"Tornem a viure!"\nEscrita per Lídia Sinués Alberich - de novembre 29, 2012\nEn la dècada dels 70, Jacques Massacrier ja ens explicava, en el seu llibre "Tornem a viure", la importància de viure en equilibri i harmonia amb la natura, tant pel que fa a la salut, física i mental, personal de cadascú, com pel futur del benestar social, però, sobretot, pel que fa a la protecció de la nostra Mare Terra. I si per aquelles èpoques preservar i protegir la natura ja era necessari, en aquests moments és imprescindible i vital perquè en depenem totalment. Si el ser humà deixés d'existir, el regnes mineral, vegetal i animal es desenvoluparien més però si només un sol d'aquests tres regnes deixés d'existir, el ser humà no podria viure perquè els necessita als tres per la seva supervivència.\nDels anys 70 fins els nostres dies, els índex de contaminació (a tots nivells: pol·lució, deixalles, lumínic, acústic,...) han augmentat moltíssim i, per altra banda, els espais verges i naturals han disminuït pels nombrosos desastres ecològics causats en pro d'una "modernitat social i econòmica" que, de mica en mica, va avançant, tot destruint i matant la vida natural i vital que troba al seu pas.\nAvui, vull transcriure un fragment del citat llibre on Jacques Massacrier ja demanava, en els anys 70, que s'aturés aquest avançament inconscient de les indústries i d'aquest consumisme que cega i no permet analitzar les conseqüències, tan negatives, que comporten aquest tipus de valors materials i les actituds que se'n deriven.\n"Els anys de vida a París, els èxits professionals sorprenents, els dinars de negocis, les reunions que s'allarguen de vegades fins les 5 de la matinada, convertiren J. Massacrier en un dels campions de la publicitat moderna. Director artístic d'una de les firmes més pròsperes dels Champs-Elysées, el seu nom s'associà a importants campanyes publicitàries. Tenia 37 anys però aquesta vida de foll l'estava esfondrant interiorment. N'estava tip. El mes de juny de 1970, amb Greta i els seus fills, desembarca a Eivissa, penetra en l'interior, lluny del brogit de la vida turística. Can Tauet no era res més que les quatre parets d'una casa abandonada, sense llum, un munt de teules i un petit hort descurat molt de temps. Al voltant, terra erma, malesa i, més enllà, el bosc.\nHan passat ja 8 anys i J. Massacrier i els seus continuen a l'interior d'Eivissa. En les llargues estones de repòs, després del treball diari, va escriure a poc a poc aquest llibre, compendi de totes aquelles coses elementals i pràctiques que va haver d'aprendre, dia a dia, i destinat a aquells que, com ell, desitgen tornar a viure en un medi més natural i humà. Després escriuria Le goût du temps qui passe i Outretemps"\nLlibre Tornem a viure edició del novembre de 1979\n"De què serveix de llançar crits d'alarma contra la societat de consum i d'industrialització, contra la contaminació que en resulta, si continuem fent viure les indústries que ens emmetzinen i esgoten els recursos naturals del nostre planeta!\nPer què mantenir les males herbes que ens ofeguen les verdures de l'hort?\nEn el tumult de la gernació indiferent de les grans ciutats, ja ni es perceben les plantes; no malgastem, doncs, la mica d'oxigen que ens queda proclamant el nostre desgavell.\nTornem, més aviat, a aprendre de viure prescindint dels productes d'aquestes indústries, i retrobem, en contacte amb la natura, les bases d'una autèntica escala de valors. Davant el meravellós equilibri biològic podrem mesurar el desordre immens de la nostra societat.\nBen cert que ens costarà de passar-nos del tot d'aquests productes manufacturats; hem acumulat massa manies durant generacions.\nPotser no caldria pas eliminar una producció industrial que cerqués l'interès comú, si la limitàvem a les coses essencials. Però com determinarem aquestes coses essencials, si hem perdut precisament la noció de l'essencial?\nDesvetllem els nostres coneixements, posem-nos a meditar sobre l'oportunitat de llur utilització. Reconsiderem els elements primordials de la nostra existència.\nCal tenir un pou per conèixer el valor de l'aigua...Cal fer créixer un arbre per mirar-s'hi a abatre'n un altre... Cal assaborir les verdures del nostre hort per saber a quins succedanis estàvem acostumats... Cal tallar-se la llenya per trobar, davant la llar de foc, la veritable sensació de confort... Cal confeccionar-se els vestits per deixar de suportar dòcilment els capricis de la moda... Cal esguardar com viuen els animals i els insectes abans d'exterminar-ne els que qualifiquem de "nocius"... Cal retrobar la salut del cos i de l'esperit per adonar-nos del plaer de viure i d'estimar.\nCada any centenars de milers de persones prenen consciència de l'esterilitat de llur vida social, toquen el pressentiment dels grans trasbalsos o dels cataclismes que no perdonen sinó els pobles primitius, i se'n tornen a aprendre de viure orgànicament en el si de la natura.\nAquesta natura, que la majoria només han ensumat durant les vacances o el cap de setmana, que mai no han fet brotar més que un fesol, d'entre cotó fluix mullat, a l'escola, que voldrien construir una paret, i no saben les proporcions per fer ciment, que sempre han pensat que calia que hi hagués un gall al galliner perquè les gallines ponguessin, que se senten desemparats quan no tenen un metge a l'abast per curar-se la més petita molèstia, que s'imaginen que cal ésser sastre per confeccionar uns pantalons, o flequer per enfornar pa...\n... A ells va destinat aquest llibre, que els ensenyarà coses simples i elementals; elements de base, que són generalment formulats d'una manera massa complexa per als "no iniciats" en les obres especialitzades. Els donarà receptes i consells diversos recollits entre els qui han viscut l'aventura de fugir de les ciutats; d'aquests que personalment han après a tornar a viure amb la natura i ens proposen en aquest llibre les solucions de les dificultats amb què s'han trobat.\nDe fet, es tracta de substituir com més millor els productes del comerç per allò que es pot fer fàcilment de forma directa; no cal pas esperar de poder viure, dia rera dia, de la pròpia producció; però si que hom pot reduir ràpidament al mínim estricte les necessitats financeres (sobretot els qui viuen en comunitat).\nTornant a la natura, contribuïm a protegir-la, hi reintegrem el nostre element natural i deixem de col·laborar amb una societat la vitalitat de la qual es basa en el malversament. Tal volta som els peoners d'una gran migració vers un món millor que tenim a l'abast.\nL'home s'obstina a inventar l'infern enmig d'un medi paradisíac"\nTenia 18 anys quan aquest llibre va caure en les meves mans i des d'aleshores sempre ha estat per a mi un dels grans tresors que la vida m'ha posat pel davant, doncs, en aquells moments d'innocència i jovenesa que desperta a la vida va suposar, per a mi, la descoberta de que una realitat diferent a la que jo vivia (però somniant desperta veia) la qual em volien fer creure que era una utopia, era possible! I, de fet, si que és possible però el camí per arribar a fer teva una vida autosuficient no és gens fàcil perquè la corrent social pressiona fort als que tractem de viure de manera natural o "contracorrent" i allò que als 18 anys penses que no trigarà en arribar, s'allarga i allarga perquè les barreres i traves dels interessats/des en dirigir i manipular la vida dels altres, no són fàcils de superar i els anys van passant però, amb constància, paciència, sacrifici, voluntat, fe i esforç tot arriba i els somnis tornen realitat! ;) I, malgrat arribi quan ja no ets jove, tot el que has anat aprenent al llarg del dur camí són sabers i coneixements que t'han fet madurar i créixer interiorment de manera íntegra perquè són vivències que formen part de tu i defineixen la teva vida i la persona que aquesta ha anat modelant amb el pas dels dies i dels anys. Gràcies Jacques Massacrier per la gran empenta que fa 31 anys em vas donar!\nMoi aussi j'aime la vie et la liberté! ;)\nActituds/valorsinormes Artistes i la seva obra Cura i estima de la natura Ecologia: vida sana i natural Equilibri interior Llibres i altres recursos didàctics Vida sana i lliure\nHola he estat mirant el vostre blog i és una passada us felicito! UNa de les coses que he vist és que heu fet manualitats amb tovallons de paper decorats....sabeu alguna botiga on en pugui comprar?\n2 de desembre de 2012 a les 20:12\nMoltes gràcies, Núria, m'alegra que t'agradi el nostre bloc i que et pugui ser útil.\nTrobar tovallons de paper decorats, ara que arriba Nadal, és ben senzill perquè n'hi ha en molts supermercats i d'altres comerços com papereries i "todo a cien". Penso que en trobaràs fàcilment! ;)\n3 de desembre de 2012 a les 15:20


Charles J. Merrill. Colom, 500 anys enganyats (Editorial Cossetània, 2009)\n18,90 € (4,00% IVA inclòs)\nDes dels Estats Units d’Amèrica, Charles J. Merrill, professor de la universitat de Mount Saint Mary, ha estudiat durant divuit anys tota la informació i les teories existents sobre els orígens de Cristòfol Colom. Per tant, les seves conclusions, publicades a l’estat de Washington el 2008 amb el títol Colom of Catalonia: Origins of Cristopher Colombus revealed, no són fruit de l’apassionament propi de qui vol «llaurar cap a casa». Amb aquest llibre, Merrill demostra amb rigor que el descobridor d’Amèrica era un català que mantenia una antiga enemistat vers la família dels Reis Catòlics, i per això els monarques van ocultar la catalanitat de Colom i van fomentar la idea que era italià. La mentida va guanyar credibilitat perquè es va anar repetint de forma autoritzada fins que es va convertir en un dogma històric. Però, com diu l’autor: «Fins a cert punt, és possible que el mateix Colom i la seva família acceptessin aquest engany. Devien tenir-hi les seves raons. Però no hi ha cap motiu perquè nosaltres hi estiguem d’acord.»\nQuan va escriure aquest llibre, Charles J. Merrill era professor de llengües a la Universitat de Mount Saint Mary, a l’estat nord-americà de Maryland. Es va llicenciar pel Dartmouth College i va cursar estudis de postgrau i doctorat a la Duke University. Ha realitzat extensos estudis sobre literatura medieval catalana i va participar en un documental del Discovery Channel sobre la vida de Cristòfor Colom. Actualment viu a Roma, on estudia per ordenar-se sacerdot catòlic.\nCol·lecció: El Tinter, núm 99\n- Capítol I. Teories que afirmen que Colom no era italià\n- Capítol II.La versió oficial: Colom era italià\n- Capítol III. Punts febles de la versió oficial\n- Capítol IV. Història de la qüestió sobre els orígens catalans de Colom\n- Capítol V. Colom era català\n- Capítol VI. Els Trastàmara\n- Capítol VII. Les respostes\n- Capítol VIII. Conclusió\n- Índex onomàstic i toponímic\nCristopher Columbus, Myth or Man\nVilaweb, Avançament editorial\nRaül Magí, Més debat sobre Cristòfor Colom (Vilaweb-El Punt Digital)


Política de Privacitat - Consell Evangèlic de Catalunya\nAquesta política de privacitat s’aplica entre vostè, l’Usuari d’aquest web i el Consell Evangèlic de Catalunya, el propietari i proveïdor d’aquest web. El Consell Evangèlic de Catalunya pren molt seriosament la privadesa de la seva informació. Aquesta política de privacitat s’aplica a l’ús de totes les dades recollides per nosaltres o proveïts per vostè en relació a l’ús que faci del nostre web. Si us plau, llegiu detingudament aquesta política de privacitat\nEl Consell Evangèlic de Catalunya no utilitza cookies per recollir informació dels usuaris, ni registra les adreces IP d’accés. Pot consultar les galetes que fem servir en la nostra Política de galetes, i configurar la instal·lació o no de les cookies que no siguin estrictament necessàries per a la navegació.\nEl portal de què és titular el Consell Evangèlic de Catalunya conté enllaços a llocs web de tercers, les polítiques de privacitat són alienes a la d’aquesta entitat religiosa. A l’accedir a aquests llocs web vostè pot decidir si accepta les seves polítiques de privacitat i de cookies. Amb caràcter general, si navega per internet vostè pot acceptar o rebutjar les galetes de tercers des de les opcions de configuració del seu navegador.\nA continuació, l’informem sobre la política de protecció de dades del Consell Evangèlic de Catalunya.\nLes dades de caràcter personal que es puguin demanar directament de la persona interessada seran tractades de forma confidencial i quedaran incorporades a la corresponent activitat de tractament titularitat del Consell Evangèlic de Catalunya.\nLa finalitat de l’tractament de les dades es detalla en els formularis de contacte a través dels quals es recullen les dades personals.\nCompliment d’obligacions legals: la comunicació de les seves dades bàsiques de contacte és imprescindible perquè li contactem i responguem a la seva sol·licitud o consulta.\nLegitimació o base jurídica\nÚnicament tractarem les seves dades personals basant-se el consentiment prestat per vostè mitjançant una declaració o una clara acció afirmativa.\nAmb caràcter general no es comunicaran les dades personals a tercers, excepte obligació legal, entre les quals poden estar les comunicacions als jutges i tribunals.\nPot retirar el consentiment donat en qualsevol moment i pot exercir els seus drets d’accés, rectificació, supressió i portabilitat de les seves dades, de limitació i oposició al seu tractament, davant del responsable del tractament, enviant un correu electrònic a administracio@consellevangelic.cat.\nEl nostre delegat de protecció de dades és la Federació d’Entitats Religioses Evangèliques d’Espanya, i pot contactar per conèixer més sobre el tractament de les seves dades personals per aquesta entitat, al seu domicili a Carrer Pablo Serrano, 9 posterior, de Madrid (28043), o a l’adreça de correu electrònic protecciondatos@ferede.org.


