La Ruleta de xat amb les Nenes per Lliure\nAquí trobareu milions de noies atractives, amb les quals pot tenir un gran temps i alegrar el seu temps lliure, per participar en aquelles coses sobre les que sempre havia somiat. En línia ruleta de xat amb les millors noies d’Aquí, segur que es trobarà amb el company / a dels seus somnis, perquè són un gran nombre de visites al nostre portal, és increïble. Entre la bella dona tothom serà capaç de triar el que li atreu més, una rossa, un pèl, i potser fins i tot un estudiant. L’atzar de xat ruleta la millor manera de conèixer a una noia, vés a la pàgina web ara mateix i començar la cerca company, que t’agrada, comunicar-se sense restriccions. En línia de Cites per a adults per lliure sense inscripció SMS gratis xat on es pot veure el seu company, d’Internet esborra totes les fronteres. Totes les fotografies són revisades pels nostres moderadors, a més es pot veure la real habitacions noies per la seva Datació, per veure vostè ha de ser connectat. Xat en viu està disponible vint-i-quatre hores del dia, a casa càmeres web en línia en temps real a les nenes que es pot veure lliure i sense restriccions a qualsevol sala de xat. Uneix-te a nosaltres sense un moment de retard, perquè mentre vostè dubteu, algú serà capaç de sortir-se amb una bella desconegut en el meravellós món de l’entreteniment. Introduïu el nom d’usuari i la contrasenya que va arribar a l’especificat bústia de correu, per tal de satisfer les calenta belleses del món de la Internet. Cada nena abans d’arribar al nostre portal, que està ben marcada per la realitat de les dades facilitades, així que no et preocupis, perquè totes les belleses completament viu la gent. Inusual i sorprenent disseny entren per la vista i fa que els nostres visitants ens retornen una vegada i una altra. I durant tot el dia servei de suport és sempre disposats a resoldre els teus dubtes i escoltar suggeriments per millorar el funcionament del lloc web, de manera que sempre han estat satisfets. Treballem per a vostè tot el temps, en qualsevol temps i els caps de setmana, així que vostè pot gaudir de comunicació amb més o participar en qualsevol moment. Avui en dia, Internet continua prémer la televisió i la ràdio com a principals fonts d’humans transmissió de la informació necessària. A Internet no només es pot rastrejar el flux dels esdeveniments del món, canvis en el tipus de canvi, sinó també qualitativament per relaxar — veure una pel·lícula, escoltar les últimes notícies del món de la música, comunicar-se amb els amics i fer noves amistats. Per a això hi ha les xarxes socials amb milions d’usuaris i s’obre un munt d’oportunitats per a una experiència virtual i posterior comunicació. La popularitat de llocs de Cites s’ha incrementat de manera molt que la gent jove va començar a oblidar el més tradicional com a inici de Cites amb el sexe oposat. Tot va al fet que la familiaritat amb un toc personal a les discoteques, cafès, bars, platges i altres llocs públics que es convertirà en un anacronisme. No obstant això, a causa del gran nombre de llocs de Cites a Internet, abans de l’usuari aconsegueix una qüestió de confiança. Moltes persones prefereixen aprendre de forma gratuïta. Però hi ha persones que prefereixen matricular els diners basat en la competència i la serietat a l’hora d’escollir parella per a tota la vida. Cites en línia sense necessitat de registre amb els telèfons i les fotos de la real a les nenes, tots els perfils de les noies i nois de comprovar els moderadors, no hi ha perfils falsos. Virtual club de Cites que tenen més de quaranta anys, tots els usuaris del lloc web, comunicar-se per mitjà d’un xat de text, veure les fotos de les dones, i divertir-se. Les Opinions són diverses, i la seva realitat per a tothom. Diferents persones, visitant els llocs de Cites, els objectius, els valors i les prioritats són completament diferents. Per tal de fer-lo més fàcil de fer una elecció, considerar aspectes positius i negatius de diferents recursos. Anem a considerar en detall lloc web gratis. Per registrar-se, no cal fer una quota única de temps — totes les opcions del lloc web estan disponibles absolutament gratuïta. Aquests recursos estan oberts a totes les persones que vulguin comunicar-se. I en la mesura que sigui còmode i qualitatius, d’entendre, de considerar els exemples del món real.\nLa primera i principal cosa positiva — un instant i absolutament gratuïta amb la inscripció. Això és el que atrau un gran nombre de sol joves i no tan joves a la recerca de noves emocions, coneguts i no confinament de comunicació. Ningú l’obligarà a pagar per veure galeries de fotos, perfils, l’enviament de targetes virtuals i regals. Funcions similars a la web amb accés gratuït no existeixen en un principi. La comunicació es produeix mitjançant missatges de text. Si t’agrada un determinat company, o correspondència amb ell esteu cansats, podeu deixar de comunicar-se amb un moviment del ratolí traslladant-lo a una carpeta específica. Vostè també pot deixar per anar a la pàgina web, i sense cap remordiment — vostè no gastar un sol dòlar. Avui, la xarxa pot trobar fàcilment fins i tot internacional lliure de Cites de recursos, ben desenvolupat i funcional. Durant els últims catorze o setze anys, aquests llocs han rebut un bon desenvolupament. Vostè té l’oportunitat de crear una detallada, presentable forma i post d’alta qualitat fotos. Lliure ràpid de Cites a les nenes i les dones, no posposar l’oportunitat de familiaritzar-se amb les noies, entenem que les persones que volen comunicar-se, per això la nostra web us ofereix l’oportunitat. La gent el primer que ve a la lliure llocs de Cites per a adults, certament, no avorreix, perquè en aquest tipus de recursos és sempre una gran selecció de les noies joves i les dones d’edat. Un menú especial mostra els perfils de tots els principiants i ningú té la capacitat d’assenyalar realment va cridar ràpidament a la nena o jove. En categoria que busquen ell et pots trobar aquí aquest tipus de convocatòries: una dona casada vol conèixer, dona sola vol conèixer la dona, buscant un amant i missatges similars.\nContres del lloc de Cites amb accés lliure\nNomés una de les més importants avantatge de jocs en línia de Cites són els seus principals punts negatius. La matrícula lliure dóna l’oportunitat de seure en el lloc per a tothom. Quins són els adolescents a la recerca d’entreteniment, els pares dels quals no són conscients de les «jocs» els seus fills a Internet. També en aquest tipus de recursos es troba un gran nombre de «white collar», perseguint l’únic objectiu — per matar el temps fins al final de la jornada. Hi ha una altra categoria d’irresponsables els ciutadans, disposar d’un gran estoc de comptes temps, i visitar els llocs de Cites té «res a veure». En conseqüència, les persones que publicar un perfil del lloc web amb la intenció seriosa, s’ha de posar molt d’esforç per tal de no cremar. L’administració d’aquests recursos a qualsevol manera no en el control de visitants i no ofereixen garanties. Per tant, lliure llocs de Cites són una enorme massa de qüestionaris emplenats informació falsa. Per utilitzar o no lloc de Cites sense necessitat de registre, per decidir, per descomptat, només tu. No oblideu, però, que el vell proverbi rus (en aquest cas sobre la ratonera i formatge) van néixer no en un lloc buit. Us recomanem que visiteu els llocs populars de la Datació amb les nenes i les dones en l’edat en que hi ha d’entrada, d’aquesta manera vostè serà capaç d’utilitzar totes les funcions del nostre portal. Sexe Cites amb les Nenes lliure vostè pot xatejar en viu en línia de xat, participar en virtual sexe a la webcam amb la noia que li agrada. Internacional de lloc de Cites en línia per a adults sense registrar-se per lliure vostè pot xatejar amb els de les noies joves i les dones de trenta anys de tot el món. Real de Cites amb les nenes per lliure i el més important, sense necessitat de registre i restriccions, tots els perfils són reals, han comprovar els números de telèfon mòbil de les nenes. Descobrir no hi ha necessitat de comprar accessoris addicionals, és suficient per tenir un mòbil gadget i una connexió a Internet, i vostè pot fàcilment ser capaç de començar a comunicar-se amb les noies maques. Mentre que vostè està rebent, familiaritzades amb les noves característiques del portal a continuació, visita del General de xat, on tothom pot enviar missatges a la resta de participants i per Expressar la seva admiració per la dona. Així que ràpidament acostumar-se a l’ambient i a entendre el que estava succeint, i després amb seguretat es pot procedir a prendre una acció decisiva. Càrrega de regals, regals qualsevol company i enviar-li un magnífic ram de flors per guanyar la seva simpatia i per suscitar l’interès en la seva personalitat. Mentre una gran varietat de conjunts de cors i targetes ajudarà a trobar el camí de la dreta al cor de l’estimat i guanyar-la amb la seva persistència i carisma. Per a les de més èxit, o per a aquells que vulguin obtenir el màxim de comunicar-se amb la seva persona jove per presentar la nostra peça, una sala privada on només tu sol i sense entrar il·legalment. Obrir-vos un petit secret, quedar-se sol amb el seu xicot, la noia sovint obert i Franc sobre qualsevol tema que quan la gent al seu voltant mar d’admiradors. Sorprengui a la seva senyora per sorpreses divertides, fer el seu dia amb animació «xat de Vídeo en línia» i llavors vostè no ha de preocupar, la jove dama totalment a les seves mans. En la ruleta de xat pots dir la bruta històries per el seu nuvi o núvia, però fer-ho només quan anar en solitari, i no en cercles més amplis. La seva nòvia apreciar el tipus de gestos i accions que es comprometen a aconseguir la seva posició i de mútua simpatia. Provar la seva mà, Expressar-se, mentre que Cites amb belles criatures, i la sort es somriure voltant del que serà la seva gran admirador\n← Lliure llocs de Cites\nAquest Italia gratis Xat ruleta →


Llagostera Ràdio - Creu Roja ha fet unes 4.000 actuacions a les platges gironines aquest estiu\nUna embarcació de la Creu Roja i uns banyistes a una platja gironina. / Foto: Creu Roja Girona\nArticle Anterior Els agents de la Policia Local de Tossa de Mar no faran més hores extra per protestar contra la manca d'efectius\nSegüent Article El món cultural i educatiu gironins s'abracen per segon any al projecte 'A Tempo, arts i formació\nLa seixantena de professionals de Creu Roja que han vetllat per la seguretat i la salut dels banyistes a les platges del litoral gironí aquest estiu han fet unes 4.000 actuacions.\nD'aquest total, 3.490 han estat assistències sanitàries i 26, rescats a persones. És el balanç del dispositiu que ha permès atendre tota mena de situacions.\nSegons l'entitat, el perfil dels atesos va des de nens amb ferides, contusions, cops de calor i menors extraviats, passant per persones amb patologies prèvies o cròniques que pateixen els efectes de la calor o la deshidratació fins a persones estrangeres que desconeixen l'idioma i les condicions de la platja.\nTambé s'han atès joves que en alguns casos han mostrat conductes imprudents com l'accés a zones no permeses o perilloses, banys sota l'efecte del consum de substàncies, capbussades o per allunyar-se massa de la costa.\nEl servei de vigilància en platges i altres zones de bany inclou també una tasca preventiva i informativa dirigida sobretot als col·lectius més vulnerables així com l'ús de tecnologia aplicada al rescat de persones. Aquesta temporada s'han enviat més de 2.380 missatges preventius a banyistes i embarcacions per prevenir accidents.\nMés enllà de les assistències sanitàries (3.490) o dels rescats de persones (26), també s'ha fet una important tasca d'assistència social com el bany adaptat per a persones amb mobilitat reduïda en 4 platges, la recerca de persones extraviades, així com activitats mediambientals i de temps lliure o els tallers de primers auxilis a peu de platja, entre d'altres.\nnotícia comarcal\tcosta brava\tcreu roja girona


