vegada.”\nContext històric: Ignasi de Loiola i el seu pelegrinatge el 1522\nEntrar en l’experiència d’Ignasi\nPer desgràcia, ningú que transiti al llarg del Camí ignasià pot comptar amb rebre les mateixes il·luminacions que va tenir Ignasi. No obstant, els viatgers poden comptar en admirar i caminar pels mateixos llocs que el sant, cosa que consolarà i encisarà molts caminants. És força probable (tot i que no segur) que Ignasi visités la major part d’elements arquitectònics i esglésies construïts abans del segle XVI i identificades al nostre web. Ignasi va ser un pelegrí religiós en una cultura religiosa. En ciutats petites, amb només dues o tres esglésies, Ignasi les podia haver visitat totes i assistir a misses, resar davant d’un altar d’importància local o escoltar el cant de la Litúrgia de les Hores dels frares.\nIgnasi s’hauria detingut a la plaça central de la ciutat a comprar provisions, confirmar la distància que separava del llogarret següent o senzillament per xerrar. El pelegrí no trobarà una indicació tipus “Ignasi de Loiola va dormir aquí” a Logronyo, Saragossa, Tudela o Lleida. Però, en centenars de punts de la ruta, es pot suposar que Ignasi “va pregar aquí” o “va comprar en aquesta plaça mercadal” o “caminava per la riba d’aquest riu” o “va pujar el turó fins a aquest santuari o monestir”, o “va contemplar meravellat aquest mateix paisatge”.\nEls llocs de pelegrinatge havien proliferat al llarg de l’Edat Mitjana cap als destins considerats sagrats, fos per alguna associació amb el sant o per la presència divina. Els pelegrins deixaven casa seva i es posaven en camí per tota mena de raons. Alguns buscaven favors i molts buscaven guarir-se. El temor a l’infern estava relacionat amb la pràctica del pelegrinatge essent aquesta una característica important del món d’Ignasi i de la seva visió de l’època que vivien. Representa una diferència important amb la mentalitat moderna. Avui pelegrinar ens pot semblar exòtic i una empresa estranya; fins i tot pot ser que persones religioses no coneguin ningú que hagi viatjat en peregrinació. Tanmateix la peregrinació era un fet comú a la vida medieval. Molts europeus feien peregrinacions curtes a santuaris menors a prop de casa seva. Uns pocs tenien el privilegi de fer una vegada a la vida el seu pelegrinatge a Santiago de Compostel·la, a Roma o a Terra Santa. Els peregrins del segle XXI hauran de fer algunes adaptacions imaginatives per apreciar l’abast, les pràctiques i la teologia d’un pelegrinatge en temps de Sant Ignasi, però val la pena intentar-ho! No us perdeu aquest punt en la vostra peregrinació!


CORB: Crosa la Mar Bella - Institut Jaume Balmes\n26 Nov CORB: Crosa la Mar Bella\nPosted at 18:28h in Activitats esportives, AEE, CORB, Cros\tby\tf8d2f24d33 1 Comment\nDiumenge 15 de novembre es va celebrar el primer Cros de la temporada. Com cada any, la primera cita té lloc al recinte esportiu de la Mar Bella, on s’aprofita la pista d’atletisme per fer un circuit que transcorre, en bona part, al parc del costat del complex. Amb una recta final digna de les millors Olimpíades, es van veure finals de cursa d’autèntic infart, amb esprints estratosfèrics per catapultar-les un o dos llocs a la classificació. Entre aquests destaquem el que va fer Rita Guamis, amb una remuntada espectacular amb què va acabar 3a de la general, per darrere de la també balmesiana Marina Gallego.\nPer la seva banda Nora Ferrer, amb molèsties al turmell després de l’esquinç que va patir a la cursa d’orientació del TIC, no va poder lluitar per les medalles, però segur que quan es recuperi també donarà molta guerra…\nEn categoria masculina, Guillem Cerdà va protagonitzar una de les disputes més emocionants del matí, però finalment no va poder batre el seu rival en l’esprint final i va acabar 2n. En aquesta mateixa categoria, Guillem Verdaguer i Martí Quintana van aconseguir un meritori 5è i 7è lloc, mentre que Alejandro Rivas es va quedar a tocar de les posicions de medalles (9è).\nEn categoria cadet femení, a banda de destacar les medalles de Gemma Domènech (6a) i de Laura Oltra (8a), i els bons resultats de la resta de noies (Emma Varela 9a, Júlia Franco 11a i Merhawit Aparicio 14a), es va donar un premi especial a un grup de noies del Balmes (el premi a l’Entusiasme) que van córrer tota la recta final agafades de la mà i amb els braços ben aixecats! Les premiades van ser Júlia Domingo, Mercè Espinàs, Lola Guamis i Naia Terra, a les quals també hem de felicitar pels valors d’amistat i companyerisme que van mostrar amb aquest gest! D’altra banda, Berta Lorenzo també va donar un exemple de perseverança i va acabar la que era la seva primera cursa! Cal destacar l’esforç que fan els alumnes del Balmes enfrontant-se amb nois i noies que formen part de clubs d’atletisme i que entrenen molts dies per setmana! Així que nosaltres, amb el cap ben alt, a demostrar-los de quin peu calcem la gent del CORB!\nPel que fa als nois cadets, quatre d’ells van obtenir medalla, però val a dir que la resta també van quedar en posicions molt properes a la zona dels metalls, fet que demostra que aquest any cap d’ells podrà relaxar-se!\nIvan Emelianov, Ian Colomer, Fèlix Òdena i Lucas Losada van ocupar els llocs 4rt a 7è de la classificació respectivament, mentre que Paul Maurus, Gerard Pons, Raul Romo i Adrià Virgili, tot i seguir-los de ben a prop, van quedar una mica més enrere…\nPròximament us informarem del pròxim entrenament del CORB, que mirarem d’organitzar per mitjans de desembre…! Entrenament a entrenament, estem segurs que us convertireu en uns grans Runners!\nPosted at 15:19h, 10 enero Responder


Obren les pistes d'esquí catalanes, els centres comercials i la setmana vinent canvia el confinament de caps de setmana - M'agrada Catalunya\nLa dona més influent del món en l'àmbit tecnològic és...\nNova cançó i videoclip de Jarabe de Palo amb imatges inèdites d'en...\nObren les pistes d’esquí catalanes, els centres comercials i la setmana vinent canvia el confinament de caps de setmana\nDemà dilluns 14 de desembre obriran totes les pistes d’esquí catalanes, tant les de titularitat privada com les dependents de Ferrocarrils de la Generalitat. S’avancen uns dies al que tenien previst en un principi que estava pensat fer-ho quan s’aixequés el confinament de caps de setmana, ja que sense el públic de dissabte i diumenge no resultava econòmicament factible obrir.\nPer tal d’evitar les cues que es formen en les taquilles, els forfets s’hauran de comprar online i estaran limitats en funció de l’ocupació de cada àrea per evitar les aglomeracions de gent en una mateixa zona.\nLes pistes franceses i andorranes no tenen previst obrir fins al gener, així que durant aquestes festes nadalenques potser tindrem visitants dels dos països veïns a les pistes catalanes, si s’aixeca que confinament de Catalunya.\nA partir del cap de setmana vinent, el confinament de caps de setmana canvia de municipal a comarcal. A partir del 18 de desembre, des dels divendres a les 6 h fins al dilluns a les 6 h, podrem sortir del municipi, però no de la comarca i el confinament de tot Catalunya continuarà vigent.\nEl Procicat també ha anunciat que a partir de demà dilluns poden reobrir els centres comercials, amb un 30% de l’aforament, una ventilació adequada i restringint l’accés a les zones recreatives i de descans.\nNoves mesures que entren en vigor el proper dilluns 14 de desembre.\n▶ Activitats religioses pic.twitter.com/846CrzDdJt\n🔴 FAQ de butxaca 🔴\nMesures que entren en vigor demà dilluns 14 de desembre.\n▶ Activitats religioses pic.twitter.com/w4QnaCvzeS\n— Protecció civil (@emergenciescat) December 13, 2020


