Teresa Tió: “De vegades la indústria salva la pagesia”\nLa botiga és plena de llaços grocs i de cartells pro llibertat, un gest de reconeixement a la família que va marxar a l’exili. Una tia s’hi va quedar, i anys després una filla es casaria amb un migrant italià: els pares del futbolista francès Éric Cantona\n5 min. 17/04/2018 00:00\n651x366 Teresa Tió ven a la seva botiga la fruita i la verdura collida als camps que té a Martorell. / MANOLO GARCIA Teresa Tió ven a la seva botiga la fruita i la verdura collida als camps que té a Martorell. / MANOLO GARCIA\nTotes les branques familiars dels Tió de Martorell provenen d’una masia que hi ha al costat de l’actual planta de Seat, així que es pot dir que Teresa Tió porta el camp a la sang. I això que des dels 14 fins als 48 anys va treballar, com diu ella, a “la indústria”. No va ser fins que va pensar què seria de les terres i del negoci familiar quan el seu pare tingués poques forces que va decidir deixar la comoditat de l’oficina per ser pagesa a temps complet. Ara en té 61 i és la que mana, tant al camp, com a la botiga de productes agrícoles que des de fa dècades els de cal Tió tenen a l’entrada de casa seva. La veritat és que més que una botiga és un punt de trobada del barri, una mena de club social amb enciams i bròquils a l’hivern i cireres i préssecs a l’estiu.\nJo? Mai, gens. No podia sofrir pensar en el futur de casa meva, i quan el meu pare encara era fort i em podia ensenyar l’ofici vaig plegar de l’oficina. Ara ja sé manar, donar ordres, que és la feina més difícil.\n¿Fa una pagesia diferent de la del seu pare?\nAra som molt més ecològics. Hi ha gent que fa agricultura ecològica o integrada, però les autoritats ja no et permeten utilitzar els productes que feia servir la generació del meu pare, a qui donaven productes contaminants sense saber-ho.\nL’ecologia encareix la fruita?\nPotser sí, ja que no en produeixes tanta quantitat perquè estàs més exposat a patir plagues.\nQuè ensenya la terra?\nQue no tot és fàcil i que tot té el seu temps, el seu procés. Que cal una base per començar a treballar, primer a plantar les llavors, a saber esperar per veure com creix la planta. Ara sembla que ja no sapiguem d’on venen les coses, quant val tenir-les i que no hi ha res regalat. Això no només passa en l’agricultura sinó també en la indústria o la ramaderia.\n¿Ha patit molt amb un març amb temperatures tan baixes?\nEstàvem contents perquè plovia però sempre patint per si de tant de fred arribava a glaçar i feia malbé la flor. Però els pagesos ara no només hem d’estar pendents de la meteorologia sinó dels porcs senglars, dels ocells, de les mosques... Sempre hi ha hagut plagues però com que ara, almenys a Catalunya, gairebé tots els productes que s’utilitzen són força ecològics, aquests animals ja no tenen res que els faci mal. Així que es compleix la norma que nosaltres envaïm els seus espais i ells a nosaltres el nostre. La vida és així. Però també hi ha la qüestió dels robatoris al camp. N’hi ha tants que ja no pots deixar res de valor a la barraca, ni tan sols la llenya.\n¿Fa allò que es diu de la pagesia, que sempre plora i es queixa?\nSí que ens queixem, però és que costa molt tirar endavant i la gent no ho sap! Si calculés les hores que em passo al camp llavors ja no surten els comptes, però com que és una feina tan maca, acaba compensant.\n¿La pagesia sobreviurà en una comarca com el Baix Llobregat, amb la pressió industrial i les carreteres?\nCrec que en zones com el Baix Llobregat el pagès pot fer-s’hi un lloc si fa mercat o ven el producte a casa. Però els pagesos de pobles petits de Lleida o Tarragona han de portar la fruita a Mercabarna i ho tenen més difícil per fer-se un jornal. De vegades la indústria salva la pagesia.\nEl camp té futur al Baix Llobregat?\nPenso que si la gent s’uneix, si el jovent s’uneix en cooperatives o de km 0 o mercats, la pagesia podrà sobreviure. No hem de renunciar mai a un producte de qualitat perquè, si no, no sobreviurem.\nVostè que ven el seu propi producte, ¿està a favor del que és ecològic?\nHem de tendir a un producte com més ecològic millor, començant per uns adobs orgànics, amb trampes per a les mosques i els mosquits. Però alerta, perquè hi ha una indústria que té una producció agrícola ecològica i el consumidor no s’adona que aquesta fruita i verdura l’han de portar amb grans vaixells, càmeres frigorífiques o amb palets. Com ens podem creure que tot és prou madur? Ecològic sí, però el que és important és que sigui de km 0. Fora de temporada no compro mai res.La meva cuina és del que hi ha de temporada. Ara carxofes, faves i pèsols. Tant que ens omplim la boca de tornar als orígens, posem-nos a fer conserva amb els aliments per passar l’hivern.\n¿Creu que la gent té consciència que els preus dels productes del camp s’han de pagar?\nHi ha gent que sí, però també entenc que tal com estan els jornals en aquest país, sobretot entre el jovent, no tothom podrà pagar el que sigui de qualitat fins que no hi hagi consciència en els salaris i en els preus dels habitatges.\nEls seus dos fills no fan de pagès?\nNo, però fan el que jo feia a la seva edat. Pleguen de la feina o de la universitat i a la tarda o els caps de setmana fan feines del camp: esporgar, passar el tractor, aclarir... Saben que hi ha feina, i el camp fa caliu i et dona una energia i una força que no la trobes enlloc més.\nQuè en pensa dels pagesos que han de fer del camp un parc d’atraccions?\nSi és una manera de mantenir el camp i el negoci, fem-ho. També fan una tasca educativa amb gent que no ha vist mai créixer un arbre.


Compra i configuració de servidors hosting i dominis\nProporcionem serveis d'internet en tecnologia hosting, dominis i correu, a particulars, i petites i grans empreses. Si està pensant en muntar el seu projecte web, en Servimaresme analitzarem les seves necessitats i l'assessorarem sobre els millors proveïdors.\nHome > Cloud > Servidors hosting i dominis\nAnàlisi i desenvolupament de projectes en línia. Assessorament i subministrament de serveis de hosting i allotjament web, dominis i correu electrònic, per a particulars i empreses.\nDiferents tipus d’allotjament per diferents necessitats:\nEl hosting compartit, o compartida hosting, és el més econòmic. No necessita gestió, manteniment, ni coneixements tècnics avançats per part de l’usuari, i és ampliable en el cas de que la seva web necessiti més recursos.\nEl hosting dedicat és un servidor físic, amb tots els recursos disponibles, per al seu projecte. És el més utilitzat per llocs web amb gran nombre de visites o que requereix d’aplicacions d’empresa, tipus ERP, amb necessitats de velocitat i alt rendiment.\nEl vServer, o servidor virtual, és un allotjament web més potent que el compartit i més econòmic que el dedicat. El seu funcionament consisteix en la creació d’un servidor virtual per a un hosting, amb uns recursos determinats que s’assignen del servidor físic. Un vServer demanda els recursos segons els necessiti, i en ser un servidor virtual privat, a efectes pràctics és com tenir un servidor físic per a la seva web.\nL’elecció del nom del domini és un camp essencial a l’hora de construir un web. Ha d’anar enfocat a captar clients potencials i ha de ser reconeixible, representatiu i únic. Com la seva marca.\nComprovarem tant la disponibilitat com la usabilitat del domini, i tambíen l’assessorarem en aspectes tècnics sobre la configuració de DNS, el registre, activació, sincronització de correu electrònic i qualsevol necessitat d’administració i gestió.


L'Ajuntament valora positivament el Parc de Nadal — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Comerç › Notícies › Notícies 2012 › L'Ajuntament valora positivament el Parc de Nadal\nDestaca el paper de les associacions, entitats, empreses i voluntaris com a factor clau de l’èxit d’aquesta edició\nDetall del pessebre gegant creat per 600 nens i nenes al Parc. Foto: Club dels Tarraconins\nAquest dimarts 3 de gener el Parc de Nadal ha tancat les seves portes després de 9 dies instal·lat al recinte firal del Palau de Congressos. El tinent d’alcalde de joventut, Javier Villamayor, ha destacat que “l’edició d’enguany ha estat marcada per la implicació i la solidaritat de les més de 40 entitats i empreses participants, així com del personal que hi ha treballat, que ha estat clau per dur endavant aquesta activitat, que ha experimentat una reducció pressupostària del 75% respecte del 2010”.\nDes de l’Ajuntament de Tarragona, organitzador del Parc a través del Club dels Tarraconins (que per primer cop s’ha posat al capdavant del projecte), es vol agrair i posar en valor aquest esforç col·lectiu sense el qual no s’haurien aconseguit els bons resultats i la bona valoració obtinguda per part de les famílies.\nAquesta col·laboració s’ha traduït en:\nTotes les empreses i entitats que han ofert tallers durant aquests 9 dies ho han fet sense cap cost per a l’Ajuntament.\nEl 70% del personal que ha treballat al Parc ho ha fet sense remuneració econòmica, gràcies a la col·laboració de voluntaris del centre obert “Som-hi tots” de Cáritas, monitors en pràctiques de l’Escola de l’Esplai i escola EFAC i premonitors del curs de l’Espai Jove Kesse. També han estat treballant al parc tres voluntaris amb discapacitat psíquica, fet que posa de manifest el caràcter integrador del parc.\nEl tracte humà, l’aspecte més valorat\nEl Parc ha recollit la valoració dels assistents a través d’una enquesta de satisfacció que ha fet palès que l’aspecte més ben valorat del Parc ha estat el tracte humà i l’atenció dels monitors cap als infants, que han qualificat de molt personalitzada, malgrat l’afluència de gent.\nTambé ha estat molt ben acollit el nou servei per a nadons (un espai habilitat dins del Parc amb canviadors, microones, cadires i aparcament de cotxets). Aquest servei ha format part de l’aposta per incrementar els serveis a les famílies, que també ha inclòs un guardaroba i un punt d’informació, a més de la gratuïtat de l’autobús durant dies no lectius, amb la Targeta de Transport per a Escolars. Un aspecte a millorar en futures edicions serà el nombre d’abonaments disponibles.\nEl Club dels Tarraconins i el Nadal, protagonistes\nLa participació del Club dels Tarraconins en l’organització del Parc per primer cop ha marcat l’esperit d’aquesta edició, que s’ha tematitzat amb els diferents elements i personatges que configuren l’univers “tarraconí”. Val a dir que el Club dels Tarraconins té una forta presència a la ciutat, amb gairebé 10.000 socis, un centenar dels quals s’hi han sumat a través del punt d’informació del Parc.\nUna altra novetat és que el Nadal ha estat protagonista, ja que s’han organitzat diferents activitats relacionades amb les seves tradicions, entre les quals destaca el pessebre gegant construït per més de 600 nens i nenes.\nLes novetats han estat, de fet, protagonistes de l’edició, ja que dels 33 tallers que s’oferien al Parc, 21 eren nous. A més, per primer cop s’ha fet una gimcana d’endevinalles, la GIMCALADAN, que ha comptat amb la participació de més de 70 nens, 5 dels quals aniran a rebre els Reis Mags junt amb les autoritats després que ahir es realitzés el sorteig entre els participants que l’han resolt correctament.\nD’aquests 33 tallers, els que han rebut més afluència de públic han estat els següents:\nInflables de la Colla Jove Xiquets de Tarragona i El Club dels Tarraconins\nLudoteques dels Centres Cívics\n‘Crea la teva xapa!’, amb la col·laboració de Tarragona Ràdio\n‘Un mar de peixos’, del Museu del Port\n‘Christmas Decorations’, organitzat per Jigsaw, amb la particularitat que la llengua vehicular del taller és l’anglès\nEl total de visitants ha estat de 20.000 i el dia amb més afluència de públic ha estat el 3 de gener amb 3.002 visitants.\nL’Ajuntament considera la dada positiva, tenint en compte que enguany el Parc ha obert un dia menys, que les atraccions de la fira han estat de pagament i que s’ha complementat l’oferta d’activitats nadalenques amb el Casal Kesse, destinat a un públic jove que habitualment assisteix al Parc.