Plans de competició de futbol i futbol sala temporada 2020-2021 | Esportiu Maresme\nPlans de competició de futbol i futbol sala temporada 2020-2021\nEl futbol arrenca a l’octubre\nLa Federació Catalana de Futbol va aprovar a l’agost els plans de competició del futbol i futbol sala per a la temporada 2020-2021. L’acord, subscrit pels membres de la Junta Directiva, presenta com a principal novetat en el futbol amateur masculí la creació de subgrups a Primera Catalana i Segona Catalana, per reduir el nombre de jornades després de l’ampliació de la xifra d’equips participants.\nAlhora, totes dues categories, amb inici previst pel cap de setmana del 3 i 4 d’octubre, tindran dues fases diferenciades de competició: una primera de lliga regular, amb subgrups distribuïts per proximitat geogràfica, i una segona per l’ascens o bé per la permanència, amb sistema cremallera, en funció de la classificació obtinguda en la primera fase. En tots els casos, els equips iniciaran la segona fase amb zero punts, sense acumular-se la puntuació obtinguda en la primera fase.\nUn any més, serà la UE Vilassar de Mar el representant del Maresme que jugarà a la categoria més alta, a la Tercera Divisió. Per segona temporada consecutiva serà Albert Aybar, ‘Peque’, el responsable d’una plantilla que s’ha reforçat a consciència per millorar l’excel·lent campanya que va fer el passat curs futbolístic. Van acabar en setena posició i imbatuts en el seu camp, el Xevi Ramon.\nEl Mataró, a per l’ascens a Tercera\nLa Primera Catalana, on el Maresme només tindrà com a representant al CE Escola Mataró, estarà conformada per un total de 40 equips i contindrà dos grups de 20 equips cadascun. A la vegada, cada grup es dividirà en dos subgrups de 10 equips, que disputaran una primera fase de dues voltes. La classificació final determinarà el seu pas als dos subgrups d’ascens –del primer al quart classificat de cada subgrup de la primera fase–, o als quatre subgrups de permanència –del cinquè al desè classificat–, també amb competició a dues voltes.\nNou equips maresmenc a Segona\nPer la seva part, la Segona Catalana estarà formada per 126 equips, distribuïts en sis grups amb la següent composició:\nTres grups de 22 equips a la província de Barcelona, un grup de 20 equips a la província de Girona, un grup de 20 equips a la província de Lleida i un grup de 20 equips a la província de Tarragona.\nEls grups de 22 conjunts es dividiran en dos subgrups d’11 equips, amb una primera fase de dues voltes. Del primer al tercer classificat passaran al subgrup d’ascens, mentre que del quart a l’onzè ho faran als quatre subgrups de permanència, amb competició a dues voltes.\nTordera i Malgrat estarán al Subgrup 1 B, amb equips de Girona, mentre que CE Premià, Vilassar de Mar B, Argentona, Sant Pol, Masnou, Los Molinos y Cirera jugarán la primera fase del Subgrup 2 A.\nOn no hi ha hagut novetat en la composició dels grups ha estat a la Tercera Catalana. En el grup 4 estará el gruix dels equips del Maresme: Cabrera, Tiana, Premià de Dalt, Montgat, Vilassar de Dalt, Palafolls, Sinera United, Cabrils, Los Molinos B, Llavaneres, Santvicentí, At.Masnou, La Llàntia, Mataronesa, Calella i Alella 2013. Finalment, el Sant Pol B anirá al grup 17.\nAl tancament d’aquesta edició, l’FCF encara no havia fet públic la composició dels grups de Quarta Catalana, on el Maresme compta amb un nodrit grup de clubs participants.\nELS EQUIPS DEL MARESME\n– UE Vilassar de Mar\n(Subgrup 1 B)\n– CE Escola Mataró\n– CD Malgrat A\n– CF Tordera A\n(Subgrup 2 A)\n– CE Premià A\n– UE Vilassar de Mar B\n– CF Argentona A\n– At. Sant Pol, A\n– CD Masnou A\n– UD Los Molinos A\n– UD Cirera A\n– UE Cabrera A\n– CCE Tiana A\n– CD Premià de Dalt\n– FE Montgat A\n– CE Vilassar de Dalt A\n– CD Palafolls A\n– CA Sinera United A\n– CE Cabrils A\n– UD Los Molinos B\n– CE Llavaneres A\n– CFSantvicentí A\n– AT Masnou A\n– AD La Llantia A\n– UD Mataronesa\n– CF Calella A\n– AE Alella 2013 A\n– St.Pol B\nEl torneig de futbol juvenil The Cup es disputarà a Pineda\nGrans notícies pel futbol maresmenc. La sisena edició del torneig juvenil The Cup torna...\nCD MASNOU 100 anys de llegenda


Pere Pugès: “Vaig entrar al PSC amb l’ambició legítima de ser alcalde de Sant Boi, el meu poble” | El Llobregat\nSant Boi, Què va ser de?, Política\nPere Pugès: “Vaig entrar al PSC amb l’ambició legítima de ser alcalde de Sant Boi, el meu poble”\nviernes 01 de septiembre de 2017, 03:20h\nPere Pugès, organitzador de la Diada de 1976, exregidor del PSC i activista per la independència\nLa biografia de Pere Pugès i Dorca és la d’un intens compromís polític des de diversos fronts, causes i sigles durant més de quatre dècades que arrenca al 1975 amb l’Assemblea de Catalunya, el moviment polític que va aglutinar la lluita unitària de l’antifranquisme. Va ser un dels organitzadors de la històrica Diada tolerada de 1976 a Sant Boi, més tard regidor del PSC en aquesta ciutat (1987-1991), i desprès, vicepresident del Consorci de Normalització Lingüística de la Generalitat (1989 1999). Passà una dècada “en fora de lloc”, en expressió seva, i retornà al primer pla de l’activisme polític al 2012, com a fundador de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC), el motor de les multitudinàries manifestacions que es celebren cada 11 de setembre des de 2012 a favor del referèndum, la independència o l’estat propi. A l’espera del desenllaç de l’1 d’octubre, Pugès impulsa ara Catalunya i futur, un fòrum de debat sobre com hauria de ser el nou Estat quan arribi la independència, un escenari que dóna per fet molt aviat.\nPugès és arquitecte i amb aquesta professió s’ha guanyat sempre la vida fins que arribà la crisi econòmica i es va veure obligat a tancar el despatx. Visqué a Sant Boi des del seu naixement fins l’any 1999 i allà inicià el seu activisme com a independent a l’Assemblea de Catalunya, al 1975. Un any més tard ingressà al Partit Socialista d’Alliberament Nacional (PSAN) i sota aquestes sigles i les de la Lliga Comunista Revolucionària (LCR) van presentar candidatura a les primeres eleccions municipals de 1979, en una llista encapçalada per Miquel Puig i amb Pere Pugès de número dos.\n“Enlloc de tot el Baix Llobregat va sortir cap candidat a l’esquerra del PSUC, menys a Sant Boi”, recorda. Van treure un regidor i es van quedar a 18 vots del segon, “cosa que sempre m’he alegrat perquè era molt dur”, explica.\nRaons humanes i personals, que no diferències polítiques, van acabar amb aquella experiència, i l’origen cal buscar-ho en el trencament de la parella del Miquel Puig amb Montserrat Gibert, que desprès esdevindria alcaldessa de Sant Boi del 1997 al 2007. “La ruptura de la relació va generar una enorme inestabilitat. El Miquel va deixar d’anar a la majoria de plens fins que es va acabar tot”, diu Pugès amb un to de tristor. Constatat el fracàs i mesos abans de les eleccions municipals de 1983, les víctimes d’aquell naufragi polític van demanar en bloc l’entrada en el PSC “per ser útils”. L’única condició que els hi van posar i que respectaren fou que no demanessin anar a la candidatura socialista en aquells comicis, però al 1987 sí van entrar com a regidors del PSC Gibert, Pugès i algun altre.\n“Em van assignar la cartera de serveis municipals i jo sempre feia la conya que m’havien donat neteja i cementiris”, relata amb ironia. El seu mandat era de quatre anys però només en va durar dos, altre cop per motius aliens a la política i relacionats amb la condició humana. Una raó va ser la cooperativa d’habitatges de Can Carreras, nascuda al 1981 amb la participació de Pugès, que era el president. “Quan vaig entrar de regidor el Xavier Vila [alcalde de l’època] va intuir que s’estava posant l’enemic a casa i a partir d’aquell moment va tenir un combat brutal contra la cooperativa”, explica. La culminació de tot plegat va ser la denegació de la renovació de la llicència d’obres que afectava 151 cases que s’estaven construint.\n“Martingales i tribus”\nEl segon motiu, que Gibert, com a regidora d’ensenyament, va denegar l’entrada a l’escola pública de l’Escola Lourdes, procedent del col·lectiu CEPEC, on curiosament l’anima mater d’aquell centre era el Miquel Puig, la seva exparella. “Allò va provocar una tensió brutal al grup socialista i alguns regidors vam dir que fins aquí podíem arribar, que no podia ser que per temes de misèries humanes es vulgui embolcallar una decisió que no s’aguantava per enlloc”. Finalment, les cases de Can Carreras es van acabar al 1989 desprès de demanar una nova llicència, l’escola Lourdes va acabar a la xarxa pública amb el temps i Pugès va renunciar a la responsabilitat de govern, tot i que es va mantenir de regidor els dos anys que quedaven, sense anar els plens. “Aquí vaig començar a veure les martingales dins del PSC, els grups i les tribus”.\n“No ho havia manifestat mai en públic, però jo vaig entrar al PSC amb el desig, amb l’ambició legítima, d’arribar a ser alcalde del meu poble. Era la il·lusió de la meva vida, i segur que el Xavier Vila va veure que era un rival dins de casa”, admet sense embuts. Malgrat perdre aquesta batalla, Pugès va intentar guanyar la guerra. Cap al 2001 va haver un moviment a l’agrupació socialista per exigir primàries per triar el candidat pel 2003 i ell va postular, recolzat pel sector obrerista.” Aquests són els que el primer dia que vaig anar a una assemblea em van batejar com el Pucholet, només perquè parlava en català”.\nEl cas és que la reunió on s’havia de decidir si es feien primàries o no per triar l’alcaldable va acabar com el rosari de l’Aurora. “El José Zaragoza i l’Antonio Balmon van aparèixer a torpedinar l’assemblea, la votació es va aturar, van telefonar els seus militants perquè vinguessin i al final vam perdre per dos vots”. Era la fi definitiva de la seva relació amb el PSC. Mai no entregà ni estripà el carnet. Malgrat aquesta fractura, el sector obiolista del PSC el va mantenir com a responsable de política lingüística del partit i a la Federació de Municipis de Catalunya “però sense ser regidor, una cosa molt surrealista”. I així va ser com va acabar de vicepresident del Consorci de Normalització Lingüística en representació municipal entre els anys 1989 i 1999.\nCo-fundador de l’ANC\n“Sempre he estat en molts merders a l’hora, però entre 1999 i 2009 vaig estar fora de lloc. Deu anys de mirar-m’ho des de fora em van permetre tenir claríssim el que s’havia de fer”, assegura, en referència a la idea de l’Assamblea Nacional Catalana (ANC). Desprès de viure uns anys a Santa Coloma de Cervelló va acabar a Vilassar de Dalt al 2011, quan ja s’havia iniciat el procés independentista. Allà hi havia el secretariat provisional de la ANC i allà va conèixer la Roser, “la que és ara la meva parella i la mare de la nostra filla”, una criatura de tres anys calcada a ell, segons revela la foto que porta a la cartera i que mostra orgullós.\nEl naixement de l’ANC és conegut i s’ha explicat diverses vegades. Moltes persones s’han atribuït la paternitat, però de pares originaris només hi han dos: en Pere Pugès i del sociolingüista Miquel Strubell, amb qui havia coincidit al Consorci de Normalització Lingüística. Cadascú pel seu compte es van retrobar, a Arenys de Munt, a la primera consulta sobre la independència que es feia a Catalunya, celebrada el 13 de setembre de 2009. Un i altre compartir el diagnòstic que alguna cosa estava passant a la societat catalana desprès del “via crucis de la sentència de l’Estatut que no arribava” i les multitudinàries manifestacions dels darrers anys a Barcelona en contra de la guerra d’Iraq o la de Sarajevo.\n“Vam constatar que va ser un error gravíssim desvertebrar la societat civil com es va fer al 1979, que és el que ha fet ara Esquerra Republicana amb la ANC, posant a les llistes de les eleccions municipals molts dirigents locals de l’Assemblea”. Així, doncs, “a partir d’uns papers, una enquesta i una idees” es convocà un dinar de quatre persones, que desprès van passar a ser 40. “D’allà passem a la conferència nacional per l’Estat propi de 2011, quan ja som 1.800 persones i tenim la xarxa territorial muntada. Un any desprès et trobes amb més de 350 assemblees locals”, explica. L’ANC té ara més de 40.000 adherits, però al juliol de 2012, unes setmanes abans de la primera manifestació massiva, tots els partits es van aixecar de la taula en una reunió que pretenia convocar-los favor d’un estat propi. “A finals d’agost estaven tots picant a la porta a veure en què podien ajudar”, recorda Pugès.\nLa Catalunya del s.XXI\nAra té concentrats tots els esforços en Catalunya i futur, “un congrés per plantejar-nos la pregunta de què vol ser Catalunya al segle XXI, no només a nivell polític, sinó quins són els reptes i els problemes i com els afronta. I, en tot cas, quan tinguem les conclusions ens plantejarem quina és la millor eina per construir tot això: un Estat independent, una autonomia replantejada o un Estat confederal. Fins ara ens hem mogut pels sentiments i ara ho volem fer des de la racionalitat”. 80 persones que representen el ventall ideològic progressista i de moltes àrees del coneixement han elaborat un document que es troba a la web exigents.cat estructurat en sis grans àrees que planteja la construcció d’un nou paradigma “perquè arribem a la conclusió que les ideologies que han estat vigents des de finals del segle XIX no serveixen per afrontar els nous reptes que tenim”.\n“No estem fent un nou partit, sinó que plantegem a la societat catalana partir de zero, com si el paper estigués en blanc. Amb aquesta ponència no donem respostes, però sí que apuntem línies”, diu Pugès “i posarem els documents que s’aprovin al servei de la societat, com ja va passar amb el Congrés de Cultura Catalana de fa 40 anys, quan alguns partits van incorporar les conclusions. “La Catalunya autònoma és fruit d’aquell debat. Seria preciós que la Catalunya del futur sigui fruit del debat que estem iniciant ara”. El congrés es la culminació de la seva trajectòria política. “Jo vull la independència però no per tenir un Estat igual que el que tenim. El vull millor, adaptat a les necessitats del segle XXI i aquest congrés és perquè la societat reflexioni com vol viure a partir d’ara”.\nQuan s’acabi el congrés segurament ja s’haurà aclarit l’incert panorama polític que viu Catalunya a l’espera de l’1 d’octubre. En Pere Pugès ho té clar. “Farem el referèndum, encara que serà complicadíssim perquè l’Estat espanyol farà l’impossible per impedir-ho”, tot i que no descarta altres alternatives. “Els nostres polítics no afluixaran i la mobilització de la societat civil impedirà l’èxit de les accions de l’Estat espanyol. Les inhabilitacions i fins i tot les possibles detencions no sortiran bé perquè hi haurà massa gent per impedir-ho. La proclamació d’independència es pot fer abans o desprès del referèndum però també hem de preveure que es pugui fer abans. Perquè no? Si es foten tantes vegades de peus a la galleda, perquè no ho hem d’aprofitar”, es pregunta. III


