Comunicat d'Obertament "Arrel de les notícies publicades en les darreres hores al voltant de la matança de Munic, la salut mental ha estat de nou col·locada per molts mitjans de comunicació en el centre de les causes que explicarien el desgraciat fet. Molts dels titulars i dels destacats apareguts en premsa assenyalen que el jove tindria un problema de salut mental. En un món propens a buscar solucions fàcils, és molt perillós especular amb la salut mental pel que implica en termes d'estigma per la gran quantitat de persones que actualment tenen un diagnòstic. La forma com es presenten les…\nSabem que són moments incerts. Moltes tragèdies que s'acumulen i que els periodistes intenten cobrir tant bé com poden acaben sent polèmiques ja que els qui veuen o llegeixen aquestes notícies no sempre poden estar preparats per rebre aquestes males notícies. La societat actual està fracturada, la majoria de persones estan a l'atur o pateixen alguna malaltia que els dificulta el procés vital. Però també hi ha milers d'alumnes d'escoles que quan veuen la televisió poden creure que estem en un món estigui en perill d'extinció. No és així. Simplement que s'està donant massa protagonisme a certes notícies que francament…\nLa repetició de les eleccions espanyoles són un símptoma de inmaduresa política que té la classe política espanyola. Nosaltres com a optimistes creiem que la política ha de servir per avançar i no retrocedir. Davant unes eleccions, molts ciutadans es plantegen com fer arribar als polítics el seu vot de càstig. Una opció és el vot en blanc , que consisteix a dipositar a l'urna un sobre sense cap papereta al seu interior. En el cas del Senat, és també la papereta en la qual no s'ha marcat cap candidat. No s'adjudiquen a cap llista, però se sumen al total…\nCatalunya està en evolució constant. No només per al tema de país, sinó també per l'optimisme que es contagia dia a dia per la desesperació de moltes famílies que no tenen recursos. Cada dia que passa la investigació fa possible nous invents de tot tipus (mèdic, tecnològic, automobilístic...)Molta gent s'ha afegit al carro de l'optimisme, en conseqüència del pessimisme que ha regnat durant més de 5 anys. I això va creixent fins a tal punt que noves formes de fer periodisme vagin creixent dia a dia.Els mitjans de comunicació espanyols només fan que treure notícies de catàstrofes i contagien pessimisme.…\nL'alcalde de Balaguer i l'equip de govern de l'Ajuntament de Balaguer estan estudiant amb deteniment i gran interés la possibilitat de fer de vianants la plaça de la ciutat. Una decisió difícil i arriscada però que podria tenir els seus beneficis a curt termini. Tot i que s'està estudiant de fer un pàrquing a la Banqueta no es descarta de fer-ne un a l'actual plaça del Mercadal que comportaria unes obres que podrien desestabilitzar el comerç local, segons van afirmar alguns comerciants. No obstant el debat és controvertit i hi ha divisió d'opinions. Fa unes setmanes entrevistàvem a fons al…\nEl negativisme en què es tracten les notícies en els mitjans de comunicació és alarmant. Ens venen un estat de por i caos constantment. Aquesta tendència fa molts anys que està sense canvis i ha arribat a un estat crític. La població ha donat un cop sobre la taula i ha dit prou de sensacionalismes que són depriments. Ha arribat l'era de l'optimisme. Una era renovadora. Una era en què es valoren les notícies positives i comencen a ser portada d'alguns mitjans de comunicació. Nosaltres des de El Mercadal hem estat pioners en engegar aquest nou estil de comunicació. Ens…\nUna de les demandes més comunes dels usuaris del transport públic a la nostra demarcació, sens dubte és la millora del confort,tecnologia, velocitat i trajectes de la línia ferroviària de Lleida-Balaguer-La Pobla. Vam avançar molt amb la creació de l’ATM, però calia més avanços.I per fi, han arribat. Això sí, gràcies a l'Ajuntament de Balaguer, Paeria de Lleida i Ajuntament de La Pobla de Segur, que juntament amb la de FGC (Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya)han arribat a Lleida els dos nous trens d’alta tecnologia i confort que han costat un total de 9,4 milions d’euros, d’ample ibèric i…