Els Plana Days arriben amb força a Garatge Plana\nMotor - 15/09/2020 - 10:19\nEl concessionari i taller oficial de Mercedes-Benz a la demarcació gironina brinda ofertes limitades de vehicles d’estoc del 14 al 30 de setembre\nImagen 1 de 3 - Garatge Plana\nImagen 2 de 3 - Garatge Plana\nImagen 3 de 3 - Garatge Plana\nS’acaba l’estiu i amb això abaixen la persiana les temperatures enfilades, els banys a la platja -sense neoprè- o les vacances pròpies d’aquesta època. Però el punt final d’aquesta estació, a casa nostra, també significa l’arribada d’una promoció d’allò més llaminera, els Plana Days impulsats pel Garatge Plana, el concessionari i taller oficial de Mercedes-Benz arreu de les comarques gironines.\nEn concret, la campanya està disponible des d’avui, dia 14 de setembre, i s’allargarà durant dues setmanes, fins al pròxim dimecres 30 d’aquest mes. Es tracta, a més, d’una iniciativa integral que es pot gaudir a les diferents seus que la companyia té repartides arreu de la geografia gironina: Vilamalla, Fornells de la Selva, Mont-ras, Blanes i Olot. A cadascun d’aquests indrets, els clients podran aprofitar les ofertes limitades de vehicles d’estoc de l’empresa gironina, una oportunitat immillorable per aconseguir un automòbil Mercedes-Benz al millor preu. Això sí, l’oferta està limitada a turismes i furgonetes en estoc.\nEls Plana Days és una de les campanyes promocionals que el concessionari gironí ofereix durant l’any per tal d’aproximar la inexplicable sensació de conduir un Mercedes als usuaris. Des de sempre, la firma gironina s’ha caracteritzat per emprendre iniciatives d’aquesta mena, una trajectòria que comparteix protagonisme amb el tracte personalitzat que brinden els seus professionals des de cadascuna de les seus. La companyia, que compta amb un recorregut de més de setanta anys en el sector de l’automoció, compta amb uns 160 professionals repartits a les diferents seus de la província gironina.


Diari Personal de Viatge: CUZCO (PERU)\nQuan arribes a Cuzco el primer que notes és l'altura, i és que no totes les ciutats estan a 3150 metres d'alçada; això té un efecte inmediat en el cos. L'aire és sec i el sol crema moltíssim. Cuzco és una ciutat colonial molt autèntica, molt més que Antigua de Guatemala; segueix el patró de les ciutats espanyoles que es construeixen a partir d'una gran catedral i d'una gran plaça central (La Plaza de Armas). Hi ha moltíssimes esglésies i convents que es conserven tots a la perfecció. Queden muralles incas i es percep una espècie de nacionalisme inca entre els nadius, que parlen la llengua quetchua, recuperada els últims anys gràcies a un programa d'inmersió lingüística a les escoles. Els carrers són estrets i desordenats, amb pujades i baixades esgotadores si els recorres només arribar, per l'alçada. Tota la ciutat és un bullici de gent indígene que venen artesanies i molts que pidulen enmig d'allaus de turistes, alguns excursionistes i altres que estàn de festa, hi ha molta juerga a Cuzco. M'instal·lo al The Point Hostel, un centre de perdició molt xulo i amb molt ambient. Jo, per variar, passo de la juerga i el que realment m'interessa és el trek que començo demà i que al cinquè dia em durà al Machu Picchu, espero estar en condicions pletòriques a les 4.30 del matí , que em vénen a buscar, ja que avui estic una mica descomposat (aguas mayores) però ja estic posant remei als "escapes". Tinc moltes ganes de començar l'expedició.\nUnknown 14 de julio de 2009, 6:58\n... i és el que hi ha .... "el lado oscuro de la fuerza" es presenta en qualsevol moment i lloc. L'estimat Pepe Rubianes en preguntar-li per telf. per qué no havia anat a la radio ha fer l'entrevista en persona va comentar "..... que se me está yendo la vida por el culo !!!!". I és que els petits canvis són poderosos.^\nÀnim company, sàpigues que no estàs sol (ara hauria de fer el gest de tocar-me els dos ulls amb dos dits fent una v baixa i senyalant-te).\nCuida't molt Pep.\nQuim 15 de julio de 2009, 3:32\nEl FORTASEC fa miracles, nen\nPep Viatges 18 de julio de 2009, 16:57\nCompanys, el tema que ens ocupa i ens preocupa ja està solucionat, només em vaig passar de frenada en una curva... :(


Notícia 245 - Mostra "Les dones en el món de la cartografia". Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya\nNotícia 245 - Mostra "Les dones en el món de la cartografia"\nLa mostra "Les dones en el món de la cartografia", organitzada per l'ICGC, s'exposa al vestíbul de la seu del Departament de Territori i Sostenibilitat.\nÉs formada per gairebé una vintena de fotografies que juntament amb una breu cronologia descriptiva i els textos que acompanyen les imatges el visitant pren consciència de la presència de les dones en aquest món des de temps remots.\nTot i la llarga tradició de dones treballant en els mapes, fins fa ben poc feien tasques de gabinet i pràcticament mai sortien als crèdits. D'aquí el desconeixement.\nDes de la invenció de la impremta i el gran impuls de l'edició i la comercialització de mapes, que s'inicia el segle XVI als Països Baixos, de vegades hi apareixen noms de dones –vídues i filles d'editors– ja que la transmissió de les herències es feia, sovint, per via femenina.\nAmb l'esclat de la segona guerra mundial la seva presència s'incrementa notablement en llocs de treball relacionats amb la mecanització de les tècniques cartogràfiques com ara la fotogrametria i l'ús de les fotografies aèries com a base dels mapes.\nLa incorporació de la dona en el món científic i laboral va fer sorgir, sobretot a la segona meitat del segle XX, grans cartògrafes que han aportat destacats mapes.\nLes dones en el món de la cartografia [Tríptic, PDF]\nLa part dedicada a Leonor Ferrer (1874-1953), única dona de la qual es conserva actualment un fons documental a la Cartoteca de l'ICGC, se centra en un recorregut per la seva trajectòria professional i productiva. El seu fons documental consta de material cartogràfic i personal i el podeu consultar en línia a la Cartoteca Digital de l'Institut.\nPer saber més de la mostra:\nAvinguda de Josep Tarradellas, núm. 2-6\nTel. 93 495 80 80


01/03: Reunions 8 de març- Vine a fer les pancartes per la manifestació - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nAl mes de gener vam iniciar les reunions del 8 de març per tal d’organitzar i preparar tot allò necessari per aquest dia tant important. Fins al moment ja s’han realitzat 5 reunions preparatòries i hi ha temes bastant avançats. El lema d’aquest any és “LA REVOLUCIÓ IMPARABLE DE LES DONES”, el recorregut i tot allò referent a permisos està també en marxa. En referència al cartell, ja està enllestit i ja podem començar a fer tota la difusió possible! Respecte al MANIFEST, està al 100% acabat i en els pròxims dies el farem públic. Com veieu, ja hem fet molta feina però encara queda! Falta preparar la PANCARTA, i les MINI PANCARTES per la manifestació. Així que ja sabeu, encara sou necessàries i entre totes podem fer més!\nEl pròxim dimecres 1 de de març, “minipancartes” de la mani,\nUs esperem a les 17h a Ca la Dona!\n“La revolució imparable de les dones”\nFeministes Indignades donen suport a la VAGA de treballadors i treballadores de l'Ensenyament Públic30/03:: 1r aniversari ADMC