EL BLOC DE JORDI JULIÀ: octubre 2008\nQui són els Whisky facile?\nAtenció a aquest grup que ha sorgit recentment a les illes. Diuen que tenen influències de Renato Carosone, Fred Buscaglione, Paolo Conte, Domenico Modugno, Adriano Celentano, Franco e il G5, Dean Martin, Ray Gelato. Tenen myspace és aquest http://www.myspace.com/whiskyfacile\nA la seva web podem llegir "si voleu contractar els serveis de la "nostra famiglia", tant per passar una vetllada agradable com per... "trobar solució" a algun "malentès" que requereixi la "no presència", "puntual o permanent", d'algun subjecte "no desitjat especialment"... llavors no ho dubteu i telefonau al 690 047 682. Us farem una oferta que no podreu rebutjar. Atentament, Whisky Facile". Aquí queda dit!!!\nPublicado por Jordi Julià en 23:50 No hay comentarios:\nXerrant una estona amb Leo Bassi\nEl passat dilluns 6 d'octubre vaig anar a Sa Pobla per descobrir un dels actes enmarcats dins de l'Amafestival, (http://www.amafestival.org/) un certamen d'acció social i cultural dedicat a les dones que organitza l'Associació Amics de Cala Carbó. Allí ens vam trobar casualment a Leo Bassi, l'actor més provocador que hagi conegut mai. Leo Bassi (Nova York, 1952) ens va explicar als diversos mitjans de comunicació el"rosari" que estava visquent a Múrcia. I tot per la decisió del conseller de Cultura, Joventut i Esports del Govern murcià, Pedro Alberto Cruz, d'eliminar de la programació del festival Alter-Art l'espectacle Bassibus del comediant italià. Aquesta decisió va provocar la dimissió del director de la mostra, Nelo Vila, que va renunciar al seu càrrec a tres setmanes de l'inici de la mostra. Segons ens va contar Leo, ell ha sofert amb aquest acte la censura més absoluta i va recordar que la censura "significa tenir por d'alguna cosa". També ens va parlar dels seus futurs projectes. Entre ells està el seu espectacle "Utopía" que s'estrenarà al Festival de Teatre de Logronyo que es farà del 17 d'octubre al 21 de novembre al Teatre Bretón. què és utopia? "Una crítica al sector de centre-esquerres que ha perdut la il·lusió i les ganes de lluites per alguna cosa". Bassi ataca als buròcrates de la Revolució i als conformistes que no proposen altra cosa que mantenir-se en el seu propi poder perquè no han sabut o no han volgut veure que el món ha canviat. Ell mateix es defineix com un bufó, però indubtablement, aquest home colpeja a la societat amb obres que aixequen molta expectació. Només per això ja es pot considerar com un mestre... de la provocació.\nPublicado por Jordi Julià en 20:14 2 comentarios:\nNoves tendències artístiques al Festival Ping! 2008\nMissatge per als aficionats a l'art. Aquí està permés gairebé tot; tocar, veure, mirar i experimentar. La galeria més alternativa de les Balears torna a obrir portes. És el festival Ping! d'Andratx i enguany arriba a la seva cinquena edició. Aquí hem trobat des d'una sala plena de tubs on s'escolten els sons de Mallorca. Fins a una performance titulada Corazonadas on es trosseja un cor mentre es fa participar el públic. Sense deixar de banda aquesta instal·lació de la fotografia on la respiració crea música. Si, com ho sentiu, és un vertader instrument! Els artistes contents d'exposar les seves propostes més arriscades. I el públic encantat de poder passejar enmig de les propostes més innovadores. En aquesta edició hi participen 50 creadors d'alemanya, Bèlgica i Mallorca. I hi haurà tallers, actuacions i tallers fins al dia 26 d'octubre. Si voleu més informació cliqueu aquesta web. Us agradarà molt! http://www.ping-mallorca.com/\nPublicado por Jordi Julià en 0:27 1 comentario:\nNoves tendències artístiques al Festival Ping! 200...


EBREDIPUTATS: PAÜLS: PARAULES PER A JÚLIA.\nPAÜLS: PARAULES PER A JÚLIA.\nTu ja no pots tornar enrere, perquè la vida ja t’empeny. Ja no tens retorn Júlia, ara ja has guanyat les eleccions del teu poble, Paüls. Un repte que tu has triat, perquè has volgut, perquè estimes la gent del poble, perquè creus en el teu poble. La teva primera victòria no ha estat guanyar, la teva primera victòria va ser la del sentit comú, la voluntat de pau i concòrdia, la voluntat de cohesió del poble de Paüls, te'n recordes Júlia com somniaves en un sol poble? En un poble unit i sense bàndols.\nAra ja pots fer caminar el teu somni, però tu sempre recorda-te’n de lo que un dia vas triar. Et sentiràs acorralada et sentiràs perduda i sola, poder voldràs no haver-te presentat, et criticaran i t’atacaran, però tu sempre recorda-te’n de lo que un dia vas voler, recorda-te’n del que vol dir “Convergència” , recorda-te’n que és impossible el sectarisme en algú que es diu convergent, uneix al poble i treballa per la gent. Mai t’entregues, ni t’apartes, junt al camí, mai digues no puc més i aquí em quedo. Altres esperaran que resisteixis, que els ajudi la teva alegria, que els ajudi la teva paraula, entre altres paraules. Tu sempre recorda-te’n, de lo que avui t'escric, pensant en tu , pensant en tu,com ara penso.\nNo defalleixis Júlia, seràs una gran alcaldessa.\nEtiquetas: Arxiu Fil Directe\nJúlia, t'ho mereixes i sé que seràs una gran alcaldessa. El teu poble està amb tu, i la gent de les Terres de l'Ebre també.\nEls del PSC de Pauls estan fotuts, quatre anys al congelador i els de CIU sabem que hi fa molt fred\nmoltes felicitats per comprar els vots davant del casal de paüls,sino te deixes comprar tu rai\na Pauls ja hi ha democracia, els del PSC a esperar quatre anys i a continuar enganyat a la gent\nEn referència a la compra de vots... "Cree el ladrón que todos son de su condición"\nmoltes felicitats guapissima aspero que tot et baigo molt be perque els de psc son els pijors!!!!!!!!!!!seras la millor ja u boras!! VISCA JÚLIA VISCA PAÜLS VISCA CIU!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!


La batalla de Barcelona - Diari de Girona\n07·11·21 | 06:30\nEl dilema. El model de ciutat desenvolupat per l’actual equip de l’Ajuntament de Barcelona sembla que desperta més oposició que adhesió i alguns n’estan anunciant el final de cicle. Depèn de com, amb els qui i amb quines alternatives. Ho veurem.\nEls antecedents. L’any 2015, de forma més silenciosa de la que els sensors demoscòpics detectaven, Ada Colau va guanyar per un regidor de diferència Xavier Trias i des del moment que aquest no va voler explorar pactes peculiars (just els que van permetre a Colau romandre una segona legislatura), va deixar la porta oberta que la llista més votada accedís al Govern de la ciutat amb una minoria majoritària d’11 regidors. Va ser l’any següent de la irrupció de Podem al Parlament Europeu amb 5 escons i el 7,98% dels vots (la formació havia estat creada poc menys de dos mesos abans de la cita electoral del 2014). També va ser l’any de la victòria de llistes electorals vinculades amb Podem a altres grans municipis, començant per Madrid. El socialisme estava supurant els costos de la gestió de la crisi econòmica i semblava que una esquerra alternativa venia amb idees i equips de gestió. Al desembre d’aquell mateix any, Podem va entrar al Congrés dels Diputats amb el 20,68% dels vots i 69 diputats. Serveixin totes aquestes dades per afirmar que la victòria de Colau no va ser una mena d’incident aïllat.\nLa segona part de la cronologia és recent i ben coneguda: a les eleccions del 2019, Colau va quedar segona darrere d’ERC d’Ernest Maragall i encara que se’n va anar a dormir amb la idea que havia perdut l’alcaldia, un actor peculiar i ben convençut als despatxos de cert poder, la va salvar en temps de descompte: Manuel Valls va donar l’alcaldia a Colau per evitar l’accés dels independentistes a l’alcaldia de la capital de Catalunya. Eren anys de polarització extrema en què es demanava l’adhesió «pura» als pols independentista o constitucionalista. Aquesta divisió insana és declinant, lentament declinant, i sens dubte no tindrà el mateix rol a les eleccions municipals del 28 de maig de 2023.\nGat amagat. Semblaria que la ciutat es divideix entre els que aplaudeixen l’actuació del govern de Colau i els molts que estem comptant el temps que falta per girar full d’aquest capítol en què el govern ha deixat anar els seus somnis i ens entropessem amb un munt d’ocurrències que fan la ciutat certament alternativa mentre va perdent pols econòmic i cultural. En definitiva, els que pensem que els nostres impostos podrien ser molt millor usats. Davant d’aquest dilema aparentment tan clar, s’amaguen uns càlculs electorals una mica més alambinats. El partit que va guanyar en vots les darreres eleccions al Parlament català i està governant el Govern espanyol, lògicament està meditant una aposta ambiciosa per guanyar Barcelona. Alguns pensen que hauria de liderar una llista més de «ciutat» que de «partit». La veritat és que ara com ara el PSC forma part de l’equip de govern i es debat entre acabar la legislatura al govern o preparar l’alternativa. Ser govern i líder de la proposta alternativa alhora sembla una mica complicat. Mentrestant, el guanyador de les darreres eleccions municipals, ERC, ha mantingut una posició col·laborativa amb l’equip de govern i fins i tot ha pactat i votat els pressupostos municipals en exercicis anteriors. ERC té una espina clavada i pensa que els de Barcelona a Comú cauran a una tercera posició però que poden formar Govern amb ERC, que sempre els ha tingut cura. Seria la venjança al partit socialista que va ser a la cuina del pacte que els va impossibilitar l’accés a l’alcaldia. Com es pot veure, això és un joc bizantí de càlculs al món de l’esquerra institucional (tots tres són partits de govern).\nUna alternativa real. Després hi ha els que estan farts del paisatge actual i volen un canvi en profunditat. No és descartable que aquesta opció prengui cos i més en els temps que les opcions que arriben a guanyar unes eleccions de vegades són creades amb uns mesos d’antelació. Per fer-ho, es recomana superar l’eix d’identitat nacional (independentista/constitucionalista) i fer una proposta realment alternativa i sense complexos. Hi ha una part de la ciutat i el país exhausts de la hiperpolitització del que no va ser (de tardor del 2017 a la Barcelona alternativa). A veure si saben passar de la tertúlia a la política sense embuts ni componendes.\nMentrestant. Hi ha unes quantes eleccions a l’horitzó. Les municipals l’últim diumenge de maig de 2023, però les eleccions a Corts Generals el desembre de 2023 o el gener de 2024. Convindria que l’electorat català presti atenció i energia en la influència en les properes eleccions a Corts Generals. Un grup de 8-10 diputats de centre catalanista influït en les política catalana, pot jugar un rol aritmèticament indispensable en la propera legislatura. Aquí hi ha un gruix de votants que avui es noten desconcertats i que volen trobar un partit que els representi en les properes eleccions generals i al Parlament de Catalunya.\nAra la política es reorganitza a sis o vuit mesos vista. Per tant, cap urgència en el curt termini i molta assertivitat en el mig termini. A l’any 2022 no es votarà, molt probablement, a Catalunya. Per tant, hi ha temps per fer les coses bé i depurar el que encara és el final d’un món que s’acaba i un món que s’acosta, que neix. Així pot ser a les eleccions municipals i en les altres eleccions que venen.