Taronger | Flora de la Safor\nfebrero 16, 2015\t/ 0 comments\nEspècie: Citrus x sinensis\nEl taronger (Citrus x sinensis), taronger dolç o naranjo (cast), és l’arbre de cultiu introduït més conreat al territori valencià, siguent, un dels símbols més representatius de la nostra cultura territorial. No obstant això, fou introduïda pels portuguesos des del continent asiàtic al segle XVI. El seu portent, com les seues fulles, flors i fruits són inconfundibles, tant per la seua morfologia tan característica com per ser tan habitual a les nostres terres.\nEs tracta d’un arbre perennifoli de copa arredonida amb una ramificació baixa i de tipus, més o menys, espinosa. Les fulles són amplament el·líptiques, d’un color verdós molt brillant, amb el pecíol estretament alat. La seua floració és és d’un color blanc, amb un flagrant olor dolç, disposades solitàries o en petits ramells. Són hermafrodites (tenen ambdós sexes a la mateixa flor). La corol·la consta de 5 peces i 10 estams, encara que també podem trobar flors amb 4 peces, com les de la imatge següent:\nPeu de foto: Detall de la flor del taronger\nAbandonat o no, sempre el trobarem a llocs de conreu com horts i jardins. El fruit és la taronja, de polpa dolça i sucosa, amb una alta quantitat de vitamina C. El taronger, degut a l’abús de la seua explotació, s’han desenvolupat i treballat quasi un centenar de varietats, cadascuna dins del seu grup corresponent i amb una serie de característiques que la defineixen. Depenent de la morfologia del fruit podriem descobrir a quin grup pertany (navel, blanca, sang, sucrenyes), i de quina varietat es tracta (navelate, navelina, valència, sanguinelli,……)\nPeu de foto: Rames inferiors del taronger, amb fruit i flor\nConreu, Flor blanca, Perenne


Memòries d'activitats | Comitè econòmic i social\nEl Comité Econòmic i Social de la Comunitat Valenciana elabora cada any una Memòria d'Activitats que recull la informació més rellevant sobre la seua naturalesa, composició, funcions, òrgans i activitats institucionals.\nEl capítol I està dedicat a la creació, la naturalesa, les funcions, la composició dels òrgans i el seu funcionament, incloent-hi les modificacions i els canvis produïts durant l'any.\nEl capítol II concreta les funcions atribuïdes al Comité. Fa un repàs als assumptes sotmesos a consulta, es resumix el contingut de les reunions del Ple, Junta Directiva i Comissions reunides durant l'any, fent menció dels dictaments i informes efectuats.\nEn el capítol III, s'indiquen les activitats institucionals en què participa el CES-CV, així com les que s'organitzen des del seu si, ressaltant l'organització de cursos i jornades, com les Conferències de Medi Ambient.\nEl capítol IV inclou els estudis, les publicacions i els treballs de documentació i arxiu que s'han realitzat des del CES-CV.\nEl capítol V fa referència a la gestió dels recursos personals i materials i es comenta el pressupost i tot allò referent a l'activitat econòmica del Comité.\nFinalment, s'hi recullen diversos annexos entre els quals destaca l'informe sobre la incidència dels dictàmens del CES-CV en les lleis de la Generalitat Valenciana.\nMemoria de l'any 2020\nMemoria de l'any 2019\nMemoria de l'any 2018\nMemoria de l'any 2017\nMemoria de l'any 2012\nMemoria de l'any 2011\nMemoria de l'any 2010\nMemoria de l'any 2009\nMemoria de l'any 2008\nMemoria de l'any 2007\nMemoria de l'any 2003\nMemoria de l'any 2002


Jornada 17 - L'àrbitre del partit serà Fco. Javier Pazo Mora del Baix Llobregat\nEl Pare Noel visita el vestidor del FC Vilafranca.\nEls jugadors que estaven canviant-se per entrenar, varen tenir la sorpresa de la visita del Pare Noel que els va fer un regal i els va desitjar bones festes i un feliç any 2013.\nAl acabar l'entreno els...\nAvui la plantilla del FC Vilafranca a rebut la visita del Papa Noel\nLa plantilla del FC Vilafranca després de l'entreno d'avui, a celebrat l'amic invisible i després han fet un pa amb tomàquet.\nJornada 16 - El FC Vila suma un punt davant la Gramenet.\nJugant 86' amb 10 jugadors el Vila treu un empat merescut en Can Peixauet.\nEl Vila afrontava avui el partit amb baixes per sancions, lesions i malaltia, i una vegada començat el partit al minut 4' veia com era expulsat el jugador Dani Delgado, en una acció desafortunada "por dar un manotazo en la cara de un contrario con fuerza excesiva, sin estar el balón a distancia de ser jugado".\nJornada 15 - El porter Roberto salva al FC Vila de la derrota.\nEn el temps de descompte i amb el resultat de 2-2, atura un penal i fa dos grans aturades.\nPartit entre dos equip que varen buscar en tot moment la porteria contraria, tant es així que en la primera jugada del partit i en un contraatac dels visitants, l’espigat davanter Elhadji va fer el 0-1 al primer minut de joc.\nEls locals varen acusar aquest gol i varen tardar una mica en refer-se, poc a poc varen anar fent-se ocasions de gol però aquest no arribava, la defensa local tenia moltes dificultats per marcar al davanter Elhadji, que a mes era el jugador que treia els fora de banda, enviant la pilota mes enllà del segons pal.\nJornada 14 - El FC Vila continua amb la mateixa tònica.......\ncontrola el partit, fa ocasions de gol però al final treu un resultat negatiu.\nDel partit disputat a Rubí, hem de tornar a repetir el mateix, bon plantejament del Vila, que va marcar el ritme del partit durant els primers trenta minuts, però li va faltar el premi del gol.\nEl partit es posava de cara ja que als 5' de joc i a la sortida d'un corner passat, Domínguez prolongava la pilota al centre de la porteria i Oriol Molins rematava a gol, era el 0-1.\nJornada 13 - Després de cinc jornades el FC Vilafranca torna a guanyar Jornada 13 - l'Àrbitre del partit serà el gallec David Garcia Villaverde Jornada 12 - El FC Vilafranca crea les ocasions i la Rapitenca posa els gols