La funció de PlayStation 5 es va revelar que ningú no ho va poder veure realment - TELES RELAY\nINICI » TECH i TELECOM La funció de PlayStation 5 va revelar que ningú no va veure que podria ser real\nLa funció de PlayStation 5 va revelar que ningú no va veure que podria ser real\nSony ha confirmat aquesta setmana el nom oficial de la consola PlayStation 5 que serà llançada per Christmas 2020 - aquesta és la PlayStation 5 sense gaire sorpresa. La companyia també va revelar detalls sobre la interfície d'usuari de la nova consola i va anunciar un nou controlador que oferirà moltes funcions emocionants, incloent-hi la retroalimentació càptica millorada i la connectivitat USB-C. Però Sony també ha introduït un kit de desenvolupament de PS5 mentre demostra el nou controlador DualShock 5 –això és probablement el que anomenen– i és un detall interessant en tota aquesta afluència d’actualitzacions de PS5. De fet, els esdeveniments demostratius de Sony podrien haver estat confirmats la fantàstica característica de PS5 que ningú ha vist arribar .\nFont de la imatge: LetsGoDigital\nA més de l’anunci de Sony a PlayStation 5 de Amb cable qui va poder provar el nou controlador en una consola de kit de desenvolupament de PS5, també va proporcionar una cobertura més detallada de les funcions que ofereix Sony . Aquí és on les coses resulten interessants, perquè el desenvolupament de PS5 va ser molt similar al que s’ha filtrat diverses vegades durant els darrers mesos. Recentment, aquesta és la història de de Gizmodo cosa que semblava confirmar totes les filtracions. . Des de Amb cable :\nDesprés, una versió de Gran Turismo Sport que Sony havia transferit a un kit de desenvolupament PS5: un kit de desenvolupament que sembla ràpidament el de a la de Gizmodo informar a la setmana passada (La companyia va negar-se a opinar sobre com es pot comparar el factor de forma devkit amb el previst per al producte de consum.)\nÉs possible que Sony no estigui preparat per compartir els detalls de disseny de PS5 en aquest moment. El paràgraf anterior indica que el dispositiu PS5 que els desenvolupadors utilitzen per crear nous jocs per a la consola és molt similar al disseny patentat per Sony. Al cap i a la fi, va començar tot. Fa unes setmanes es va descobrir una patent de disseny i aleshores la gent va començar a confirmar que Sony estava utilitzant aquest disseny a la vida real. Així és com vam acabar amb les renderitzacions de PS5 vistes anteriorment.\nAssistència de PlayStation\nFont de la imatge: Sony via TechTastic\nAixò ens porta a una altra patent que descriu l’impressionant dispositiu PS5 Estava parlant. Sony ha desenvolupat el seu propi assistent de veu, que anomenarem Assistència de PlayStation manca de nom oficial. L’assistent seria capaç de respondre a diversos problemes de joc durant les sessions de joc, proporcionant als jugadors consells i trucs en temps real (imatge superior). D’aquesta manera, no haurien de deixar de jugar per obtenir ajuda al web.\nL’assistent també treballaria en telèfons mòbils mitjançant una aplicació complementària que ofereix estadístiques de jocs, així com informació en directe sobre el que passa. un joc particular. Això és alguna cosa que no s’havia fet mai abans i que altres assistents intel·ligents no poden oferir.\nSony està lluny de confirmar aquesta característica i la companyia va haver de desviar els problemes Amb cable sobre un micròfon. forat al nou controlador DualShock: aquest és el nostre:\nHo diu mentre diu moltes altres coses: sabent que rebutjaria qualsevol altra pregunta que vagi més enllà del que volia parlar. Com és, com és la interfície d'usuari? O, quina serà la mida de la SSD? O fins i tot, és un micròfon? Això és exactament el que demano quan Cerny em doni un controlador de prototips de nova generació, un doohickey negre mat que s’assembla molt al DualShock 4 de PS4. Al cap i a la fi, hi ha un petit forat i una recent patent demostra que Sony està desenvolupant un assistent d’intel·ligència artificial activat per veu per a PlayStation. Però tot el que obtinc de Cerny és: "En parlarem més endavant" ("Arxivem les patents regularment", em va dir un portaveu després ", i, com moltes empreses, algunes de aquestes patents condueixen eventualment als nostres productes, i algunes no. ")\nSí, totes les tecnologies patentades no es troben en productes nous. Però aquestes patents, inclòs el disseny anterior, han estat descobertes fa poc. i La història de de Wired acaba de confirmar que el kit de desenvolupament en forma de V PS5 és real.\nSí, encara especulem.\nAl mateix article Amb cable Laura Miele, cap de l'estudi d'EA, va exposar en termes clars el material de la PS5. Després va mencionar que la consola donaria suport a l'aprenentatge automàtic. :\n"Podria ser molt específic i parlar d'experimentar amb tècniques d'occlusió ambientals o mirar ombres rastrejades", diu Laura Miele, directora de l'estudi d'EA. " Més generalment, veiem que la GPU és capaç de propulsar l’aprenentatge de màquines per a tot tipus d’avanços realment interessants en el joc i altres eines. "Sobretot, afegeix Miele, és la velocitat de tot el que definirà la propera collita de consoles. "Estem entrant en la generació de l'immediat. En jocs mòbils, esperem que es descarregui un joc en uns instants i uns quants clics saltant directament. Ara som capaços de gestionar-lo de manera eficaç. "\nEA podria desenvolupar jocs que utilitzin l'aprenentatge automàtic per a qualsevol propòsit. Però si el maquinari admet l'aprenentatge automàtic, vol dir que Sony també en podria aprofitar.\nSabeu a què serveix l'aprenentatge automàtic? Assistents virtuals, inclosos Google Assistant, Siri, Alexa, Cortana, etc. I aquesta és una altra pista que PlayStation Assist podria ser real.\nAquest article ha aparegut primer https://bgr.com/2019/10/09/ps5-release-date-why-playstation-5-virtual-assistant-might-be-real/\nEl Nintendo Switch Lite ja és més barat (però fins aquesta nit) - Tech - Numerama\nPipe / barra vertical a Mac\n23's octubre de 2019 RTL XnUMX Guest Night: VIDEO\nPERSONES I VIDA6,457


Dos detinguts per cometre robatoris amb força en masies de la Conca de Barberà\nLa detenció s'ha efectuat a Roda de Berà en operatiu conjunt dels Mossos d'Esquadra i la Policia Local del municipi\nActualitzada 14/04/2016 a les 12:33\nMossos d’Esquadra i la Policia Local de Roda de Berà van detenir entre l’1 i 2 d’abril, dos homes de 19 i 20 anys, un de nacionalitat espanyola i l’altre marroquina, tots dos veïns d’Arenys de Munt (Maresme), com a presumptes autors de tres delictes de robatori amb força a interior de domicili.\nEls fets es remunten a principis del mes de març quan, durant un control preventiu de robatoris que s’havia muntat a la Conca de Barberà, es va aturar un vehicle que transportava nombrós material de dubtosa procedència.\nDavant la sospita que part d’aquest material pogués estar sostret es va comissar preventivament per esbrinar el seu origen.\nDies després ens van denunciar un robatori amb força en una segona residència situada a la partida Estepà de l’Espluga de Francolí. Segons la víctima, entre els objectes sostrets n’hi havia algun que els mossos havíem intervingut preventivament dies abans.\nPer aquest motiu, el passat 15 de març, es va detenir a les dues persones que dies abans es van identificar mentre transportaven algun dels objectes denunciats.\nEls detinguts van quedar en llibertat després de passar a disposició judicial.\nLa investigació va continuar oberta per tal d’esbrinar si els detinguts podien estar implicats en altres robatoris comesos en la mateixa zona.\nDurant els següents dies, es van rebre tres noves denúncies per robatoris amb força, de similars característiques, comesos en segones residències de la mateixa zona. Els denunciants van reconèixer objectes de la seva propietat entre els intervinguts a principis del mes de març.\nFinalment, el passat 1 d’abril els mossos d’esquadra de la comissaria d’El Vendrell van localitzar i detenir un dels dos lladres a la zona del barri marítim de Coma-Ruga. L’endemà, 2 d’abril, la Policia Local de Roda de Berà (Tarragonès) va localitzar i detenir el segon implicat\nEls detinguts van passar a disposició judicial l’endemà de la seva detenció a disposició judicial davant del Jutjat de Primera Instància i Instrucció núm. 5 del Vendrell.