Santa Maria de Caldes de Montbui - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSanta Maria de Caldes de Montbui\nPl. de l'Església - C. Roma\n41° 37′ 57″ N, 2° 09′ 45″ E / 41.63249°N,2.16246°E / 41.63249; 2.16246\nBisbat de Terrassa, arxiprestat de Montbui-Puiggraciós\nSanta Maria de Caldes de Montbui és una església parroquial de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. És al centre del nucli urbà de Caldes de Montbui, a l'extrem meridional del centre històric, just al lloc on hi hagué el Portal de Barcelona. Davant de la porta principal del temple s'obre la plaça de l'Església, en el costat nord el carrer de Roma i la plaça de l'Om, i en el costat de llevant comença el carrer de Font i Boet. Pel costat de ponent i sud-est, l'església dóna a una placeta damunt de la timba de la riera de Caldes.\nL'església és d'una sola nau amb capelles laterals. L'estructura és la tradicional de parets de càrrega en edificis parroquials, amb voltes de creuer i contraforts. La coberta és de teula aràbiga a dues vessants. El campanar és de base octogonal i està adossat a l'absis. La façana és de línies simples i llises, fonamentalment plana, fent ressaltar la portada i el coronament del parament. És completament simètrica respecte a un eix central. Està rematada per un frontó i unes motllures, destacant-hi el rosetó i el portal barroc, format per tres columnes salomòniques a cada costat de la porta amb decoració vegetal, coronades amb capitells compostos que sostenen un entaulament sobre el que es recolza un arc trencat rebaixat. Al centre d'aquest s'aixeca una fornícula de pilastres. El conjunt està rematat per l'escut de Caldes, flanquejat per dos lleons.\nDins la capella principal es conserva la Majestat de Caldes, talla policromada romànica del segle XII. Fou cremada durant la guerra de 1936 i només se salvà el cap, a partir del qual es va fer una rèplica.\nEl document més antic on apareix citada l'antiga església romànica de Sant Maria és del 1002.\nDegut al mal estat d'aquesta, es començaren en el 1589 les obres de la nova i actual església, damunt i al voltant de l'antic Palau Reial. En una primera fase de l'obra en foren arquitectes Joan i antic Ponç (pare i fill) de Sant Feliu. La seva tasca fou meritòria però no veieren ni de bon tros acabada l'obra. El 1622 mancava encara la façana, diverses capelles laterals i la gran capella al capdavall de la nau, així com molts detalls interiors. De 1623 al 1678 quasi no es construí res, ja que hi havia una gran manca, tant de diners, com de personal. Més endavant s'enllestí el campanar començat 1614 i algunes capelles laterals. El 1679 el mestre de cases Miquel Fiter reprengué les obres d'una manera seriosa. Aquell mateix any el rei Carles II havia concedit a la vila una franquícia d'allotjament i contribució per poder acabar les obres de l'església. El 1699 fou enllestida la capella de la Santa Majestat. Mentrestant el projectista i escultor francès Pere Ruppin deixava començat el portal barroc que seguí el Calderí Pau Sorell coronant-ho amb l'escut de la vila el 1701. L'any 1714 el nou mestres d'obres Joan Fiter rematava els darrers detalls de l'edifici.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 «Santa Maria de Caldes de Montbui». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].\nANGLADA I BAYÉS, Manuel, CAMPS I SÒRIA, Jordi i PLADEVALL I FONT, Antoni. "Santa Maria de Caldes de Montbui". Dins El Vallès Occidental. El Vallès Oriental. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1991 (Catalunya romànica, XVIII). ISBN 84-7739-271-4\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Santa Maria de Caldes de Montbui\nSanta Maria de Caldes de Montbui en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Santa_Maria_de_Caldes_de_Montbui&oldid=25533567»\nEdificis gòtics de Caldes de Montbui\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 nov 2020 a les 13:56.