Neus, Ilustraciones y Diseños: Publicació Editorial: Educación Musical\nPublicació Editorial: Educación Musical\nAquest curs 2013-2014 continuem amb la colecció de llibres de educació musical "Creix amb la música" per als cursos de 4art i 5é de Primària.\nMantenim les caracteristiques fonamentals de les tècniques cooperatives per a les vivències musicals, així com la gradual autonomia que els xiquets van adquirint sobre destreses musicals, de relació amb el grup i d’autoavaluació.\nTambé mantenim l'estil divertit i proper de les il.lustracions i dibuixos que acompanyen al text. Amb la xicoteta variació de que, al igual que avancem de curs i creixem els "ninotets" també ho fán i tenen més detalls.\nTot el material està escrit en valencià i baix comanda esta també disponible en castellà\n* Creix amb la música 4art *\nLlibre de text de música per a 4art de primària.\n~Portada Creix amb la Música. 4art Primaria.~\n~Mostra de l'interior de Creix amb la Música. 4art Primaria.~\n* Creix amb la música 5é *\nLlibre de text de música per a 5é de primària.\n~Portada Creix amb la Música. 5é Primaria.~\n~Detall de il.lustració per a Creix amb la Música. 5é Primaria.~\nTrobareu una mostra dels contes musicals i del llibre didàctic amb les seues característiques pedagògiques a la web d’Educàlia.\nPublicado por Neus a las 21:38\nEtiquetas: editorial, Educalia, ilustraciones, Marina, música, neus


Recursos-e especialitzats en Humanitats. Biblioteca Universitària\nRecursos-e especialitzats en Humanitats\nCursos formatius sobre recursos d'informació especialitzats en l'àrea d'Humanitats.\nBase de dades dedicada a Humanitats i Ciències Socials. Publicada pel Consell Superior de Recerques Científiques. Inclou la producció científica publicada a Espanya des dels anys 70. Arreplega fonamentalment articles de revistes científiques i de forma selectiva actes de congressos, sèries, compilacions, informes i monografies.\nAprendre a realitzar cerques bibliogràfiques utilitzant les diverses eines que ofereix el recurs.\nSeleccionar i gestionar els resultats de la cerca (guardar i enviar).\nProQuest Research Library (Història)\nDins de la plataforma de base de dades Proquest podem seleccionar 7 bases de dades especialitzades en Història que podrem consultar conjuntament des d'una única interfície: CBCA, ebrary® e-books, PAO, PIO, ProQuest Career and Technical Education, ProQuest Research Library, etc. Aquest recurs cobreix les publicacions sobre història per a investigadors de tot tipus. Matèries tractades: Civilitzacions, Estudis històrics, Història d'Estats Units, Història del món, Història militar, Períodes i esdeveniments.\nDins de la plataforma de base de dades Proquest en aquest apartat es poden seleccionar 10 bases de dades especialitzades que podrem consultar conjuntament des d'una única interfície: Bibliografia de la Literatura Espanyola, ebrary® e-books, MLA, LLBA, PAO, PIO, ProQuest Dissertations & Theses, entre unes altres.


8.000 joves participen en un 'macrobotellón" al campus de la UAB - Diari de Sabadell\n8.000 joves participen en un ‘macrobotellón” al campus de la UAB\nCentenars de joves s’han aplegat aquesta passada nit i matinada en un macrobotellón al campus de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Una convocatòria a través de les xarxes socials d’una festa a la Facultat d’Enginyeria –que ha resultat falsa- ha provocat la trobada il·legal, segons ha avançat Rac1. Moltes persones han fet cas a la crida i s’han desplaçat a la UAB en cotxe i tren, però han comprovat que el campus estava buit i l’anunciada festa amb música i Dj’s no existia. Tot i això, la munió de gent ha decidit celebrar una festa improvisada amb música i alcohol que s’ha allargat fins a la matinada. Els Mossos d’Esquadra han controlat els accessos a la zona, però no han pogut accedir al recinte en tractar-se d’un “espai privat”.\nLes queixes per la macrotrobada al campus de la UAB ja s’han fet paleses durant aquesta passada nit en els dos últims trens d’FGC entre Barcelona-plaça Catalunya i Sabadell (S2), amb els vagons a vessar de joves per anar al campus de la UAB. “Divendres nit. La gent aixafada al tren BCN-Sabadell d’FGC i molt de jovent que ja no hi pot pujar i que es queda tirat a les andanes. El proper i últim en 45 minuts. Servei públic?”, ha denunciat un usuari a Twitter. “Per què no hi ha control a les andanes i als trens? Acabo de sortir del tren S2 que semblava una discoteca. Hi ha joves fumant (marihuana), bevent whisky amb cola, cantant i cridant. Des de plaça de Catalunya fins a Bellaterra, quin horror!”, ha apuntat una altra usuària @Annasriii.\nTambé hi ha hagut problemes al nucli de Bellaterra amb molts cotxes aparcats a l’exterior del campus de la UAB, alterant la calma nocturna dels veïns. “Què feu Mossos que no teniu unitats d’ordre públic ja a Bellaterra i UAB? Això és una bogeria, centenars de joves passant per dins les cases per arribar al botellot!!! Ja no sé on més trucar”, ha comentat indignat l’usuari @mikelpuchol.\nUns 8.000 assistents al ‘macrobotellón’ al campus de la UAB\nEl rector de la UAB, Javier Lafuente, ha xifrat en 8.000 els assistents al macrobotellón al campus de la Universitat Autònoma de Barcelona. “No hi ha hagut destrosses importants, però sí de menors. Per exemple, s’ha arrencat una tanca”, ha precisat Lafuente als micròfons de ‘Via Lliure’ de Rac1. “Fins dilluns no sabrem els costos dels desperfectes i dels efectes globals”, ha puntualitzat el rector de la UAB, que ha assegurat que s’estudiarà quines accions poden fer per evitar futurs macrobotellots al campus. “Farem l’impossible perquè no passi una altra vegada. Ens preocupa perquè tenim un Campus obert amb molts espais i es fa molt difícil de controlar”, ha reconegut Lafuente.\n“Ahir a la tarda vam saber que es volia organitzar aquesta festa i vam emprendre les accions que vam poder. Vam intentar tancar pàrquings, vam avisar els Mossos i vam organitzar els sistemes de seguretat que tenim a la universitat”, ha enumerat el rector de la UAB. “No tenim ningú identificat, però vam avisar els Mossos per controlar els accessos”, ha afegit Lafuente. “Des de les sis del matí que hi ha equips de neteja a la zona, i encara en tenen per hores”, ha reblat el rector de la UAB.\nEn paral·lel, el director dels Mossos, Pere Ferrer, ha qualificat el macrobotellot a la UAB de “vergonya col·lectiva” després d’un any i mig de pandèmia. “La vergonya que tots hauríem de sentir perquè milers de persones es convoquen a una festa com aquesta, quan encara estem en pandèmia, no és menor”, ha reflexionat en veu alta Ferrer. “Es van perimetrar els accessos per evitar que hi entrés més gent però, com que no vam entrar al campus, no hem pogut fer identificacions de les persones que segurament han acabat fent algun tipus de dany”, ha explicat el director de la Policia. “A quarts de set del matí ja no quedaven grups importants i va començar poc abans de la mitjanit”, ha afegit Ferrer.\n“Estem fent una activitat preventiva. Quan hi ha coneixement d’una possible festa, ens avancem i cobrim l’espai perquè on es pugui fer a aquell lloc. Però quan ja s’està celebrant amb tanta gent, l’actuació policial és inviable”, ha constatat el director dels Mossos, que ha recordat que estan fent “un esforç extraordinari” per evitar els botellons. “En els torns de nit, estem tenint un 20% més de presència policial, que s’està fent amb hores extres. Això es un sobrecost de 3 milions d’euros a la Generalitat perquè els policies tinguin més presència al territori”, ha finalitzat Ferrer.\nTemes:javier lafuente, macrobotellon, Universitat Autònoma de Barcelona, Vallès