CLUB DE LECTURA: Obra Premiada a FICCIONS, l'aventura de crear històries 2010\nObra Premiada a FICCIONS, l'aventura de crear històries 2010\nFINALISTAS I PREMI TERRITORIAL FICCIONS 2010\nCONVERSES VERSUS REFLEXIONS\n- TÉ, JA TORNA, VEUS? Avui sí que ens prendrem el rebentat passat per aigua.\n- Ja fóra hora, coi, que tal com ha anat l’estiuada, una bona remullada no ens farà pas cap mal.\nLa conversa dels dos vells em començava a amoïnar de debò. Per la moto, més que res. La pluja és el pitjor enemic del motorista, perquè no deixa alternatives: quan plou, a cobert i santa paciència. No tant per la mullena i el perill obvi de relliscar, com per la visibilitat: l’aigua s’escola per la visera i no et deixa veure res. De moment el cel, però, no es veia tan amenaçador com això; en realitat s’assemblava força a la monotonia blavosa que havia presidit aquell estiu particularment sec, en què els diaris no havien parat de publicar estadístiques amb rècords relatius a la sequera: dies sense precipitacions, percentatge dels pantans… Vaig estar a punt de replicar que de núvols amb prou feines se’n veia un traient el nas per l’horitzó, i que el tro havia sonat a la quinta forca, però de petit m’havien ensenyat a no ficar-me en les converses dels grans.\nEvidentment que les meves ganes a portar-los la contrària guanyaven a callar i continuar sentint els comentaris dels senyors grans, però tot i això, havia de fer el possible per resistir-me, per deixar-los dir i fer veure com si bufés el vent.\nLa veritat era que em feia ràbia que uns vells incrèduls estiguessin comentant que plouria, ja que seria gairebé impossible que un dia com avui, després de l’espectacular sequera el temps es decidís a canviar.\n- Estic gairebé del tot segur que no plourà- es va dir el noi entre els seus pensaments- i espero no equivocar-me.\nAixí doncs, va decidir agafar la moto i anar a fer un volt per tota la ciutat.\nTot anava bé fins el moment que va haver de parar perquè el botó més enlairat del semàfor estava encès: Li va caure una petita gota damunt el comptaquilòmetres. Va fer com si res, com si no l’hagués vista.\nSemblava un punt concentrat d’aigua sense sentit, que no s’acabaria convertint en una cortina densa d’aigua.\nEl noi, en Pau, es va començar a posar nerviós; no tenia por de relliscar degut a la mullena, sinó por de què les gotes li regalimessin per la visera i no tingués la total visibilitat del carrer.\nQuan el semàfor es va posar verd, va arrencar ràpidament la moto per tal de poder posar-se a cobert.\nNo hi va ser a temps, era massa tard, els núvols ja havien començat a descarregar l’aigua acumulada de tants dies de sequera a tota velocitat.\nAquella vegada no havia fet cas als més grans, que sovint són els que tenen més experiències de les coses, els que et poden donar bons consells,... Malgrat això, els adolescents ens pensem que posseïm la veritat absoluta i no tenim temps per escoltar les veus més assenyades.\nLa seva mà va anar tan ràpid a donar mitja volta al mànec del gas, que la moto va anar a parar a l’altra banda de carrer. La situació de la caiguda d’en Pau era molt impactant...\nDE MOMENT... UN MALSON\n-On sóc?- Va preguntar el noi amb una veu tan afeblida que ningú el va sentir.\n-Què m’ha passat?-\nLes llums de l’ambulància no paraven de donar voltes, talment com el seu cap, i il·luminaven el munt de gent que s’amuntegava al seu voltant esperant que reacciones després d’un cop com aquell.\nNo li responien les cames, tenia la cara freda, els pensament desbordats per la incertesa, els sorolls l’eixordaven... Tots els sentits s’havien revolucionat i tots els sentiments es multiplicaven per moments, sobretot la por.\nLes parpelles li pesaven, tenia el cos entumit, i finalment va cedir al cansament i al dolor, i es va deixar caure damunt els braços tremolosos d’una noia ...\nTot era fosc però es podia distingir una feble silueta asseguda en una cadira, molt a prop seu. De cop, una porta es va obrir al fons d’aquella habitació desconeguda. El “clac” de l’interruptor el va acabar de desvetllar.\n-Mare?- Què feia la seva mare al seu costat, amb aquells ulls tan plorosos?\nTenia tantes preguntes per fer-li, però la boca no li responia. Era com si no pogués parlar, tot i que se’n moria de ganes.\nQuè estava passant, hi havia algú que realment ho tenia clar del tot?\nVa intentar acariciar-li la mà per tranquil·litzar-la. A poc a poc, anava aconseguint moure’s.\nUn cop va tenir superat el repte de les mans, va decidir posar el seu cos a prova. Ho va provar amb les cames. Es concentrava només en el moviment. Destinava totes les seves forces en poder-les aixecar. Però no ho va aconseguir. Llavors una brillant llàgrima va remullar la seva galta tot desfermant la seva ràbia.\nLa seva mare el va abraçar càlidament.\nLes següents hores van servir perquè en Pau recapitulés tot el que en aquells tres dies havia passat. Perquè s’adonés de la seva sort, però també de la seva desgràcia.\n-Per què no em responen les cames?- Va preguntar esperant una resposta contraria a la que el pobre adolescent s’imaginava.\nPerò, no s’equivocava, les seves cames no responien perquè l’accident l’havia deixat invàlid.\n-No podré caminar mai més?- Preguntava mentre la ràbia se li desfermava en un plor incontrolat.\nRealment hi havia alguna resposta segura en aquella pregunta? No! Ningú sabia del cert què podia passar amb aquell noi, ja que era impossible tenir un diagnòstic precís.\nHavia dormit tres dies sencers, però malgrat això, estava cansat. Va decidir deixar de mirar revistes per turmentar-se una mica amb els seus pensaments...\nMai s’havia pogut imaginar que algun dia desitjaria haver d’anar a peu a casa, haver de fer les llargues excursions de l’escola, haver de ballar a la festa de final de curs, de poder córrer rere quatre coloms, d’haver d’aixecar-se a mitja nit per anar a buscar un got d’aigua...\nDe fet, mai s’havia pogut imaginar que algun dia desitjaria que s’acabés tot, desitjaria adormir-se i despertar-se lluny d’aquell malson, lluny de tot.\nEL MALSON DEJÀ VU\nTancat en una habitació d’un hospital se sentia igual que dins d’una gàbia, de fet pitjor, se sentia a dins d’una gàbia castigat per imprudent, per temerari, per no escoltar.\nPerò era el que li pertocava, tothom ha de encarar les conseqüències, i la seva, al seu parer, era massa cruel.\nNo es podia moure del llit, havia de demanar ajuda per a tot, criticant-se com a inútil.\nTot el dia pensava, pensava, i pensava, li venien flaixos del dia de l’accident, plorava, agafava atacs de ràbia, maleïa a tothom i agraïa qui l’anava a veure.\n- Creu-me Pau, tot s’arreglarà, ho sé, no pots acabar així. -li deia l’Olga, la seva amiga de tota la vida, encara amb els ulls vermells.\n- No ho sé, Olga, ho veig tot negre, si no fos per aquests petits moments, m’hauria tornat boig.\nI així era, en Pau cada dia estava pitjor, no físicament, perquè s’estava recuperant, però podríem dir que si, s’estava tornant boig.\nUn dia, i per curiós que sembli, plovia, el metge els va informar que ja tenien un diagnòstic, el misteriós cas d’aquell adolescent ja tenia nom, i esperaven que també solució.\nPerò no se sabia perquè, el doctor es va fer esperar, els va anunciar que els donaria el diagnòstic al cap d’una hora.\n- No entenc aquesta espera, no entenc perquè ens deixen amb aquesta intriga,...- en Pau estava incòmode, preocupat, no ho entenia.\nAquella hora semblava que mai passava, tan sols havien passat cinc minuts i semblaven eternitats.\nMira a l’habitació. Al costat seu hi ha l’Olga, al costat de l’Olga, una mica més enllà asseguda a la cadira, la seva mare, i a l’altre costat, el seu pare, tots esperançats. Però ell no, li rosega alguna cosa per dins, que li diu que no canti victòria, que aquella espera és dolenta.\nInconscientment recorda un dia d’una altra espera, un dia que fou maleït. Ningú no en sap res d’aquell dia, només ell i no sap perquè aquest record li oprimeix el cervell. Fa el possible per esvair-lo però el record torna, boirós, confús, però és allà.\nRecorda aquell matí quan es va llevar, era petit, tan sols un marrec amb ganes de jugar. Era dissabte i ja ho tenia tot planificat: es llevaria, es vestiria, esmorzaria, i aniria a buscar l’Olga per anar a jugar. Tenien tot el matí i podrien acabar la cabana que havien començat a construir en al jardí de casa els avis. Que n’estava de content, construir una cabana, amb l’Olga, la seva millor amiga. La construcció va sortir perfecte, la cabana s’aguantava, eren a dins i cridava a l’àvia que hi anés. Esperava veure la cara de sorpresa de l’àvia davant d’aquella formosa construcció.\n- Àvia! Vine! Afanya’t!- que estrany, l’àvia no venia.\n- Àvia! Va vine!- encara no hi anava.\nA la fi vaig sentir la veu de l’àvia que hem deia:\n- Espera’t , espera’t una mica. Ara no puc.\nMai vaig entendre perquè l’àvia em feia esperar. Ella sempre era molt atenta quan jo la demanava em responia i venia de seguida. Què li passava?\nVaig esperar-me amb l’Olga molta estona a la cabana i el que els meus ulls van veure va ser una ambulància.\nL’avi era mort, l’ambulància el venia a atendre, però a mi ningú no em va dir res. Ningú va pensar amb mi. Jo era dins la cabana amb l’Olga, que esperava i esperava...\nI ara sóc a una habitació d’hospital amb l’Olga, i els meus pares, i espero...\nI en realitat què espero?\nEl meu diagnòstic? O Espero eixir-me en una nova vida?\nEn Pau s’endinsa en els seus pensaments, tot difuminant-los en una realitat fictícia.\nI de fet, què entenc per una nova vida?\nContinuo amb els meus estudis, parlant amb els meus amics i com sempre jo, al costat de l’Olga. La sirena del timbre que deixa eixordats a tots els alumnes, les pilotes descontrolades, les busques del rellotge que es resisteixen a avançar, les mirades còmplices entre els companys,... i amb tot això el pas del temps; el meu èxit en els estudis i la meva entrada a la Universitat.\nAmb qui passes els millors moments, rient i els pitjors moments, plorant. Perquè de fet, passi el que passi són amb tu i et donen la possibilitat de creure en allò impossible. I aquelles festes on no perds un moment de moure el cul, intentant seduir una noia que potser més endavant acabarà convertint-se en una de les millors amistats.\nLa família no deixa de recolzar-me, d’atabalar-me, aconsellar-me... amb aquelles llargues discussions que semblen no acabar mai. Els inacabables dinars familiars amb les preguntes rutinàries, que malgrat sempre ser iguals, sempre et sorprenen.\nEscoltant les converses dels vells, que moltes vegades, degut a la seva experiència volen canviar el món, i des dels ulls dels joves només aparenten ser uns pobres rondinaires. Els sorolls que es barregen, no et deixen escoltar res i t’ho deixen sentir tot. La mirada esgarriada de la gent, que camina en un món totalment diferent del teu i que en encreuar-t’hi, es produeix un xoc.\nI finalment l’Olga. Una persona que no ha dubtat mai de mi, que a vegades m’ha conegut més que jo a mi mateix, i que ha compartit amb mi mil i uns moments indescriptibles. Les llargues converses a la cabana, les mirades que deien més que qualsevol paraula, les mítiques sortides de casa, els íntims secrets compartits, i sens dubte, el nostre recolzament.\nS’obre la porta, i entre el metge. Veig la imatge clara, gens difuminada, la cara de preocupació dels meus pares, i jo, allà. Torno a difuminar-me en els meus pensaments...\nAl cap d’un temps.\nContinuo estant assegut a la cabana de casa els avis, aquella cabana on vaig estar cridant a la meva àvia quan el meu avi s’estava morint. I ara, miro el meu voltant i m’adono que en realitat aquell diagnòstic era el menys important per a mi i em continuo preguntant si el que m’ha passat és un malson o bé un camí cap a un somni.


Homenatge pòstum a Miquel Civil i Desveus, exiliat cultural i sumeròleg. Al Casal Pere Quart (Rambla, 69), el dimecres 15 de maig, a les 19 h.\n- Lluís Feliu, Institut del Pròxim Orient Antic. Universitat de Barcelona.\n- P. Pius-Ramon Tragan, Scriptorium Biblicum et Orientale. Monestir de Montserrat.\n- Oriol Civil i Desveus, germà.\n(Gonzalo Rubio / The Washington Post, 30-1-2019)\nMiquel Civil Desveus (Sabadell, 1926 / Chicago, 2019) va desenvolupar una carrera internacional brillant en el camp de l’assiriologia, i més concretament en la llengua i la cultura sumèries.\nDoctor en Lletres per la Universitat de París (1965), Civil va exercir durant més de trenta anys com a professor ordinari de llengua sumèria a l’Institut Oriental de la Universitat de Chicago, considerat com un dels centres d’investigació més prestigiosos del món en aquest camp.\nDesprés d’uns anys com investigador i docent al Museu d’Arqueologia i Antropologia de la Universitat de Pennsilvània (1959-1962), on es guarda una de les col·leccions més importants de tauletes cuneïformes del món, va anar a l’Institut Oriental de Chicago, primer com a professor associat i, a partir de 1970, com a ordinari, fins a la seva jubilació. Va exercir també com a director d’estudis associat estranger a l’Escola Pràctica d’Estudis Superiors de París, durant el curs 1968-1969.\nLa feina de Civil com a investigador i editor de textos sumeris el portà a treballar als principals museus del món on es guarden les col·leccions de tauletes sumèries, com ara el Museu Britànic, el Museu del Louvre o el Museu Arqueològic d’Istanbul. També va exercir d’epigrafista oficial de l’expedició Nippur, la gran missió arqueològica de l’Institut Oriental de Chicago a l’Iraq.\nFou membre del comitè editorial del Chicago Assyrian Dictionary i coeditor de la sèrie Materialien zum sumerischen Lexikon (Materials per al lexicó sumeri), així com de la sèrie Texts from Cuneiform Sources, a la primera de les quals va publicar mitja dotzena de volums imponents que constitueixen l’obra de referència imprescindible de la lexicografia sumèria.\nCivil fou membre de la Societat Oriental Americana, les Escoles Americanes de Recerca Oriental, la Societat Lingüística d’Amèrica, la Societat Nord-americana del Diccionari, l’Associació de Lingüística Computacional i l’Associació d’Antropologia Actual.\nLa vinculació amb la Universitat de Barcelona es remunta a finals dels anys setanta. Civil va col·laborar amb l’Institut del Pròxim Orient Antic (IPOA), anomenat anteriorment Institut d’Estudis Orientals, impartint classes de llengua i literatura sumèries en els cursos de postgrau que s’hi organitzaven, així com en cursos monogràfics de lexicografia sumèria, l’últim dels quals va ser el 1996.\nEn resum, les seves investigacions abraçaven l’estudi integral del món sumeri: la lexicografia, la tecnologia i la cultura material, la literatura, la gramàtica,...\nLa seva excel·lència intel·lectual va ser reconeguda per la mateixa Universitat de Barcelona quan el va investir, l’any 2000, doctor honoris causa.


La segona 'Ombres de Grey' ja ha venut 1.300 entrades anticipades al Bages Centre - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa segona 'Ombres de Grey' ja ha venut 1.300 entrades anticipades al Bages Centre\nEl 90 % dels tiquets són per al cap de setmana i majoritàriament per al divendres, dia de l'estrena\nsusana paz manresa 08.02.2017 | 07:56\nDakota Johnson en un fotograma de la pel·lícula que arriba als cinemes aquest divendres imatge promocional\nNo és el desfici de fa dos anys però déu n'hi do. Dos dies abans de l'estrena de la segona part de la trilogia eròtica –manilles, fuets i cordes– de Grey, Multicinemes Bages Centre ja havia venut, fins aquest dimarts a mitja tarda, unes 1.300 entrades anticipades, majoritàriament per al cap de setmana i, en especial, per al dia de l'estrena, divendres. Una xifra que, segurament, creixerà els propers dies tot i que, com explicava Jordi Gonzàlez, gerent del multicinemes, «difícilment superarà la febrada de fa dos anys», quan es van superar les 2.100 entrades anticipades. Cincuenta sombras más oscuras es podrà veure a Manresa en dues sales, la 1 i la 7. La primera part de la trilogia és la pel·lícula amb més prevenda anticipada al multisales dels Trullols.\nEl 13 de setembre es va estrenar el primer tràiler de la segona part de l'adaptació cinematogràfica de la novel·la d'E. L. James i ara fa un mes, el 7 de desembre, el segon, coincidint amb l'inici de la prevenda d'entrades. «Ja llavors en vam vendre unes quantes, sobretot com a regal nadalenc, però ha estat els darrers dies quan se n'ha disparat la compra», subratlla Gonzàlez. 50 ombres d'en Grey va recaptar a taquilla 521 milions d'euros arreu.\nEn el nou lliurament, i després de la seva ruptura amb Christian Grey, Anastasia Steele accepta una feina en una editorial de Seattle. El seu cap, Jack Hyde, intenta seduir-la i Christian li proposa reprendre la relació. Una nova història amb noves regles. L'encarregat de dirigir la segona i tercera part és James Foley (Seduciendo a un extraño), que substitueix Sam Taylor-Johnson. Es mantenen en els papers protagonistes Dakota Johnson (Anastasia Steele) i Jamie Dornan (Christian Grey) i s'hi incorporen Eric Johnson i Kim Basinger, mite eròtic dels vuitanta.