Reducció ridícula per al peatge dels Túnels del Garraf - L'Eco de Sitges\nEl 2021 ha portat una tímida bona notícia. Tan tímida, com gairebé ridícula: la Generalitat ha reduït el peatge dels Túnels del Garraf 5 cèntims i passa a costar 6,89 euros enlloc dels 6,94 de l’any passat. La reducció ha estat generalitzada a totes les autopistes catalanes com a conseqüència del descens del tràfic registrat el 2020.\nEls cinc cèntims menys de la barrera de Vallcarca deixa la tarifa lleugerament per sota del preu del 2019, però a uns preus desorbitats, que la situen el tram més car de tot Catalunya. Els 10 quilòmetres que separen Sitges de Castelldefels surten a un preu de 0,6 euros cadascun, fins i tot superior als 0,4 euros del Túnel del Cadí.\nTot i que Abertis –concessionària de la via– ofereix l’opció d’obtenir descomptes per als usuaris que hi passin gairebé a diari, els habitants de la comarca no tenen cap bonificació específica, a diferència d’altres autopistes del país, que contemplen aquesta possibilitat. En el cas de Sitges, el prejudici és doble, ja que és l’únic municipi on per anar d’una punta a l’altra s’ha de pagar peatge.\nPreus dels Túnels del Garraf\n2021: 6,89 €\n2020: 6,94 €\n2019: 6,93 €\n2018: 6,78 €\n2017: 6,68 €\n2016: 6,57 €\n2015: 6,55 €\n2014: 6,48 €\n2013: 6,42 €\n2012: 6,20 €\n2011: 5,74 €\n2010: 5,33 €\n2009: 5,30 €


Enric Juliana (proleg)\nIslandia. La fallida bancaria portara un adolescent islandes a emprendre un pelegrinatge iniciatic cap a Nova York, a la recerca de la seva mare. En aquest viatge al cor de les tenebres d’un sistema que trontolla, el jove anira coneixent diverses realitats que el faran partícip de la profunda depressió que esta conduint el món occidental a una ruina inevitable.\nEscrita just quan començava a esclatar l’última gran crisi que va sacsejar l’economia mundial, Islandia és una de les obres majors de la dramaturga Lluisa Cunillé, que amb la seva lucidesa dissecciona el moll de l’os d’aquest circ grotesc que enlluerna la nostra societat.\nLluisa Cunillé. Entre els seus darrers treballs destaquen El carrer Franklin (Teatre Nacional de Catalunya, 2015), Geografia (Teatre Nacional de Catalunya, 2014, dins l’espectacle Fronteres), Aquel aire infinito (Sala Beckett, 2013), Apres moi, le déluge (Teatre Lliure, 2007), El bordell (Teatre Lliure, 2008), Occisió (Teatre Lliure, 2005), Barcelona, mapa d’ombres (Sala Beckett, 2004) o Et diré sempre la veritat (Teatre Lliure, 2002).\nHa signat la dramatúrgia de molts espectacles dirigits per Xavier Albertí, com El professor Bernhardi, Ricard III, PPP, Assajant Pitarra o El pes de la palla, i també ha escrit amb Paco Zarzoso nombrosos textos a quatre mans, com Patos salvajes, El alma se serena o Saló primavera.\nHa guanyat el Premio Nacional de Literatura Dramática (2009), el Premi Nacional de Teatre (2007) i el Premi Ciutat de Barcelona (2004). És cofundadora de la Companyia Hongaresa de Teatre i de la companyia La reina de la nit. Actualment, forma part del Comite de Lectura del Teatre Nacional de Catalunya.\nEntre els seus darrers treballs destaquen Geografia (Teatre Nacional de Catalunya, 2014, dins l’espectacle Fronteres), Aquel aire infinito (Sala Beckett, 2013), Apres moi, le déluge (Teatre Lliure, 2007), El bordell (Teatre Lliure, 2008), Occisió (Teatre Lliure, 2005), Barcelona, mapa d’ombres (Sala Beckett, 2004) o Et diré sempre la veritat (Teatre Lliure, 2002).\nHa signat la dramatúrgia de molts espectacles dirigits per Xavier Albertí, com PPP, Assajant Pitarra o El pes de la palla, i també ha escrit amb Paco Zarzoso nombrosos textos a quatre mans, com Patos salvajes, El alma se serena o Saló primavera.