Jean de Bethencourt - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Jean de Béthencourt)\nJean de Béthencourt (Grainville-la-Teinturière, 1360 - Grainville-la-Teinturière, 1425) fou un noble d'origen normand que va començar el procés conquistador sistemàtic de les illes Canàries. Paradigma de comerciant corsari precapitalista, va ser comerciant de teles i va participar en expedicions contra Tunis. Les descripcions de l'època parlen d'un home cruel i superb i pel que sembla patia de lepra.\n(fr) Jean de Béthencourt\n1425 (62/63 anys)\nconqueridor de les Canàries\nJean III de Béthencourt i Marie de Bracquemont\nVa ser escuder i xambelà del rei Carles IV de França, va entrar en contacte amb la corona de Castella a través del seu parent Rubín de Braquemon, molt relacionat amb Enric III de Castella, i va aconseguir els drets de conquesta de les illes. L'expedició va comptar amb l'ajuda militar de Gadifer de la Salle i el suport econòmic de la Santa Seu, que va promulgar butlles d'indulgència per a qui financés l'empresa.\nLa conquesta de les Illes CanàriesModifica\nL'expedició va partir de La Rochelle rumb a Cadis l'1 de maig de 1402 amb dos-cents vuitanta tripulants, la majoria corsaris i mercenaris gascons i normands a la recerca de lucre ràpid. També hi viatjaven els frares franciscans Pierre Bontier i Jean Le Verrier, capellans domèstics dels capitans i cronistes del viatge a Le Canarien, i dos nadius canaris capturats per expedicions castellanes prèvies i ja batejats. A Cadis deserta bona part de l'expedició, restant-ne només cinquanta-tres. En el moment d'arribar a la costa nord de Lanzarote la població local estava ja en decadència franca. Béthencourt fou rebut de manera amistosa pel rei Guardafia, fill de la princesa Ico, i es comprometé a evitar els atacs pirates. Manà construir un castell a la Costa del Rubicón. L'atac sobre l'illa de Fuerteventura acabà en desastre, degut al motí de la tripulació i una gravíssima manca de queviures. La conquesta es tornà impossible pel baix nombre d'efectius i les disensions internes, i Béthencourt tornà a Castella per a aconseguir més suports, deixant l'illa en mans de Gadifer de la Salle i Berthin de Beneval. Béthencourt torna amb el decret reial que li atorgava la senyoria de l'illa de Lanzarote i amb l'ordre de l'antipapa Benet XIII d'Avinyó (el Papa Lluna) d'instaurar el bisbat del Rubicón. A la seva arribada la resistència dels nadius havia estat esclafada per Gadifer de la Salle. Els indígenes, amb el rei Guardafia al capdavant, es rendiren el 1404 i foren convertits al cristianisme.\nAmb l'ajut dels nadius de Lanzarote inicià la conquesta de Fuerteventura, però els intents de conquesta de Gran Canària i La Palma fracassaren. Béthencourt no va tractar mai de conquerir Tenerife, que de fet fou l'última illa en ser conquerida. Gadifer de la Salle es va veure obligat a abandonar l'illa per a reclamar-la davant els reis castellans, cosa que mai aconseguí. Béthencourt cedí els seus drets al seu parent Maciot de Bethencourt i abandonà Lanzarote per a no tornar-hi més.\nEl seu nom roman en el topònim de l'antiga capital de Fuerteventura, Betancuria. Després de la conquesta, molts aborígens (així com moriscs) foren batejats amb el cognom del normand. Actualment en trobem a Canàries nombroses variants: Bethancur, Bethencur, Betancur, Betencur, Betancour, Betancourt, Betencour, Betencout, Bethancor, Bethencor, Bethencourt, etc. Aquests cognoms es troben presents també en nombrosos descendents de la població canària que van emigrar al nou món. Exemples característics són els expresidents de Veneçuela i Colòmbia, Rómulo Betancourt i Belisario Betancur.\nJean de Béthencourt, Le Canarien : Histoire de la première descouverte et conqueste des Canaries, faite dès l'an 1402 escrite du temps mesme par Jean de Béthencourt, plus un Traicté de la navigation et des voyages de descouverte et conquestes modernes et principales des François (1402-1422), introduction et notes par Gabriel Gravier, Société de l'histoire de Normandie, Rouen, C. Métérie, 1874.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Jean de Bethencourt\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jean_de_Bethencourt&oldid=29927700»\nDarrera modificació: 10 abr 2022 a les 02:38\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 abr 2022 a les 02:38.


Dos castells de 7 ben artesanals - Castellers de Badalona\nDos castells de 7 ben artesanals\nseptiembre 23, 2014 - IONotice, Notícies\nDesprés d’un assaig especial «porta un amic» ben multitudinari en el que vam poder fer grans proves, el diumenge ens desplaçàvem fins a la localitat de Mollet del Vallès per participar a la diada castellera de la Fira de l’Artesania. Un altre cop a actuar amb l’oloreta dels embotits, els pastissos i les coques! I com no, amb les visites a les parades per fer algunes compres!\nDesprés de concentrar-nos a la Plaça de l’Església, començava el cercavila que acabava a la Plaça de l’Artesania. La sorpresa va ser la gran inclinació que hi havia! Sort que els Castellers de Mollet ens havien reservat l’espai final de la plaça (que era més plana) per nosaltres. Estàvem una mica marginats, però podríem fer bé els nostres castells!\nComencem amb un pilar de 4 i a primera ronda el primer 7, el 3de7, que va pujar força segur i gràcies al treball de tots es va poder controlar els petits desajusts que van anar apareixent, per descarregar-lo i apuntar-nos així un nou castell de 7.\nLa segona ronda va servir per portar de nou el 4de7 a plaça. Aquest va ser més patit que el 3, sobretot pels que estaven a fora. I és que els terços van posar l’emoció tancant-se força ja a la carregada, havent de treballar de valent tothom per poder-lo descarregar. I és que els castells no sempre són postals i també va bé una mica d’emoció!\nUn cop completat els dos castells de 7 bàsics què podíem fer? Doncs el 3de7 amb agulla! El castell va començar ja amb algun problema d’encaix entre segons i terços, que es va anar fent més acusat a mesura que la construcció pujava, havent-se de desmuntar amb l’acotxador col·locat. Després de desmuntar-lo, calia acabar bé la diada, abaixant un pis al castell per fer un 3de6 amb agulla molt lleuger i segur.\nI arriba l’hora dels pilars de sortid… Ah no! Que ens han de donar els records! Figureta a la saca i ara sí, descarreguem 2 pilars de 4 de manera simultània per acabar la diada! I després d’alguns nous pilars, un sorteig i algun toc de gralles, a tornar a Badalona amb l’autocar!\nTeniu més fotografies i tots els vídeos a l’apartat Multimèdia de la web!