Els veïns de Pedra volen revocar la immatriculació de l’església de Sant Julià - Teleponent\nInici Patrimoni Els veïns de Pedra volen revocar la immatriculació de l’església de Sant...\nLa dotzena d’habitants del nucli de Pedra, a Bellver de Cerdanya, vol revocar la immatriculació de l’església de Sant Julià i que el temple sigui de titularitat municipal.\nAixí ho ha transmès l’entitat veïnal del nucli de Pedra en un escrit presentat a l’ajuntament, amb l’objectiu que el consistori tracti aquesta qüestió amb el Bisbat d’Urgell.\nEl motiu principal és que creuen que això permetria fer un millor manteniment de l’entorn, a més d’utilitzar l’espai per actes culturals. Mentre, l’alcalde de Bellver de Cerdanya, Francesc Xavier Porta, assegura que els serveis jurídics estan analitzant la propietat de gairebé una vintena d’elements que han estat inscrits per l’Església i confia en què es podran resoldre aquells casos en què s’hagin detectat errors.\nUn dels membres de l’Associació de Veïns i Veïnes de Pedra, Francesc Godàs, ha afirmat que l’església “té unes característiques especials” per poder ser de titularitat municipal. Així, ha assegurat que des de la seva reconstrucció, l’any 1984 i a càrrec de la Generalitat, no s’hi ha dut a terme cap acte religiós al seu interior.\nDe fet, segons ha apuntat, aquesta actuació va arribar després de dècades d’estat d’abandó del temple, ja que part de l’edifici es trobava ensorrat arran d’un incendi que hi va haver al 1936.\nGodàs considera que revocant la immatriculació es podrien dur a terme actuacions de millora en els accessos i potenciar aquest entorn des del punt de vista turístic.\nA més, ha lamentat que el procediment dut a terme per l’Església estigui basat en una llei dels anys 40. Finalment, l’entitat veïnal defensa que la possessió pacífica, pública i interrompuda -durant almenys els darrers 37 anys- per part l’Ajuntament de Bellver de Cerdanya ha de permetre reclamar ara la seva propietat pel mecanisme d’usucapió.\nPer la seva banda, l’alcalde d’aquest municipi cerdà, Francesc Xavier Porta, ha explicat que ha traslladat l’informe als serveis jurídics del consistori. En aquest sentit, ha explicat que actualment s’està analitzant la immatriculacioó de prop d’una vintena de béns, entre els quals hi ha altres esglésies i també finques urbanes o cementiris que es troben en desús, entre d’altres. Respecte a aquest darrer tipus d’instal·lacions, ha detallat que al seu dia es va arribar a un acord amb el Bisbat d’Urgell sobre la seva cessió a l’ajuntament, que els ha qualificat com a zones verdes.\nPorta també ha dit que, al marge de la titularitat, des del municipi s’han dut a terme diverses actuacions a les esglésies. També ha citat un altre cas que veu com un “error” i que té a veure amb l’edifici de Cal Travesseres, ja que fa tres anys que l’ajuntament va formalitzar-ne la compra.\nEn tot cas, l’alcalde de Bellver de Cerdanya ha volgut deixar clar que tenen previst mantenir una reunió amb el Bisbat un cop disposin de tota la documentació sobre aquests elements i que confia que no hi haurà cap impediment a l’hora de resoldre aquesta qüestió.\nMentre, coincidint amb la publicació, a finals de juliol i per part del Departament de Justícia, de les dades d’immatriculacions per part de l’Església, l’arquebisbe d’Urgell, Joan-Enric Vives, va negar que hi hagués cap “apropiació de cap propietat de manera indeguda”.\nAixí, va defensar que s’havia actuat “sempre segons la legalitat vigent” i que considerava “molt injust” que s’acusés d’això a la institució. A més, va afirmar que “hi ha molt bona relació amb ajuntaments i amb la gent interessada” i que si en algun cas es detectava alguna incorrecció, aquesta es resoldria “bé”.\nD’altra banda, des d’En Comú Podem han manifestat el seu suport als veïns de Pedra en la seva demanda de revocar la immatriculació de l’església de Sant Julià.\nLa portaveu d’aquesta formació a l’Alt Pirineu i Aran, Txell Teruel, ha afirmat, a través d’un comunicat, que estan treballant amb altres col·lectius veïnals per “denunciar altres apropiacions indegudes per part de l’Església en diferents municipis”. (acn)\nArticle anteriorMor l’exalcalde de Vielha e Mijaran Josep Calbetó\nArticle següentDesmantellades dues plantacions de marihuana en dos domicilis de Golmés


Es presenta la primera edició del Bike Show BCN | Federació Catalana de Ciclisme\nTurisme de Catalunya patrocina el primer Bike Show BCN, la fira activa de la bicicleta, el primer esdeveniment de caràcter professional i popular al voltant del món de la bicicleta que s'ha presentat avui al Palau Sant Jordi.\nActualment, el sector de la bicicleta representa la 2a activitat d'oci i esportiva més popular per a tots els públics i, a més representa una activitat turística molt destacada per Catalunya on hi ha prop de 500 clubs de ciclistes esportius i unes 15.000 llicències federatives.\nEl Bike Show BCN dedicarà un total de 8.000 m2 (Palau Sant Jordi i Sala Annexa Barcelona'92) d'espai efectiu per a la celebració de la fira professional del sector de la bicicleta i altres sectors relacionats. Turisme de Catalunya hi estarà present en un stand per tal de presentar l'oferta dels Centres BTT Catalunya. L'organització preveu una assistència d'unes 40.000 persones durant els tres dies que transcorrerà l'esdeveniment.\nTurisme de Catalunya ha reeditat recentment la Guia de Centres BTT amb tota la informació actualitzada sobre la xarxa de Centres BTT, formada per 15 centres que sumen 203 rutes i més de 4.000 quilòmetres senyalitzats. Un centre BTT és un espai de lliure accés pensat per als practicants de la bicicleta tot terreny (BTT o mountain bike), amb un mínim de 100 km d'itineraris perfectament senyalitzats que parteixen d'un punt d'acolliment amb informació turística i serveis per a la bicicleta.\nEl Bike Show BCN és un esdeveniment de caràcter professional i popular al voltant del món de la bicicleta basat en una concepció transversal, oberta i global dels esports de la bicicleta i l'oci actiu. L'esdeveniment engloba 3 vessants principals: professional, una fira del sector de la bicicleta, participatiu amb competicions esportives i activitats a la mida de tot tipus de públic i un gran espectacle amb exhibicions, demostracions i animació de diversos espais.\nFotografia: d'esquerra a dreta, el vice-president del Gremi de comerciants de Bicicletes de Catalunya, Creu Agustina, el director de Turisme de Catalunya, Ignasi de Delàs, el president de la Comissió Cívica del vianant i la bicicleta, Jordi Portabella, el director-promotor del Bike Show BCN, Albert Balsells i el president de la Federació Catalana de Ciclisme, Alfons Molist\nNota de Turisme de Catalunya


Costumari popular | La monja l'encén... - Diario de Mallorca\nAvui és santa Marina (18)\nSegons la llegenda, era una al·lota molt guapa. Tot i la seva gran virtut, males llengües la varen calumniar dient que es lliurava a la vida llicenciosa. Per demostrar la injustícia de l’ofensa, l’al·lota va passar-se set anys dreta davant una església; de nit i de dia, tant si feia sol com si plovia, la santa no es va moure d’allà ni un sol moment. Transcorregut aquest temps, per tal d’evitar que li passàs novament una cosa semblant, santa Marina es va vestir d’home i es va fer monjo al convent de la Mercè, on va viure molts d’anys amb el nom de Marí. Quan va morir, un àngel va revelar la seva vertadera condició al prior del convent, el qual va manar conservar el seu cos com a exemple de dedicació al Senyor i de renúncia a si mateix. La llegenda i la història es confonen en parlar de santa Marina. A Palma hi té un carrer dedicat (una travessia de Jaume III).\nJa sabeu que avui la santa l’encén. Es tracta de santa Margalida d’Antioquia, que visqué al s. IV. Fou verge i màrtir i era protectora dels pagesos, de les dones embarassades, dels educadors i dels soldats; però també era invocada pels moribunds i contra les tempestes. Se la representa com una al·lota pastora; els seus atributs personals són: el dragó que li va aparèixer després de la tortura, quan van demanar a Déu que li deixàs veure el seu enemic, i la creu amb què el va fer fugir. Les notícies que en tenim procedeixen de llegendes de l’Edat Mitjana. El papa Gelasi (s. V) considerà apòcrifa la seva llegenda, però va reaparèixer en el s. IX en el Martirologi de Rabano Mauro i en la Llegenda Daurada.\nÉs el període de quatre a sis setmanes que va des de finals de juliol fins a finals d’agost, durant el qual sol fer molta calor. «La canícula, la monja la du i el frare se l’endu» (sant Bernat). Segons la llegenda avui apareix al cel un lleó fet d’estels que encalça el Sol per tal de devorar-lo. Aquest, per defensar-se’n, redobla l’ardència dels seus rajos. La canícula és un temps apropiat per fer pronòstics i profecies, anomenats «calents» per diferenciar-los dels que es fan pels Reis i la Conversió de Sant Pau.\nCreences sobre aquest temps\nEls pastors deien que era el millor temps per tallar les canyes destinades a fer flabiols, perquè sonaven més dolçament i feien més bona música. És un temps de tenir les cases obertes per mor de la calor, i per tal d’evitar la visita dels lladres i malfactors, s’untava el llindar de la porta amb un ungüent fet amb fel de moix negre, greix de pollastre blanc i sang de mussol. També era un bon moment per descobrir tresors amagats i mines d’or i de plata a partir d’una sèrie de pràctiques rituals.\nSanta Magdalena (22)\nSanta Maria Magdalena fou la dona pecadora que va demanar perdó a Jesús i fou el primer testimoni de la seva Resurrecció, fet aquest mai no acceptat pels fidels que no podien consentir que Jesús la veiés primer a ella que no a la seva mare, i per això es va «inventar» la processó de l’Encontre. Fou venerada com a model de penitència; el seu culte es va difondre a Europa des de Provença, on es creu que va morir. Hi ha identificades dues figures de Magdalena: la que va untar els peus de Jesús amb perfum, a casa de Simó el fariseu, i la germana de Llàtzer i Marta de Betània; per això està present en els Evangelis en diferents episodis.\nCreences al seu voltant\nEls Evangelis la presenten com una fidel servidora de Jesús, a qui unta els peus amb ungüent balsàmic i els hi eixuga amb els seus cabells llargs. Per això la van triar com a patrona els apotecaris, els perfumistes, els herbolaris, els barbers i les perruqueres. Els calbs la invocaven perquè els fes créixer el cabell o els conservàs el poc que els quedava. Es creia que el seu cos desprenia un perfum molt suau i subtil que encisava els homes. També era invocada perquè regulàs la menstruació.\nHa entrat el creixent\nJa es poden treure les patates sembrades a final de febrer i durant el març. Els porcells que neixen aquest mes solen ser xerecs i els diuen «porcells juliolers» («De porcell julioer, cap n’engreixaré»). Els polls van cop piu i ala baixa, per això es diu que «Poll de juliol sempre du dol». És bon temps per caçar les perdius, encalçant-les quan el sol pica; només fan una volada i quan acaben l’alè s’assolen en terra. També és bon temps per collir palmes, assecar-les i ensofrar-les, serviran per fer senalles, estormies i capells (d’això en sap molt el nostre amic Salvador Martínez Mas!).\nAvui és el Dia Internacional de Nelson Mandela.\nPenitència o Confessió és el sagrament en què són perdonats els pecats al pecador penedit que els confessa amb propòsit d’esmena. Nicolau Pons ens parla de locucions al seu voltant. «Qui ha fet el pecat, que faci la penitència», «Ja fa estona que no t’has confessat!» (un a l’altre que li ha trepitjat el peu), «Al metge, al confés i a l’advocat digues-los sempre la veritat», «Cerca sempre un bon doctor i un bon confessor», «Confessa’t bé i t’absoldran bé» (fer les coses ben fetes), «Primer màrtir que confessor» (ho diu el qui prefereix morir abans de descobrir els secrets), «No confessar-se amb qui no ha d’absoldre» (no declarar les coses a aquell a qui no importen), «Deixar una persona en ple confés» (de sobte), «Que estàs de bé, moixeta, que no t’has de confessar» (persones de fe, però amb temptacions fortes), «Tens dolor? Ves-te’n a confessar!» (es diu irònicament amb al·lusió al dolor de contrició), «Esser un plorapecats» (plorar amb excessiva facilitat). Existeix la Confessió general: declaració dels pecats de tota la vida o d’una gran part d’ella; i el Confessionari dels sords: lloc que hi sol haver dins la sagristia per a confessar-s’hi els qui no volen ser vists per l’altra gent, o els qui pateixen de l’oïda.\n«La felicitat consisteix en un plaer compartit» (Jean Dolent, escriptor francès).\nHa entrat el creixent: ja es poden treure les patates\nÉs un bon temps per treure les patates sembrades a final de febrer i durant el març. Per altra banda, els porcells que neixen aquest mes solen ser xerecs i els diuen ‘porcells juliolers’. Els polls van cop piu i a la baixa, per això es diu que ‘poll de juliol sempre du dol’. A la imatge, collita de patates al municipi de sa Pobla.