Jose Megías - Sant Adrià de Besòs - 25/3/2011\nEl mateix problema amb diferents embolcalls (Líbia i l'Irak)\nTinc la penosa impressió que una sèrie de països, entre ells Espanya, ens hem ficat en un vesper del que ves a saber com en sortirem.\nIndependentment de tots els matisos que es vulguin posar, no veig diferències determinants entre la situació actual de Líbia, i la de l'Irak en el seu moment, i no obstant això sembla no haver servit de lliçó per a ningú més que per a Estats Units i Anglaterra.\nAra la demagògia habitual entre els polítics, volen emfatitzar el respecte als drets humans, i la massacre de Gadafí amb els seus opositors, com si no fos exactament el mateix que va fer Saddam Hussein amb els xiïtes i els kurds.\nNo em serveix a mi, ni hauria de servir-los tampoc als responsables polítics que ara ens porten a una Guerra, amb la mateixa obstinació amb que llavors van denigrar als que llavors van fer el que avui fan ells.\nI no em serveix el paraigua de l'ONU, ja que només els que no volen veure, poden ser tan cecs, com per no adonar-se que les circumstàncies són les mateixes, i el factor determinant també: EL PETROLI.\nLlavors Alemanya i França es van oposar rotundament, perquè tenien uns contractes leonins amb l'Irak per subministrar-los l'or negre a preu de saldo, i EUA i Anglaterra volien controlar el recurs energètic en benefici propi, per això van posar armes i soldats amb les vides de les quals es pagaven els beneficis.\nEspanya anava de comparsa dels poderosos, per veure els beneficis que es podrien obtenir per a l'economia espanyola, recolzant l'aventura, però mirant els toros des de la barrera, i sense posar ni un sol home en el front, i solament un vaixell hospital en la rereguarda.\nAra França i Anglaterra volen ser els qui obtinguin el dret a disposar del petroli libio, i demanen la complicitat d'EUA per portar la veu cantant en aquesta Guerra no declarada, però evident.\nEspanya segueix de comparsa, i la motivació de Zapatero sembla ser la mateixa que va tenir Aznar, amb el petit matís que aporta armes i soldats (evidentment pocs) per a la bona fi de l'operació.\nCertament no és el mateix estar en el Poder que en l'Oposició, i per això Zapatero en canvia d'opinió i oblida tot el seu discurs pacifista, com qualsevol pallasso es canvia de jaqueta en plena actuació.\nAlemanya i Turquia s'aixequen d'espatlles, i Itàlia exigeix el paraigua de l'OTAN, que sembla ignorar aquesta pretensió, davant la intransigència de germans i otomans.\nPerò hi ha un petit detall ara, i és que ni els americans, ni els anglesos, ni ningú penso jo, vol posar tropa en aquesta empresa, per ocupar territori libi, conscients que el problema pot eternitzar-se.\nI precisament per això, veurem com tot el conglomerat que acabo de ressenyar facilitarà armament i diners a les tropes libies opositores a Gadafi, i molt possiblement russos i xinesos van a vendre'ls les mateixes armes al coronel i els seus nois, i així facilitar que es matin entre ells.\nO potser tots els venen armes a tots, per obtenir majors beneficis.\nA uns i a uns altres els importen tres pebrots els drets humans i les vides dels ciutadans civils de Líbia, doncs els uns i els altres van a vendre'ls armes amb les quals els soldats dels dos costats van a massacrar no només a militars dels dos bàndols, sinó a les dones i nens que visquin a les zones d'influència dels seus rivals, com succeeix en totes les guerres.\nAmb el bombardeig programat que han dut a terme aquests últims dies contra l'exercito libi, l'única cosa que han aconseguit és igualar les forces dels dos bàndols, en deixar Gadafi sense els recursos bèl·lics dels quals disposava, i sobretot amb la seva aviació i els seus tancs, i a partir d'ara la divisió entre libis, va a ser una guerra cos a cos entre simpatitzants i opositors a Gadafi.\nSi no acaben físicament amb el Coronel, sempre tindrà el suport de les tribus a les quals va afavorir, i si acaben amb ell quedarà algun dels seus fills per continuar.\nPerò no crec que li interessi a ningú acabar amb ell, per això des del dilluns, ha canviat el discurs dels polítics com Zapatero, que el dissabte demanava a plens pulmons, la sortida del règim del coronel, i el dilluns va canviar la seva retòrica, negant el que afirmava dos dies abans, com és habitual en ell.\nSegons sembla li van cridar l'atenció els seus “superiors”, per excedir-se en les seves opinions.\nI precisament per això jo em pregunto:\nJa tenim als libis matant-se entre ells, perquè no posem a cap dels nostres per matar-se amb ells……I TAN BON PUNT?\nDoncs res, ja ho veuran.\nPot ocórrer que aconseguim que hi hagi dos Libis, i que es reparteixin els pous de petroli equitativament, per d'aquesta manera, poder pagar les despeses de la guerra als proveïdors de les armes durant alguns anys, i d'aquesta manera hauran aconseguit els promotors del conflicte l'efecte desitjat.\nVendre armes a munts, mantenir sanejades les seves indústries de guerra, i que paguin els libis totes les despeses, tant els humans com els bèl·lics.\nAlmenys en aquest cas alguna cosa haurà avançat la cultura occidental.\nNo haurà costat gairebé cap vida humana occidental, el quadrar el circle dels interessos econòmics dels països del primer món.\nI el nostre President, més tes políticament que el meu rebesavi, seguirà amb el seu somriure, de "Mono Liso", sense percatar-se que una vegada més ha fet el major dels ridículs per la seva incongruència, i ha portat a la ruïna a un partit polític que no sap com desfer-se'n d'ell, per poder evitar que el desastre trigui molts més anys a poder ser superada pels socialistes assenyats.\nAlmenys, és com jo veig el panorama, després de veure que els EUA. Anglaterra, França, Alemanya i Itàlia d'una banda, i Rússia i Xina per l'altre, no es posen d'acord en com tractar el problema, i en aquestes circumstàncies, no veig una altra sortida que la que argumento, en benefici de tots ells.\nClar que no passa de ser la meva opinió, amb tot el risc d'estar equivocat, però de moment no trobo res més sòlid en el que recolzar-me.