Continuen les declaracions dels encausats pel tall de la AP-7 a Salt durant l'acció del Tsunami Democràtic\nContinuen les declaracions dels encausats pel tall de la AP-7 a Salt durant l’acció del Tsunami Democràtic\nNomés dos dels citats avui han declarat davant del jutge\nAvui al vespre han continuat les declaracions dels encausats pel tall de la AP-7 a Salt entre el 12 i el 13 de novembre de 2019, dins de l’acció convocada per Tsunami Democràtic. Avui han comparegut set encausats pel tall, tot i que cinc d’ells s’han acollit al seu dret a no declarar. Els dos restants que sí que ho han fet ha estat només per respondre les preguntes de la seva defensa.\nSegons ha detallat l’advocada d’alguns dels encausats, Montse Vinyets, ‘les fotografies aportades per la policia no es corresponien’ i per això ‘han negat ser ells’ els que estaven a la mobilització. Per altra banda, hi ha quatre investigats més que han demanat aplaçar la seva declaració per motius de la pandèmia.\nDesprés de les citacions de Girona, divendres hi ha citades a Figueres cent noranta-set persones més que van ser al tall de la Jonquera. A banda, al novembre onze persones ja van haver de declarar al jutjat de Perpinyà després d’haver estat detingudes per la policia francesa al Pertús i de llavors ençà els detinguts no n’han tingut més novetats.


Oriol Martí Sambola assumeix la direcció executiva de FiraTàrrega – Comarques de Ponent\nOriol Martí Sambola assumeix la direcció executiva de FiraTàrrega\nEl Consell d’Administració de FiraTàrrega, reunit en sessió ordinària el 22 d’abril, ha aprovat la proposta d’acord relativa al nomenament del director executiu de l’EPEL Fira de Teatre al Carrer de Tàrrega com a personal directiu. Pau Llacuna i Ortínez dóna així el relleu de la Direcció Executiva de l’organització a Oriol Martí Sambola, actual gerent.\nPau Llacuna completa així una llarga trajectòria en el camp de la gestió cultural del nostre país, que l’ha dut en dues ocasions a vincular-se amb el projecte de la Fira de Tàrrega. En la primera etapa, entre els anys 1985 i 1990, en qualitat de tècnic de Cultura de l’Ajuntament de Tàrrega; i en la segona etapa, des de l’any 1998 fins a l’actualitat, primer com a gerent i, a partir de 2012 com a director executiu. A partir d’ara Llacuna passa a exercir funcions d’Assessorament i Consultoria.\nOriol Martí Sambola (Barcelona, 1979) és llicenciat en Ciències Polítiques a la UAB i té el Postgrau en Gestió i Polítiques Culturals (UB) i el Postgrau en Estètica i Narrativa Digital (UOC). Entre els anys 2003 i 2011 va ocupar l’adjuntia a la gerència de FiraTàrrega, i des de l’any 2012 n’ha estat gerent. Codirigeix el Màster de Creació en Arts de Carrer de la Universitat de Lleida. Actualment és el vicepresident de l’Associació de Gestors Culturals de Catalunya.


Treball i Afers Socials planteja donar un "impuls social" al 'Carnet Jove'\nLa consellera de Treball, Afers Socials i Famílies, Dolors Bassa, ha afirmat que el seu departament impulsarà el vessant social[…]\nLa consellera de Treball, Afers Socials i Famílies, Dolors Bassa, ha afirmat que el seu departament impulsarà el vessant social del 'Carnet Jove' per convertir-lo en "un espai d'integració i cohesió social" que serveixi "de porta d'entrada als serveis de la Generalitat".\nEn una roda de premsa en la qual Bassa ha presentat les novetats per a 2016 del programa 'Carnet Jove' -promogut pel Govern català i CaixaBank-, la consellera ha anunciat que el carnet es coordinarà amb programes públics de formació i salut, així com amb el pla de "Garantia Juvenil" recolzat per la Unió Europea.\n"El 'Carnet Jove' ha de ser una eina per fer arribar als joves temes que reclamen com les beques, els programes d'ocupació o d'habitatge", ha assegurat la consellera, que ha precisat també que el carnet és un dels serveis de titularitat pública més utilitzat pels joves.\nEl 'Carnet Jove' compta amb prop de 530.000 usuaris, fet que suposa el 10% de totes els targetes d'aquest tipus expedides a Europa, fet que, segons els seus responsables, converteix el document català en "un referent" a Europa.\nAl seu torn, el director de l'Agència Catalana de Joventut, Cesc Poch, ha anunciat la proposta de desgranar els serveis del carnet en tres 'packs' diferents destinats a diverses franges d'edat o necessitats.\nUn d'aquests futurs paquets agruparà les propostes vinculades a les necessitats socials dels joves; oferint serveis de salut, ajuda a la drogodependència i assessorament en trastorns mentals o alimentaris.\nPoch ha assenyalat també la intenció del departament de donar el carnet als immigrants menors de 30 anys a través d'un acord amb la Secretaria d'Immigració per convertir aquest document en "una eina de ciutadania".