Peix peixet | bluf…\n← On són els petons?\nJa està… →\nIgual que els peixets i igual que aquella cançó que sona tot el sant dia a algunes ràdios i que diu que "per la boca mor el peix" igual sóc jo.\nParlo massa, m’hauria de mossegar la llengua més sovint i m’estalviaria molts marrons, si durant els últims dies no hagués parlat tant, no hagués quedat ara com una fatxenda, sobrada, creguda, egocèntrica i prepotent.\nSóc implusiva i segura de mi mateixa, però he après que no es pot dir blat fins que no és al sac i ben lligat.\nAhir estava pendent de la resolució d’una beca, només hi havia dues candidatures; la meva (perquè el burro va davant) i la d’una altra noia (digues-li noia, digues-li yotambiénsoylajuani) però com que una altra de les meves "virtuts" és prejutjar a la gent, passo de dir més coses de la meva "contrincant".\nJo he tornat a fer el de sempre, rellegir mentalment el conte de la lletera, aquell del càntir i la font i que si em compro una vaca i quan la vengui em compro dos tocinets i que seré rica del cagar… (per resumir).\nDoncs el càntir es va trencar ahir al migdia (crassshh enorme) i a partir d’ara yotambiénsoylajuani té la plaça que podria haver estat meva si m’hagués mossegat la llengua en el seu moment (vale, potser un parell de dècimes a la mitjana de la carrera també hi diuen alguna cosa)`\nM’he emprenyat (amb mi, perquè sóc un bluf)\n3 comentaris a l'entrada: Peix peixet\n8 Novembre 2006 a les 12:58\nPero le beca li hauran donat a la Juani per merits propis no? O es que si parles massa et descomptem punts?\n8 Novembre 2006 a les 13:13\nBé, suposo que era algo que et feia il.lusió, i quan una cosa ens fa il.lusió i la tenim tant aprop doncs… ja pensem que és nostra abans de que s´acabi de decidir.\nTu ara amunt els ànims noia!\n9 Novembre 2006 a les 20:59\nMira… les juanis aquestes (amb tot els respectes per les dones que es diuen Juanis i no són juanis, ens entenem, no?). Deia que aquestes noies solen tenir un floripondio al cul. Sip. I mira… mai no es parla massa. T’ho diu una que, de vegades, parla massa poc.


On la veu retruny\nTaula d'orientació a dalt de La Mola\nPel Parc de Sant Llorenç, un no s ́acaba mai les rutes. Que li ho preguntin al bon amic Enric Prat Balaguer ! S ́ho coneix al detall. És una d ́aquelles persones del Centre Excursionista que pot dir, ben fort, aquella preciosa frase del poeta: “jo no sé el què teniu que us estimi tant, muntanyes !” Si un fa aquesta proclama per allí, ben fort, la veu es multiplica miraculosament.\nEns coneixem de ben petits, quan tots dos formàvem part de l ́escolania de la Sagrada Família (dirigida pel malaurat i estimat mestre Josep Freixas i Vivó). Al llarg de nou anys, n ́Enric ha dirigit un total de 99 sortides –com a guia–en les passejades organitzades pel Centre Excursionista de Terrassa. A partir d ́aquesta experiència, ha bastit –en un llibre editat per “Omnia Books”– una trentena d ́itineraris poc transitats i bonics. Combinant bellesa del paisatge amb llegendes i contes, són molts els qui han gaudit de La Barata, els Xipresos, Mura, el Colld ́Estenalles, Castellar del Vallès, Sant Llorenç Savall, la Falconera, la Torra de l ́Àngel, les Pedritxes, Vacarisses, Rellinars, Rocafort, l ́Alzina del Sal·lari, el Pont de Vilomara i un llarg etcètera d ́indrets idíl·lics…\nAmb unes 200 pàgines i 170 fotografies, no se li escapa un sol detall. Des de coves, avencs, masies, ermites, fonts, barraques de vinya, balmes obrades i fonts, entre d ́altres. A partir d ́ací, proposa unes 30 rutes –si fa no fa, circulars– que transiten fora del què en diríem rutes tradicionals per camins històrics. Són trajectes d ́una dificultat reduïda, a l ́abast de petits i grans, entre 5 i 12 quilòmetres. Amb un desnivell assequible per a gaudir-ho força bé. Totes les passejades es descriuen rebé, indicant-ne distàncies i coordenades UTM allí on els corriols es bifurquen o s ́hi troba un element digne de conèixer-se. La intenció hauria estat fer-ne la presentació –el proppassat dissabte—a la Coma d ́en Vila.\nLa gent interessada s ́hauria trobat al “Centre d ́interpretació del Coll d ́Estenalles”, a primera hora del matí, per a sortir plegats. La pandèmia ho va impedir. Per tant, l ́acte es durà a terme –al CET– aquest dijous (dia 19), a partir de dos quarts de 8 del vespre. Val a dir que les gairebé 13.700 hectàrees de superfície de Sant Llorenç del Munt i la serra de l ́Obac foren les primeres en catalogar- se com a “espai protegit” (o parc natural), a tota Espanya. A banda dels pobles citats abans, comprèn alhora Monistrol de Calders, Talamanca i Sant Vicenç de Castellet. El paisatge ve format per monòlits i cingles d ́una mena de conglomerat rogenc que contrasta i fa joc amb el verd d ́alzines i pins. Tot ell presidit per l ́antic monestir benedictí del cim de La Mola,amb 1.104 metres d ́alçada.\nLa vista que un pot gaudir des de dalt és del tot Impressionant. Tothom qui ha trepitjat algun cop –com a passavolant– aquests racons sent l ́enyorament de retornar-hi. Resta subjugat per la majestuositat i l ́encís d ́unes moles pètries, amarat amb l ́enzim d ́una olor a natura i la visió d ́un cel blau preciós. La sola contemplació de l ́entorn revifa qualsevol esperit alacaigut. La veu i el ressò d ́una muntanya descomunal retruny el silenci senyorívol més insensible. Sembla com si el rellotge s ́aturés. Tot esdevé plenament equilibrat en el maridatge amb la pròpia natura. Et colpeix la virginitat del bosc i la magnificència de les valls.\nEt commou l ́oreig que t ́acarona la galta i la remor d ́algun rierol o cant d ́algun ocell. A causa de la COVID19, tal vegada fa de mal recomanar que jo proposi assistir a l ́acte on el llibre es presentarà en societat. Si més no per allò de regular una assistència no massa atapeïda. Els amants del nostre entorn natural, però, no tenen excusa per a comprar-lo. Poden fixar-se el repte de recórrer aquells trams que puguin tenir pendents. Vull pensar –més ben dit, n ́estic totalment convençut– que el seu autor els ho agrairà s ́engreixarà de bon regust…Aquelles colles setmanals que voldrien dur a terme totes les rutes poden assolir-ho en menys d ́un any.\nQuè bonic que és el Parc de Sant Llorenç !


Els terroristes van comprar els materials per fer bombes en drogueries de l’Ebre\nD. MESEGUER / E. BORRÀS/L. BONILLA Alcanar/barcelona 23/08/2017 11:32\n651x366 La policia científica dels Mossos d’Esquadra enduent-se les bombones de butà de la casa d’Alcanar que servia de centre d’operacions dels terroristes. / JAUME SELLART La policia científica dels Mossos d’Esquadra enduent-se les bombones de butà de la casa d’Alcanar que servia de centre d’operacions dels terroristes. / JAUME SELLART\nEls Mossos d'Esquadra han trobat durant les últimes hores un cinturó d'explosius amb càrrega real entre les restes de la casa d'Alcanar on es va produir l'explosió que va frustrar els plans inicials dels terroristes. Els Mossos han confirmat a l'ARA que la càrrega explosiva és real, a diferència dels cinturons que portaven els terroristes abatuts a Cambrils i Subirats. Les tasques de desenrunament a la zona s'estan fent de forma molt meticulosa i podrien durar setmanes.\nSegons ha pogut saber l’ARA, els terroristes jihadistes responsables dels atemptats de Barcelona i Cambrils van anar comprant els productes químics per fer els explosius en botigues i drogueries de Tortosa i Ulldecona. A més de les aproximadament 120 bombones de butà que van acumular a la casa d’Alcanar, allà també hi van aplegar altres materials, com ara uns 500 litres d’acetona, imprescindible per fabricar triperòxid d’acetona, un explosiu conegut amb el malnom de mare de Satanàs.\nUn treballador d’una empresa de pintures de Tortosa va vendre al voltant de 50 litres d’acetona al grup terrorista amb base a Alcanar. A la comissaria dels Mossos d’Esquadra de la capital del Baix Ebre, l’encarregat d’aquest establiment va identificar, a partir d’una fotografia, un dels terroristes abatuts a Cambrils.\nEls policies han confirmat oficialment que a la casa d’Alcanar es van trobar restes de diferents productes que serveixen per fabricar triperòxid d’acetona (TATP), un explosiu utilitzat de manera habitual per l’Estat Islàmic. La interlocutòria que va dictar ahir el jutge de l’Audiència Nacional Fernando Andreu explica que en una masia abandonada de Riudecanyes es van trobar comprovants de compra de 500 litres d’acetona, adquirida l’1 i el 2 d’agost. Materials com l’acetona, l’aigua oxigenada i l’àcid sulfúric o clorhídric són fàcils d’aconseguir, com explica l’enginyer tècnic químic industrial Marc Garriga. També són fàcils de combinar, tot i que “s’ha de saber què es fa”, afegeix Garriga, perquè el resultat és “molt inestable” davant de qualsevol fricció o canvi de temperatura.\nL’explosió que va ensorrar el xalet d’Alcanar la nit de dimecres a dijous de la setmana passada va ser un imprevist. L’acetona tota sola ja és especialment inflamable. Garriga no s’atreveix a aventurar l’abast que haurien pogut tenir els explosius. Però explica que “vam tenir sort” de l’accident que va fer explotar el xalet, perquè amb tanta acetona i més de 120 bombones de butà els terroristes haurien pogut preparar artefactes explosius que haurien fet “molt de mal”. En l’explosió hi va morir l’imam Abdelbaki es Satty, el presumpte líder del grup, i un altre home que podria ser Youssef Aalla. Mohamed Houli Chemlal, que era fora de la casa en aquell moment, va quedar ferit i ahir va declarar a l’Audiència Nacional que amb les bombes preparaven atemptats “més grans” que els que es van cometre.\nEls Mossos han demanat informació i registres de vendes de diverses botigues i empreses del Baix Ebre i el Montsià. Amb els pagaments amb targetes de crèdit els policies han esbrinat els comerços on van comprar els terroristes i què hi van aconseguir. En un local de Sant Carles de la Ràpita van comprar coixins que haurien servit per impregnar-los amb els químics.\nDues persones han mort i tres més han quedat ferides en un accident a la C-31