Són aquelles que permeten realitzar el seguiment i anàlisi del comportament dels usuaris en els llocs web. La informació recollida mitjançant aquesta mena de cookies s’utilitza en el mesurament de l’activitat dels llocs web, aplicació o plataforma i per a l’elaboració de perfils de navegació dels usuaris d’aquests llocs, amb la finalitat d’introduir millores en el servei en funció de les dades d’ús que fan els usuaris.\nLa cookie es configura mitjançant el complement de consentiment de galetes GDPR i s’utilitza per emmagatzemar si l’usuari ha consentit o no l’ús de cookies. No emmagatzema cap dada personal.\nPHPSESSID La cookie és usada pel llenguatge d’encriptat PHP per permetre que les variables de SESSIÓ siguin guardades al servidor web. Aquesta cookie és essencial per al funcionament de la web.\nPropòsit Més informació\n_utmz Google Analytics Aquestes cookies són establertes per Google Analytic per rastrejar lús de la web. Aquestes cookies no s’estableixen si desconnectes galetes per a aquesta web.\nResultats i efectivitat de campanyes. Es fan servir per millorar la publicitat. Solen utilitzar-se per orientar la publicitat segons el contingut que és rellevant per a un usuari, millorar els informes de rendiment de la campanya i evitar mostrar anuncis que l’usuari ja hagi vist. Les cookies de DoubleClick no contenen informació d’identificació personal.\nCookies de Youtube utilitzades en la reproducció de vídeos a través de la web.\nYSC: de tercers, de sessió, analítica. Mesura les reproduccions de vídeos realitzades per l’usuari i registra els esdeveniments de “M’agrada” o “Compartir vídeo”.


La prevenció del suïcidi en el Dia Mundial de la Salut Mental - Coordinadora d'Usuaris de la Sanitat, Salut, Consum i Alimentació\nLa prevenció del suïcidi en el Dia Mundial de la Salut Mental\nData: 10-10-2019 - Categoría: Salut\nLa dada és esgarrifosa: cada 40 segons se suïcida una persona. En aquest Dia Mundial de la Salut Mental des de la CUS - Coordinadora d'Usuaris de la Sanitat us convidem a reflexionar sobre aquesta realitat que afecta milers de persones.\nEl Dia Mundial de la Salut Mental és una gran oportunitat per a conscienciar i mobilitzar la població sobre qüestions relatives a la salut mental. Aquest any se centra en la prevenció del suïcidi.\nCada any, prop de 800.000 persones moren per aquesta causa, i moltes altres intenten suïcidar-se. Cada suïcidi és una tragèdia que afecta una família, a una comunitat o tot un país i que té conseqüències duradores en les persones properes a la víctima. El suïcidi no respecta edats i és la segona causa de defunció entre els joves de 15 a 29 anys.\nEls problemes de salut mental són més comuns del que pensem. Una de cada quatre persones experimentarà algun al llarg de la seva vida.\nTenir un diagnòstic de salut mental no suposa, per tant, un impediment per portar una vida normalitzada en comunitat i per gaudir d'una bona salut mental.\nDes de la CUS - Coordinadora d'Usuaris de la Sanitat demanem que les administracions dediquin una atenció prioritària amb una major dotació pressupostària i una millor gestió de recursos per oferir el màxim suport possible al creixent col·lectiu de persones afectada sense oblidar l'impacte emocional que aquesta situació suposa per a l'entorn familiar.\nDesprés del diagnòstic, el tractament i la recuperació són possibles i moltes persones amb un problema de salut mental poden reincorporar a les seves tasques habituals i portar una vida normalitzada.