Bucles mentals - SN Psicología\nEls bucles mentals, aquests que apareixen sense cridar-los, sense buscar-los, aquests que ens arriben en forma d’espiral, en forma de nus, en forma de laberint, en forma de repetició, poden portar-nos a la ‘’bogeria’’, encara que aquesta com a tal, no estigui registrada en cap manual diagnòstic de forma tan general.\nEls bucles mentals, arriben de puntetes, sense fer soroll, i necessiten de molt poc per a créixer i per a elaborar-se. Arriben a ser de tal magnitud, en moltes ocasions, que segurament podríem crear millors pel·lícules que Spielberg.\nSe’ns fiquen al cap, i són tan llestos i tan precisos que aprofiten qualsevol mostra de forat petitó per a entrar. Necessiten ser petits per a poder penetrar-nos, i una vegada dins, es fan més grans, més expansius. El que ocupava un reconet minúscul del nostre cervell, en aquesta part recòndita i oblidada d’ell, es converteix en una cosa molt més gran. Ens comencen a envair altres racons que comencen a afectar la nostra conducta, la nostra concentració, la nostra actitud. Pot ser que fins i tot el semblant ens canviï, encara que nosaltres tractem de fingir, encara que tractem de fer veure que no passa res. Com més volem desfer-nos d’ells, més s’apoderen. Quanta més atenció els donem, més presents es tornen, i és quan entrem en bucle. Un pensament minúscul es cola, i sense saber com, és una gran història increïble, encara que certa per a nosaltres.\nAmb els bucles mentals comencen a aparèixer els pensaments irracionals. Creem una realitat, que no és a ulls de la resta dels éssers mortals, però sí que és en la nostra pròpia carn. Comencen les interpretacions d’absolutament tot. Ens tornem més irritables, més picallosos, més susceptibles, més centrats en nosaltres. Els bucles ens poden transformar, en certa manera, més paranoics. Veure allò que no\nexisteix, interpretar que l’altre (com a persona física) o alguna situació ens volen perjudicar. Tractem d’apartar aquests pensaments, tractem de sortir del bucle, d’alguna manera, sense saber com. En tractar de no veure, en tractar d’evitar, en tractar de fingir… què creieu que passa? Es fa més fort, més present, més viu. Tot allò que no volem veure, tot allò que evitem, tot allò que no mirem de front, s’apodera de nosaltres.\nCom desfer-nos d’ells?\nPrimer de tot és important que vagis a l’inici. Quins pensaments es van colar primer? Els bucles, els podríem imaginar com una madeixa de llana, de fils, de cables amuntegats, embolicats… Del que es tracta és que puguem anar desfent per a crear una altra forma, més buidada, menys aclaparadora, menys repetitiva i més realista.\nPer exemple, si crec que la resposta que m’ha donat la meva parella no és la correcta (per a mi, perquè esperava una altra diferent) i en funció de la seva resposta imagino que és perquè no té interès i començo a imaginar que segurament mai té interès (generalitzo), i en conseqüència, segur que s’està plantejant deixar la relació…etc. Del primer pensament, què et va fer anar al següent nivell? Quines evidències reals existeixen perquè la teva ment hagi elaborat aquest nou pensament? Creus que podria existir un altre pensament diferent al que la teva ment ha elaborat? Si podem resoldre aquestes preguntes ja es deslliguen molts dels nusos creats. Podem donar una mica més de claredat i realitat a aquest bucle format.\nEl segon pas seria veure com em fa sentir tot el que estic pensant. De l’exemple anterior, si crec que la meva parella em deixarà perquè mai té interès en mi. Potser em sent trist, em senti angoixada, i per tant, pot ser que aquesta realitat que jo em crec, em faci sentir vulnerable, o connecti amb la por a la solitud, o cregui que el meu món s’esfondra… Llavors podem fer-nos algunes preguntes (per a conèixer com seria la meva vida si això fos cert) Si això fos així, què és el pitjor que podria ocórrer? Hi ha més persones que hagin viscut el mateix? Podria seguir amb la meva vida, tot i la tristesa o la solitud que pugui sentir? És important que puguis connectar amb la teva fortalesa, amb la teva vida, perquè només tu ets el responsable de viure la teva vida de la millor manera possible.\nI finalment, és important que puguis veure, davant les altres opcions de pensament i alternatives vàries a la realitat que estàs imaginant, pera què et serveix pensar així? A què et porta el bucle creat?\nA vegades, com sempre dic, és més fàcil dir i imaginar, que fer i dur a terme. L’important, és que puguis parar-te un instant i començar a donar alternatives diferents al que fas sempre. Pot ser que la teva parella tingués un mal dia, un mal moment. Pot ser que en aquest moment no tingués interès en el que li estaves dient (una cosa molt concreta) , i pot ser que continuï pensant que ets la parella perfecta, tot i la resposta donada. Pots dir-li com t’has sentit en aquest moment, i que ell pugui explicar-te el per què (segueixo amb l’exemple pres anteriorment, però podríem extrapolar-lo a totes les situacions possibles sobre tots els temes haguts i per haver-hi).\nÉs important que puguis prendre el temps per a poder deslligar els nusos, els bucles, i prendre consciència que s’estan generant, perquè si no ho fas, el que imagines ho vius com a real, i aquesta realitat pot portar-te a conseqüències també reals, perquè tu mateix les vas crear, sobre la base de cap evidència de pes.\nT’animo que ho provis i que observis els canvis.\nPsicòloga sanitària i terapeuta Gestalt a SNPsicología


A FONS VALLES: Cerdanyola digitalitza documentació municipal gràcies als plans d'ocupació\nCerdanyola digitalitza documentació municipal gràcies als plans d'ocupació\nL'Ajuntament de Cerdanyola ha explicat que operaris dels Plans d'Ocupació digitalitzen actualment documentació municipal i xarxes de serveis de la ciutat. Un equip format per 6 persones - 4 contractades per sis mesos i 2 per 12 mesos - realitzen tasques com a digitalitzadors en diferents departaments de l'Ajuntament i introdueixen dades al SIG de diverses xarxes de serveis.\nEls agents realitzen feines a diferents centres de treball municipals i a la via pública. Així, per exemple, al cementiri fan la comprovació de la titularitat dels drets funeraris, elaboren i envien les notificacions de l'expedient a les persones titulars, revisen, i actualitzen les titularitats dels nínxols per tal de facilitar la consulta i el seguiment.\nTambé fan l'inventari d'horts del municipi i, per això, es desplacen a les diferents zones i localitzen les persones usuàries, introdueixen la informació al SIG, i redacten la memòria final.\nEls agents digitalitzen igualment les instal·lacions i serveis relacionats amb la mobilitat, actualitzant la informació existent al SIG, inventariant la formació relacionada amb la mobilitat dels nous projectes i actuacions.\nTambé s'està digitalitzant el sistema SIG de neteja viària i recollida de residus sòlids urbans, inventariant la informació relativa als contenidors de les diferents fraccions de recollida selectiva i resta. Actualitzen al SIG les instal·lacions existents de contenidors.\nUna altra de les tasques dels agents dels plans d'ocupació és digitalitzar el padró municipal, buidant les dades dels fulls padronals dels anys 1975 enrere amb la finalitat de crear una base de dades per a la consulta de padrons històrics, i per a la seva incorporació al programa de gestió del padró facilitant així l'obtenció telemàtica de volants històrics. També preparen la documentació que, d'acord amb les instruccions de l'Institut Nacional d'Estadística (INE), s'ha de conservar juntament amb els fulls padronals durant un període mínim de 100 anys, amb finalitat d'enquadernar i fer el trasllat a l'arxiu.\nFinalment, s'està digitalitzant els projectes d'obra del Fons Municipal preparant la documentació per a la seva digitalització (revisió, ordenació, etc..), i digitalitzen la documentació amb l'escàner Context.\nTots els treballadors que estan fet aquestes tasques han rebut una formació prèvia a la Masia Can Serra, abans de sortir a treballar a la vía pública i a diferents centres de treball municipals. També s'ha de recordar que tots aquests llocs de feina es tan finançats pel Servei d'Ocupació de Catalunya (SOC) i cofinançats per l'Ajuntament de Cerdanyola.\nQue és el SIG?\nEl SIG és un sistema informàtic capaç d'integrar, emmagatzemar, editar, analitzar, compartir i mostrar informació amb referències geogràfiques de la ciutat.


El conflicte d'Acciona amb Nissan es complica - Empordà\nEl conflicte d'Acciona amb Nissan es complica\nEls treballadors de la subcontractada cremen pneumàtics a la planta de l'automobilística de la Zona Franca per exigir la retirada del seu ERO També tallen durant uns minuts la circulació del carrer\nUn empleat d'Acciona llança una armilla a una foguera ahir a la Zona Franca. acn\nUn empleat d'Acciona llança una armilla a una foguera ahir a la Zona Franca.\nNova mobilització dels treballadors d'Acciona per exigir la retirada de l'Expedient de Regulació d'Ocupació (ERO) que afecta els més de 500 treballadors de l'empresa subcontractats per Nissan.\nAhir, al voltant de 300 empleats van cremar pneumàtics a l'entrada de la planta de Nissan a la Zona Franca i van tallar durant uns minuts la circulació al carrer número 3, davant l'entrada de la fàbrica.\nDurant la concentració, diversos treballadors de l'automobilística també van donar suport als manifestants, aplaudint des de l'interior de la planta. De nou, els sindicats van apuntar que l'ERO és «una estratègia pactada» entre Acciona i Nissan i consideren que es tracta d'un procediment «injustificat».\n«Avui tornem a sortir al carrer perquè volem seguir visibles i que se'ns escolti», va dir el president del comitè d'empresa d'Acciona, Manuel Núñez. Per aquest representant sindical, el conflicte a l'automobilística «no s'acaba amb l'acord de Nissan» i apunta que, després d'Acciona, la resta de subcontractades també tindran problemes. De nou, els sindicats van reclamar la retirada de l'ERO i que treballadors i empresa arribin a un acord igual que el de Nissan.\nD'altra banda, Núñez també va fer una crida a les diferents administracions –Generalitat, Ajuntament de Barcelona i Govern espanyol- perquè s'impliquin en el conflicte d'Acciona «igual que ho van fer amb Nissan». «Si Acciona cau, l'acord al qual van arribar la direcció de l'automobilística i els sindicats no serà possible», va remarcar.\nPendents d'una vaga general\nA banda de la mobilització d'ahir, els treballadors d'Acciona mantenen sobre la taula l'opció d'iniciar una vaga indefinida. Els sindicats, que van registrar la vaga la setmana passada, afirmen que de moment es tracta d'una acció estratègica. «Vam registrar-la per cobrir-nos en cas que ens cridessin als nostres llocs de treball; ara mateix no podem anar a les plantes si no hi ha una solució laboral», explica Núñez.\nDe moment, els empleats d'Acciona mantenen el seu permís retribuït i les plantes de Nissan treballen sota mínims (segons l'automobilística, la producció no arrencarà almenys fins al pròxim dilluns 31 d'agost), per tant, la vaga no s'ha activat.\n«Nosaltres creiem que tenim fonaments jurídics i legals per tombar l'ERO, i per això intentarem lluitar», conclou Núñez.\nInicialment, estava previst que durant la concentració d'aquest dimarts els treballadors d'Acciona es desplacessin de l'entrada de la planta de Nissan de la Zona Franca fins a la ronda litoral, punt on es tallaria la circulació de vehicles.\nA causa dels diferents rebrots de la covid-19 al territori català, però, les autoritats han desaconsellat la mobilització i han demanat a la plantilla que les protestes es limitessin a una concentració.\nLa pròxima protesta dels treballadors d'Acciona, de fet, seguirà en la mateixa línia. El dimarts 1 de setembre, els empleats es concentraran a la plaça Sant Jaume per exigir a la Generalitat i a l'Ajuntament de Barcelona que s'impliquin en el conflicte «tal com van fer amb Nissan», segons va informar el comitè d'empresa en un comunicat.\nEl secretari general de la UGT, Camil Ros, va defensar dimecres que l'acord per mantenir Nissan a Catalunya un any més ha de cobrir, també, els treballadors de les empreses proveïdores com Acciona. Coincidint amb la setmana d'obertura de les negociacions i mobilitzacions dels treballadors d'Acciona contra un ERO que afecta 500 persones, Ros va exigir una «cobertura total» que protegeixi tots els empleats, «no només els que estan en nòmina de Nissan», sinó també els que treballen subcontractats. «No pot ser que s'hagin pogut salvar els llocs de treball de Nissan mentre trobem una alternativa i mentrestant hi hagi un degoteig de destrucció de llocs de feina».