Crònica Ple desembre: Llum verda als projectes constructius dels mercats municipals, que podrien iniciar les obres al febrer — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nCrònica Ple desembre: Llum verda als projectes constructius dels mercats municipals, que podrien iniciar les obres al febrer\nS’aprova una nova ordenança de tinença d’animals que inclou el control d’excrements al carrer a través de l’ADN sanguini i garantir el benestar dels gossos\n20 de desembre del 2018\nEn la darrera sessió plenària de l’any, celebrada el dimecres 19 de desembre, s’han aprovat els projectes constructius dels dos Mercats Municipals La Plana i Can Vidalet, que és previst que es comencin a construir el proper mes de febrer, una vegada aprovats definitivament. Hi han votat a favor PSC, Cs, ERC, PP, ICV i PDeCAT; en contra CUP i CE, i la regidora no adscrita i el regidor no adscrit no han volgut votar aquest punt de l’ordre del dia.\nLes obres correran a càrrec de l’empresa LIDL Supermercados, SA, que per acord de la Junta de Govern Local del 24 de novembre del 2017 té adjudicades les concessions administratives per als dos mercats municipals, després que al febrer de 2017, el ple municipal declarés d’oportunitat i conveniència atorgar un dret d’ús privatiu, en règim de concessió administrativa, sobre una porció de l’edificació que s’ha de construir per ser destinat, en part al mercat municipal i en part a supermercat i a l’aparcament en soterrani per ambdós mercats.\nD’acord amb les clàusules de la concessió administrativa, LIDL ha presentat un projecte bàsic i executiu de cadascun dels edificis, que són els que el ple ha aprovat inicialment.\nAixí mateix, s’ha aprovat iniciar l’expedient i aprovació del plec de condicions regulador de l’atorgament directe de drets d’ús privatiu, en règim de concessió administrativa, sobre determinats espais dels dos mercats.\nEn el torn dels posicionaments dels diferents grups, el portaveu del PSC, Eduard Sanz, s’ha referit a la previsió d’habitatge social a les plantes superiors que els dos projectes actual no contemplen, tot dient que “vam prioritzar la construcció dels dos mercats. Feia molt difícil que qualsevol operador tirés endavant els projectes, si ho haguéssim mantingut no tindríem ni mercats ni habitatge”. També ha expressat la voluntat de tirar endavant els dos mercats “de la mà dels paradistes, sinó no tindrien sentit” i ha posat en valor que “són equipaments comercials i de ciutat, cohesionadors als dos barris de Can Vidalet i La Plana”.\nJulio Roldán, portaveu de Ciutadans, ha dit que “sempre hem manifestat la conveniència i la urgència d’acabar amb la provisionalitat dels mercats”, ha dit que “són projectes viables i cohesionadors als dos barris” i ha afegit que “ens hagués semblat millor” una previsió de major cimentació de cara a un futur.\nEl portaveu d’ERC, Oriol Torras, ha dit que el seu grup votava que sí als dos dictàmens.\nEn nom del PP, Mercè Haro, ha expressat el seu vot a favor.\nLa portaveu d’ICV, Estefania Zafra, ha dir que “portem molts anys esperant la construcció dels mercats municipals i ho veiem com una bona notícia”, tot i que ha remarcat que és una llàstima que “no es planifiqui la construcció de futurs habitatges socials que són molt necessaris al municipi”.\nEl portaveu del Partit Demòcrata Europeu Català (PDeCAT), Santi Siquier, ha fet referència a concessió administrativa per 50 anys, “hem estat convençuts des de l’inici d’aquest projecte” i ha afegit que, tot que “no permet arribar al grau de detall (d’incloure habitatge social com inicialment estava contemplat), però per contra ens permet finançar el mercat en sí, fer-ho assequible (...) i grans cohesionadors socials”.\nLa portaveu de la CUP, Anna Coll, s’ha referit als paradistes tot dient que “hi ha una part important que no estan gens d’acord amb el projecte que es planteja (...) i pateixen per l’afectació que tindrà aquest pla per la seva viabilitat”.\nJulián Carrasco, portaveu de Canviem Esplugues, ha fet referència que “l’objectiu inicial no s’ha complert. El projecte era un altre, amb més calat i suport ciutadà, que era mercat i habitatge social” i ha demanat: “Facin la cimentació necessària per, a mig termini, poder fer equipaments i habitatges”.\nLa regidora no adscrita Laura Benito no ha emès posicionament de vot en aquest punt, argumentant que “ha faltat transparència en algunes qüestions d’urbanisme, no en aquest punt”.\nEl regidor no adscrit Albert Comellas ha manifestat que no es posicionaria en els punts de l’àmbit de Territori i Sostenibilitat per “haver perdut la confiança en la manera de fer del regidor d’aquest àmbit, però no pas en aquest punt que crec que ha estat exemplar i brillant”.\nAprovació inicial de l’ordenança reguladora de la tinença d’animals\nEn la sessió del ple ordinari, s’ha aprovat inicialment una nova ordenança reguladora de la tinença d’animals, vista la necessitat que l’actual ordenança incorpori les novetats normatives produïdes des de la seva aprovació l’any 1999 i, sobretot, els canvis de mentalitat social sobre la tinença d’animals, les interaccions amb les persones i sobre l’ús de l’espai comú urbà. Hi han votat a favor PSC, Cs, PP, PDeCAT, CE i el regidor no adscrit; ERC s’ha abstingut; han votat en contra ICV i CUP; mentre que la regidora no adscrita no ha votat aquest punt.\nAixí mateix, es preveu dotar els serveis municipals d’eines, tant jurídiques com tecnològiques, que facilitin la detecció i reacció davant els comportaments incívics de les persones propietàries a l’espai públic, la ciutadania i, també, la resta d’animals, per tal d’evitar els efectes perjudicials en la seguretat i salubritat pública, la convivència ciutadana i la protecció i benestar dels propis animals. Aquestes eines consisteixen, entre d’altres, en identificar els animals de companyia mitjançant ADN sanguini dels gossos, ja que es considera que pot tenir efectes favorables, especialment en relació amb la salut i benestar d’aquests animals i també en el manteniment de les condicions de salubritat i neteja de l’espai públic.\nLa nova ordenança de tinença d’animals, a més de prohibir l’abandonament i el maltractament d’animals, tampoc permet l’exhibició d’animals salvatges en circs ni la seva entrada o instal·lació a la ciutat per garantir la seguretat ciutadana. Pel que fa al cens i identificació dels animals de companyia, s’obliga a les persones propietàries a inscriure al cens municipal els gossos, gats i fures que resideixin de manera habitual al municipi, i a identificar-los amb microxip i genèticament (ADN) mitjançant extracció de sang, així com “a l’obtenció de la certificació expedida per la persona facultativa veterinària que hagi realitzat l’extracció”. L’ADN podrà fer-se servir per identificar les deposicions d’animals que no hagin estat recollides de la via pública.\nAmb caràcter general, la nova ordenança tipifica com a infraccions lleus (amb sancions que van de 100 a 400 euros), no tenir registrat l’animal, exhibir animals a aparadors de venda, fer exhibició ambulant com a reclam o no comunicar la desaparició, entre d’altres; com a greus (de 401 a 2.000 €), mantenir-los sense l’alimentació necessària o en instal·lacions inadequades, no vacunar-los, fer tir al colom, maltractar-los si comporta conseqüències greus per a la seva salut o fer-ne ús no autoritzat en espectacles; i com a molt greus (de 2.001 a 20.000 €), maltractar-los amb conseqüències molt greus per a la salut o organitzar baralles de gossos o altres animals.\nLa normativa recull un apartat propi sobre la tinença de gossos potencialment perillosos, amb sancions que van d’entre 60,10 i 150,25 € per a infraccions lleus (passejar-los amb corretja o cadena extensible superior a dos metres, per exemple) fins a entre 1.502,53 i 30.050,61 € per a molt greus (fer activitats d’ensinistrament d’atac no autoritzades o participar en la realització de combats de gossos).\nI pel que fa a infraccions de les disposicions de l’ordenança, van des de 150 € per infraccions lleus, com pertorbar la vida dels veïns amb crits, cants, sons o altres sorolls produïts pels animals o deixar miccionar fora dels llocs establerts i no netejar immediatament ruixant amb aigua; fins a entre 301 i 450 € per infraccions molt greus (reincidir en la comissió d’infraccions greus, com tenir possessió d’un animal de companyia no inscrit al registre censal municipal o el sacrifici domèstic privat d’animals per a autoconsum).\nAquesta iniciativa normativa ha estat objecte de participació pública mitjançant el portal web municipal destinat a aquesta finalitat. El projecte de nova ordenança s’ha elaborat de manera que sigui ajustada a la normativa sectorial vigent. A partir d’ara, s’obrirà un període d’informació pública i al·legacions de 30 dies hàbils i, en cas que no se’n presentin, quedarà aprovada definitivament.\nQuan entri en vigor la nova ordenança, s’informarà la ciutadania en una campanya que serà continuïtat de l’actual campanya de civisme.\nProtocol Local per a l’Abordatge Integral de la Violència Masclista\nEl ple ha donat compte del Protocol Local per a l’Abordatge Integral de la Violència Masclista, una vegada finalitzat el procés d’elaboració i redactat amb el suport de la Diputació de Barcelona. El protocol té com objectiu garantir una atenció coordinada davant situacions de violència masclista des dels diferents àmbits i serveis.\nModificació del servei de recollida de residus i neteja viària\nCom a conseqüència de l’atorgament de la subvenció convocada per l’AMB en matèria de gestió de residus per als municipis de l’àmbit metropolità per a projectes realitzats els anys 2017 i 2018 per un import màxim de 311.405,90 €, el ple ha aprovat la modificació del contracte de servei de recollida de residus i neteja viària en els termes previstos en els plecs de condicions que el regulen. La modificació del contracte consisteix en l’avançament del pagament de la inversió de conceptes relacionats amb el foment de la recollida selectiva dels grans productors i la contractació de dos inspectors/informadors, per donar suport a la fase d’implantació, valoració i seguiment d’aquest projecte subvencionat. Hi han votat a favor PSC, Cs i PDeCAT; en contra ICV i CUP; s’han abstingut ERC, PP, CE i la regidora no adscrita, mentre que el regidor no adscrit no ha votat.\nAixí mateix, amb la finalitat d’adaptar la recollida de residus, així com també poder tenir més flexibilitat a l’hora de decidir en quin costat se situa l’estacionament d’un carrer, i aprofitant que els plecs de condicions preveien la compra de quatre camions de recollida de residus, es considera tècnicament que un d’aquest nous vehicles sigui de recollida a esquerra.\nAmb l’execució d’aquestes modificacions es fixa el preu del contracte del servei de recollida de residus i neteja viària en un import total 13.837.829,78 € IVA inclòs, que suposa una modificació a la baixa de - 8.520,46 €, adjudicat a l’empresa Valoriza Servicios Medioambientales, S.A.\nAmpliació de subvencions per mobilitzar habitatges buits\nS’ha aprovat ampliar la finalitat de la subvenció adreçada a la mobilització d'habitatges buits per allotjar persones en risc d'exclusió residencial concedida a l’entitat Fundació Privada Habitat 3 Tercer Sector Social, davant la necessitat de donar resposta a les emergències habitacionals que gestionen els Serveis Socials municipals. L’objectiu és incloure la gestió del seguiment social de les unitats familiars que estiguin ocupant habitatges de propietat municipal declarats d’inserció social. Hi han votat a favor PSC, Cs, ERC, PP, PDeCAT, CE i la regidora no adscrita; s’ha abstingut ICV; ha votat en contra la CUP; i no ha emès vot el regidor no adscrit.\nAparcament del CEM Les Moreres\nS’ha aprovat mantenir com a obligació de la Societat municipal mixta Progeser la gestió i explotació de la planta destinada a aparcament de vehicles del CEM Les Moreres, com a part integrant del servei integral d’aparcaments. L’Ajuntament és titular de l’aparcament situat a la planta soterrània d’aquest equipament municipal. S’ha aprovat amb els vots a favor de PSC, PP, ICV, PDeCAT i CE; l’abstenció de Cs, ERC, CUP i la regidora no adscrita, mentre que el regidor no adscrit no ha votat.\nModificació i pròrroga del conveni amb Asproseat Proa\nS’ha aprovat la modificació i pròrroga del conveni subscrit amb la Fundació Asproseat Proa Esplugues en matèria d'integració sòcio-laboral de persones amb discapacitat. Hi han votat a favor tot el consistori, a excepció del regidor no adscrit que no ha emès vot.\nL’agost de 2001, l’Ajuntament i la Fundació Privada Proa van subscriure un conveni per a la realització d’un projecte d’integració sociolaboral de persones amb discapacitat psíquica mitjançant el manteniment de les zones verdes, realitzant treball productiu en entorn obert, de manteniment de la jardineria de zones verdes situades en escoles i instituts públics i poliesportius de la ciutat, que contempla entre d’altres l’aportació d’una subvenció de l’Ajuntament per l’import total del projecte. Ara s’ha modificat el conveni incrementant les hores de consergeria dins el període actual; s’ha incrementat la subvenció actual i s’ha prorrogat fins a 31 de desembre de 2019.\nMocions al plenari\nS’ha desestimat la moció del regidor no adscrit, Albert Comellas, de suport als catalans presos preventius vaguistes de fam. Hi han votat a favor el regidor proposant CUP i CE; en contra PSC, Cs i PP; i no han volgut votar ERC, ICV i PDeCAT.\nS’ha aprovat la moció d’ ERC per a l’elaboració d’un pla plurianual de millores pendents per a la supressió de barreres arquitectòniques i altres adaptacions. Hi han votat a favor tot el consistori, a excepció del regidor no adscrit que no ha votat.\nS’ha desestimat la moció del PDeCAT de suport a la decisió dels presos polítics d’iniciar una vaga de fam. Hi han votat a favor PDeCAT, ERC, ICV, CUP i CE; en contra PSC, Cs, PP i el regidor no adscrit.\nNo ha prosperat la moció d’ ICV, que han subscrit CE i CUP, per fer accessible el dret a l'habitatge digne. Hi han votat a favor els grups proposants, ERC, PDeCAT i el regidor no adscrit; mentre que hi ha votat en contra PSC, Cs i PP.\nS’ha aprovat la moció del PSC, que han subscrit Cs, CE i PP, per exigir a la Generalitat beques menjador per a les escoles bressol públiques. Hi han votat a favor els grups proposants, ICV i CUP; mentre que s’han abstingut ERC i PDeCAT; i el regidor no adscrit no ha votat.


La Diputació de Barcelona col·labora en els debats del Compromís Metropolità 2030 del PEMB\nPublicat 03/05/2021 16:26CET\nLa Diputació de Barcelona organitzarà aquest dimarts en col·laboració amb l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) a Terrassa el primer dels debats territorials del procés participatiu Barcelona Demà per elaborar el Compromís Metropolità 2030, impulsat pel Pla Estratègic Metropolità Barcelona (PEMB).\nEls debats tenen l'objectiu de "definir el nou pla estratègic de la metròpolis dels pròxims deu anys", impulsat des de l'associació PEMB i el suport de la Diputació i l'AMB, ha informat aquest dilluns la corporació provincial en un comunicat.\nEl debat que se celebrarà dimarts tractarà sobre qüestions de població, habitatge i drets socials amb la mirada de 'Metrópoli Cohesionada', i l'inauguraran l'alcalde de Terrassa, Jordi Ballart, i la diputada de la Diputació i alcaldessa de Sant Boi de Llobregat, Lluïsa Moret.\nLa finalitat d'aquest pla és impulsar el progrés econòmic i social per reduir les desigualtats i la segregació urbana al conjunt de la regió metropolitana de Barcelona (RMB) sense perdre de vista el context d'emergència climàtica ni la pandèmia.\nAra com ara, ja han mostrat interès per participar-hi més de 420 organitzacions de la metròpolis i, en total, Barcelona Demà debatrà sobre sis blocs: metròpolis resilient; metròpolis pròspera; metròpolis cohesionada; metròpolis intel·ligent; metròpolis multinivell, i metròpolis oberta.