Home » Notícies » Notícies » El Celler de Can Roca torna a ser el millor restaurant del món\nEl millor restaurant del món torna a ser català. El Celler de Can Roca recupera la condició de número u global, segons la revista especialitzada ‘Restaurant’, la mateixa posició que va ocupar fa dos anys, el 2013, després que l’any passat el restaurant danès Noma, de René Redzepi, li prengués la categoria per deixar-lo en el segon lloc del podi.\nLa proposta innovadora que lideren els tres germans Roca a Girona torna a imposar-se en la llista de la coneguda revista anglesa, gràcies a la col·laboració i el perfecte maridatge de tres talents d’alta cuina. En Joan, al capdavant de la cuina, en Josep com sommelier i en Jordi, encarregat dels plats dolços, pels que l’any passat ja va obtenir el reconeixement al millor reboster del planeta, formen un equip imparable que ha sabut aixecar un restaurant tradicional fins a la categoria de mític i portar al cim dels fogons, el primer lloc en la llista elaborada per la revista ‘Restaurant’.\nEl Celler de can Roca, amb els seus 25 anys d’història, neix del cor d’una família forjada en els fogons. La passió per la cuina que senten els germans Roca va començar a forjar-se a Can Roca, l’establiment que els seus pares regentaven a Taialà, un barri als afores de Girona. Allà van créixer, enmig de l’enrenou de plats, olles i clients. El bar era la seva sala d’estar, el paisatge on jugaven, feien els deures escolars, miraven la televisió, … alhora que, des de la cuina, sorgien aromes dels guisats de la seva mare.\nAmb aquest bagatge, els tres germans lideren ara un restaurant 100% free style, de cuina en llibertat, compromesa amb l’avantguarda creativa, però que no renuncia a la memòria de les generacions d’avantpassats de la família. El compromís del Celler de Can Roca amb la cuina casolana i amb l’avantguarda, a més de la seva vinculació amb el més pur estil acadèmic après a l’escola d’Hostaleria de Girona, ha fet de la seva proposta gastronòmica una defensa del diàleg permanent entre la tradició , la tècnica i la innovació.\nPerò no només els germans Roca representen a la cuina catalana en aquesta edició, atès que Albert Adrià, el fins ara etern germà, ha rebut el premi al millor pastisser de l’any i ha aconseguit que el restaurant Tickets que regenta a Barcelona irrompi en la part més alta de la llista fins situar-se en el lloc 42.\nDe la resta de restaurants, hi ha altres establiments espanyols reconeguts. Es tracta de sis més entre els 50 elegits per a la llista. A saber: Andoni Luis Aduriz amb el seu restaurant Mugaritz, està al número 6; Arzak ha baixat al lloc 17; la graella Etxebarri de Bittor Arguinzoniz passa des de la plaça 34 a la 13; el local biscaí Azurmendi se situa en el lloc 19, amb Eneko Atxa al capdavant, i el nombre 39 correspon a l’establiment de Quique Dacosta a Dénia. Queda clar que la cuina basca és l’altra gran protagonista de la classificació, en sumar 5 propostes gastronòmiques entre els primers 50 millors restaurants.\nQuant a la resta d’establiments escollits per configurar la famosa llista, en segon lloc s’erigeix l’Osteria Francescana, amb el mestratge de Massimo Bottura al capdavant; i en tercer lloc, el restaurant que va arrabassar el títol als germans Roca en l’edició anterior, el Noma. En aquesta edició de la llista, els restaurants llatinoamericans han guanyat presència i reconeixement, fins col·locar-se tres peruans, tres mexicans, dos brasilers i un xilè, entre els locals de més prestigi del planeta.