L'alcaldessa de Berga denuncia davant del tribunal que és víctima d'un judici «polític» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'alcaldessa de Berga denuncia davant del tribunal que és víctima d'un judici «polític»\nVist per a sentència el judici contra Montse Venturós, que s'enfronta a sis mesos d'inhabilitació\nd. c. | redacció | manresa 21.05.2018 | 10:12\nMontse Venturós, arribant aquest dilluns al matí als jutjats de Manresa, acompanyada del seu govern MIREIA ARSO\nVist per a sentència el judici contra l'alcaldessa de Berga, Montse Venturós (CUP) per haver-se negat a retirar l'estelada de la façana de l'Ajuntament durant dues convocatòries electorals. Venturós, que ha estat jutjada aquest matí al Jutjat Penal 2 de Manresa, ha denunciat davant del tribunal que és víctima d'un judici "polític" per part de la fiscalia. El ministeri fiscal ha mantingut la seva petició de sis mesos d'inhabilitació, per un delicte de desobediència.\nEn el judici d'aquest dilluns, que ha durat poc més d'una hora, Venturós ha defensat que va mantenir l'acord del ple municipal del 2012, que va aprovar per majoria penjar la bandera independentista a la façana municipal. En el seu al·legat final, el seu advocat defensor, Benet Salellas, ha assegurat que jurídicament, preval aquell acord municipal per sobre del requeriment que va fer la Junta Electoral de despenjar l'estelada. Per aquest motiu, ha demanat l'absolució de Venturós.\nSalellas també ha denunciat el caràcter "polític" del judici i ha lamentat que la fiscalia hagi perseguit Venturós per motius ideològics. I ha recordat que el cas va ser arxivat inicialment pel jutjat de Berga, tot i que va ser reobert per l'Audiència de Barcelona. Salellas també ha afegit que els alcaldes "no poden ser neutrals" i que han de defensar els seus ciutadans.\nL'alcaldessa, en el seu torn d'última paraula, ha fet un al·legat final per denunciar la perseució "política" de la fiscalia. En la seva intervenció, ha estat interrompuda per la jutge, que li ha demanat que mantingués la calma, i a continuació ha prosseguit amb el seu al·legat.\nUn centenar de persones donen suport a Venturós\nL'alcaldessa de Berga havia arribat cap a 1/4 d'11 del matí d'aquest dilluns als jutjats de Manresa. Venturós, que ha arribat visiblement emocionada per les mostres de suport, ha estat rebuda a l'exterior per un centenar de persones, entre les quals hi havia majoritàriament membres de la seva formació (la CUP) i d'Esquerra, tant del Berguedà com del Bages, així com també del PDeCAT.\nL'alcaldessa berguedana ha arribat acompanyada de la majoria de regidors del seu equip de govern de Berga, i també de l'exalcalde Juli Gendrau (PDeCAT), actualment director general d'Emergències de la Generalitat. Gendrau ha declarat en el judici com a testimoni de la defensa.\nEntre les persones que s'han concentrat també per donar suport a Venturós, hi havia el diputat cupaire Vidal Aragonès, els exalcaldes berguedans Agustí Ferrer i Josep Xoy, i dirigents i regidors locals de la CUP de Berga. Per part del JxCat, hi havia el diputat Francesc de Dalmases. També hi havia el cap del grup municipal de Berga del PDeCAT, Ramon Minoves. A més, hi havia membres de la plataforma berguedana 'Democràcia vs. Tribunals'.\nPer part bagenca, s'han vist els regidors manresans de la CUP Jordi Masdéu i Jordi Garcés; el primer tinent d'alcalde de Manresa d'ERC, Marc Aloy; i el regidor de Cultura d'ERC a Sant Joan de Vilatorrada, Jordi Pesarrodona.\nVenturós, a l'arribada als jutjats, ha estat aplaudida per tots els concentrats i ha entrat a l'interior de l'edifici acompanyada del seu advocat, Benet Salellas, exdiputat cupaire al Parlament, amb qui ha intercanviat algunes paraules abans d'entrar a l'edifici. Poc després de 2/4 d'11 del matí, ja a dins de la sala, ha començat el judici.\nSegons ja va avançar la setmana passada en roda de premsa, Venturós té previst assistir als jutjats amb una estratègia "de confrontació i de no col·laboració amb els jutjats i els tribunals de l'Estat". La batllessa ha justificat la seva personació al judici, a diferència del que va fer durant la fase d'instrucció perquè "ara podrien fer el judici sense la persona acusada i no podem deixar que els tribunals facin un judici sense la possibilitat que puguem dir alt i clar què pensem".\nMontse Venturós s'enfronta a sis mesos d'inhabilitació i a una multa de 540 euros per no haver despenjat l'estelada del balcó de l'Ajuntament de Berga durant dos períodes electorals: les eleccions del 27 de setembre de 2015 i les generals del 20 de desembre de 2015. Una pena que, segons ha confirmat l´alcaldessa, té previst desobeir en cas que la inhabilitin.\nEn el cas que el Jutjat Penal 2 de Manresa l'acabi condemnant, Venturós pot recórrer la sentència a l'Audiència de Barcelona, que podria resoldre el recurs d'aquí a uns mesos. Una hipotètica condemna ferma podria arribar, doncs, a pocs mesos de les properes eleccions municipals de Berga.\nVÍDEO | Què va declarar Venturós davant la jutgessa? . Berguedà\nVenturós s´emociona amb la rebuda d´un centenar de persones al jutjat manresà. Berguedà\nEl Vell Congost de Manresa esperava que 150 persones hi passessin la nit


Viva Apartment Dubrovnik Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nViva ApartmentGornji Kono 15, University Area, Dubrovnik, Croàcia, 20000 - Veure al mapaExcel·lent8,2Basada en3comentarisViva ApartmentVeure més fotos"Very helpful staff, very clean, modern, comfortable apartmen..."OrsolyaHungaryVeure més fotosVeure totes les 14 fotos\nBen posicionat a University Area, Viva Apartment és un lloc ideal d'inici d'excursions a Dubrovnik. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Viva Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Dubrovnik. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, àrea de fumadors. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Viva Apartment és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Dubrovnik.


L’obra de la carretera general és imminent |\nL’obra de la carretera general és imminent\nDeixa un comentari Posted by stopciment a Març 25, 2014\nEl jutge de Palma ha desestimat la petició de paralitzar les obres de la carretera fins que no hi hagi sentència. A la pràctica, això vol dir que les màquines podran començar a actuar en les pròximes setmanes.\nCom és sabut, el GOB va interposar un contenciós contra el projecte d’actuació en el tram de Maó a Alaior de la carretera general, al·legant una sèrie de defectes en la tramitació. Amb el temps habitual dels jutjats, és difícil que hi pugui haver sentència abans d’un o dos anys.\nPer intentar evitar la possible situació de tenir una sentència favorable al GOB d’aquí un o dos anys, però trobar-nos amb les obres ja fetes, es va fer també la sol·licitud al jutge de paralitzar el projecte de manera cautelar.\nL’objectiu era evitar els fets consumats i guanyar temps per poder buscar un acord amb el Consell que reduís l’impacte que el projecte preveu en aquests moments, especialment en les rotondes de dos pisos que s’han projectat vora Biniai (veure foto), al creuer d’Alcaidús i a l’Argentina.\nPerò aquesta petició no ha estat estimada. La resolució judicial que ara ha sortit -anomenat Auto- no equival a la sentència, o sigui que el fons del tema no s’ha resolt. Però és evident que s’ha perdut l’oportunitat d’evitar fets irreversibles.\nEl Consell Insular va adjudicar l’obra a la UTE formada per Dragrados i Antonio Gomila S.A. Les darreres informacions apunten que les màquines podrien començar a operar a finals d’abril.\nPer aquest dissabte, dia 29, a les 18 hores, el col·lectiu Així No, ha convocat una concentració contra les macrorotondes a la Plaça del Carme de Maó.\n← PERQUÈ NO ESCLATA UNA REVOLUCIÓ?\tL’obra de la carretera general és imminent →


Sèrie conflictes oblidats: Caucas Sud - IDHC\nEl Programa “Conflictes Oblidats” vol donar a conèixer la realitat que es viu en diferents regions del món, per a promoure un major coneixement i conscienciació de la ciutadania sobre aquests conflictes i les seves conseqüències. Des de la perspectiva dels drets humans i del dret internacional es dóna a conèixer les causes profundes dels mateixos i s'aporta una visió constructiva que permeti avançar en el camí cap a una solució pacífica.\nEn el cas del Caucas Sud, són conflictes que s’inicien amb la desintegració de la URSS, i constitueixen una de les moltes disputes territorials no resoltes des de llavors, on es barregen reivindicacions nacionals i factors religiosos amb els diversos interessos geopolítics i energètics en joc.\nEn aquesta regió, composta per tres Estats sobirans, Geòrgia, Azerbaidjan i Armènia, es troben tres territoris, Abkhàzia, Ossètia del Sud i Nagorno-Karabakh, que aspiren a convertir-se en Estats i que han travessat moments de tensió i de lluita armada que han deixat darrera seu moltes víctimes i greus violacions dels drets humans, sense arribar a una resolució definitiva de les seves reivindicacions.\nL’IDHC vol acostar aquesta realitat a la societat catalana, mitjançant dues taules rodones, l'eix central de les quals seran aquests tres conflictes del Caucas Sud. L’enfocament serà plural i participaran persones que, des del seu àmbit d'actuació, aborden diverses facetes sobre els mateixos.\n- Caucas Sud: conflictes sense resoldre, Marina Arakelyan\n- Conflictes oblidats al Caucas Sud i el paper de la Unió Europea, Natividad Fernández Sola\n- Els processos de pau al sud del Caucas: obstacles i reptes per la pau, Ana Villellas Ariño


Endo - Mercat de les Flors - Teatre Barcelona\nDes de: 5 de març de 2022\nOriginalment concebut mentre estava en residència a la Fundació Saison al Japó, Endo és una continuació de l’obra de David Wampach, amb peces que des del 2011 revisiten la història de la dansa. A Endo, coreografiat per a Montpeller Danse, en fa una altra fotografia de la història, aquesta vegada des del punt de vista de l’escriptor japonès, fotògraf i director del diari esportiu Shūji Terayama (1935-1983), basant-se en l’endotisme. Aquesta corrent artística, sorgida els anys 1960-70 de la mà de Picasso i Francis Bacon, qüestiona l’art conceptual i tota forma d’exotisme amb la finalitat d’examinar allò que realment prové de dintre i que hem ignorat… interrogar alló que sembla haver-nos deixat de sorprendre’ns…”.\nEndo treballa sobre l’herència de la performance i les pràctiques de les arts escèniques contemporànies de l’endotisme. El cos en el centre de l’acció dansada, al mateix temps material, suport i instrument, subjecte i espectador, per nodrir la presència a escena de manera que tingui un valor de compromís tant estètic com polític.\nMARç Diumenge 6 18:00h