Preparat d'Olis Essencials Espiritualitat 10 ml\nPreparat d'Olis Essencials amb fórmula concebuda per a purificar la ment i ambients netejant l'energia.\nEl Preparat d'Olis Essencials Espiritualitat és una fórmula que purifica la ment i calma l'esperit. Gràcies als olis essencials de Sàndal, Encens i Mirra ajuda a relaxar la ment, connectar amb l'espiritualitat, provocant un estat de pau interior. És una mescla útil en treballs de creixement personal i moments de meditació per a calmar la ment. A més, és un preparat útil per a purificar l'ambient de l'estada.


Ous cuits amb salsa cremosa al curri | Consumer\n10 ml de oli d'oliva suau\n50 g de formatge rallado\nCoem els ous en aigua bullint amb sal i un doll de vinagre durant 10 minuts. Traiem de l'aigua bullint, refredem sota l'aixeta i una vegada freds els pelem, tallem per la meitat i reservem en la nevera fins a la seva utilització.\nPreparem una salsa cremosa amb curri posant al foc una casserola petita amb la mantega i una cullerada d'oli d'oliva. Quan la mantega estigui fosa afegim la farina i removem amb una cullera de fusta. Ofeguem lleugerament i anem afegint la llet ben calenta, a poc a poc, sense deixar de moure, per evitar que es formin grumolls.\nAssaonem amb sal, nou moscada rallada, pebre molt i una cucharadita de curri. Mantenim la cocció de la salsa cremosa de curri durant uns 5 minuts, sense deixar de moure. En una font greixada amb oli, col·loquem dues cullerades de la salsa de curri, damunt posem la meitat de l'ou cuit i cobrim amb una altra cullerada de la salsa de curri, de manera que quedi ben cobert, agregant una miqueta de formatge rallado.\nIntroduïm en el forn en posició de grill fins que es gratini la superfície. Servim calents.\nL'ou és un aliment molt nutritiu que pot formar part d'una dieta habitual, és font de proteïnes de gran valor biològic, conté aquells aminoàcids essencials per al cos, és a més ric en ferro, fòsfor, potassi, magnesi i vitamines B12, B3, A, D i I. Es prepara amb salsa de curri, el curri posi un destacat poder antioxidant el que ajuda a l'organisme a pal·liar els efectes dels radicals lliures. En aquest cas es prepara amb mantega, farina i formatge el que afegeix grans quantitats de calories extra a més de greix saturat i sucres. és doncs recomanat un consum esporàdic.


La cloenda del Connexions d’enguany recupera el format presencial | Noticias Baix Llobregat\nInicio Actualidad La cloenda del Connexions d’enguany recupera el format presencial\nLa cloenda del Connexions d’enguany recupera el format presencial\nL’emergència climàtica és el tema sobre el qual han treballat els instituts aquest curs\ndimecres, 6 abril, 2022 – 13:00\nEmoció, nervis, il·lusió i celebració. Tot això es va viure divendres passat, 1 d’abril, al Cèntric Espai Cultural en l’acte de cloenda del Connexions d’enguany. Una trobada molt esperada després de dos anys sense poder celebrar-se de manera presencial a causa de la pandèmia. Connexions és un projecte impulsat i coordinat pel Cèntric dins l’àmbit de Coneixement de la ciutat del programa IntersECCions, en el qual es desenvolupa un procés de treball col·laboratiu entre els instituts de secundària de la ciutat (INS Baldiri Guilera, INS Estany de la Ricarda, INS Ribera Baixa i INS Salvador Dalí). En aquest acte final, l’alumnat dels quatre centres va pujar a l’escenari de l’Auditori per compartir els seus treballs.\nL’emergència climàtica ha estat l’eix temàtic del Connexions aquest curs. Com sempre, a partir d’aquest tema comú cada institut ha desenvolupat un projecte propi des de diferents disciplines i assignatures. El resultat són quatre mirades que s’apropen a la problemàtica del canvi climàtic de manera molt diferent, però coincidint en l’enfocament crític, lúcid, reflexiu i inconformista.\nDebat ètic davant la crisi del clima\nEl primer en compartir el seu projecte va ser l’INS Ribera Baixa, que l’ha abordat des de la filosofia i la llengua catalana. L’alumnat va explicar com havien treballat en la creació d’un partit polític i com van fer èmfasi en la creació d’una opinió pròpia a partir dels problemes ètics que representa l’emergència climàtica. A través d’imatges elaborades i seleccionades per ells mateixos, el grup va interpel·lar el públic assistent amb les seves reflexions sobre aquesta temàtica, que es van centrar en aspectes com la relació dels humans amb l’entorn i les altres espècies i la crítica al capitalisme i a les males pràctiques de grans companyies, per acabar posant sobre la taula els reptes de futur.\nL’emergència climàtica a casa nostra\nEls nois i noies de l’INS Estany de la Ricarda, que també han treballat el projecte des de la filosofia, han posat el focus en l’impacte de l’emergència climàtica en la nostra ciutat. Durant l’acte es va poder veure el documental que han elaborat, i que a través d’entrevistes, escenificacions, recull de dades i documentació analitza com es poden observar les conseqüències del canvi climàtic en diferents espais del Prat. També va haver-hi lloc per a la posada en escena teatralitzada, en una petita representació on l’alumnat va contraposar els pros i contres del passat i del present.\nMúsica i art per prendre consciència\nLa vida és meravellosa. Aquesta declaració d’intencions ha estat escollida per l’alumnat de l’INS Salvador Dalí com a títol del tema musical que han elaborat aquests mesos en el marc de l’assignatura de literatura universal. El grup va explicar als assistents com van decidir expressar la seva denúncia sobre la problemàtica del clima mitjançant, per una banda, la composició i enregistrament d’aquesta cançó, i, per una altra, pintant un mural ple de simbolisme en una paret de l’institut. Totes dues, expressions artístiques que il·lustren l’amenaça climàtica però alhora manifesten un fort desig d’inconformisme i d’esperança envers un futur millor.\nProtesta, acció i mobilització\nLa darrera de les intervencions va venir de la mà de l’alumnat d’arts escèniques de l’ INS Baldiri Guilera. En el vídeo que van presentar, van fer un repàs de diferents accions de protesta contra el canvi climàtic de la història recent, més enllà de cimeres, manifestacions, congressos o vagues. D’aquesta manera, van posar el focus en el happening, un tipus d’esdeveniment artístic amb reivindicacions sociopolítiques. I, passant de la teoria a la pràctica, el grup va convidar a tots els presents a desplaçar-se a la plaça Porxada, on van realitzar el seu propi happening. Al crit de Som Terra, van dur a terme la seva acció reivindicativa sobre l’emergència climàtica interpel·lant els espectadors a deixar de ser objectes passius davant aquesta problemàtica.\nCulminació del procés de treball\nLa posada en comú al Cèntric dels treballs de tots els instituts suposa un dels moments clau del Connexions, en el qual es posa en valor el caràcter col·laboratiu del projecte i es facilita el contacte i l’intercanvi d’impressions entre tots els i les participants.\nAmb aquest acte de cloenda culmina un intens procés de treball que alumnat i professorat han dut a terme durant els darrers mesos, i que no ha estat exempt, a l’igual que el curs passat, de les dificultats derivades de la situació sanitària.\nL’edició de Connexions 21-22 s’acomiada amb aquest vídeo que resumeix el procés de treball dels projectes de cada institut, a més de recollir els comentaris de l’alumnat i el professorat participant.\nArtículo anteriorLes persones voluntàries del Pessebre vivent de Sant Cosme reben l’agraïment del barri\nArtículo siguienteÈxit de la Festa de la Salut i de l’Activitat Física


Mà de metge per sonar\n30 setembre 2020 01:07\nL'orgue de la parròquia de la SantaCreu de Palma s'aguanta gràcies a una bastida i el deteriorament ja n'està afectant la sonoritat\nLaura Acedo | 12 març 2010\nL'orgue de la parròquia de la Santa Creu de Palma representa la transició de l'orgueneria del segle XVII al XVIII i corre un greu perill d'emmudir. La cadira petita ja té una bastida que el subjecta a causa d'un visible desplaçament de l'orgue cap endavant. Aquest moviment, provocat per la manca de restauració i conservació de l'instrument, "n'afecta la sonoritat", apuntà el professor d'orgue del Conservatori Professional de Palma i organista oficial de la parròquia, Tomeu Mut.\nA més de participar en les celebracions litúrgiques, la música de l'orgue es fa sentir a la Santa Creu tres dies a la setmana, quan els alumnes d'orgue del Conservatori hi fan classe. "Perquè aquest emblemàtic instrument continuï sonant així com toca, cal una restauració de 400.000 euros aproximadament", apuntà el pare Josep Jaume. "Hem demanat ajuda al Consell, que ens ha instat a fer una rifa; a Sa Nostra, que diu que fins d'aquí a tres anys no té doblers; i a la Diòcesi, que per ara no ens pot ajudar més", afegí. Per la reforma ja s'ha creat una comissió tècnica, i mitjançant concurs, s'ha escollit un projecte que proposa una reforma en quatre fases "que té en compte les característiques de la parròquia i que permetria que l'orgue no deixàs mai de sonar", apuntà Mut.\nLa veu ciutadana\nA banda dels parroquians, l'Associació per la Rehabilitació dels Centres Antics (ARCA) es proclamà ahir, davant el deteriorat orgue, com "la veu del poble que lluita per conservar el nostre patrimoni", segons n'apuntà el president, Joan Pascual. "Allò que més ens molesta és la manca de sensibilitat de les institucions a les quals s'ha demanat ajuda. Cal tenir en compte que l'instrument està en perill de deixar de sonar", afegí.


Ja no ens alimenten molles: Postveritat i diàleg\n08 de desembre 2016\nPostveritat i diàleg\nLa cantarella ja cansa, però com que hi insisteixen haurem de repetir allò dit tantes vegades, no fos cas que de tan d’insistir-hi ens acabessin fent passar bou per bèstia grossa. Ara ha estat l’ínclit Íñigo Urkullu, la versió amb txapela del nostre entranyable Duran i Lleida.\nDiu el lehendakari –que amb una mà fa de crossa al PSOE mentre para l’altra– que això de la independència és una cosa del segle XIX. Déu n’hi do els països que s’han independitzat el segle XX i XXI, com ens recordava en Vicent Partal fa poc, per ser del XIX, això de tenir un estat. Però més enllà del bany de realitat, que ja hauria de fer veure qui perpetra l’acudit del ridícul de la frase, és sempre entendridor veure com qui més apel·la a l’anacronisme de la independència és qui més defensa amb dents i ungles la independència del “seu” estat. No hem vist mai cap dels esforçats defensors de la interdependència globalitzada advocar per la dissolució de les nacions, començant per la ‘mil·lenària’ nació espanyola. Sempre hem de ser els altres els que ens hauríem de deixar de romansos, de deixar de tocar el voraviu amb l’antigalla de voler un estat propi que administri els nostres propis recursos.\nLa cosa, de ben segur, no aniria més enllà si no fos que vivim en un món de conceptes líquids, que deia Baumann, en què ja no cal repetir una mentida gaire cops perquè esdevingui veritat. És això que els anglosaxons, tan hàbils en sintetirzar conceptes, han batejat com a post-veritat i que no és res més que la posada al dia de l’elefant del Lakoff. El relat, fonamentat en sentiments –com més primitius millor– i prejudicis, és qui s’enduu el gat a l’aigua. Ja no importa la veritat, importa la percepció que se’n té. I la percepció, amb recursos i una bona estratègia, és molt fàcil de manipular. La realitat ha deixat de ser tossuda.\nL’independentisme ha lliurat un combat intens per fer arribar arreu la realitat de la situació límit del nostre país. Ens cal, però, construir el relat. La veritat, com hem vist amb Trump o el Brexit, ja no convenç. Si permetem que conceptes eteris o directament falsos com el pretès diàleg espanyol, atiats des de l’immobilisme més caspós, senyoregin el debat, haurem perdut la capacitat de convèncer. No s’hi val a badar!\nTant sí com no