Nom: CASTELLÓ DE TOR\nAltres noms: Castilló de Tor\nLocalització: Pont de Suert, el - Castilló de Tor (Alta Ribagorça)\nNúm. Registre / Catàleg: 1286-MH\nAl turó on s'assenta el poble hi ha un gran rocam que possiblement fou la base del castell. Hi ha restes d'un mur semicircular a la part de ponent que envolta part d'aquesta base de roca. Al costat est trobem una estança de planta rectangular que conserva dos murs en angle recte, d'una amplada de 70 cm, fets de pedra irregular unida amb argamassa.\nL'origen de la fortalesa data del segle X, però les restes conservades pertanyen, per les seves característiques, a l'època baix medieval. Tal vegada el mur corbat sobre la roca podria ser anterior.\nUna de les primeres referències documentals del castell és del segle X, quan el comte Unifred II de Ribagorça donà l'heretat que tenia del seu pare al castell de Castell de Castelló al priorat de Santa Maria de Castelló, comunitat que fou breu a causa de crisi monàstica del segle XI.\nL'any 1040, el comte Ramon III de Pallars Jussà vengué a Riculf Oriolf el Castelló de Tor amb els seus feus, parròquies i pertinences.\nCap al 1085 el senyoriu del castell va a parar a mans de la seu de Roda. L'any 1321, els canonges de Sant Vicenç de Rodes van renunciar als seus drets sobre el castell a favor del bisbat de Lleida, des de llavors els fogatjaments citen el lloc de Castelló com a senyoriu eclesiàstic de la seu de Lleida. Una de les primeres referències documentals del castell és del segle X, quan el comte Unifred II de Ribagorça donà l'heretat que tenia del seu pare al castell de Castell de Castelló al priorat de Santa Maria de Castelló, comunitat que fou breu a causa de crisi monàstica del segle XI.\nCap al 1085 el senyoriu del castell va a parar a mans de la seu de Roda. L'any 1321, els canonges de Sant Vicenç de Rodes van renunciar als seus drets sobre el castell a favo...


Fotocatalític – GM Gestions\nFotohigienització amb TiO² + Ag\nLa fotohigienització consisteix no tan sols a netejar, sinó que a més a més desinfecta i protegeix alhora, no únicament d’una manera instantània, sinó també duradora en tots els espais i objectes que estan en permanent contacte amb les persones i que són grans focus de bacteris, gèrmens i elements nocius per a la salut. I tot això, d’una manera totalment innòcua.\nNet no és el mateix que desinfectat. Una superfície aparentment neta pot contenir gran quantitat de bacteris, gèrmens i elements nocius per a la salut. Duem a terme la fotohigienització amb productes formulats fotocatalítics que ens permeten higienitzar espais particulars i públics les 24 hores del dia, dia rere dia, de forma duradora en condicions normals d’ús. Fórmules a mida que s’adapten a totes les necessitats dels nostres clients i que eliminen el 99,9% de virus, al·lèrgens, bacteris, floridura, olors i compostos orgànics volàtils. Per a cases particulars, llocs de treball, hospitals, gimnasos, hotels, restaurants, escoles, vehicles, transport públic...\nPodem desinfectar i protegir qualsevol espai, i per això hem formulat productes a mida que cobreixen un ampli espectre d’objectes i composicions: components orgànics, inorgànics, vidres i tèxtil. Permeten eliminar i protegir de bacteris, virus i microbis el 99,9% dels espais gràcies a la descomposició de qualsevol matèria orgànica present.\nPer tant, a part d’eliminar, es protegeix d’una manera prolongada contra tot element nociu en qualsevol superfície. A més, a causa de la descomposició efectuada i l’efecte hidròfil del fotocatalític, les superfícies tractades esdevenen autonetejadores: l’efecte hidròfil hi impedeix l’adherència de pols i partícules i es pot eliminar només amb aigua. En vidres fins i tot evita l’efecte gota per la pluja. Ajudem a reduir el contagi de malalties epidèmiques en llocs privats i públics com ara escoles, escoles bressols, geriàtrics, ajuntaments, hotels, restaurants, comerços, despatxos, supermercats, etc. Tot, d’una manera completa, innòcua i sense efectes secundaris ni residus.\nFotohigienització de Tèxtils\nLa fotohigienització fa que tots aquests tèxtils i, per tant, els espais on els trobem estiguin protegits durant llarg temps contra tots aquests elements nocius per a la nostra salut: sales de cinema, teatres, botigues de roba, escoles, escoles bressol, geriàtrics, ajuntaments, hotels, restaurants, comerços, despatxos, etc.\nTots els tèxtils, encara que aparentment es vegin nets, acumulen un excés d’àcars, bacteris i virus. No tan sols la roba que ens posem, sinó també tot el tèxtil que ens envolta als nostres espais de feina, oci i particulars: butaques, cadires, cortines, moquetes, catifes, tapisseries, sofàs, coixins, roba de llit, matalassos, vehicles, etc.