Ciutadans es posiciona a favor dels policies\n16 de gener de 2016 16 de gener de 2016 elTeuDiari Redacció política, Terrassa1 comment\nCiutadans dóna suport als policies que van denunciar a Maria Sirvent i insta a l’Ajuntament a defensar a la Policia Local\nEl portaveu del grup municipal de Ciutadans, Javier González, ha instat a l’Ajuntament a defensar al cos de la Policia Local després de la proposta de dissolució del GIP per part de la CUP. González, doncs, ha manifestat que ‘la tímida defensa dels funcionaris públics que va portar a terme la regidora del PSC evidencia la deriva del partit a l’Ajuntament’, titllant ‘d’inaudit’ que ‘no es defensi l’òrgan que representa la seguretat de tots els ciutadans’.\nArran de la denúncia presentada per quinze policies a la regidora Maria Sirvent, el portaveu de Ciutadans ha assegurat que ‘tant els policies demandants com el Sindicats de Funcionaris i Policies compten amb la nostra col·laboració’. A més, sobre el debat organitzat avui per la CUP Terrassa ‘Trenquem, amb els models policials repressius’, González ha mostrat el seu rebuig, lamentant que ‘l’Ajuntament sigui condescent amb la pràctica de polítiques que tenen a veure amb la ruptura del nostre sistema democràtic i no amb la defensa de la legalitat’.\nEn aquest sentit, González també ha manifestat el seu estupor per l’atac d’alguns partits polítics a la Policia Municipal després de la denúncia dels policies, afirmant que ‘fa vergonya aliena observar com l’oposició sobiranista formada per Terrassa en Comú, ERC i CUP al·leguen l’obvietat de la defensa de la llibertat d’expressió’.\nGonzález, per últim, ha criticat a la CUP, afirmant que ‘la possible dissolució d’un grup de treball de la policia era el de menys per la CUP, ja que es tractava d’humiliar a tot un col·lectiu’ i ha defensat al cos policial municipal remarcant que ‘vam explicar que la policia garanteix l’ordre i la convivència democràtica, i que la proposta no podia convertir-se en un ajust de comptes sobre la tasca de tot el cos de la policia municipal aprofitant el suport de Tec i ERC’.\nTagged: Ajuntament de Terrassa Ciutadans cup javier gonzalez Maria Sirvent policia municipal política Terrassa\nLa UPC impulsa un joc virtual per estalviar llum\nPresentació de la Mitja Marató 2016\nRetroenllaç: Solidaritat Antirepressiva de Terrassa


L'illa àrtica que s'allunya de la Unió Europea\nLes eleccions de l'abril podrien capgirar el panorama polític a Islàndia. Si guanyen els conservadors, i cau el primer govern d'esquerres al país, els islandesos diran adéu del tot a la UE.\nANNA SOLÉ SANS BARCELONA 04/02/2013 00:00\n260x366 Vista aèria de Reykjavík, la capital islandesa, que aglutina la majoria de la població de l'illa. / GETTY IMAGES Vista aèria de Reykjavík, la capital islandesa, que aglutina la majoria de la població de l'illa. / GETTY IMAGES\nIslàndia s'allunya de la Unió Europea. El petit país de l'àrtic ha deixat en suspens les negociacions per entrar a la UE que van començar el juny del 2010. El motiu: la convocatòria d'eleccions per al 27 d'abril que poden acabar capgirant l'actual política d'acostament a Europa.\nTot eren presses quan l'any 2009 Islàndia -tot just uns mesos després de la fallida- va demanar l'ingrés a la UE. Ara el procés ha quedat paralitzat temporalment -amb 11 capítols tancats i 16 en fase de negociació- fins als comicis de l'abril.\nEls polítics no es posen d'acord sobre què fer amb les negociacions d'adhesió. "Ni tan sols l'actual govern de coalició dels socialdemòcrates i els verds no es posen d'acord -explica el periodista Kristinn R. Ólafsson, de la Ràdio Nacional d'Islàndia-. Els verds s'hi declaren en contra i l'únic partit que defensa l'adhesió és l'Aliança Socialdemòcrata de la primera ministra, Jóhanna Sigurdardóttir".\nA més, hi ha dubtes sobre si consultar el poble en relació amb la UE. Els socialdemòcrates creuen que s'hauria de fer un referèndum sobre l'entrada d'Islàndia a la UE quan s'acabin les converses amb Brussel·les. En canvi, els verds volen que la consulta es faci després de les eleccions per determinar si els islandesos volen seguir amb les negociacions.\nEls conservadors sumen suports\nSegons els sondejos, qui té més opcions per liderar el país després dels comicis de l'abril són els conservadors de Sjálfstædisflokkurinn al costat del partit dels grangers Framsóknarflokkurinn, que ja han governat junts. Tot i això, hi ha un partit nou, Björt Framtíd, encapçalat per l'alcalde de Reykjavík i humorista, Jón Gnarr, força popular pel seu activisme.\n"Els islandesos són molt pragmàtics, els és igual entrar a la UE o no, ja poden moure's lliurement per Europa. Però volen saber què els aportaria exactament", explica Elvira Méndez Pinedo, catedràtica de dret europeu i professora de la Universitat d'Islàndia.\n"Els temes amb més controvèrsia en les negociacions d'adhesió són els de la pesca, ja que tenim uns 320 km davant les costes del país on ningú més pot pescar. La pesca és el nostre principal ingrés, entre un 65% i un 70%", diu la periodista Jakobína Davídsdóttir.\nL'inèdit govern d'esquerres que va arribar al poder fa quatre anys no ha acabat de quallar. Un dels grans temes pendents és la corrupció, "que no és la mateixa que hi ha a Espanya, és una corrupció d'interessos, d'utilitzar recursos públics per a la família, per ajudar el clan".\nEls islandesos tampoc no estan contents amb els bancs que van portar el país a la fallida: "Molta gent no arriba a final de mes, alguns han vist com els desnonaven", explica Davídsdóttir. I, mentrestant, els tres grans bancs islandesos van guanyar el 2012 un total de 35.000 milions de kronas (203 milions d'euros).


CIUTAT VELLA ITINERARIS per la MEMÒRIA de les DONES a la CIUTAT - Biciclot\nCIUTAT VELLA ITINERARIS per la MEMÒRIA de les DONES a la CIUTAT\n15 de novembre de 2015 de 10:30 a 14:00\n« Participa a l’acte de la primera pedra de la futura seu de Biciclot\nTaller bàsic Cod. R- 124 »\nDiumenge: 15 de Novembre\nCiutat Vella concentra molta història als seus carrers. Una història amb un protagonisme femení a voltes poc conegut, a voltes poc reconegut.\nInvestigar, reconèixer i visibilitzar la història de les dones ha estat una de les principals aportacions del moviment feminista i, en aquest sentit, és important assenyalar la funció de difusió d’aquesta història que han fet i encara ara fan tant la Llibreria de dones El Pròleg, com la Biblioteca Francesca Bonnemaison, que porta el nom de la seva creadora i que va ser una important pedagoga i promotora de l’educació femenina popular a Catalunya.\nEns agradarà descobrir plegades com ja a l’etapa medieval, els carrers de Ciutat vella van ser ocupats per dones que demanaven la rebaixa del preu dels productes de primera necessitats que garantien la subsistència de les famílies més humils, i com, més tard, ja al segle XVIII, van protagonitzar uns episodis denominats el Rebomboris del pa (plaça de la Llana), unes protestes populars amb un caire polític on les dones van tenir un paper primordial.\nTambé volem reconèixer en aquesta ruta les vivències i lluites de les que potser són les dones més oblidades, les treballadores sexuals; parlarem en aquest punt (Les Rambles, 22) de la seva història, la seva relació com a veïnes del barri i la seva situació actual. També farem una parada a l’estàtua de Carmen Amaya (plaça de Brugada), ballarina i cantant de flamenc, nascuda al desaparegut barri del Somorrostro, on les condicions de vida eren molt precàries.\nFinalment arribem als banys de Sant Sebastià (carrer del Mar, 1) on es va fundar, al 1928, la primera entitat esportiva femenina de Catalunya i de l’Estat espanyol. Des d’aquí ens aproparem a les peculiaritats del barri de la Barceloneta, des de la seva història i tradició pesquera, fins a l’actual tematització cap al turisme massiu, i les seves conseqüències i implicacions per a la vida quotidiana de les dones\nBICIBARRIS, consum responsable, mobilitat urbana, sortides en família


Botigues de Catalunya, La Generalitat lliura els Premis a la Iniciativa Comercial i distingeix els Establiments Comercials Centenaris\nLa Generalitat lliura els Premis a la Iniciativa Comercial i distingeix els Establiments Comercials Centenaris Reviewed by Botigues de Catalunya on Apr 16 Rating: 3.5 La Generalitat lliura els Premis a la Iniciativa Comercial i distingeix els Establiments Comercials Centenaris Millor Iniciativa Comercial en Innovació: aquesta categoria reconeix els projectes de reforma i adequació dels establiments comercials i els projectes estratègics de millora de la competitivitat en el sector de referència. En aquesta edició, la Generalitat ha volgut reconèixer amb una menció especial l’empresa Gratacós (Barcelona, Barcelonès), per la seva trajectòria comercial, que ha convertit l’establiment del Passeig de Gràcia en una de les botigues més emblemàtiques de Barcelona.\nEn aquesta categoria, s’ha distingit les següents empreses comercials:\n· Veritas (Barcelona, Barcelonès), per haver celebrat el seu desè aniversari amb l’obertura d’un establiment emblemàtic i haver posat en marxa una botiga online de primeríssima categoria.\n· B&B Estilistes (Manlleu, Osona), per a la implantació d’un nou concepte de perruqueria (Brushing Bar).\n· Bric Store 3.0 (Montmeló, Vallès Oriental), per la incorporació de les noves tecnologies al sector del retail, en el comerç tradicional de ferreteria i bricolatge.\nMillor Iniciativa Territorial: reconeix els projectes de dinamització comercial impulsats per associacions territorials que hagin destacat pel foment de l’associacionisme i del comerç de proximitat en el seu territori\n· Associació de Comerciants del Voltreganès (Les Masies i Sant Hipòlit de Voltregà, Osona), per la creació de sinèrgies amb altres sectors com el turisme, l’esport i la cultura, i per la creació de la marca V el Volt , que aglutina els comerços dels dos municipis.\n· Mollerussa Comercial (Mollerussa, Pla d’Urgell), per l’impuls d’una campanya de promoció comercial innovadora mitjançant la moneda ‘Molleuro’.\n· Unió de Botiguers de Reus (Reus, Baix Camp), per la posada en marxa del Reus Fashion Festival, dins d’un espai innovador com és la Fira de Reus.\nMillor Iniciativa Col·lectiva Sectorial: reconeix els projectes de dinamització comercial impulsats per associacions sectorials o centrals de compres i serveis que hagin destacat pel foment de l’associacionisme i del comerç de proximitat en el seu sector de referència.\n· Gremi de Majoristes del Mercat del Peix de Mercabarna (Barcelona, Barcelonès), pel projecte Creix amb el peix, un programa d’accions i promoció del consum de peix que te per objectiu potenciar el coneixement i l’educació al voltant dels productes de la pesca en els més petits.\n· Gremi de Llibreters de Catalunya (Barcelona, Barcelonès), pel projecte Liberdrac, un portal de venda online de llibres electrònics, i per la creació d’un e-book propi a disposició de la llibreria tradicional.\nMillor Gestió Col·lectiva: reconeix la tasca realitzada pels gerents de centres urbans, associacions de comerciants i centrals de compres i serveis per a la professionalització de la gestió i la prestació de serveis als operadors comercials.\n· Montserrat Pujolràs i Canaleta, gerent de la Federació de Comerç de la Selva (Santa Coloma de Farners, La Selva), per les campanyes de comunicació, fidelització i dinamització de la comarca.\n· Isabel Morell i Casellas, gerent de l’Associació de Comerciants de Creu Coberta de Barcelona (Barcelona, Barcelonès), per la gestió d’una associació de més de 300 associats que celebra tres fires anuals i té un alt grau de reconeixement social al barri.\n· Rosa Armengol i Aubets, gerent de la FECOM (Lleida, Segria), per a la seva gestió en la constitució de la majoria de les associacions de la demarcació de Lleida i per la direcció de la revista Innova.\nMillor Gestió Pública: reconeix el suport dels ajuntaments al comerç de proximitat i la creació de sinergies entre els diferents agents comercials, i la potenciació d’aspectes singulars de la zona comercial.\n· Ajuntament d’Olot i Associació de Comerciants d’Olot (Olot, Garrotxa), per l’acció conjunta Espais Actius, un exemple de col·laboració públicoprivada per aprofitar els locals buits del centre per donar a conèixer els espais disponibles i l’activitat comercial d’altres barris.\nMillor Actuació d’Especial Notorietat: reconeix les associacions territorials i sectorials, ajuntaments o altres ens públics que hagin realitzat un projecte d’actuació innovador i específic en una zona d’alta concentració comercial.\n· Associació de Comerciants de CentreVic (Vic, Osona) pel projecte conjunt Targeta Urbana Vic que incorpora un xip que acumula descomptes a les botigues, iniciativa desenvolupada per les associacions CentreVic, Carrer de Gurb i Remei i Estadi.\n· Associació Centre Vila (Vilafranca del Penedès, Alt Penedès), per la targeta de fidelització Vilafranca Comerç que compta amb accions de promoció en els establiments associats.\n· Unió de Comerç Rapitenc (Sant Carles de la Ràpita, Montsià), per la seva estratègia de fidelització i de millora de l’experiència de compra mitjançant un sistema de pagament anomenat Olepoints.\nLa Generalitat de Catalunya ha distingit un total de 28 establiments centenaris, per la seva trajectòria durant més de cent anys de servei de qualitat i personalitzat als seus clients, i per la seva adaptació als canvis i necessitats de compra dels ciutadans.\nPer ordre alfabètic: Ca l’Huguet, a Calaf (Anoia); Cal Codina de Tous, a Sant Martí de Tous (Anoia); Cal Mingo Flequers i Pastissers, a Barcelona (Barcelonès); Casa Brandi, a Móra d’Ebre (Ribera d’Ebre); Cebado, a Barcelona (Barcelonès); Comercial Oliva, a Móra d’Ebre (Ribera d’Ebre); El Tío Ché, de Barcelona (Barcelonès); Fleca Barot, a Barcelona (Barcelonès); Forn Cabrera, a l’Ampolla (Baix Ebre); Forn de Pa Marí, de Gelida (Alt Penedès); Forn Masvidal, a Canet de Mar (Maresme); Forn Pallarès, d’El Pla de Santa Maria (Alt Camp); Forn Sant Josep, de Barcelona (Barcelonès); Forn Sant Roc, de Manlleu (Osona); Fort Joiers, a Reus (Baix Camp); Furest, de Barcelona (Barcelonès); Galetes Graupera, a La Bisbal d’Empordà (Baix Empordà); Gato Negro, a Barcelona (Barcelonès); Joieria Moner, a Vilafranca del Penedès (Alt Penedès); La Elèctrica Bernat, a Roquetes (Baix Ebre); Monsò y Benet SL, a Barcelona (Barcelonès); Pastisseria Alemany Jiménez, d’Amposta (Montsià); Pastisseria Colom, a Cervera (Segarra); Pastisseria Cortacans, a Barcelona (Barcelonès); Pelegrí, a Barcelona (Barcelonès); Salvadó Joiers, a Amposta (Montsià); Serralleria Cruells, d’El Prat de Lluçanès (Osona) i; Societat Agrícola i Secció de Crèdit de Valls, SCCL, a Valls (Alt Camp)\nD’altra banda, la Generalitat també ha reconegut avui la trajectòria de persones, empreses i entitats, per la seva dedicació, capacitat d’innovació i emprenedoria, i la seva contribució al prestigi del comerç a Catalunya, i que són les següents: Pascual Chacón i Sánchez, president de la Confederació de les Terres de l’Ebre, per la seva tasca en el foment de l’associacionisme comercial; Mercè Canal i Bosch –a títol pòstum–, responsable del Servei Lingüístic de la Confederació de Comerç de Catalunya i; Albert González i Orduna –a títol pòstum– director de Comerç i Consum de l’Ajuntament de Barcelona.\nLa Generalitat lliura els Premis a la Iniciativa Comercial i distingeix els Establiments Comercials Centenaris\n16 d'abril, 2013 | 0 Opinions\nMillor Iniciativa Comercial en Innovació: aquesta categoria reconeix els projectes de reforma i adequació dels establiments comercials i els projectes estratègics de millora de la competitivitat en el sector de referència. En aquesta edició, la Generalitat ha volgut reconèixer amb una menció especial l’empresa Gratacós (Barcelona, Barcelonès), per la seva trajectòria comercial, que ha convertit l’establiment del Passeig de Gràcia en una de les botigues més emblemàtiques de Barcelona.\nEtiquetes: Premis, Iniciativa Comercial, CCAM