Ramy: L'imperfecte musulmà - Regió7\nStarzplay estrena la segona temporada de l'aclamada comèdia dramàtica sobre un 'millennial' que es debat entre desitjos seculars i principis musulmans\n10·08·20 | 10:19\nMahershala Ali i Ramy Youssef en la segona temporada de «Ramy» Starzplay\nRamy és una sèrie semblant a altres i, alhora, no n’existeix cap altra. Per la part familiar, està creada i protagonitzada per un còmic (Ramy Youssef) que encarna una certa versió de si mateix, encara que l'antiheroi titular no es dediqui als monòlegs. El que es va rebre com a interessant novetat l'any passat és que el personatge fos un jove musulmà i que la seva religió fos tan essencial en una comèdia.\nMés aviat combinació impredictible de comèdia i drama, com altres grans sèries de mitja hora dels últims anys, Ramy va ser, en la seva primera temporada, una història de desorientació. El Ramy de ficció tractava d'omplir els seus buits amb relacions bàsicament sexuals, gairebé sempre equivocades: es ficava al llit amb una dona casada (Poorna Jagannathan), i durant el ramadà, ni més ni menys, o s'embolicava amb una cosina (Rosaline Elbay) a Egipte, la terra dels seus ancestres.\nEn la seva segona temporada la història és de transformació. Ramy ha trobat un aliat en el seu camí cap a una versió millor, més halal, de si mateix. Amb l'ajuda del líder d'un centre sufí, Sheikh Ali Malik (el mateix Mahershala Ali), aconsegueix donar estructura i fermesa a la seva cerca espiritual. Tot consisteix a seguir la fe baha’í, el contracte espiritual amb el sheikh.\nFamília i amics gairebé es preocupen més que s'alegren pel seu canvi d'hàbits, la seva sobtada benignitat. En la seva accelerada conversió en sant modern, mou fils perquè un jove veterà de l'Iraq, Dennis (Jared Abrahamson), entri a treballar en el centre sufí, encara que no el conegui prou, com es veurà. D'altra banda, s'embolica amb una dona amb la qual només hauria de fer els passos més seriosos: la filla del sheikh, amable i afectuosa Zainab (MaameYa Boafo). Ramy continua mirant-se el melic en excés, però no Ramy Youssef, que aconsegueix els seus millors moments com a creador quan se centra en personatges d'altres sexes o generacions. Ja en la primera temporada va dedicar un episodi, Refugiats, a Dena (May Calamawy), germana de Ramy, i els seus problemes amb la doble moral sexista de l'islamisme. Hi ha bons episodis centrats en Maysa (Hiam Abbass), la mare, o Farouk (Amr Waked), el pare, però la joia de la temporada és el dedicat a l’oncle Naseem (Laith Nakli): una vida secreta desgranada amb emotivitat per la directora Desiree Akhavan (The bisexual).


Miki Oca deixa la garrotxina Jennifer Pareja fora dels Jocs per decisió «tècnica» - Diari de Girona\nMiki Oca deixa la garrotxina Jennifer Pareja fora dels Jocs per decisió «tècnica»\n24.05.2016 | 06:55\nA 74 dies de la inauguració dels Jocs Olímpic de Rio de Janeiro, la garrotxina Jennifer Pareja, la capitana de la selecció espanyola femenina de waterpolo, ha sabut que no estarà en la gran cita esportiva de l'any, una decisió «tècnica» del seleccionador Miki Oca que s'ha anat coent a foc lent en els últims mesos.\nHa tingut temps de fer-se a la idea que potser no participaria en els seus segons Jocs. L'última pista la va tenir fa unes tres setmanes, quan va quedar fora de l'equip nacional per jugar un partit de la Lliga Mundial a Rússia. «Està adolorida, però a mi també m'ha costat molt prendre aquesta decisió. Li he donat no mil, sinó dues mil voltes. L'important és el benefici de l'equip», va dir ahir el preparador.\nDes que va debutar amb l'equip espanyol amb 19 anys, Pareja (Olot, Girona, 1984) ha estat en tots els seus grans èxits. A la plata olímpica que va obrir el 2012 a Espanya les grans portes del waterpolo mundial, en l'Or aconseguit un any després al Mundial de Barcelona i al campionat europeu assolit el 2014 a Budapest.\nPareja, que va tocar el cel del waterpolo a 2013 quan va ser escollida millor jugadora Mundial (FINA) i Europea (LEN), resumeix la història del waterpolo espanyol, perquè a més dels títols amb l'equip nacional també n'acumula uns quants més amb el CN ??Sabadell : club amb el qual ha aconseguit quatre Copes d'Europa i nou Lligues nacionals. EFE barcelona


La FiM 2021 tanca la seva edició de represa amb 5.000 espectadors\n11/05/2021 / by Oriol Pujols / in Actualitat, Festivals fires i festes\nLa FiM 2021 ha tornat reforçada després de 5 anys per situar-se al pol de les propostes musicals emergents i familiars de Catalunya i els territoris de parla catalana, i així ho ha demostrat durant aquesta edició de represa. Un total de 113 artistes han presentat 34 propostes emergents i familiars durant els tres dies de programació i davant d’un públic de més de 5.000 persones que ha exhaurit gairebé totes les entrades dels espectacles.\nPropostes musicals d’estils molt diferents han pogut presentar els seus projectes davant un públic agraït per la tornada de la música al carrer. El divendres donava el tret de sortida la companyia La Curiosa i Pulmon Beatbox, amb dos passes especials per al públic escolar als escenaris de la Sala Teatre El Centru i l’Auditori Josep Carreras respectivament, mentre que al Castell de Vila-seca, el jazz contemporani de Dani López Quartet inaugurava els concerts dirigits al sector professional.\nEl dissabte van desfilar propostes com la del pop punk d’Anabel Lee, els ritmes llatins de Caramelo a Kilo, el viatge per la cançó marinera de Les Anxovetes, Maria La Blanco amb la seva proposta de flamenc i fusió, el soul latin i electrònic de l’Ariana Abecasis o uns Marcel i Júlia, potser la proposta més esperada pel públic, que han tancat el dia presentant el seu nou disc.\nEl diumenge, amb la recta final de la FiM, arribaven els últims espectacles de la mà de la companyia Petit Taller de Cançons i el seu espectacle dedicat a la defensa de la natura, el folk de Monkey Jane i les cançons infantils de Xiula, que han fet ballar a la canalla posant punt i final a tres dies de descobertes musicals.\nLa FiM 2021 també ha comptat amb una alta participació per part del sector de professionals de la indústria de la música. Amb un total de 370 professionals acreditats procedents de Catalunya i el País Valencià dels quals més de la meitat s’han desplaçat a la localitat de Vila-seca per participar presencialment. Les jornades professionals han acollit 140 speed meetings, amb la participació de 26 programadors i 10 mentories amb 27 artistes. Unes jornades celebrades al Castell de Vila-seca i que han sigut rebudes de manera molt especial i necessària per un sector colpejat per la pandèmia, que valora molt la reactivació de les fires professionals.\nCampi Qui Pugui rep el premi al millor espectacle familiar dels Premis Crítica\nEl Trapezi celebra 25 anys omplint Reus de circ del 12 al 16 de maig


Matas: «Els cicles econòmics són implacables amb les ineficàcies»\n16 maig 2021 07:53\nEl president va escometre novament la política turística del Pacte\nEl president del Govern, Jaume Matas, va dir ahir, en referència a la recessió del sector turístic balear durant la passada legislatura, que «els cicles econòmics són implacables amb les ineficàcies». Matas va escometre novament la política turística del Pacte, que «no va saber donar resposta als problemes conjunturals del sector», alhora que va advocar per augmentar la competitivitat de les Illes «fomentant la innovació i ajustant la relació qualitat-preu».\nLa crítica oberta cap al passat «progressista» va ressorgir en el discurs que el president Matas va fer en l'acte de presentació de l'especial que sobre Balears publicà ahir el diari Expansión del Grup Recoletos. Pel cap de l'Executiu autonòmic, el Govern del Pacte de Progrés «no va saber donar resposta a la conjuntura desfavorable», ja que volgué incidir en la demanda en comptes de centrar els seus esforços en la millora de l'oferta turística.\nA l'acte hi eren responsables d'empreses i representants de diferents agrupacions patronals, com també el president del Grup Recoletos, Jaime Castellanos. En representació de les institucions van acudir-hi, entre d'altres, la presidenta del CIM, Maria Antònia Munar; la regidora de Turisme de l'Ajuntament, Francisca Bennasar, i el conseller d'Economia, Lluís Ramis d'Ayreflor.


Aigua Dolça (Curtmetratge de ficció) — Verkami\nAigua Dolça (Curtmetratge de ficció)\nQuè passa quan, en un moment de nostàlgia, t'adones que potser has pres el camí equivocat? Aquest és un homenatge al primer amor.\nLink del teaser\nLink del curtmetratge\nLink del making of\nCartes de la Gina i la Zoe\n2 entrades per la pre estrena i el col·loqui\nCòpia de l'storyboard\n*Entrega al Nadal 2022 (despeses d'enviament incloses)\nTote bag (falta)\nCartes de la Gina i la Zoe (falta)\n2 entrades per la pre estrena i el col·loqui (falta)\nCòpia de l'storyboard (falta)\nEns he debuixat\n2 entrades per la pre estrena i el colloqui\nQuedem i ens posem al dia\nCòpia guió original\nAssisteix un dia al rodatge\nCòpia del guió original\n“Aigua Dolça” pretén ser una peça que, mitjançant un concepte generacional i universal, retrati els dos moments i les dues emocions que poden viure’s en enamorar-se d’algú: quan l’amor s’està gaudint, i anys després, quan ve a la ment i es troba a faltar.\nTots els joves hem pensat algun cop què ens passarà en el futur; i això, a vegades, ens ha portat a reparar en la possibilitat que el nostre jo adult prengui alguna decisió errònia i irremeiable. I és que… Vivint dins un marc normatiu que encara ens planteja establir-nos i renunciar a moltes coses en créixer per així optar a tenir una estabilitat i una família, quina angoixa escollir malament, oi?\nTot això quedarà plasmat en aquesta història que alterna els records i el present de la Zoe, una dona de 38 anys.\nPerò, què és el que succeeix exactament en aquesta platja? Per una banda, tenim a la Zoe i la Gina, dues adolescents que estan a punt de finalitzar batxillerat i endinsar-se en el que serà l’estiu de les seves vides. Des que va arribar el bon temps, han agafat el costum d’anar a la platja en sortir de classe: Existeix res millor que un pla que inclogui una guitarra, unes Xibeques i la millor companyia possible? Difícil —creien elles—.\nMalgrat això, l’onirisme que planteja l’escena, es veurà interromput i sacsejat pel que està succeint ara mateix en temps present; i és que… Això que vèiem, no era una altra cosa que el record d’una Zoe adulta, que ha tornat a la platja 20 anys després amb el seu fill Martí de 5 anys.\nAllà, mentre aquest juga a la riba amb la seva joguina preferida, la Zoe experimentarà un viatge emocional que haurà de pair per continuar amb la seva vida.\nLes recompenses podrien lliurar-se aquest Nadal 2022\nEls diners que aconseguim amb aquesta campanya aniran destinats, sobretot, a la producció del projecte: lloguer de material, localitzacions, transport, dietes de l'equip (tècnic i artístic), vestuari, atrezzo…\nEspero que el projecte surti ensevant ^^\nQuines ganes de veure'n el resultat! "La feina ben feta, no té fronteres"\nGenial ayudar a las generaciones creativas que tienen ganas de ser actives en la sociedad


Blog d’EINA / Workshop de LaPlasita sobre Gastrosofia amb estudiants del Màster Universitari de Recerca en Art i Disseny i amb artistes residents de Fabra i Coats\nEls i les estudiants del Màster Universitari de Recerca en Art i Disseny d’EINA i UAB han completat el seu apropament a l’Estètica gustatòria, l’Edible art i el Food Design amb un workshop sobre Gastrosofia, precarietat i ciutat. El taller ha estat conduït per Lilian Weikert y Jaime Gastalver, que constitueixen el col·lectiu sevillà LaPlasita, on treballen en la intersecció entre arquitectura i gastronomia.\nEn el taller s’ha treballat el concepte de gastrosofia, entès com la teoria de les cures al voltant de l'alimentació, i s’han dinamitzat processos d’investigació pràctica a fi d’esbrinar les maneres com els hàbits alimentaris condicionen els nostres paisatges propers i llunyans.\nHan participat, també, els artistes residents d’Asimetries (Idensitat + Espai E /Fabra i Coats) que tenen en marxa un projecte d’investigació sobre les precarietats contemporànies al qual han tingut accés els i les estudiants del Màster de Rercerca d’EINA.\nFinalistes dels Premis Habitàcola 2019