Xafardeig vs. fiscalització\nMartisella i Aalazar contraposen visions respecte de la conveniència de posar a disposició de la ciutadania la declaració de béns dels càrrecs electes a l’inici i al final de la legislatura.\nDebat sobre el patrimoni dels polítics amb Maria Martisella i Judith Salazar\nLa consellera de DA Maria Martisella i la consellera del PS Judith Salazar.\nActualitzada 21/10/2021 a les 12:47\nEl patrimoni dels polítics ha de ser públic? N’està a favor o en contra? Si vostè va veure ahir el programa L’última paraula, a Diari TV, deu tenir ja una opinió formada després d’haver escoltat les conselleres generals Maria Martisella (DA) i Judith Salazar (PS). Si no l’ha vist, pot recuperar l’emissió a la carta o seguir llegint aquestes línies. I no es preocupi, ambdues opcions són de domini públic perquè pugui construir la seva pròpia opinió. Ara bé, sàpiga que, de moment, el que no podrà consultar és el patrimoni dels representants públics. Bé, sent sincers, tampoc ho podia fer fins ara, però amb la proposició de llei qualificada de transparència i accés a la informació pública que aspira a aprovar el Consell General hi haurà “un primer pas” en aquesta línia: els càrrecs electes hauran de presentar davant de notari una declaració de béns a l’inici i al final de la legislatura. I si hi ha indicis de corrupció o enriquiment il·legal llavors la justícia podrà accedir a aquestes dades.\n“Aquest és un mecanisme que ja fem al PS i ho tenim molt assumit. Fa més de 20 anys que vam fer aquest primer pas. Ara el que plantegem és que no només les institucions ho puguin fiscalitzar, sinó que –tal com recomana el Grup d’Estats contra la Corrupció (GRECO)– qualsevol persona hi tingui accés perquè no hem d’oblidar que som representants del poble”, va afirmar Salazar. “La ciutadania vol veure els comptes i el que té cada persona o realment lluitar contra la corrupció? No ens hem d’allunyar de la casuística que som un petit país i no volem que això es converteixi en un xafardeig. Partíem de zero i això és un primer pas”, va apuntar Martisella. Heus aquí les dues cares de la mateixa moneda.\nNecessita més arguments? La consellera demòcrata va considerar que fent pública aquesta declaració de béns hi haurà ciutadans que vulguin implicar-se en política que refusaran fer-ho per no visibilitzar el seu patrimoni. “La política no està professionalitzada aquí i és momentània. Hi ha molt poques persones que s’hi dediquin més de dues legislatures. La majoria el patrimoni que tenim és fruit del rendiment fora de la política i una persona que comenci amb 50 anys no té per què exposar-ho”, va dir. La dirigent socialdemòcrata, en canvi, va exemplificar que en municipis espanyols la declaració de béns pública ja és una realitat i no ha suposat un fre per a l’entrada en política de nous actors. “No vivim en un país comunista i tots hem de tenir el dret de tenir el nostre propi patrimoni”, va reivindicar.\nQuè, ho té més clar? Martisella i Salazar no es van posar d’acord, com tampoc van assolir el consens en la conveniència d’instaurar un règim sancionador en cas d’una infracció en la llei. “No podem posar un règim sancionador des de zero i a correcuita. La llei de transparència porta moltes obligacions a les administracions i necessiten una transitòria d’uns quatre o cinc anys i a partir d’aquí ja es veurà”, va manifestar Martisella. Per contra, Salazar va replicar que una llei sense règim sancionador “és un brindis al sol”. “Si ho deixem tot per més endavant ja veurem si s’acaba fent. Potser que ens posem a treballar en una llei que tenim entrada a tràmit parlamentari a final del 2019. Ja hem vist amb el Tribunal de Comptes que aquelles institucions que incompleixen la llei no hi ha manera de fer-les complir”, va expressar.\nI els Coprínceps hauran de fer públic els seus béns? No. Segons DA, perquè s’emparen en què el reglament del Consell d’Europa preveu que els caps d’Estat en quedin exclosos. Segons el PS, perquè hi ha una voluntat per deixar-los fora atès que no existeix l’obligatorietat de deixar-los fora. I vostè, ja sap si és un xafarder o un fiscalitzador?\nTotalment d acord amb els altres comentaris, XAFARDERIA i poc mes, la Judith Salazar treia com exemple Espanya tot i aixó no estic d acord com es fa a Espanya ningú a de saber si tens 100 o 10.000 si mai t enriqueirs amb la politica hi han mecanismes i no pas que tothom sapiga el que tens.\nPep va dir..El PS sols vol consultar el\nPatromini dels altres per xafarderia !!!!!\nSra salazar i Lopes els primers\nTotalment d'acord !!! Sols xafarderia socialista !!! Accés de la justícia si, però al sociates no !!!!!\nEl PS sols vol consultar el


Edita Barcelona: ja pots veure les conclusions, els vídeos de les sessions i les fotos -\nEdita Barcelona: ja pots veure les conclusions, els vídeos de les sessions i les fotos\nTant si vau assistir com si no al Fòrum Edita Barcelona, ja podeu reviure les jornades visionant els vídeos íntegres de totes les sessions, les cròniques i conclusions de la trobada, i un munt de fotos que l’organització del Fòrum ha penjat tant a l’apartat del bloc del seu web (www.editabarcelona.com) com als canals propis que Edita Barcelona ha creat a les xarxes socials Youtube (clica aquí) com FlickR (clica aquí).\nEdita, tot un èxit de participació\nEl Fòrum Edita Barcelona, organitzat pel Gremi d’Editors de Catalunya i per la Universitat Pompeu Fabra, es va celebrar del 6 al 8 de juliol, essent tot un èxit. La primera edició del Fòrum va comptar amb 230 inscrits i la participació de 30 ponents que al llarg dels tres dies van debatre sobre els principals problemes del sector sota el títol de «Renovació i estratègies al món del libre».\nEl Fòrum, que va comptar amb el patrocini de l’Ajuntament de Barcelona i el suport del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, el Ministeri de Cultura, Cedro i la Federación de Gremios de Editores de España, es va inaugurar al Saló de Cent de l’Ajuntament amb la presència del Tinent d’Alcalde Jaume Collboni i el Rector de la UPF, Jaume Casals. La conferència inaugural va ser a càrrec del president del Grupo Planeta, José Creuheras, «Estratègies i renovació en el món del llibre» i es va clausurar amb la conferència de Carme Riera, escriptora, acadèmica i presidenta Cedro «En defensa de la propietat intelectual».\nEl Fòrum va comptar amb diversos ponents de talla internacional, com Richard Charkin, director de Bloomsbury i president de l’Associació Internacional d’Editors (IPA), que va mantenir una conversa inaugural sobre l’estat de salut del món de l’edició i els reptes de present i futur del sector amb Daniel Fernández, director general d’Edhasa i president de la Federación de Gremios de Editores de España.\nRichard Charkin i Daniel Fernández, amb el moderador Toni Iturbe a la dreta\nTambé va destacar la presència de Sean O’Keeffe (Liberties Press) i Ron Grosset (Waverley Books), que van fer juntament amb Marina Espasa, coordinadora de Barcelona Ciutat de la Literatura UNESCO, una taula rodona titulada “Biodiversitat editorial i ciutats creatives de la Unesco”.\nEntre els objectius del Fòrum Edita Barcelona ha estat servir de plataforma regular per debatre els principals reptes del sector; de fomentar l’intercanvi d’idees i la relació entre professionals de l’àmbit editorial; i de consolidar el paper de Barcelona com a capital internacional del llibre i de l’edició; objectius que han estat assolits en el decurs de les sessions.\nEl Fòrum va estar co-dirigit per Javier Aparicio Maydeu, creador i director del Màster en Edició de la UPF-School of Managmenet, Patrici Tixis Padrosa, president del Gremi d’Editors de Catalunya, i Sergio Vila-Sanjuán, periodista cultural, escriptor i historiador del món del llibre. En les seves paraules de cloenda, Vila-Sanjuán va dir que “l’escenari editorial és més viu que mai, tot i els problemes que tenim“, afegint que “El Fòrum Edita Barcelona s’ha demostrat necessari, i esperem celebrar la segona edició l’any vinent“.\nRedacció2020-10-19T11:32:02+00:0026 juliol, 2016|Categories: Comerç exterior, Comerç interior, Esdeveniment, Gremi d'Editors de Catalunya|Tags: 2016, Edita Barcelona, Fòrum Edita Barcelona, fotos, Gremi d'Editors de Catalunya, Universitat Pompeu Fabra, videos|\n“L’edició comercial a Colòmbia ha disminuït un 16,1% el 2020”, article publicat a Publishnews