S’obre l’Espai Enoteca d’Alella S’obre l’Espai Enoteca d’Alella – VadeVi\nS’obre l’Espai Enoteca d’Alella\nDins dels actes programats en la III Setmana del Vi DO Alella es posa en marxa un nou servei de promoció del vi i de la cultura vitivínicola\nA l’Espai Enoteca Alella hi haurà la possibilitat de tastar i conèixer les particularitats d’alguns del vins que s’elaboren a la Denominació d’Origen. Foto: VADEVI.cat\nAlella posa en marxa aquest dissabte, 6 d’octubre, un nou servei de promoció del vi i de la cultura vitivínicola: l’espai enoteca de l’Oficina de Turisme.\nAixí, a més de facilitar informació general del municipi i del territori de DO Alella, dels cellers que la conformen i dels serveis i activitats turístiques s’hi organitzen, l’Oficina de Turisme també oferirà a partir d’ara la possibilitat de tastar i conèixer les particularitats d’alguns del vins que s’elaboren a la Denominació d’Origen.\nLa inauguració i l’obertura al públic de l’espai enoteca, que tindrà lloc el 6 d’octubre a les 12h, s’emmarca dins dels actes programats en la III Setmana del Vi DO Alella i compta amb participació de la sommelier alellenca, Rosa Vila.\nL’enoteca s’estrena amb la presència dels cellers que formen part de la DO. Cadascun d’ells ha escollit un vi per a promocionar-lo des de l’Oficina de Turisme. Cada tast tindrà un preu de 2€ i inclou la degustació, l’explicació i la fixa tècnica del vi. A més, també es facilita informació dels punts de venda on es poden adquirir els vins i dels cellers de la DO.


VIVÈNCIES | Ciutadà Kane\nDesembre 28, 2010 · 11:06 am\nEl dia de Nadal, el meu cunyat, de professió electricista, ens va instal·lar un senzill rellotge de paret a la cuina de casa. És rodó, i curiosament del mateix color verd oliva que el marc de les portes i les finestres de casa. Fa joc amb l’ambient. Va ser penjar-lo i, sorpresa! La temperatura de la cuina va pujar uns graus. De cop i volta, la cuina es va tornar una mica més entranyable. Va guanyar en caliu.\nAgost 14, 2008 · 7:15 am\nMirant enrere en el temps, m’adono que potser la meva inclinació passional cap a les llengües estrangeres està íntimament vinculada amb la decisió dels meus avis i pares, a principis dels anys vuitanta, de comprar un apartament en una població costera del Baix Empordà. No m’ha agradat mai ni el sol ni la platja. A l’estiu m’aferro al protector 50+ per a pells atòpiques de La Roche Posay (us el recomano…) i totes les ombres em semblen poques. Sóc dels qui sempre han pensat que els rajos solars irreverents de l’agost són una provocació cutània a la qual cal respondre amb tot el desafiament aftersun del món mundial. Per sort, la Providència s’encarrega de corregir-me els radicalismes, i m’ha portat a casar-me amb una dona que sembla cosina germana d’Helios, una semi-deessa, talment fruit de l’amor entre un heroi mortal i una insolació divina.\nPerò tornem al tema de l’apartament. Us imagineu passar tots els juliols i agostos des dels set anys apretat en un pis de platja embatumat de sorra, amb sis mortals més? Que siguin els teus familiars només ho suavitza una mica. A la pre-adolescència no vaig poder aguantar-ho més i vaig decidir que l’única fugida estival que els meus pares beneirien serien les estades a l’estranger per aprendre idiomes. Al Regne Unit vaig passar molts estius amb un matrimoni encantador. Ella, una britànica atípica, i ell un heroi marsellès de la segona guerra mundial que m’explicava vertiables gestes bèl·liques abans d’anar a dormir. Havien viscut a tot arreu del món i tenien un esperit obert i global, que es palpava fins i tot a taula. Cada dia cuinaven plats diferents, de les zones del món on havien viscut.\nFiled under TEMES D'AVUI, VIVÈNCIES\nJuny 30, 2008 · 11:27 am\nVIURE L’ÚLTIM TRAM DE LA VIDA AMB DIGNITAT\nRessona sovint als mitjans la reivindicació d’una “mort digna”, una expressió perversa -com tantes d’altres, del tipus “salut reproductiva”- que moltes vegades encobreix un suposat dret a l’avortament. La mort ha de ser digna, i per a mi la dignitat sempre està al marge del suicidi assistit. Però, i l’últim tram de la vida? I l’última dècada? I les últimes hores? No han de ser dignes, també? No han de ser tan dignes com ho és la persona humana?


Un cas de gelosia, per exemple\nEn un article de 1921, Freud diu que la gelosia, "com la tristesa, compta entre aquells estats afectius que hem de considerar normals. [...] Es componen essencialment de la tristesa i el dolor per l'objecte eròtic que es creu perdut, de l'ofensa narcisista [...] i, finalment, de sentiments hostils contra el rival". En el que segueix, el que es diu sobre la gelosia val també per a qualsevol altre tipus d'afecte.\nTothom ha sentit gelosia alguna vegada. És una passió natural que sorgeix en la infància davant l'existència dels altres considerats rivals pel nen. Quan la gelosia es fan tan manifestos com per acudir a un professional, la qüestió no serà tant eliminar-los de soca-rel (segur que això ja s'ha intentat sense èxit), sinó entendre per què aquest subjecte concret sent gelosia, en quines circumstàncies ha aparegut tal estat, quins són els fonaments particulars d'aquest patiment, quina funció tenen els símptomes per aquesta persona, etc. Fins que no comprenguem una mica de l'anterior res del que fem a la clínica tindrà sentit.\nRebo uns pares el fill de sis anys dels quals actua "des de sempre" amb una actitud agressiva cap a ells i cap als companys de col·legi. Aquest "des de sempre" és matisat al llarg de la sessió: "des de sempre" va ser un nen mogut i amb caràcter fort, però l'agressivitat pròpiament dita va sorgir fa quatre anys amb el naixement del seu germà. Entre altres coses, expliquen que el pare viatja freqüentment per feina i quan és a la ciutat arriba tard a casa i tot just veu els seus fills. La mare també treballa, però pot recollir els nens de l'escola i ocupar-se'n tota la tarda. Aquesta mare se sent sola, està desbordada, molt preocupada i ansiosa ja que el seu fill li insulta i pega, no l'obeeix i arma tremendes bronques. Desesperada, acaba perdent els papers, cridant el nen qui li respon amb més crits. Els dic que començaré a veure el seu fill i parlarem més endavant. Sembla clar que el nen pateix de gelosia que es manifesten en una agressivitat dirigida fonamentalment cap a la mare com, als seus ulls, única responsable del naixement del germà, cap a aquest com a principal rival i, per extensió, cap a la resta de nens.\nA la consulta juguem. Normalment prefereix els jocs de competició que indefectiblement comencen amb un "et vaig a picar" per part seva. Li guanyo repetidament (no convé acovardir-se davant el repte del nen sinó atrevir-se a plantar-li cara, a veure què passa) i ell fa esforços per controlar una ràbia que es reflecteix en la seva mirada. Tot i l'estopa que li dono, el nen ve a gust a les sessions. No parla molt, és un noi d'acció. Del seu germà ni paraula, com si no existís. El que sí m'explica és que amb prou feines veu el seu pare perquè sempre està viatjant. Sap perfectament on està cada dia: a París, Roma, Xina, etc., quan marxa i quan tornarà.\nLa meva primera recomanació als pares és, crec, de sentit comú: la mare ansiosa ha de retirar-se una mica i el pare, que es refugia en la seva feina, ha d'ocupar aquest espai per estar amb el nen. L'objectiu és clar: compensar la balança, que és el que, des del meu punt de vista, està reclamant el nen amb el seu mal comportament. L'estratègia no triga a donar resultat: la major presència efectiva del pare fa que disminueixi notablement l'ansietat de la mare i millori gairebé instantàniament l'actitud del nen. Però això no n'hi ha prou, en aquest nou context favorable mica més ha d'operar en la subjectivitat del nen perquè integri l'experiència de viure entre semblants, perquè deixi d'estar permanentment en guàrdia davant el suposat risc de perdre la seva anterior posició d'exclusivitat respecte de la mare.\nUn altre dia li pregunto al nen per la feina del pare. M'explica que té una empresa que fabrica determinat producte decoratiu. Li dic que m'agradaria veure un d'aquests. A la següent sessió ve per primera vegada acompanyat del pare, em regalen una d'aquestes coses i la poso en un lloc del meu despatx. Aquest mateix dia descobreix que tinc uns escacs i em proposa jugar. Per descomptat, em vol picar. Li guanyo en dues jugades i li pregunto si vol que li ensenyi el truc. Quan tornem a la sala d'espera, el nen pregunta emocionat al pare si poden jugar a escacs a casa (per picar amb el meu truc, és clar) cosa que el pare accepta amb aparent entusiasme. Aquesta simple circumstància servirà per consolidar més la seva relació al marge de la mare i el germà. Els pares i els professors, sorpresos, aprecien dia a dia canvis molt favorables en el nen.\nEn la següent sessió li mostro l'objecte que em va regalar i que segueix estant on ho vam deixar. Em diu: això no m'interessa gens, el meu pare sempre està treballant, avui arriba a les nou. Aquesta declaració em sembla especialment significativa i la comunico per telèfon al pare perquè segueixi prenent nota d'on sembla estar el problema. En l'última sessió fins ara, va acompanyat de la mare i, per primera vegada, del seu germà. Un cop al meu despatx li pregunto qui és aquest. El meu germà, diu. Ah, tens un germà! És molt petit, dic. Sí -continua-, no sap fer res. Bé, sap caminar. Encara que abans era millor perquè no podia agafar tots els meus joguines com ara. Però abans d'això era millor encara perquè no havia nascut.\nA conseqüència dels canvis de posició dels pares, el nen comença a alliberar-se de la seva compromès lloc i, per primera vegada en anys, ha pogut deixar d'actuar agressivament i dir, a la seva manera, el que li passa: el meu pare no està i el meu germà sí que està. La proposta d'introduir el pare en l'equació (la qual cosa no hagués estat possible sense el seu consentiment però, sobretot, sense que la mare acceptés retirar-se) permet que la competició es lliure en el terreny en el qual inicialment s'hauria d'haver produït. Ara el nen podrà viure l'experiència fonamental de la frustració de mans dels que han de ensenyar-li a funcionar en un món en el qual hi ha els altres, tan diferent d'aquell en què ha estat lluitant desesperadament per brillar com únic objecte de desig de la mare , el més preuat de les seves joguines que ara podrà compartir. Aquesta intervenció de la funció paterna (tall a la ansiosa relació mare-fill) està tenint un efecte estructurant i tranquil·litzador en el nen i li obre la porta a la vida social.\nComença així a desfer un nus a la subjectivitat del nen, el que li permet sortir del mal pas en què estava i que provocava la seva conflictiva relació amb els semblants. Sense la perspectiva que el símptoma no és una cosa mecànic que ha de ser reparat sinó l'expressió d'un conflicte carregat de significació per al subjecte, molts es perden en intentar eradicar com si d'una mala herba es tractés, però la seva arrel segueix estant viva. El resultat d'aquesta cirurgia precipitada sol ser el reforçament del símptoma atès que és l'única manera que troba el nen per defensar-se de l'angoixa que li produeix l'existència d'un semblant, un rival, en un context de desequilibri de les funcions paterna i materna . Per contra, si apuntem a qüestions estructurals i dinàmiques és possible que, com passa en aquest cas, el nen adquireixi els vímets necessaris per a orientar-se millor en un món ple d'altres.\n• Diuen que els de lletres som mediocres\n• Blancor encegadora