La denúncia del fill de l’exconseller per l’acció del Tribunal de Comptes arran de l’1-O rep un ampli suport internacional\nAndreu Mas-Colellel dia 2 durant l’acte a favor d’ampliar l’aeroport de Barcelona\nD’aquí dues setmanes la casa dels meus pares, la seva pensió i el seu compte bancari poden ser embargats per les autoritats de l’Estat, sense el procés corresponent”. Amb aquest missatge, però en anglès, el fill d’ Andreu Mas-Colell, Alex Mas, ha volgut cridar l’atenció, a través de les xarxes socials, sobre la situació en què es troben els seus pares arran de la causa oberta pel Tribunal de Comptes contra 39 exmembres del Govern –entre els quals figura l’exconseller– per les despeses dedicades del 2011 al 2017 a l’acció exterior i que vincula al procés sobiranista que va desembocar en el referèndum de l’1- O.\nI la crida ha fet efecte. Economistes, acadèmics i altres personalitats d’arreu d el món han fet costat a qui va ser primer conseller d’ Universitats amb Jordi Pujol i després d’ Economia amb Artur Mas, en resposta a la denúncia feta pel seu fill, també economista i actualment professor de la Universitat de Princeton i abans director associat de l’Oficina de Pressupost del govern de Barack Obama. Alex Mas va difondre a començaments d’aquesta setmana un llarg fil de tuits en anglès en què explica la situació que travessen els seus pares per culpa de l’acció d’un “tribunal polititzat i no judicial”, en un cas en què “no hi haurà judici” i en què “simplement s’imposa una sanció” econòmica elevada. El Tribunal de Comptes estima que, en concret, es van malgastar uns 4,8 milions d’euros entre els anys 2011 i 2017 i en culpa 39 exmembres del Govern, entre els quals, junt amb Mas-Colell, també hi ha els expresidents Mas i Carles Puigdemont o l’exvicepresident Oriol Junqueras.\nAlex Mas difon el cas en un fil de tuits en anglès perquè una situació tan “kafkiana” se sàpiga i es divulgui\nEl dia 29 els acusats estan citats a Madrid per saber la quantitat que se’ls imputa a cada un d’ells i que hauran de garantir a fi de no veure’s sotmesos a un procés d’embargament. En el cas de l’exconseller, i probablement de la resta, serà el seu advocat qui compareixerà al Tribunal Comptes. Aquest mateix dia Mas-Colell fa anys, 77, i pensa celebrar-ho amb un dinar familiar a les rodalies de Palamós. Fora d’això, i justament per indicació del seu advocat, el vell professor té receptat no fer declaracions, si més no fins que es vegi si el 29 s’aclareix la situació, segons ha explicat a La Vanguardia.\nI és que el seu fill recorda que el seu pare no va tenir res a veure amb l’organització de l’1- O, perquè va deixar el Govern el 2016, i es pregunta per què, malgrat això, figura en la causa. “El document de més de 18.000 pàgines que li van en- viar no ho especifica pas”, lamenta Alex Mas, que considera que la imputació sembla que respon al simple fet de ser “responsable d’implementar els pressupostos votats pel Parlament”. El fill de l’exconseller no demana cap ajut econòmic per als seus pares, però sí que vol que una situació tan “kafkiana” es faci pública i es comparteixi a través de les xarxes socials o de viva veu.\nUn requeriment a què s’han afegit noms tan diversos com el polític conservador escocès Ian Duncan, el periodista del New York MagazineBenjamin Hart, el subgovernador del Banc de Mèxic Gerardo Esquivel, el professor de la Universitat de Minnesota Tim Kehoe, el professor de la Harvard Kennedy School Dani Rodrik, el professor del The College of William and Mary ( Virgínia) David H. Feldman, l’exdirector d’investigació de l’ Independent Institute ( Califormia) Alexander Tabarrok o el compte oficial de l’ Institut d’ Investigació en Economia de la Universitat de Georgetown.


El centre de l'univers. ~ En constante formación\nAl segle XVI anar a contracorrent era comprar molts números per acabar a la foguera. Les creences no podien ser discutides malgrat els fonaments lògics i inclús provats que feien alguns científics o investigadors.\nUn dels màxims exemples el podem trobar en el astròleg italià Galileo Galilei que es va atrevir a formular la teoria que la terra no era el centre de l'univers i que era la terra que girava al voltant del sol i no al revés. Aquesta teoria va ser acusada d'heretgia i Galilei per salvar la seva vida va haver de jurar que les seves teories no eren certes.\nHi han molts mestres que creuen que el llibre de text és el centre de l'aula, de l'aprenentatge, el vadevecum del mestre i que tot gira al voltant seu, el seu llibre de text és la veritat absoluta i fora d'ell no existeixen altres maneres de fer.\nSi bé, els que no estem gaire convençuts d'aquesta sentència, no som acusats d'heretges, si que és cert que hem d' estar batallant per fer entendre, que al segle XXI, l'alumne ha de veure de diferents fonts, que l'educació tradicional de llibre i llibreta no té cabuda com a veritat absoluta i única a les nostres aules si és que volem aconseguir un autèntic aprenentatge significatiu.\nAl segle XVI no es deixava a la gent pensar, al segle XXI tenim la sort de poder fer-ho, no ha de venir una editorial a dir-nos que hem de fer a i com fer-ho a cada moment, ens pot ajudar això si, però mai ser veritat absoluta. per què no aprofitem tot el que la xarxa ens dóna?\nEm preocupa pensar, que si els meus pares, un dia em venen a veure a l'escola, reconeixin amb mi, al mestre que ells van tenir i els transporti a 50 anys enrere. llibre, llibreta...


Wikiloc | Ruta Sant Sebastià - Font dels Ermitans - Puig dels Frares - Cala Pedrosa - Tamariu 2019-08-23 9:58\nSenderismo (Rutas Senderismo en España → Catalunya → Llafranc )\nSant Sebastià - Font dels Ermitans - Puig dels Frares - Cala Pedrosa - Tamariu 2019-08-23 9:58\n49.858 893 16092\nFar de Sant Sebastià-Tamariu (Senderismo)\nFar de Sant Sebastia, Cala Pedrosa, Far de Sant Sebastia (Senderismo)\nLlafranc (Far Sant Sebastià) - Tamariu (Senderismo)\nCamino de Ronda: Faro San Sebastián-Cala Pedrosa-Tamariu-Llanfranchs-Calella (Senderismo)\nVista 629 veces, descargada 46 veces\ncerca de Llafranc, Catalunya (España)\nSant Sebastià de la Guarda -Font dels Ermitans - Puig dels Frares - Cala Pedrosa - Tamariu 2019-08-23 9:58\nAquest matí he tingut sort, i les tres “nenes” de casa han acceptat anar plegats a fer un tram de costa entre el Far de Sant Sebastià i Tamariu, els he promès que era fàcil, que veurien el mar i que a Tamariu es podrien banyar tranquil·lament mentre tornava a buscar-les amb cotxe a Tamariu.\nLa veritat és que el camí d’anada passa per un corriol que (tot i no ser perdedor) té molt de sauló, molta sorra de l’erosió de la roca, i molta pinassa, per això no deixa de ser un xic relliscós i donat que passa per llocs amb un fort desnivell i al costat de cingles que arriben al mar, cal fer molta atenció -així queda dit per qui ho vulgui fer-. En aquests moments hi ha alguns llocs equipats amb una senzilla corda, però quan es facin malbé quedaran alguns trams molt exposats.\nLa tornada l’he fet pel GR92, doncs és més ràpida i de bon fer. Així teniu dues alternatives, una a ran de costa que cal anar ben calçat i una altre més senzilla, tot i que sempre és aconsellable anar amb calçat de senderisme (i no amb xancletes com alguns caminants turistes que sembla que van a passejar, qualsevol dia hi haurà una desgràcia).\nEns hem aturat a veure algun dels punts d’interès del conjunt monumental de Sant Sebastià de la Guarda: els seus miradors, la torre de guaita, les restes del poblat ibèric, l’ermita de Sant Sebastià, la capella de Sant Baldiri, el salt de Romaboira...\nEl dia ens ha acompanyat, sol amb un xic d’aire. A l’anada fins a Cala Pedrosa tan sols ens hem creuat amb un caminant a sota mateix de les Vinyes d’en Gervasi. A partir de Cala Pedrosa, és una corrua de persones a munt i a vall, com si fos un passeig.\nEl matí següent hem fet el mateic camí (Sant Sebastià - el Cau - Puig dels Frares - Cala Pedrosa - Tamariu 2019-08-24 9:30) amb barca a ran de costa.\nUn bon amic, en Paulí Martí, em va fer arribar aquest bonic escrit a l'entorn d'aquest recorregut... ningú us ho pot explicar millor:\n"SA GALERA, SA MUSCLERA, CALA DEL GAMARÚS, PUNTA DEL BURRO, REC DE SA PERICA\nSortint del camí del Cau, trenquem a la baixada al llindar dels dominis de can Mallart (durant pocs anys, Hotel Blau). Les regueres de les escorrenties plujanes són de mal trescar, per tant no cal tenir pressa i fer girar el peu del taló fins a la punta, amb fermesa, posant en tensió els músculs que suporten el genoll i el turmell, a fi de no patir cap ensurt: "Rodar, no picar, rodar!", ens deia un veterà corredor de maratons abans de marxar a fer 'O Caminho' de Santiago. En caminar és gratificant impregnar-se de paisatge, però no podem oblidar de mirar en terra, més, en casos com aquest pendís que resta reblert de còdols, fet que confirmaria que es tracta d'una antiga riera. Paral·lelament al sender de la Pedrosa es conserva una llera fonda, del que havia estat un torrent amb força cabal i, tot i que eixut, encara hi ha arbres i vegetació de ribera. Al revolt més pronunciat, a mitja davallada, hi ha el corriol embardissat que ve de la cala de Gens.\nEl deixem a la dreta i, unes bones gambades cap a mar trobem les primeres florides de saüc, de romaní, de gatosa, d'estepa, de bruc… S'ensuma primavera! Ja albirem els rotllons de cala Pedrosa, avui ben deserta i amb la mar amb lleugers blancalls atramuntanats. Les ones piquen lleugerament el roquissar, amb un afany entusiasta però sense rauxa, el que en diríem un escenari nàutic de maror.\nEnfilem l'invent més malèfic que hagi pogut imaginar un humanoide i, malgrat intentar habituar-nos a aquesta mena d'ocurrències extraterrestres, al nostre litoral, cada trepitjada és un mecàgum als cervells de vol gallinaci d'aquests éssers tan vanitosos i tan curts de gambals que solen ser molts buròcrates i, sovint, certs enginyers, també. L'espadat puja amunt, i encara més amunt, en direcció a s'Eixugador, en ziga-zaga, perquè aquell gran il·luminat va arribar a preveure que, pel dret, haguessin hagut d'afegir-hi uns anells de ferro per passar-hi les cordes d'escalada.\nFem aturades per agafar aire als miradors naturals, d'una plàstica que revifa: amb el castellet de cala Pedrosa i sa Galera, que semblen tenir vida pròpia, emancipats del rocam litoral. A l'altra banda, el puig dels Frares amb la seva cresta de pins i la punta de n'Estela que besa la mar. La badia de la Pedrosa es presenta curulla de matisos, des dels pedrots de la platja d'un blanc lletós, fins al contrast de l'aigua que frega les pedres d'un turquesa clar, el maragda intens de la banda de la Musclera, passant pel blau fosc de l'altre vessant per l'ombradís que provoca el cap de Frares.\nSeguim, que gaudir de la panoràmica no vol dir lliurar-se a la claudicació i el 'dolce far niente'! Després de l'exercici d'alpinisme del que, "ells", en diuen camí de ronda, fruïm d'un lleuger descens i fem parada i fonda al mirador de l'Embarcador de l'Anglès (lord Islington, ambaixador britànic a Nova Zelanda, propietari de la primera finca-xalet de Tamariu, 'la Musclera', allà pels anys 1920 i dissenyada pel 'Rus'). La contemplació és reconfortant, la mola de roca de sa Galera sembla que hagi alçat l'àncora i es disposi a salpar, ja lluny del nostre abast.\nSa Musclera Trencada i la Punta de la Musclera, assenyen un dels caps que emmarquen cala Pedrosa, junt amb el cap de Frares, amb la punta de n'Estela, arran de mar, al sud. En aquest punt s'inicia una orografia diferent, com un perllongament estirat del coster, un massís granítós semblant a una massa allargassada de fer brunyols! Això, mirat des del passeig, però anant de cara a mar les protuberàncies de la roca posen a prova les bótes del Decathlon i les xarneres dels turmells.\nComencem amb la Cuina -on es fan els brunyols!-, que junt amb l'inici de la Musclera Llarga creen una mena de rada natural arrecerada la qual provoca uns remolins i espetecs d'onada que són tot un espectacle. En aquesta ocasió, en estat de maror, es tracta d'embats que imposen, però amb un caire juganer i amb certa afectuositat. Hom s'hi llançaria en aquest joc de remolins d'aromateràpia de salanc, iode i posidònia… si no fos que l'aigua encara afina en to de fredorada. És clar, perquè aquesta cantarella persistent del trenc a les roques, és la melodia perfecta, la banda sonora que agombola el caminant solitari al llarg de la Musclera Llarga, la gran pasterada per als brunyols que no altera la seva fesomia fins la cala del Mussol. De fet, no es tracta d'una cala en sí, sinó d'un esvoranc a la massa rocosa, que en temps de gropades actua com a xucladors provocant retrucs d'escuma i ruixim.\nTambé és el cas dels entrants de sa Planassa del Mig, aquests avencs a mena de xucladors, com ara la cala d'en Roig, els Amarradors i el Porxo d'en Borrell, on la punta del Burro els separa de sa Perica, amb l'anomenat rec de la Perica, una altra escletxa alfigida a la roca mare. Arribem al final, si exceptuem el camí de tornada. Es tracta d'un ample pendent de roques gran i pedres mitjanes, entre canyissars i joncs, doncs ens trobem en un desguàs natural d'aigües plujanes i rieres, on cal vigilar on fiquem els peus, tenint en compte que la badia de Tamariu queda enclotada enmig d'un entorn farcit de turons i tossals.\nA la barraca de la finca de la Perica, on s'hi han habilitat tanques degut a què es presenta encara, hores d'ara, amb les portes i finestrals esbatanats degut a la tempesta Glòria de fa un any llarg. Als roquissars del voltant ens escarxofem com si fóssim a casa, bevem aigua, mengem alguna fruita i ens deixem captivar per l'aïllament -no hi ha ni una ànima-, pel brogit constant i relaxant de l'onatge, la panoràmica completa del recorregut de la Musclera, arran de la rampa del que fou l'embarcador de la finca. Els humans, diuen que som éssers sociables; jo no hi crec pas, en tot cas, socializables per interès o imposició. Aquesta contemplació embadocada, aquest embadaliment extasiat, aquest abstreure's de l'agitament, de l'efervescència bellugadissa, ni que sigui per uns moments, ens reubica com a ésers, ens aporta la consciència de què no estem sols, de què a més del renou com a animals sociables, o socialitzats, estem envoltats d'un món agraït, d'una bellesa tangible extrasensorial. Paulí Martí 15/03/2021 "\nMirador Far Sant Sebastià\nTorre de Guaita (Sant Sebastià)\nFont dels Ermitans\nIntersecció El Cau\nBona ruta de camí de ronda, encara que només hem arribat fins a Cala Pedrosa. Molt millor el tram d'anada resseguint la costa que passant pel GR.\ncapita haddock 05-ene-2020\nSí cramgi, gràcies per compartir el teu comentari, és una opció molt entretinguda i amb boniques vistes!!!\nAgafeu aigua, sobretot bon calçat, bon entorn, recomanable bany a Cala Pedrosa. L'hem fet avui anar des del Far de Sant Sebastià fins a Tamariu i tornar. És important seguir les marques del GR\ncapita haddock 09-jul-2020\nGràcies pels comentaris RogerGomis. Cert en arribar a Cala Pedrosa es fa difícil no tirar-se a l'aigua i esperar a Tamariu ;-) En aquesta ruta hi ha dos opcions d'itineraris entre el Far i Cala Pedrosa (un més senzill seguint el GR i un altre un xic més entretingut anant a ran de costa) ... en qualsevol cas: sempre amb líquids de sobres per anar (doncs a Tamariu sempre trobarem aigua o una "fresca")\nEl tram costaner ens ha portat al nostre límit, però amb paciència i bona lletra l’hem completat amb èxit, i molt contents d’haver-ho aconseguit.\ncapita haddock 06-abr-2021\nFelicitats VictorGN, és un tram de costa realment bonic, amb alguna forta pendent i en algun moment un xic aeri, que queda recompensat àmpliament pel poder admirar aquest bonic paisatge.\nFa uns anys el tram del Puig dels Frares molt poc transitat, fins que es va condicionar correctament.