L'exèrcit israelià manté el setge sobre Cisjordània, després de la violència de la Nakba\nTensió pel contagi de les revoltes\nEhud Barak diu que les infiltracions d'ahir a les fronteres "només són el començament"\nAGÈNCIES Beirut / Jerusalem 16/05/2011 09:28\n260x366 Palestins resacaten ahir un ferit en els xocs a Kalandia, prop de Ramal·la. GETTY Palestins resacaten ahir un ferit en els xocs a Kalandia, prop de Ramal·la. GETTY\nL'exèrcit israelià ha anunciat que mantindrà 24 hores més el setge imposat ahir sobre Cisjordània, després de la violenta repressió dels actes de commemoració de la Nakba (Desastre), terme amb què els àrabs descriuen la creació de l'estat d'Israel, el 1948, i l'èxode palestí que el va seguir. Les forces de seguretat israelianes van matar ahir almenys 15 palestins a Cisjordània i Gaza i també a les fronteres de Síria i el Líban, que grups de refugiats van intentar creuar. Fins aquesta mitjanit estaran tancats tots els controls militars per circular entre Cisjordània i Israel, exceptuant les persones que necessitin tractament mèdic.\nEl ministre de defensa israelià, Ehud Barak, va defensar ahir a la nit en una entrevista televisada l'actuació de l'exèrcit, però va assegurar que en el futur Israel haurà de fer front a incidents semblants o més greus: "Les infiltracions a la frontera són només el començament, va apuntar". Les milícies de Hezbol·lah també van reaccionar ahir als atacs de l'exèrcit israelià contra els palestins que es manifestaven a la frontera libanesa, i que segons un comunicat de l'exèrcit libanès van causar 15 morts i 112 ferits. La formació islamista va qualificar l'atac de "barbàrie" i va acusar Israel de matar manifestants pacífics de forma deliberada "disparant-los al cap i al pit". Amb la revolta a Síria contra el règim de Baixar al-Assad i la crisi política al Líban, que està sense govern des del gener, la situació a al zona és explosiva.\nD'altra banda, Israel ha autoritzat aquest matí la represa de les transferències de les taxes que recapta en ports i aeroports sobre les mercaderies destinades als territoris ocupats, i que havien estat congelats com a represàlia per l'acord de reconciliació entre Hamàs i Fatah. El ministre d'Afers Estratègics, Moshé Yaalon, ho ha explicat afirmant que "hem verificat que l'acord no ha tingut efecte, perquè la cooperació entre Israel i l'Autoritat Palestina en temes de seguretat continua sobre el terreny". La transferència mensual de les taxes és d'uns 60 milions d'euros.\nAtacat un altre vaixell solidari\nLa marina israeliana ha disparat aquest matí trets de disuassió contra un vaixell malaisi que transportava material de construcció cap a la franja de Gaza. L'embarcació s'ha hagut de desviar cap a aigües d'Egipte.


La permanència és el primer objectiu\n24 setembre 2020 16:27\nL'Algaida, que entrena Joan Nicolau, debuta a nacional amb prudència i molta il·lusió\nL'Algaida és el contrapunt del Collera i el Soledat, ja que a diferència dels palmesans, el conjunt que entrena Joan Nicolau no lluitarà pel títol, sinó que a priori ho farà per la permanència.\nL'Algaida estrena categoria després d'haver arrasat en la regional, on no comptabilitzà ni una sola derrota en tota la temporada, i estrena il·lusió. La principal arma d'aquest equip, tot i ser inexpert, poden ser les ganes de fer les coses ben fetes i la constància. Des que el club va crear la secció femenina, han demostrat una gran seriositat i bones maneres. Així, tal com afirma l'entrenador algaidí, Joan Nicolau, «primer és salvar la categoria tan aviat com sigui possible i després ja ens marcarem un altre objectiu».\nPel tècnic, «veig les nines amb moltes ganes i il·lusió, la veritat és que hi ha un gran ambient i tenim moltes ganes de començar la lliga». L'Algaida, juntament amb conjunts com el Cristinenc i el Girona -ascendits de la regional catalana-, lluitarà per fer-se fort a casa i no patir per mantenir la categoria. A més, l'experiència del Serverina, que en la primera temporada a nacional va davallar, és una bona referència per disminuir l'eufòria.\nAixí, la lliga de l'Algaida, sempre a priori, serà molt diferent de la dels altres equips balears, amb molt més rodatge i experiència en la nacional. En aquest cas, val més que mai el tòpic que s'ha d'anar partit a partit, és a dir, intentant afrontar cada matx amb les màximes ganes i seriositat per sumar els punts en joc. Només d'aquesta manera s'assolirà l'objectiu.\nA banda de Joan Nicolau, el cos tècnic està format per Manolo González, segon entrenador, i Joan Mesquida, preparador de porteres. Acompanyen l'equip el delegat Pep Prieto, l'encarregat de material, Tomeu Mut, i el massatgista, Joan Barceló. Tots ells donaran força perquè l'equip continuï donant alegries i la temporada que ve les Balears continuïn comptant amb tres representants a nacional.\nEl bon ambient que regna a la plantilla és, segons Nicolau, una garantia per continuar fent feina i tirar endavant. L'equip debutarà demà al terreny de joc del Tortosa-Ebre, un conjunt amb molta experiència i que espera millorar la imatge de la temporada passada. L'Algaida, però, intentarà que no sigui en aquesta primera jornada.


Ofertes de Prestige Hotels a Roses, Costa Brava\nT'oferim les millors ofertes d'hotel a Roses\nPrestige Hotels és una cadena hotelera amb més de 40 anys d'experiència en el tracte i l'atenció al client. Amb origen a Roses, oferim un servei i una atenció pels detalls immillorable. Descobreix les ofertes Roses que et proposem i deixa't sorprendre pels nostres hotels.\nSi fas una reserva a la nostra pàgina web i, dins de les 24 hores posteriors a la reserva, trobes una tarifa més baixa en algun altre lloc, Prestige Hotels et cobrarà la tarifa més baixa i a més et farà un descompte addicional del 10%.*\nApliquem automàticament descomptes especials a les reserves amb nens.*\nEfectua la teva reserva Online i no paguis fins a arribar a l'hotel. Les dades de la targeta de crèdit només són necessàries per confirmar i garantir la teva reserva.*\nPromoció exclusiva per reservar Online\nSi realitzes la teva reserva a www.prestighotels.com, obtindràs un 15% de descompte en la carta del restaurant Bistro de Mar (Prestige Mar i Sol Hotel Elit).*\n15% Dte. en el Restaurant Bistro del Mar per reservar online\nReservi a qualsevol dels hotels Prestige de Roses a través de la nostra pàgina web www.prestigehotels.com i aconsegueixi a més del Millor Preu Garantit un 15% Dte. a la Carta del Restaurant MarySol "Bistró del Mar".\nPROMOCIÓ EXCLUSIVA CLIENTS WEB\nWIFI PREMIUM gratuït en habitacions per els clients que reserven a la nostre web.\n- Oferta 7x6 = Per estàncies mínim de 7 nits tindran una gratuïta\n- Oferta 10x8 = Per estàncies a partir de 10 nits, tindran dues nits gratuïtes.\nValida per tot l'any, excepte del 30/07 al 25/08/2018.\nAl reservar Online ja trobarà aplicat al preu en forma de descompte.


Què és la ciència?[modifica]\nQui fa ciència?[modifica]\nAstronomia i física[modifica]\nCiència i pseudociència[modifica]\nObjectius de la ciència[modifica]\nHistòria de la Ciència[modifica]\nEn l'actualitat, la posició generalitzada és la naturalista, davant del fundacionals predominant en tota la tradició. Tant és així que fins i tot podria considerar-se una moda filosòfica, desdibuixant el sentit originari del naturalisme. Les característiques bàsiques del naturalisme original són, com va assenyalar Quine en La naturalització de l'epistemologia, una posició no fundacionals i multidisciplinària. Mentre que l'objectiu tradicional de la filosofia de la ciència ha estat el de justificar i legitimar el coneixement científic, l'objectiu posterior és el d'entendre com es dóna a tal coneixement científic, entès com a activitat i empresa humana, utilitzant per a això tots els recursos pertinents, és a dir, totes les disciplines rellevants: biologia, psicologia, antropologia, sociologia, ... i fins i tot economia i tecnologia.\nÉs extremadament complex (i, possiblement, encara falta una mica més de perspectiva temporal) de presentar un panorama complet de la filosofia de la ciència en els darrers trenta o trenta-cinc anys. Així com tots els autors anteriors ja han mort, la majoria dels que vénen a continuació no. Aquí s'intentarà presentar un esbós de la gran varietat d'enfocaments actuals però tenint al cap que, dins de pocs anys, alguns dels corrents esmentats poden haver passat a l'oblit, i que destaquin altres pensadors que avui tenen una repercussió menor.\nConcepcions estructuralistes i semàntiques[modifica]\nEn filosofia de la ciència es coneix a vegades com estructuralisme el programa de reconstrucció de les teories físiques proposat per Joseph D. Sneed (1938) el 1971 com una síntesi de l'aparell formal de Supper, del racionalisme crític i del positivisme lògic amb el corrent historicista de la ciència. L'estructuralisme va ser reelaborat i divulgat per Wolfgang Stegmüller (1923-1991) i C. Ulisses Moulines (1946). De la consideració de les teories com estructures li ve a aquesta proposta metodològica el nom d'estructuralisme, que no té res a veure amb l'estructuralisme lingüístic de Saussure.\nFilosofia de la ciència naturalitzada[modifica]\nPer Ronald N. Gier (1938) el mateix estudi de la ciència ha de ser també una ciència: "L'única filosofia de la ciència viable és una filosofia de la ciència naturalitzada". Això és així perquè la filosofia no disposa d'eines apropiades per a l'estudi de la ciència en profunditat. Gier suggereix, doncs, un reduccionisme en el sentit que per a ell l'única racionalitat legítima és la de la ciència. Proposa el seu punt de vista com l'inici d'una disciplina nova, una epistemologia naturalista i evolucionista, que substituirà la filosofia de la ciència actual.\nRealisme davant empirisme[modifica]\nSociologia de la ciència[modifica]\nFilosofia de la ciència real[modifica]\nClassificació de les principals disciplines científiques[modifica]\nCiències socials o humanes[modifica]\nGlossari de ciències\nUn web sobre la imatge que els nens catalans tenen de les científiques i dels científics\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ciència&oldid=21831347»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 ago 2019 a les 19:40.