Aplicació de l'ESG Rating a una empresa de transport. Cas pràctic - Invenies\nInici/Blog/Aplicació de l’ESG Rating a una empresa de transport. Cas pràctic\nL’aplicació de la Llei d’Informació No Financera sobre empreses petites i mitjanes comporta una manera de treballar molt específica. En aquest article s’explica com es desenvolupa en una empresa del sector del transport, “Nadal Forwarding”, el model de rating ESG que ha desenvolupat la Universitat de Barcelona amb la col·laboració de la consultora Invenies.\nL’article presenta resumidament les variables ESG que s’estudien en el model. Exposa com es relacionen amb els ODS i com s’obtenen les dades des de la pròpia empresa. A partir d’aquí, es presenten per la seva certificació i per l’obtenció d’un rating avaluador de la posició de l’entitat en relació al Medi Ambient (E), a la implantació Social (S) i a la Governança (G).\nL’empresa Nadal Forwarding va decidir avaluar la seva Responsabilitat Social utilitzant el mètode de l’ESG Rating promogut des de la Secció de Comptabilitat de la Universitat de Barcelona. Per a desenvolupar tot el treball va rebre la col·laboració de la consultora Invenies.\nEl model ESG avalua els compromisos amb el Medi Ambient, la Responsabilitat Social i la Governança a partir de l’avaluació d’unes 30 variables que requereixen l’estudi d’uns seixanta conceptes. L’empresa no ha de fer res diferent al que son les seves activitats continuades. La pròpia activitat diària va generant suficient informació per tal que els consultors puguin anar seleccionant els documents més rellevants per explicar el comportament de l’entitat respecte les variables.\nNo cal generar nova informació, a partir de la que ja existeix, els consultors van extreien dades que completen les taules on es reflecteix el grau d’implicació en cada un dels conceptes i variables.\nUn cop recopilada tota la informació, cal estructurar un document per tal que sigui tractat pels experts de la Universitat de Barcelona. A ells els hi correspon assignar el rating per a cada empresa.\nEn el cas de Nadal Forwarding es va anar treballant en una primera fase per veure si donada la seva activitat, les 30 variables eren d’aplicació o n’hi havia que no tenien sentit en el seu entorn. Es va comprovar que hi havia variables molt sensibles a les decisions que es prenien per part de la direcció i d’altres que no presentaven més complicació que el mer tràmit del compliment normatiu de l’entorn jurídic en el que es mou l’entitat.\nUn cop examinada la informació per la UB es rep la qualificació del rating i els comentaris de millora que es poden proposar. S’inicia així una feina de retro-alimentació per tal de millorar, exercici a exercici, amb els compromisos dels ODS.\nEls ODS són uns objectius pensats pels Estats, no per les entitats empresarials. El model ESG permet una traducció molt directa d’aquests objectius a la presa de decisions. En la mesura que els ODS es relacionen amb les variables del model, l’empresa pot anar definint quina serà la seva estratègia per anar acomplint els objectius i així mantenir i millorar el seu rating ESG.


Un mal novembre per a l'ocupació a Girona - Diari de Girona\nUn mal novembre per a l'ocupació a Girona\nProp de 1.600 gironins se sumen a les llistes de l'atur, un increment que triplica el del mateix mes de l'any passat\ngirona | o.puig 04.12.2015 | 07:23\nEl novembre va ser un mal mes per al mercat de treball a les comarques gironines, que encadenen quatre mesos de pujades de l'atur i queden al marge de les millores experimentades en el conjunt de Catalunya i l'Estat.\nNo obstant, en termes internauals, les xifres d'atur i afilició continuen baixant. Així, avui a Girona hi ha 9.977 cotitzants més que fa un any i 5.325 aturats registrats menys. Girona acumula 28 mesos seguits de caigudes interanuals de la desocupació.\nEn el conjunt d'Espanya, el nombre d'aturats se situa en 4.149.298 desocupats, cosa que suposa una reducció de 27.071 persones i és la disminució més important en aquest mes de la sèrie.\nTot i la reducció del nombre d'aturats, el sindicat UGT de Catalunya va valorar negativament les dadees de novembre, expressant la seva preocupació per l'increment de l'atur entre les dones i els immigrants, així com la caiguda de la contractació, tant la indefinida com la temporal.\nD'altra banda, va recordar que vols dels aturats registrats viuen en una situació molt precària. Segons el sindicat, el 74% dels aturats registrats a les oficines de treball del SOC cobren una prestació màxima de 426 euros o no cobren res.\nMés optimista va ser el secretari d'Ocupació qui va valorar la "baixada de l'atur registrat, l'augment de l'afiliació a la Seguretat Social i de la contractació fa apuntar a que tindrem un bon final d'any". Joan Aregio va subratllar que "la reducció en 1.868 persones en l'atur al mes de novembrea Catalunya és una bona dada ja que en 20 anys l'atur registrat tan sols ha baixat tres vegades el novembre".\nDes de la patronal Pimec Girona, van reclamar "mesures a curt i llarg termini per corregir les deficiències del mercat de treball com impulsar la formació i qualificació professional, reduir les quotes a la seguretat social a càrrec de l'empresa, o mesures clarament encaminades a la reindustrialització".


Mix & Match, la nova col.lecció de roba de Head Ski | La Neu al Dia - Diari digital de neu\nMix & Match, la nova col.lecció de roba de Head Ski\nLa col·lecció s'ha creat amb gran focus en mantenir una qualitat premium. Prova d'això és que totes les peces tenen 4-way strech en el teixit extern i intern, així com amb cremalleres YKK personalitzades amb logo HEAD. Les jaquetes i els pantalons compten amb 20.000 mm / m2 de columnes d'aigua i 20.000 m2 de transpirabilitat, a més de amb costures termo segellades. La mateixa qualitat, un nou ajust i entallaje, i tot a un preu assequible.\nFantàstica jaqueta amb caputxa i faldó de neu ajustables i fixes. Ve proveïda d'aïllament Primaloft Black Eco de 60 gr en el cos i de 40 gr en els braços, de cremalleres termo segellades i de protecció contra l'aigua YKK AquaGuard. A més, compta amb un print inspirat en les peces de race de la col·lecció 2018/19.\nEs tracta d'una armilla híper còmode amb aïllament Primaloft Black ThermoPlume, compost per plomes sintètiques. La principal diferència respecte a la ploma natural és que la sintètica torna sempre a la seva forma original després del rentat. Aquesta peça que arriba en color antracita compte a més amb caputxa incorporada i amb un reforç de folre a la part del coll.\nAmb els pantalons d'esquí Sierra i el seu exclusiu folre és impossible passar fred. I gràcies als protectors contra neu i les costures segellades, és fàcil mantenir la humitat a ratlla. A més, les proteccions enfront de talls en els camals eviten trencaments provocades pels esquís. Suma't a aquest disseny de tendència.