Els Mossos el van enxampar quan agredia a un veí després d'intentar-li robar el mòbil\nper Arnau Borràs / Europa Press 25/01/2021 08:01h\nImatge d'arxiu de la detenció d'un home pels Mossos d'Esquadra | @mossos\nEls Mossos d'Esquadra ja tenen el presumpte lladre que acumulava ja vuit robatoris en diversos locals de Barcelona. La policia catalana, que havia muntat un dispositiu planificat per poder-lo enxampar, el va acabar detenint dijous de la setmana passada quan el sospitós, en aquesta ocasió, estava agredint un veí de la zona després d'intentar-li robar el mòbil.\nEls Mossos ja tenien al punt de mira el detingut, un jove de 18 anys de nacionalitat equatoriana, a qui acusen d'un total de vuit robatoris en diversos locals del districte de Ciutat Vella. El mètode utilitzat per presumpte lladre també era conegut pels agents de la policia catalana: trencar els vidres dels locals que volia robar amb una tapa de claveguera.\nDetingut en plena baralla\nEls Mossos havien muntat un dispositiu policial planificat per enxampar-lo. Curiosament, la detenció no es va produir per robar en un local, sinó quan es disposava a atracar un veí. Tal com ha informat la policia catalana, el sospitós va intentar robar el mòbil a un home amb qui es va creuar pel carrer. Davant la negativa de la víctima, el detingut va començar a colpejar-lo repetidament. En plena agressió, però, un altre veí que circulava per la zona va intentar ajudar la víctima. Això va provocar un fort rebombori, que va acabar alertant els agents que es trobaven el ple operatiu policial. Va ser llavors quan el presumpte lladre va ser detingut per les forces de seguretat.\nD'aquesta manera, els Mossos van poder atrapar el jove delinqüent, a qui acusen de ser l'autor de vui robatoris en diversos locals del districte de Ciutat Vella de la capital catalana. A més, també l'acusen del robatori amb violència i intimidació pel fets ocorreguts el dia de la detenció. D'altra banda, la víctima a qui van intentar sostaure el mòbil va poder ser atès pels cops que va rebre a la cara en l'intent de robatori.\nEnxampen 50 persones en un concert il·legal al centre de Barcelona\nMoren 4 futbolistes i el president del club en estavellar-se l'avió on viatjaven


'El Rey del Gurugú': una denúncia de la vulneració de drets a la frontera sud des del teatre | Directa\nL'espectacle, dirigit per Ferran Joanmiquel i interpretat per David Martínez, es podrà veure fins al diumenge 15 d'abril al Teatre Eòlia de Barcelona\nEl protagonista d’aquesta obra és un gos que vigila el campament del mont Gurugú, situat al nord del Marroc, a tocar de Melilla\nUna cortina de tela negra que cau sostre avall separa les espectadores d’un viatge transformador. A l’avantsala de l’escenari, llums i somriures. Un cop passada la frontera, prima però opaca, el silenci i la foscor colpegen les assistents. Al fons, a un racó, l’únic focus obert il·lumina una figura encorbada que gira l’esquena sense parar atenció a les visitants. De sobte, una pausa. La figura en moviment s’atura i clava la mirada al seu darrere. "Bienvenidos, novatos", diu. I comença l’acció.\nEl protagonista d’aquesta obra, que es pot veure al Teatre Eòlia de Barcelona fins aquest diumenge 15 d’abril, és un gos que vigila el campament del mont Gurugú, situat al nord del Marroc, a tocar de Melilla. A través de la mirada de l’animal, les espectadores acompanyen diversos personatges en l’odissea que suposa saltar la frontera sud de l’estat espanyol després de mesos d’espera a la muntanya. El Rey del Gurugú és un espectacle immersiu que denuncia una realitat encara existent però ja no tant present als mitjans de comunicació.\nFerran Joanmiquel, director de l’obra, explica que donar veu a algú que ha passat pel trauma de la migració "sense haver-ho viscut en primera persona i des d’un punt de vista occidental" el feia sentir incòmode\nFerran Joanmiquel, director de l’obra, explica que donar veu a algú que ha passat pel trauma de la migració "sense haver-ho viscut en primera persona i des d’un punt de vista occidental" el feia sentir incòmode. Per aquesta raó, quan va descobrir que al mont Gurugú també hi tenien gossos, va optar per un joc teatral en què l’espectadora s’identifiqui amb la mirada de l’animal. "Aquest no entendre què hi ha a l’altra banda de la tanca tan important com per arriscar la vida és una pregunta que es fa el gos, però que també ens fem nosaltres", assegura el dramaturg.\nDavid Martínez és l’actor que dóna vida, entre lladrucs i udols, a aquest relat carregat d’intensitat. "El text em va atrapar des del principi. És un monòleg diferent amb una proposta escènica que busca la participació del públic", explica Martínez. El joc de mirades entre l’artista i les assistents és constant al llarg de l’obra i permet establir un vincle que perdura fins i tot un cop acaba la funció. "Hi ha gent que s’ha apropat per dir-me que els ha impactat més aquest espectacle que qualsevol documental que han vist sobre aquest tema", assegura.\nDavid Martínez és l’actor que dóna vida, entre lladrucs i udols, a aquest relat carregat d’intensitat / Emilio Morenatti\nPer canalitzar les emocions que genera l’experiència artística, moltes funcions han acabat amb un col·loqui posterior on participen activistes, testimonis i periodistes que complementen el relat de l’obra. Entre el públic sempre es repeteix la mateixa pregunta: "Què podem fer?". La resposta, segons Ferran Joanmiquel, no és sempre fàcil: "A vegades, el que més costa és fer el pas de la sensibilització a l’acció. La gent espera una resposta clara, però les respostes clares costen molt".\nUna de les intencions d’aquesta obra és, de fet, sensibilitzar "no només sobre les barreres físiques, sinó també mentals, que ens separen dels altres", explica l'actor David Martínez\nUna de les intencions d’aquesta obra és, de fet, sensibilitzar "no només sobre les barreres físiques, sinó també mentals, que ens separen dels altres", explica David Martínez. "Quan parlem de la gent que salta la tanca o dels manters que treballen a la ciutat és important saber per quin procés han passat aquestes persones, no només durant el viatge, sinó també un cop arriben aquí", assegura. Més enllà de les concertines, també els prejudicis, els discursos d’odi i la violència institucional esdevenen murs difícils de derruir quan travesses la frontera.\nD’aquesta voluntat de sensibilitzar i de la necessitat d’entendre en sorgeix un text amb una gran base documental, en la qual han participat persones com el fotoperiodista Samuel Aranda o l’escriptor Roland Fosso, autor de La última frontera, que destaca la versemblança de l’obra. El Rey del Gurugú seguirà en cartellera fins aquest diumenge 15 d’abril i ha comptat amb la presència als col·loquis d’activistes com Aziz Faye, del Sindicat de Manters, la periodista Laura Arau o Laia Creus, de Casa Nostra Casa Vostra.\n'El Rey del Gurugú': una denúncia de la vulneració de drets a la frontera sud des del teatre Flattr donate!