Notícies anarquistes de més de 50 col·lectius catalans 🏴 Anarquia.cat Juan Mínguez Martínez – Anarquia Catalunya 🏴\nJuan Mínguez Martínez\nEl 25 de maig de 1892 neix a El Esparragal (Huerta de Murcia) l’anarcosindicalista Juan Mínguez Martínez\nMilitant de la CNT-AIT a Badalona, el 2 de febrer de 1939, durant la Retirada republicana, camí de l’exili, passà la frontera del Pirineu Oriental amb la seva companya Teresa Fernández Ruiz –algunes fonts citen erròniament el primer llinatge com Hernández–, també militant anarcosindicalista, i la seva filla Isabel Mínguez Fernández\nJuan Mínguez Martínez: El 25 de maig de 1892 neix a El Esparragal (Huerta de Murcia, Murcia) l’anarcosindicalista Juan Mínguez Martínez. El seu pare es deia Juan Mínguez i la seva mare, Josefa Martínez.\nDe jove emigrà a Badalona (Barcelonès Nord) i milità activament en la naixent Confederació Nacional del Treball (CNT), on va ser nomenat president del Sindicat Tèxtil de Badalona.\nEl 2 de febrer de 1939, durant la Retirada republicana, camí de l’exili, passà la frontera del Pirineu Oriental amb la seva companya Teresa Fernández Ruiz –algunes fonts citen erròniament el primer llinatge com Hernández–, també militant anarcosindicalista, i la seva filla Isabel Mínguez Fernández (nascuda en 1929). En passar la frontera les autoritats franceses separaren la seva família; ell va ser tancat al camp de concentració de Bram (Aude, Occitània), dels establerts pel Govern francès presidit pel primer ministre Édouard Daladier, i la seva companya i la seva filla van ser enviades a Morcens (Lanas, Nova Aquitània, Occitània).\nEl setembre de 1940 la seva família ja tornava a estar unida.\nDesprés d’un temps a Démouville (Baixa Normandia) i per Normandia, intentar refugiar-se sense èxit a Mèxic.\nEn 1949, s’establí a Albi (Tarn, Occitània), on va ser nomenat secretari de la Federació Local de la CNT-AIT en l’Exili, càrrec que exercí durant uns anys.\nJuan Mínguez Martínez va morir el 26 de novembre de 1977 a l’Hospital d’Albi.\nAlguns l’identifiquen, no sabem amb quin fonament, amb el manobre anarcosindicalista de Badalona Joan Minguet.\nManuel Juan Juan Paco Martínez Soria Horacio Martínez Prieto Julián Merino Martínez Emilio José González Martínez José Martínez Ramón Anna Maria Martínez Sagi Joaquim Delgado Martínez Hipólito Martínez López Mariano Martínez García Tomás Martínez Dubal Carlos Martínez Baena


Preocupació per la 'desaparició' de l'ample ibèric a partir de Vinaròs que deixa Tarragona despenjada del Corredor - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nFoment del Treball mostra la seva preocupació per la desaparició de l'ample de via ibèric a la licitació dels trams del Corredor Mediterrani entre Vandellòs i Vinaròs i entre Vinaròs i Castelló. Aquesta interrupció en l'ample de via ibèric talla les comunicacions ferroviàries entre Catalunya i Andalusia i entre l’Aragó i el Llevant i obliga al trànsit de mercaderies a utilitzar vies alternatives en aquests trams, la qual cosa encareix els costos i elimina el gran avantatge competitiu del Corredor Mediterrani. Per a Foment sorprèn, a més, que per a aquests trams no s'apliqui la solució anomenada 'tercer fil', que permet incorporar l'ample de via internacional sense eliminar l'ample ibèric.\n"Com és conegut, el disseny de construcció del Corredor Mediterrani s'assenta en l'aprofitament de la xarxa d'ample ibèric existent, incorporant al llarg de la seva extensió l'anomenat tercer fil, que permet l'ús de material rodant tant d'ample ibèric com d'ample internacional o UIC. Però, com hem indicat, en els trams assenyalats es trenca amb aquest disseny. Cal recordar que l'anomenat tercer fil ja constituïa, donades les restriccions pressupostàries, l'opció més econòmica i introduïa restriccions, davant de la de nova construcció d'una via específica al llarg del Corredor.\nPer tot això, sorprèn que, donats aquests antecedents, no s'hagi corregit aquest greu error de disseny en la licitació publicada al BOE de 14 de novembre. És a dir, que no s'hagi introduït en aquest tram, com a la resta, el tercer carril, que permetria el pas de material rodant de tots dos amples. En la memòria del projecte, que hem llegit amb deteniment, s'insisteix que únicament s'estableix un únic ample, l'ample internacional, de manera que els tràfics que procedeixin del sud de Castelló o bé del nord de Tarragona i que provinguin de destinacions en què únicament hi ha l'ample ibèric (en aquest moment tots els trànsits ferroviaris a Espanya), no podran passar al llarg de la costa en mancar al Corredor Mediterrani aquest ample ibèric a l’esmentat tram Vandellòs-Castelló. Això suposa una nova i addicional ruptura de càrrega amb els seus corresponents costos associats.\nSi tot això és gravíssim, ho és especialment en tallar les comunicacions ferroviàries entre l’Aragó i Llevant, que actualment i per competir amb la carretera circulen via Tarragona. El projecte (i per tant el Ministeri de Foment) suggereix que alternativament es circuli per la línia de Sagunt a Terol, actualment en desús pels operadors ferroviaris al tractar-se d' una línia les condicions operatives la fan absolutament anticompetitiva en costos (és un tram sense electrificar que exigeix locomotores dièsel, rasants més pronunciades, limitacions de càrrega remolcable, etc.).\nEl mateix passa amb els tràfics Catalunya -Andalusia, que s’hauran de desviar per Madrid. O, encara pitjor, amb els tràfics que van destinats a punts del Corredor i que es veurien obligats a canviar d'ample: en ser impossible competir en aquestes condicions, aquests tràfics juntament amb els anteriorment citats desapareixeran immediatament, fent encara més petita la quota ferroviària, ja actualment ridícula.\nEn resum, es dificultarà encara més la competitivitat del ferrocarril de mercaderies respecte a altres mitjans de transport. En aquest sentit, el Corredor Mediterrani ha de la seva oportunitat estratègica en la seva capacitat per transportar mercaderies a costos realment competitius. Sorprèn que a la meitat del Corredor els seus tràfics interiors i ja existents s'hagin de veure afectats pel disseny escollit i per la ruptura de càrrega que imposa.\nUna eliminació sorprenent\nEl passat 14 de novembre es van licitar dos projectes ferroviaris destacats del Corredor Mediterrani: els referits als trams Vandellòs-Vinaròs i Vinaròs- Castelló. Sobre aquests dos trams, des que s'havia fet públic l'avantprojecte del Corredor, s'havien posat de manifest una sèrie d'observacions en els fòrums professionals: aquestes observacions es refereixen a la ruptura de la xarxa d'ample ibèric que aquests projectes representen i que esperava que es resolgués en els projectes definitius ara licitats i les ofertes s'obriran el proper 13 de febrer.\nEn aquest sentit, cal esmentar, entre d'altres, les posicions manifestades públicament per diferents autors en les sessions professionals de l'última edició del Saló Internacional de la Logística de Barcelona, les manifestades -en particular- per l'Associació d'Empreses Ferroviàries Privades i per la Confederació Espanyola Transport de Mercaderies. Aquestes posicions han estat recollides per algunes publicacions (Transport XXI de data d'1 de maig del 2013) i generalistes (El Periódico de Catalunya de 12 de maig, El Mundo de 28 d'agost). Posteriorment alguns clients directes del ferrocarril i en general el sector de l'automòbil, a través de la seva associació representativa, ha manifestat també la seva sorpresa.\nTots aquests actors han exposat àmpliament la problemàtica així com les seves implicacions en cost de transport ferroviari que suposa l'eliminació de l'ample ibèric en aquests projectes (al qual cal afegir el tram Novelda-Múrcia). Efectivament, en contra del que es fa a la resta del Corredor, on s'afegeix l'ample internacional sense eliminar l'ibèric, en aquests dos sectors aquest últim desapareix a favor del primer, la qual cosa és sorprenent".\nEl govern central no es cansa de predicar una "lleialtat" que ell no practica. Vegi's com no perdona cap dels seus impostos mentre escanya l'administració catalana amb el dèficit pressupostari i de pas ens estrangula les infraestructures.\nel poder establert\nI què t'esperaves? que t'ho farien tot gratis per deixar-ho perdre-ho tot després? Ells tenen la paella pel mànic. El govern de la Genialitat sap que té un límit que no pot sobrepassar, sinó li fotran el poder. Espanya ha estat un gran imperi i continua sent imperialista i no crec que després de tants anys canviï tot de la nit al dia.\nEl govern espanyol està fent la trampa del "trilero", complint el mandat europeu perquè la UE no sancioni Espanya, però limitant a l'hora el pas ferroviari per la costa mediterrània.\nEl seu objectiu és desactivar qualsevol possibilitat de relació entre el País Valencià, les Illes i Catalunya. Donant pràcticament per perduda Catalunya, vol evitar un contagi cap a la resta dels Països Catalans. Per aconseguir-ho, manté tots els fronts oberts: negació de la unitat de la llengua, supresió de televisió (València sense TV3 ni C9), l'educació (a les Illes, a l'escola valenciana), els signes identitaris (llei de signes), tallar relacions comercials (bloqueig del corredor mediterrani)...


AVUI, SEMPRE. Dècades de muntanya: SERRALADA CANTÀBRICA: MUNTANYES DE RIAÑO I MAMPODRE (i III)\nSERRALADA CANTÀBRICA: MUNTANYES DE RIAÑO I MAMPODRE (i III)\nCubil del Can (2298 m)\nEl Parc regional de Riaño i Mampodre està format per diversitat de valls ben espectaculars i cims de més de 2000 metres. A més és fronterer amb territoris muntanyosos de Palència, Cantàbria i Astúries. Per tant, val la pena realitzar ascensions atractives en aquestes províncies.\nPeña Prieta (2536 m) i Pico Infierno (2534 m)\nEn la divisiòria entre Lleó, Palència i Cantàbria es localitza el cim més alt de la serralada Cantàbrica (sense tenir en compte el massís de Picos d'Europa que té més de 10 cims de 2000 metres); Peña Prieta, amb els seus 2536 metres, ofereix una magnífica ruta des del Port de San Glorio (1609 m), que s'hi arriba des de Boca de Huergano.\nCirc glacial del Pico Infierno i Peña Prieta.\nLa ruta és exigent que enfila des del port cap al Portillo de la Yegua (2005 m) amb vistes magnífiques a Picos d'Europa. Passa pel Cubil del Can (2298 m), amb una fàcil grimpada, i el Mojón de las Tres Províncies (2498 m).\nMalgrat ser l'estiu, i la poca puja es fa evident, el panorama és impressionant amb vistes a la Montaña Palentina (Curavaca, Espigüete, Pozos (estanys) de les Fuentes Carrionas,..). La ruta es pot completar fent una circular baixant per la Vall del Naranco i Lechada i el Boqueron de Bovia per retornar al Port de Sant Glorio. Una gran jornada més 1200 metres i quasi 8 hores d'activitat.\nMassís del Mampodre des del Pic Yordas\nA l'oest de Riaño, se situa l'altra massís interessant del Parc Regional de les muntanyes de Riaño i Mampodre. Aquest últim és un massís calcari amb cims de 2000 metres i un bon exemple de geologia glacial.\nPeña del Mediodia al Mampodre\nEl seu cim més emblemàtic és la Cruz del Mampodre (2192 m) que es ben accessible des de la bonica població de Maraña.\nCarena final amb una fàcil grimpada\nLa ruta és força exigent, sense sender evident i xic perdedor si no es coneix bé. Des de Maraña (1274 m) cal superar els 1000 metres de desnivell per un bon terreny d'alta muntanya amb trams ben drets i una carena final un xic aerea.\nUna bona ascensió a un massís desconeguts per nosaltres. Es pot completar la ruta pujant a La Uve, molt proper.\nLa Cruz del Mampodre des de La Uve\nEl descens es pot fer per la Vall de Valverde per realitzar una circular i retornar al Maraña.\nEl Mampodre resulta un massís ben representatiu de la zona i ofereix un bon indret per conèixer un mica més la Serralada Cantàbrica.\nLa Cruz del Mampodre i La Uve, a la dreta, des del Yordas\nUna estada prou profitosa en terres lleoneses amb ascensions a quatre cims i bones rutes. I una bona oportunitat per conèixer més la història i la geografia d'aquestes terres, completant la visita a Picos d'Europa realitzada fa quatre anys.\n- de setembre 09, 2021\nEtiquetes de comentaris: Castilla i León, Cims 2000's, Picos de Europa, Riaño, Serralada Cantàbrica


L’Ajuntament de Ròtova ha hagut de començar a tornar els diners cobrats de més, a instàncies de Conselleria, i notifica que l’horari de l’Escoleta es redueix. “El missatge que estan llançant és: ací no es protesta. I, si ho feu,…\nEntrevista a Onda Cero: “Cal que tornen els diners cobrats de més als pares i mares ja”\nAcí podeu escoltar l’entrevista al regidor-portaveu de Compromís per Ròtova, Jordi Puig, al voltant de la situació del Bo Infantil dels xiquets i xiquetes de l’escoleta municipal.\nLa Generalitat insta el govern del PP de Ròtova a no cobrar de més a les famílies amb xiquets de l’escoleta municipal\nNou de les tretze famílies haurien de pagar menys del que actualment paguen; el govern recapta més del que tocaria. “I en els casos en què l’Ajuntament no recapta de més, en el servici de l’escoleta, el municipi aporta una…