Un home d’uns 70 anys mor ofegat a la platja de Santa Margarida de Roses – elgarrotxi.cat\nEls fets s’han produït al voltant de les vuit d’aquest matí\nUn home d’uns 70 anys ha mort ofegat aquest dimarts al matí a la platja de Santa Margarida de Roses (Alt Empordà), segons ha confirmat Protecció Civil. Els fets s’han produït al voltant de les vuit del matí quan s’ha localitzat la víctima inconscient dins de l’aigua, just davant de l’Hotel Montecarlo. Fins al lloc, s’hi han desplaçat una ambulància i un helicòpter del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM), que no han pogut fer res per salvar la vida de l’home. En el moment dels fets, la víctima no portava documentació i es desconeix la seva identitat i nacionalitat. També hi han treballat tres patrulles dels Mossos d’Esquadra.\nDurant l’actual temporada de bany, que va començar el passat 15 de juny i finalitzarà el pròxim 15 de setembre, han mort 17 persones a les platges catalanes. Es tracta d’una xifra similar a la de l’any passat, ja que durant els mateixos tres mesos, 18 persones hi van perdre la vida.\nLa Mirona de Salt organitza un concert nudista per protestar contra el 21% d’IVA cultural


Segueix en forma… durant l’estiu! – SAF Blog\nadmin 06/20/2018 Consells, Uncategorized\nEntrena amb l’app SAFTRAINING!\nA l’estiu hi ha moltes coses a fer i molts llocs a visitar. Com anem amunt i avall, possiblement és complicat que pugueu assistir al SAF amb la freqüència amb la qual assistiu per hivern. Però no us preocupeu, podeu seguir entrenant allà on sigueu, només necessiteu un telèfon mòbil. Amb l’app SAFTRAINING podràs escollir el programa d’entrenament que més t’interessi. Queda’t amb la satisfacció de cuidar-te durant l’estiu!\nPots escollir entre les següents rutines:\nPer treballar condicionament físic: Estiu Cardio\nPer treballar la tonificació: Estiu Tonificació\nPer cremar greixos: Estiu Cremagreixos\nPer estiraments i relaxació: Estiu Estiraments\nPer fer una rutina express: Estiu Entrenament de 10’\nDes de la HOME de l’aplicació, has de clicar a ENTRENAMENT LLIURE/Workout. Aquí pots assignar-te el programa que t’interessa fer. Un cop realitzat, cal validar-lo i tot seguit a la pantalla inicial et sortiran les calories que has cremat amb el programa realitzat.\nSón programes d’una sola sessió, així els pots combinar al llarg de la setmana.\nEt proposem unes quantes combinacions:\nPer fer un ESTIU ACTIU, fes una alternança de la rutina cardio amb una d’enfortiment\nPer millorar la FORÇA GENERAL fes la rutina de tonificació o cremagreixos HI. Tres dies per setmana.\nPer MANTENIR el teu nivell de condició física, combina la rutina cremagreixos 2 dies per setmana amb la rutina cardio o express en dies alterns.\nSi vols també que quedi enregistrada tota l’activitat física que fas perquè l’app te la comptabilitzi, pots afegir activitats com caminar, córrer o esports que practiquis (Entrenament lliure/Esports). Un cop validats, quedaran enregistrats al teu calendari i així podràs veure els entrenaments fets cada dia.\nCom pots accedir a aquest servei?\nDescarrega l’aplicació SAFTRAINING\nDemana la clau d’accés al tècnic de sala del SAF i fes LOGIN\nServei gratuït per abonats\nPosted in Consells, Uncategorized and tagged app, saf, saftraining, uab. Bookmark the permalink.


PUV Guia pràctica per a la realització de diagnòstics territorials per al foment de l'ocupació\nGuia pràctica per a la realització de diagnòstics territorials per al foment de l'ocupació\nPlan “Avalem Territori”\nJorge Hermosilla, dir.\nFormat: 16,5 x 22,5 cm.\nPàgines: 140 pp.\nLa realització de diagnòstics territorials permet obtenir un millor coneixement de la realitat socioeconòmica de les unitats territorials. Aquests estudis possibiliten el disseny i l'aplicació de les polítiques d'ocupació. Aquesta guia constitueix una eina de treball que estableix la descripció de la metodologia dels estudis territorials, la determinació dels sistemes d'indicadors, així com l'especificació i tractament de les fonts a consultar. La guia té el propòsit de garantir uns mínims de qualitat i homogeneïtat de la informació obtinguda pels potencials beneficiaris de la convocatòria, de manera que puguen ser fases fonamentals en Ja elaboració de plans estratègics. Aquest estudi pretén confeccionar un instrument eficaç per al diagnòstic del territori, esdevenint vehicle de la participació dels agents socials.


dret a decidir | Ara, a Europa\nEtiquetes Arxius: dret a decidir\n‘El fur és nostre. Decidim com l’exercim’\n27 de desembre de 2016\tBlocades\n‘Avui ja més com a ciutadà més que com a diputat europeu. D’acord amb la campanya i el concepte de Pacte per el Referèndum com a accions necessàries. Entenc però que no estem condicionant la convocatòria del referèndum a l’eventual acceptació per part de l’Estat de la sol·licitud que la campanya implica. Tres reflexions brevíssimes: 1-Europa: la revista Time ha ...\tLlegir Més »\nConferència “The Right to Decide”\n25 de setembre de 2014\tBlocades


Sospites gravíssimes en la gestió de Xavier Martorell al capdavant de Seguretat Ciutadana. | Sant Cugat, versió original\n« Qui són els màxims responsables de la salut a Catalunya?\nEntrevista a TVSC març 2013 sobre temes d’actualitat »\nSospites gravíssimes en la gestió de Xavier Martorell al capdavant de Seguretat Ciutadana.\n4 Març 2013 per Jaume Massanés i Papell\nUASC considera gravíssimes totes les informacions que estan sortint aquests dies sobre la relació de l’exregidor de seguretat ciutadana, Xavier Martorell, amb l’agencia de detectius Método 3 i la seva repercussió negativa per a Sant Cugat del Vallès i Catalunya.\nNo entrarem a valorar les denúncies relacionades amb els senyors Amador i Recasens perquè entenem que son temes interns de la coalició de Convergència i Unió.\nEl que sí reclama UASC fermament són explicacions immediates a la alcaldessa senyora Mercè Conesa per saber qui va ordenar al senyor Xavier Martorell investigar a l’any 2010 informació tant confidencial com la baixa per incapacitat transitòria de la llavors presidenta de l’EMD de Valldoreix senyora Montserrat Turu. Considerem gravíssim el que s’investiguessin dades tan sensibles i confidencials com d’on cobrava la baixa i, fins i tot, quan tenia la primera visita de control mèdic.\nUASC també demana una auditoria interna sobre la gestió de Martorell al capdavant de Seguretat Ciutadana. En concret si les investigacions que va encarregar a l’empresa de detectius Método 3 es van fer amb diners públics del pressupost municipal i també una revisió detallada de les contractacions i despeses de la seva àrea durant la seva gestió.\nRàdio Sant Cugat: http://www.cugat.cat/noticies/Politica/86427/la_uasc_reclama_aclarir_el_responsable_d_investigar_l_expresidenta_de_l_emd\nTOT Sant Cugat: http://www.totsantcugat.cat/ca/notices/2013/03/la-uasc-titlla-de-gravissim-l-espionatge-a-turu-12890.php\nArxivat a Dignitat política, Ocultisme, Seguretat, UASC |


Riberaonline: L’Ajuntament de Tivissa reconeix la iniciativa solidària del veí Oscar Griñó\nEl saló de plens de l'Ajuntament de Tivissa ha acollit aquest migdia una recepció oficial a l'atleta Oscar Griñó, un veí de la població que ha completat amb èxit la iniciativa solidària Salut i cames per recaptar fons destinats a la recerca i la lluita contra el càncer infantil. La iniciativa ha comptat amb el recolzament de l'Ajuntament de Tivissa.\nL'alcalde de Tivissa, Jordi Jardí, ha donat la "benvinguda a casa" i ha expressat l'"agraïment i la satisfacció" del consistori per la iniciativa d'Oscar Griñó. L'alcalde tivissà, que ha lliurat un obsequi record a l'atleta, ha demanat "que el seu gest no sigui només una anècdota destacada sinó que serveixi també per continuar demostrant la condició de poble solidari que té Tivissa".\nPer la seva part, Oscar Griñó ha explicat diversos aspectes de la iniciativa, les dificultats que s'ha trobat pel camí i algunes anècdotes viscudes. Segons Oscar Griñó, la mitjana diària de quilòmetres recorreguts ha estat "d'uns seixanta", que han significat un total de 1380 quilòmetres de cursa a peu en solitari durant 22 dies, des del Cap de Creus fins al Cap de Finisterre, creuant els Pirineus i seguint pel camí del nord del popular camí de Sant Jaume. Griñó ha agraït "el suport de molta gent, de la família, de l'Ajuntament de Tivissa, i, sobre tot, la inestimable col·laboració del company Josep Gavira", que ha estat qui l'ha acompanyat durant el recorregut com a suport tècnic i d'intendència.\nPel que fa a la recaptació, destinada a la Fundació Sant Joan de Déu, Oscar Griñó ha avançat que "a dia d'avui, s'han recollit 3739 euros".