LA PANXA DEL BOU: De realitats possibles que van esdevenir improbables\nDe realitats possibles que van esdevenir improbables\nSi la capital d'aquest racó de límits imprecisos que anomenen Catalunya hagués estat Tortosa, avui la nostra ortografia i la nostra gramàtica serien molt i molt diferents, el mateix que si la capital d'aquest altre racó una mica més grandet que anomenem -amb alguna reticència- Espanya hagués estat, per exemple, Sevilla. Potser fins i tot els catalans ballaríem més jotes que no pas sardanes (encara que ara tampoc en ballem gaires, de sardanes), el castellà oficial seria l'andalús normatiu i sevillà (al capdavall, l'andalús és el pare espiritual de moltes variants hispanoamericanes d'aquestes que fan gruix a l'hora de comptabilitzar hispanoparlants) i les filosofies i mitologies sobre el tarannà català i espanyol estarien molt allunyades de les convencionals que amaran el nostre present de forma una mica feixuga. En general, imagino, fent política-ficció, se'ns tindria per gent alegre i festera i potser s'hauria inventat alguna jota flamenca, dansa nacional que reflectiria l'essència peninsular de forma evident. Potser jo hauria escrit les meves novel·les en un estàndard molt i molt diferent, mentre que si ara gosés escriure-les en tortosí o bateà se'm titllaria de costumista irredempta. I, pel que fa a l'altra llengua, els Álvarez Quintero serien molt més valorats que no pas Galdós o Cela.\nLa cosa no és tan surrealista com pot semblar, de fet Tortosa i Sevilla haurien pogut esdevenir capitals molt més importants, ambdues van ser ports fluvials de categoria, (Sevilla ho és encara, ep) amb una època daurada renaixentista florida i optimista i amb molts aspectes socials i polítics que desconeixem força, perquè les èpoques que no responen a les lectures oficials de la història contemporània s'amaguen o es disfressen segons toca.\nAquestes cabòries m'agombolaven ahir, a la nit, després d'haver presentat el meu llibre a Batea, en el marc de la Setmana Cultural, en un lloc tan emblemàtic com la plaça del poble on, després, va actuar el grup Saragatona, de reminiscències blogaires evidents, al menys per a mi, que vaig conèixer abans el blog-bloc que no pas el grup, coses de la vida. Damunt nostre, damunt de les teulades de Batea, que també va comptar amb èpoques d'esplendor, reflectides en els seus antics carrers, per on els cavallers d'altres temps meditaven en els seus problemes parlant en alguna variant dialectal que se'ns escola com aigua en un cistell, una lluna creixent esplèndida, a la recerca de la seva temporal i fràgil plenitud, escampava relativisme lluminós a dojo. Perquè, ai, ni la lluna té claror pròpia ni tampoc les seves celebrades mudances responen a res més que la nostra percepció situacional.\nPotser si Tortosa hagues estat com Barcelona, Batea hauria estat més o menys com Tarragona, pel que fa a la importància política i demogràfica. El segle XVIII va ser també molt important, a Batea i a força indrets de les moltes catalunyes i espanyes amb què ens podem ensopegar pels camins de les geografies reals, com es pot comprovar pel gruix de les esglésies, santuaris i cases pairals d'aquella època que trobem pels pobles i viles, o fins i tot en valorar les dades demogràfiques conegudes, però van tornar a venir guerres i invasions, bandolers, guerrillers, fams, sequeres, soldats i malvestats diverses fins fa quatre dies, com és, o hauria de ser, ben sabut. I tot plegat va ser d'una altra manera, perquè els camins de l'atzar són inescrutables. La glòria del món i dels indrets passa, ves, no hi ha res immutable per més que ens entestem en voler-hi creure. I la natura humana és imprevisible i atzarosa, perillosa a voltes i admirable en algunes comptades ocasions de lucidesa col·lectiva o individual.\nEtiquetes de comentaris: Batea, història, Saragatona, Sevilla, Tortosa\nCom és que sempre teniu la raó del bon raonament?Esplendidés que teniu.Anton\nUn bell text, sí senyora!\nAi el si no fos! vigila no caiguis en la melancolia :) que no sé que tenen aquelles terres que sempre me'n provoquen, deu ser el record d'allò que va ser i d'allò que hagués pogut esdevindre ...\nClídice, ja vigilo. De fet, vaig passar molts anys ignorant-ne l'existència, els meus llaços familiars són d'altres contrades, però, ja veus, aquí he vingut a parar...\nPossiblement tindriem una parla molt més rica i bonica. Només cal llegir Moncada. Però Moncada és mort i Tortosa és capital del no res. Ja no hi ha espai pels somnis.\nAh, vas descobrir els Saragatona -les parles ja les coneixies. El que tu i jo, i alguns altres sabem: tot és mutant i relatiu. I en univers paral·lel, qui sap si Tortosa és la capital de catalunya :-)?\nFrancesc, jo crec que més o menys tindríem el mateix pel que fa a la relació quantitat-qualitat, Moncada té un gran mèrit, haver 'descobert' o redescobert aquella Catalunya i haver-la donat a conèixer. Hi ha antecedents com Arbó, Bladé (però Bladé va ser poc conegut fins fa quatre dies)... Hi ha molts factors, sobre tot de desenvolupament social, comunicacions, que han contribuït al tema. De fet Moncada vivia a Barcelona.\nSobre Moncada, la seva discreció en va perjudicar, crec, la publicitat, si hagués sigut 'una mica Porcel', de vegades unes espurnes de glamour també ajuden (poden perjudicar, també, ho admeto).\nHi pot haver moltes capitals alternatives i optatives, Pere, Manresa, per exemple, també hauria pogut ésser, però, al capdavall, de moment, i fins que la història n'abalteixi la brillantor, Barcelona és Barcelona.\nDe tota manera, si la capital catalana hagués estat una altra per atzar, hores d'ara també 'barcelonejaria' i faríem les mateixes reflexions.\nm'estim més Moncada, el secret és que no hi ha secret i el producte s'ha de vendre sol o no val, tot lo altre no és més que parafernàlia mediàtica, la xacra del segle XX i XXI.\nDe tota manera, Francesc, abans, d'alguna manera, al menys pel XIX, també hi havia 'mediàtics', el meu iaio sempre deia allò de:\n'agafa fama i fote't a jeure'\ni em sembla que era una dita ja antiga.\nM'agraden els futuribles pel que fa d'especulació i de replantejar-se el que sembla immutable!


ABRIL-2021 Iniciació a la programació amb App Inventor - eduTecnic\nABRIL-2021 Iniciació a la programació amb App Inventor\n15 d'abril al 22 de maig\nEl curs al ser totalment On-line, es podrà realitzar dins els dies establerts les 24 hores del dia per adaptar-lo a la disponibilitat horària de cada alumne. El curs té una durada de 30 hores a realitzar en tres setmanes, del 15 d' Abril al 22 de Maig. Es realitzarà un mòdul cada 5 dies. L’alumne haurà de mirar els continguts al campus virtual i fer les pràctiques de cada mòdul. Al final haurà de desenvolupar un projecte propi i penjar-lo a la web. Mòdul 1: Introducció a l’Scratch Què és App Inventor? Què es pot fer amb App Inventor: introducció a l’entorn L'entorn de treball: elements bàsics Mòdul 2: Comencem a programar Programació seqüencial i objectes Mòdul 3: Aprofundim en la programació Blocs de control, operadors i variables. Mòdul 4: Projecte Realització d’un projecte final amb tot el que s’ha après.\nEls continguts que es treballaràn amb App inventor son: A nivell d'entorn • Introducció a la programació amb App Inventor. • Consultar i guardar projectes • Entorn de treball del programa A nivell de programació: Veure els conceptes bàsics de programació (definició de variables, condicionals, recorreguts, funcions) i veure com s'apliquen amb App Inventor • Veure els blocs de programació de App Inventor(moviment, aspecte, sons, llapis, control, sensors, operadors i variables) A nivell pràctic: • Realització d’un projecte que tingui aplicació a l’aula. • Instal·lar el projecte al mòbil\nNom del curs:ABRIL-2021 Iniciació a la programació amb App Inventor\nDates de realització: 15 d'abril al 22 de maig


L’aterratge de Grifols o l’enèsim ‘pollastre’ - Altaveu el diari digital d'Andorra\n(INCLOU DOCUMENT: PACTE DE SOCIS) El ministre de Salut acusa implícitament el PS pels dubtes sobre el pacte de socis i els crítics amb el projecte del centre de recerca de fer “fum” i es mostra convençut que l’equipament “serà el fet més rellevant” al Principat dels darrers trenta anys\n14/07/2021 (00:24 CET)\nEl senyor Grifols deu tenir l’esquena molt ampla o estar fart (i acostumat) d’escoltar-les de tots colors. El pacte de socis establert per dues de les seves companyies i el Govern i Andorra Desenvolupament i Inversió (ADI) per part andorrana conté clàusules com a mínim enrevessades que fan aixecar suspicàcies. A alguns, almenys. Per al ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, un dels grans impulsors del centre de recerca en immunologia que es projecta a la seva parròquia, a la del ministre, tot plegat es “fum” per “amagar” les bondats de l’acord.\nL’article vuitè del pacte de socis és relatiu a l’ús de la propietat. En el segon paràgraf s’hi estableix un dret especial sobre l’opció de venda. I el precepte fixa que “si la societat, en un moment donat, com a conseqüència d’un procediment judicial interposat contra ella o de qualsevol altra forma, i de conformitat amb una resolució judicial ferma i vinculant, es veu impedida o limitada d’alguna forma (diferent de la prevista al contracte de cessió d’ús) per utilitzar la propietat en els termes i condicions previstos en el contracte de cessió d’ús, Grifols tindrà el dret, però no l’obligació, de fer que ADI adquireixi totes les participacions creades i en circulació, així com altres aportacions a patrimoni de la societat que llavors siguin propietat de Grifols o de qualsevol de les seves filials (les ‘participacions de l’opció de venda’) d’acord amb els termes i condicions que s’estableixen en aquesta clàusula (l’‘opció de venda’)”.\nAquest tou de lletra és considerat pel Partit Socialdemòcrata (PS) de “pacte complicat i enrevessat des del punt de vista jurídic i que pot suposar assumir unes càrregues importants en un futur. És un pacte molt desequilibrat perquè si el negoci no pot tirar endavant i té dificultats el Govern es compromet a comprar tota la societat”. Tan complicat que el grup socialdemòcrata ha fet una esmena a la totalitat al projecte sobre la concessió d’ús del terreny que el Consell General ha d’atorgar aquest dijous. El president socialdemòcrata, Pere López, ha demanat que es faci marxa enrere, que l’executiu repensi les coses. I que, almenys, vist per on van els trets del pacte de socis, la ciutadania pugui debatre la qüestió. Ser-ne coneixedora.\nMentre els socialdemòcrates, per la forma del pacte i la redacció ‘enrevessada’ d’alguns dels seus articles, s’apunten a alertar sobre el projecte, Govern només vanagloria la iniciativa i tots els avenços científics que ha d’aportar\nDe fet, qui primer va alertar de la qüestió -a la seva manera, que quedi clar- va ser l’economista i ex-conseller general Eusebi Nomen en un article d’opinió publicat a l’Altaveu. No és el primer cop que Nomen exposa dubtes sobre el projecte de Grifols a Ordino. I molt probablement no serà l’últim. Els socialdemòcrates estan d’acord amb el fons de la qüestió, del centre de recerca, però almenys pel pacte vuitè comencen a dubtar de les formes. Dels detalls. Dels serrells que són o poden ser suposadament forats negres. Que si el dret especial sobre l’opció de venda, que si un milió d’euros anual per un vivari, que si 25 milions de suposada inversió que no són tals. Els interrogants s’acumulen.\nPer a Martínez Benazet, més que forat negre, l’únic negre que hi pot haver és la fumera, el “fum” que alguns, creu, volen generar al tomb del projecte. “Un centre de recerca en immunologia” i “no pas un laboratori de virus”, com ha lamentat que alguns el cataloguin. El ministre afirma que el centre ordinenc permetrà aportar resultats i solucions per lluitar contra el càncer i tot d’altres patologies -neurodegeneratives, per exemple- i ha tret ferro a la clàusula de l’embolic, de l’enèsim interrogant.\nPer al titular de Salut no hi ha cap xec en blanc en el pacte de socis que, ha recordat, ha estat firmat a mode d’esborrany (seria, d’altra banda, una fórmula estranya, però vaja, deu ser un altre dubte). En tot cas, Martínez Benazet assegura que l’article de la discòrdia només té a veure amb la cessió d’ús del terreny i la possibilitat que algun dia Grifols no pogués utilitzar aquell terreny pel motiu que fos. Llavors l’ADI hauria de comprar les accions de Grifols i abonar aquelles aportacions patrimonials extra. Però el responsable polític no hi veu problema. “No ens hem de preocupar.”\nTres multiplicadors de risc biològic a l’Ordino post-Grifols\nEl titular de Salut ha assegurat que per garantir que la cessió de terreny no podrà ser qüestionada s’han modificat un parell de lleis. ¿Es retirarà, doncs, l’acord vuitè del pacte de socis? Martínez Benazet ha reconegut que potser la redacció de l’article no era prou clara i a partir d’aquí ha fet ziga-zagues per dir sense dir res. “Qualsevol decisió sobre l’acord definitiu depèn de les dues parts, s’ha de parlar amb ells.” És a dir, aquí no es retira res. Per tant, ¿si el terreny s’ha de poder usar en virtut d’una cessió i pel motiu que sigui la utilització queda en no-res… té dret Grifols a passar per caixa i tocar el dos? És aquí el ‘pollastre’. Potser només un dubte interpretatiu de naturalesa jurídica. L’enèsim interrogant. I per sortir de dubtes, aquell qui vulgui marro pot llegir el pacte de socis. És un esborrany, però marca tendència.\nLa història, assegura Martínez Benazet, dirà que l’acord amb Grifols i el seu aterratge a Ordino haurà estat “el fet més rellevant en trenta anys”. La història, també, acabarà concloent de quin color serà la rellevància. Negra o de color de rosa.\npacte de socis Grifols ADI Govern esborrany