Econo Lodge Lansing - Leavenworth Lansing (KS) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Lansing (KS).\n"Easy adjustment of room temperature. Big beds, great price!"\n504 North Main Street, Lansing, Lansing (KS), Estats Units, 66043 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Econo Lodge Lansing - Leavenworth?\nMés informació sobre Econo Lodge Lansing - Leavenworth\nSi busques un allotjament ben situat a Lansing (KS), no busqui més, el Econo Lodge Lansing Leavenworth Lansing és el lloc ideal. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nA Econo Lodge Lansing Leavenworth Lansing, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nEcono Lodge Lansing Leavenworth Lansing té 39 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com aire condicionat, servei de despertador, despertador, telèfon, connexió a internet (cortesia). A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Econo Lodge Lansing Leavenworth Lansing és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Lansing (KS).\nAllotjaments a Lansing (KS)


Holiday home Strandvænget Hemmet VI Hemmet Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Strandvænget Hemmet VI\nAl visitar Kragelund, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Strandvænget Hemmet VI, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Strandvænget Hemmet VI, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Holiday home Strandvænget Hemmet VI la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kragelund.


Arda | LOTR Wiki | Fandom\nTerra Mitjana, Aman\nArda és el món on hi succeeixen els esdeveniments de quasi tota l'obra de Tolkien.\nArda inclou els continents de la Terra Mitjana i Aman a més dels oceans que els separen. És una part d'Eä, el món i tot el que es troba en ell.\nArda fou creada, juntament amb la resta d'Eä, amb la música dels Ainur pels fills d'Ilúvatar (és a dir, elfs i humans). Originalment un món pla, els continents estaven rodejats per un gran oceà, Ekkaia o Mar Circumdant, i separats per Belegaer, anomenat el Gran Mar. Durant la primera edat, l'àrea nord i oest de la Terra Mitjana fou ocupada pel país de Beleríand, però fou destruït durant la Guerra de la Còlera.\nDurant la Segona Edat, Númenor fou aixecat en el Gran Mar per als Edain. Aquesta illa existí durant la major part de la Segona Edat, però fou destruïda com a resultat de l'orgull dels habitants en el desafiament de la Prohibició dels Vàlar de navegar cap Aman a l'oest.\nDesprés de la destrucció de Númenor, Arda fou arrodonida. Aman fou treta del món, i només podrien arribar-hi els elfs, seguint el camí recte que els hi fou concedit. Al mateix temps, noves terres i continents es van crear. Al sud de la Terra Mitjana la Terra Obscura i a l'est Romenor, la terra del sol.\nPoc de temps abans de la caiguda de Númenor, un petit grup d'homes (liderats per Elendil, i els seus fills Isildur i Anárion), escapà de la destrucció imminent i s'assentaren a l'oest de la Teerra Mitjana, formant així els regnes de Góndor (a prop del regne de Sauron (Mórdor)) i Arnor (a prop dels Regnes Elfs de les Rades Grises (Mithlond) i Rivendell). Aquests regnes d'elfs i humans lluitaren contra la maldat de Sàuron durant tota la Tercera Edat.\nLa fi de la Tercera Edat va succeir degut a la caiguda de Sauron i la destrucció de l'Anell a mans dels hòbbits Frodo Saquet i Samseny Gamgí, i a mans de les forces de Góndor i Ròhan, comandats per àragorn, integrant de La Germandat de l'Anell. La Quarta Edat començà con gran esperança per part dels dunedain que veien l'Aragorn com el fundador de l'Era dels homes.\nAmb el pas del temps, Arda arribaria a ser el planeta Terra tal com el coneixem avui en dia. J.R.R.Tolkien diu en una de les seves cartes que Arda és la Terra, ubicada en un temps fictici.\nPeríodes Històrics Edit\nAnys de les Làmpares\nEdats dels Arbres\nTemps de l'Obscuritat\nTemps de les Estrelles\nEdats del Sol\nTercera edat del sol\nEnts (i Ucorns)\n↑ 1,0 1,1 Drout, Michael D. C.: J.R.R. Tolkien Encyclopedia: Scholarship and Critical Assessment, Taylor & Francis (2007). ISBN 0415969425 (en anglès)\nAquest article conté text extret de l'article Arda de la Viquipèdia sota llicència CC-BY-SA (autors)\nObtingut de «https://lotr.fandom.com/ca/wiki/Arda?oldid=378»


Recerca i transfer�ncia de coneixement i de tecnologia - UAB Barcelona\nPDF de la s�ntesi de la Mem�ria Temes destacats Cr�nica 2010-2011 La UAB en xifres Universitat Aut�noma de Barcelona Mem�ria del curs acad�mic\t2010.2011\nPresentaci� de la rectora Govern i activitat institucional Doc�ncia Recerca i transfer�ncia de coneixement i de tecnologia Finan�ament de la recerca Centres de recerca Serveis de suport a la recerca Parc de Recerca UAB Transfer�ncia i valoritzaci� Divulgaci� de la recerca Impacte de la Recerca Projecci� internacional Comprom�s social i mediambiental Comunitat universit�ria Gesti� de recursos Recerca i transfer�ncia de coneixement i de tecnologia\nEn l’�mbit de la recerca, la UAB ha continuat desenvolupant accions dirigides a potenciar, recon�ixer i fer difusi� de l’activitat dels grups de recerca de la UAB i a fomentar la captaci� de talent. En el marc d’aquesta estrat�gia, s’ha fet una segona edici� dels Premis d’Excel�l�ncia Investigadora i s’han dut a terme noves convocat�ries de beques per a personal investigador en formaci� (PIF) i de beques postdoctorals UABBanco Santander.\nLes l�nies estrat�giques derivades de l’UABCEI han enfortit la relaci� de la UAB amb els centres de recerca vinculats i amb les entitats integrants de l’agregat UABCEI. Fruit d’aquesta pol�tica col�laborativa, la UAB ha impulsat la creaci� de cl�sters en determinats camps cient�fics que permetin compartir recursos i buscar sinergies de treball comunes a fi de millorar la competitivitat i assolir l’excel�l�ncia.\nEn l’�mbit de la internacionalitzaci� de la recerca, s’ha de destacar els bons resultats assolits pels investigadors de la UAB en el 7� Programa marc europeu, que palesen la import�ncia de disposar d’OPERA, l’oficina permanent de l’A4U a Brussel�les. A m�s, enguany la convocat�ria de beques postdoctorals de l’A4U incorpora, com a novetat, l’oferta de places a investigadors d’universitats d’altres pa�sos.\nRecerca i transfer�ncia de coneixement i de tecnologia\nEstructures de Recerca Estructures de recerca\nLliurats els Premis a l'Excel�l�ncia Investigadora de la UAB\nx Lliurats els Premis a l'Excel�l�ncia Investigadora de la UAB\nPremis Recerca de Catalunya\nx Premis Recerca de Catalunya\nEdita: Secretaria General de la UAB\nCoordina: Gabinet del Rectorat de la UAB