Menorca Missionera: JORNADA VOCACIONS NATIVES\nJORNADA VOCACIONS NATIVES\nEl proper 26 d'abril és una data important marcada al calendari: la Jornada de Pregaria per les Vocacions. Des de les OMP promovem especialment les vocacions en territoris de Missió.\nUs oferim les respostes a les preguntes més freqüents, que ens ajuden a posar en context de què parlem:\nQuè és la Jornada de Vocacions Natives?\nÉs la Jornada dedicada a l'oració i la cooperació econòmica amb els joves que són cridats a la vocació sacerdotal o religiosa en els Territoris de Missió.\nElls i elles són la mostra de què l'Evangeli ha arrelat plenament en una cultura i té els seus fruits propis.\nMolt sovint les vocacions que sorgeixen en els Territoris de Missió tenen serioses dificultats per seguir endavant en la seva formació per problemes econòmics. És freqüent que un jove africà no pugui pagar-se els estudis del seminari; pot succeir que un convent a Àsia amb prou feines pugui mantenir a les novícies que entren.\nSant Joan Pau II, conscient de la importància d'aquestes vocacions, animava l'Església a ajudar-los: "Demano al Senyor que ningú cridat al sacerdoci o a la vida religiosa en terres de missió quedi exclòs per manca de recursos materials o econòmics". És una nova oportunitat per viure la caritat cristiana.\nEstefania i Joana Bigard, mare i filla, van llegir el 1889 una carta del bisbe francès de Nagasaki, en què explicava que els cristians japonesos, per por a la persecució, tenien por d'acostar-se als missioners estrangers; el que no passaria si els sacerdots fossin naturals del seu mateix país. Les dues laiques franceses comencen una gran activitat per implicar l'Església en el sosteniment de les vocacions en els Territoris de Missió. El Papa Pius XI va assumir aquesta iniciativa privada com a seva i de tota l'Església, i en 1922 li va donar el caràcter de "pontifícia".\nVocacions Natives, Jornada promoguda per l'Obra de Sant Pere Apòstol, se celebra a Espanya l'últim diumenge d'abril per ajudar a que les vocacions natives no vegin frustrada la seva crida per falta de mitjans materials. Aquest any se celebra el 26 d'abril, i coincideix amb la 52 Jornada Mundial de Pregaria per les Vocacions.\nL'Obra Pontifícia de Sant Pere Apòstol -una de les Obres Missionals Pontifícies (OMP) - és la institució que s'encarrega de fomentar la col•laboració amb les vocacions natives, a través d'aquesta Jornada i d'altres iniciatives diverses. Aquesta Obra sosté anualment 72.764 seminaristes i 6.620 novicis i novícies en el seu primer any canònic.\nL'ajuda econòmica pot realitzar-se a través de les col•lectes de les parròquies del 26 d'abril, i durant tot l'any a través de donatius domiciliats, "beques d'estudi" (completes o parcials) i\nherències o llegats fets per a aquesta finalitat. L'Obra de Vocacions Natives també ressalta la importància de la cooperació espiritual, per exemple a través de l'oració.\nPublicat per Secretariat Diocesà de Missions. MENORCA a 11:28


‘Big data: l’última qüestió’, per Josep Obiol – Marfanta\nUna fotograma de la sèrie 'Foundation', de la plataforma Apple TV. // IMDb.\nUna de les expressions més repetides en el món tecnològic els darrers temps és la del Big Data. En poques paraules, podríem dir que consisteix en la recopilació i anàlisi de milers, milions de dades d’éssers humans arreu del planeta, o de les situacions provocades per estos, amb l’objectiu de treure’n conclusions i possibles aplicacions en diversos camps.\nAmb tot, però, entendre tot el procés que envolta el Big Data pot resultar bastant complex, sobretot per aquelles persones neòfites en la matèria o els recentment iniciats en l’àmbit digital.\nEl món educatiu, com a reflex de la societat en la qual vivim, no s’escapa al concepte esmentat. De fet, és motiu de reflexió i debat, ja que les dinàmiques en les quals estem immersos als centres educatius, les noves metodologies (que resulten ser més velles que la tos, si se’m permet la ironia) i el procés de digitalització d’escoles i instituts en l’àmbit curricular que es vol dur a terme, impliquen, de forma fefaent, l’entrada del concepte Big Data en l’esfera educativa. Prova palesa d’això la trobem en l’entorn educatiu de l’empresa Google i les multitud d’aplicacions amb les que cada vegada més aquesta corporació s’introdueix al sistema. Impulsada pel mateix Departament d’Educació, l’empresa americana ha entrat de ple als centres amb eines com Classroom, Drive, Docs o el mateix Gmail. Cada cop són més les escoles i instituts que utilitzen aquestes eines i, naturalment, cada cop són més les dades que recopila l’entitat de Mountain View, Califòrnia, dels nostres fills/es i alumnes en general.\nÉs evident que el debat i la polèmica estan servits.\nÉs lícit que una empresa privada tingue les dades de treballs, exàmens, activitats, exercicis i d’altres semblants de tanta i tanta canalla a nivell mundial? És lícit, parlant de casa nostra, que el Govern de la Generalitat, Departament d’Educació mitjançant, promogui este fet contínuament incloent, fins i tot, partides d’ordinadors Chromebook per als alumnes de primària?\nMalgrat tot, esta vegada no entraré a valorar el fet en qüestió ni afegiré cap opinió al respecte (el tema podria donar per una tesi doctoral). No, l’objectiu de l’article és un altre de ben diferent.\nLlegint sobre el Big Data i tot el que l’envolta, m’ha vingut una altra cosa al cap relacionada amb una altra de les meves passions: la literatura de ciencia-ficció i, concretament, la figura d’Isaac Asimov. Si esteu a l’aguait de les sèries a les plataformes pertinents, m’hi jugaria el coll que sí, sabreu que recentment s’ha estrenat la de “Fundación”, que, en certa forma, tracta el tema del Big Data sota la figura de Hari Sheldon i la Psicohistòria. Doncs bé, més enllà de Sheldon hi ha, en l’obra del mestre Asimov, un personatge (no humà) que té molta relació amb el tema que es comenta. Em refereixo a MULTIVAC, una espècie de superordinador que recopila dades, dades i més dades fins a…\nBé, i “hasta aquí puedo leer”, com acostumava dir la molt enyorada Mayra Gómez Kemp.\nSi voleu saber més sobre MULTIVAC i el seu devenir busqueu relats d’Asimov com “Sufragi Universal”, “Tots els mals del món” o “Factor clau”. Amb tot, però, no deixeu de llegir “L’última pregunta” (o qüestió, depenent de la traducció). És este relat i el seu final la clau de tot plegat. Al llegir-lo, potser us feu una idea de fins cap on podem anar amb tot això del Big Data, Google i Gmail.\nP.D: Sí, efectivament, l’objectiu real de l’article era proposar-vos i fer-vos coneixedors de l’obra d’Isaac Asimov, des de la trilogia de “Fundación” fins als relats mencionats unes quantes línies més amunt i altres, molts altres més, que de ben segur no us deixaran indiferents. El mestre era un geni incommensurable que mereix este i mil articles més.\nTags: Ciència-FiccióDiumengeMRFEnsenyamentFundationGoogleIsaac AsimovJosep ObiolOpinióSèriesSocietatXarxes


Inicio Valencia La Ribera Alta Alzira presenta un pressupost per 2022 que creix «de forma moderada» i...\nAlbert Furió i Diego Gómez.\nEntre les principals inversions estan les dependències policials i la millora del pavelló Fontana Mogort\nAlzira celebrarà demà sessió plenària extraordinària per a l’aprovació del pressupost municipal de 2022. L’equip de govern presenta uns comptes que ascendixen a 43.390.851,69 euros, que suposa un increment percentual de 5,75 punts respecte dels pressuposts de 2021. A esta quantitat cal sumar la quantitat corresponent a la Comunitat d’Usuaris de Vessaments de la Ribera Alta (CUVRA), que és de 586.200 euros, amb la qual cosa els comptes del 2022 s’eleven fins als 43,9 milions d’euros.\nEls pressuposts de 2022 atenen a una situació d’incertesa per la situació sanitària: «Tant en els informes del Banc d’Espanya com de la Comissió Europea s’assenyala que, encara que l’economia es recupera amb força, el creixement econòmic es troba amenaçat per l’evolució de la pandèmia, el coll d’oferta que patixen els mercats per la crisi de subministraments i el perill que les tensions inflacionistes que açò està provocant una segona onada d’alça dels preus via augment dels costos de producció», ha explicat l’alcalde d’Alzira, Diego Gómez, este matí en la roda de premsa de presentació dels pressuposts municipals de 2022. Tot i això, el regidor d’Hisenda, Albert Furió, ha senyalat que «són els pressuposts per a la recuperació econòmica de la nostra ciutat». Els dos representants polítics han coincidit en el fet que es tracta d’uns pressuposts resilients, «que donen resposta a les necessitats urgents de la ciutat» i queden oberts per a incorporar noves propostes d’inversió, amb càrrec al romanent de tresoreria que es coneixerà a finals de febrer o principis de març. «Apostem per les inversions públiques perquè els contractes públics generen llocs de treball», ha dit Furió.\nEn l’anàlisi per capítols, l’alcalde ha destacat que els impostos directes suposen 19.171.000 euros. La recaptació provinent de l’impost de la contribució és la més important i arriba als 13,3 milions d’euros. Tant Gómez com Furió han destacat que no s’apugen els impostos des de 2015, i que el pressupost de 2022 inclourà la bonificació sobre el pagament de l’IBI a aquelles persones que instal·len sistemes d’aprofitament de l’energia solar als seus domicilis.\nDins del capítol d’ingressos s’inclouen també les transferències d’altres administracions (17.162.000 euros): per tributs de l’Estat arribaran 10 milions d’euros, les subvencions de la Generalitat Valenciana comptabilitzen 3 milions d’euros per les residències i 1,3 milions per polítiques inclusives, així com la quantitat de 600.000 euros procedent de la Diputació de València. Està prevista també la concertació d’una operació de crèdit, per import d’1.803.709,17 euros, per al finançament de les obres finals de les dependències de la policia local (730.000 euros), el pagament de les obres de millora al pavelló esportiu Fontana Mogort (600.000 euros) i per a complir amb l’acord amb Grup Suñer pel polígon de la carretera d’Albalat (631.500 euros). L’Ajuntament recorre a finançament extern per primera vegada des de 2015, «perquè eixes inversions volem completar-les el 2022», però confia en el fet que el romanent de tresoreria permeta cobrir eixes partides.\nQuant a les despeses, el capítol més important és el de personal (21 milions d’euros) que el 2022 s’incrementen en 853.867,31 euros (un 4,18 % sobre els de l’any passat). Este augment, expliquen, inclou la previsió d’increment de les retribucions de personal al servei de les administracions públiques que figura en el projecte de pressupostos de l’Estat que està tramitant-se en el Parlament, i l’anunciat augment de les cotitzacions socials. La despesa corrent augmenta en 1.403.534,58 euros (3,67 %), pels nous contractes de parcs i jardins, recollida de fem, i neteja de col·legis. I les inversions previstes ascendixen a 2.710.587,29 euros (6,25 % del gasto total), i són les principals el compliment de l’acord amb el Grup Suñer, el nou edifici de la policia local i la reparació de la coberta del poliesportiu Fontana Mogort. Així mateix, es destinaran 90.000 euros a la digitalització del canal de les Basses.\nDiego Gómez ha destacat que la gestió econòmica és positiva i ha assegurat que «mai hem estat tan sanejats econòmicament». El deute ha passat dels 16 milions de 2015 a 3,6 milions en 2021, «cosa que situa Alzira com a la cinquena ciutat de més de 40.000 habitants del País Valencià amb menys deute, i la primera de la província de València». Així mateix, «la renda per càpita ha crescut dels pocs més de 20.000 euros per habitant el 2013, als 24.645 euros per habitant al període 2019/2020».\nEl regidor d’Hisenda ha detallat que es mantenen les polítiques d’ajuda a joves i col·lectius vulnerables, ha destacat que el 2022 Alzira recuperarà el 2022 el punt d’encontre familiar, i hi haurà també continuïtat per als programes de foment de l’ocupació. Es mantindran les ajudes a estudiants, a entitats culturals, i als grups i entitats de festers. «Es recuperen les quantitats anteriors a la pandèmia perquè, a poc a poc, les entitats van recuperant l’activitat», indica Furió. I ha anunciat que es recuperarà també la Setmana de l’Economia i la Biosfira, entre altres iniciatives, sempre d’acord amb l’evolució de la situació sanitària.\nTotes les línies d’actuació permetran, han destacat els portaveus municipals, encarar els reptes de l’administració local i de la ciutat d’Alzira, com són l’agenda urbana, amb l’horitzó de complir els Objectius de Desenvolupament 2030, la transició ecològica i la digitalització.\nArtículo anteriorOntinyent celebra una festa amb centenars de veïns per obrir l’anell ciclopeatonal\nArtículo siguienteL’Ajuntament de Sagunt inicia la redacció del nou Pla Estratègic de Turisme 2022-26 amb una jornada de participació públic-privada\nEl sospitós de la desaparició de Marta Calvo s’entrega i confessa l’assassinat de la jove