\nEficàcia Testada. Test d’Higiene\nPer avaluar l’eficàcia del tractament comptem amb la tecnologia del luminòmetre, que permet llegir el grau d’higienització de les superfícies tractades. La seva unitat és la URL (unitat relativa de llum), que permet comparar el grau de neteja entre una superfície tractada i una altra que no ho està.\nComptem amb diferents estudis i certificats que corroboren l’eficàcia en l’eliminació de bacteris, virus i fongs (Staphylococcus aureus i Escherichia coli). Laboratoris Gaiker i Aitex.\nFotohigienitzador Heds®Clean 6515 per a superfícies orgàniques, tots aquells compostos que tenen com a base de la seva composició el carboni. Aquest producte actua sobre tots els materials orgànics que utilitzem, gràcies als seus enllaços covalents.\nSón compostos que trobem amb normalitat en el nostre dia a dia a casa, la feina i l’oci. Alguns exemples de productes orgànics són petroli i els seus derivats, vinil, plàstics, fusta, suro, carbó, diamants, ferro, paper, pintura lacada o plàstica... L’aplicació d’aquest compost específic garanteix que les superfícies orgàniques tractades estaran higienitzades, lliures al 99,9% de bacteris i fongs durant llarg temps en condicions normals d’ús i neteja.\nFotohigienitzador Heds®Clean 8333 per a superfícies inorgàniques. Són tots aquells compostos formats per dos o més elements químics i que no tenen enllaços entre el carboni i l’hidrogen o que no tenen carboni.\nSón compostos que trobem amb normalitat en el nostre dia a dia a casa, la feina i l’oci. Alguns exemples de productes inorgànics són metall, acer, moquetes, pintures, terres ceràmics, terratzos, marbre, pedra, ciment, parets pintades, vidre... L’aplicació d’aquest compost específic garanteix que les superfícies inorgàniques tractades estaran higienitzades, lliures al 99,9% de bacteris i fongs durant llarg temps en condicions normals d’ús i neteja.\nFotohigienització Vidre o Cristall\nFotohigienitzador Heds®Clean 8355 per a superfícies de vidre o cristall (inorgàniques). Aquest producte específic ha estat formulat per solucionar els problemes en vidres i cristalls, tant per dins com per fora, sense alterar la visibilitat de, per exemple, una finestra.\nÉs resistent a la intempèrie i es pot netejar amb normalitat sense que en resulti afectat el rendiment. Actua com a eliminador de la brutícia i evita la formació de marques de gotes per la pluja i la calç. L’aplicació d’aquest compost específic garanteix que les superfícies tractades estaran higienitzades, lliures al 99,9% de bacteris i fongs durant llarg temps en condicions normals d’ús i neteja.\nFoto Higienizador Heds®Clean 7755 y 7758 para compuestos textiles. Este producto especifico ha sido formulado para solucionar los problemas de los soportes textiles.\nEsta solución aporta seguridad al comercio dedicado a vender estos…\n... suports i a la indústria manufacturera per assegurar la higienització dels seus productes i garantir la seguretat dels empleats en la manipulació. L’aplicació no altera colors ni tactes, i evita els retards en les importacions per quarantena. Dues fórmules en funció de la resistència a la rentada: base acetat de polivinil per a només una única rentada, 7755, i fórmula plus fins a 10 rentades, 7758. L’aplicació d’aquest compost específic garanteix que les superfícies tractades estaran higienitzades, lliures al 99,9% de bacteris i fongs durant llarg temps en condicions normals d’ús i neteja.\nLES MÀQUINES AIR PROFESIONAL i TiO² FOTOCATALÍTIC + Ag (Heds®Clean)\nS’utilitza una revolucionària tecnologia desinfectant i purificadora de l’aire: la fotocatàlisi total activa. L’aplicació prèvia de Heds®Clean (TiO² fotocatalític + Ag) amb les màquines AIR PROFESIONAL o WATER JET (de tecnologia japonesa), permet que els espais físics estiguin totalment desinfectats i protegits per enllaç químic de manera permanent i duradora.\nL’aplicació prèvia de Heds®Clean (TiO² fotocatalític + Ag) amb les màquines AIR PROFESIONAL o WATER JET (de tecnologia japonesa) permet que els espais físics estiguin totalment desinfectats i protegits per enllaç químic de manera permanent i duradora. Després, la utilització d’aquesta tecnologia imita el comportament de la naturalesa, gràcies a la utilització d’una llum emissora UVC reflectida en alta intensitat per una estructura de panell d’abella catalitzadora d’òxid de titani (TiO²). El flux d’aire genera una reacció fotoquímica que uneix una molècula addicional d’oxigen a l’hidrogen preexistent i a la humitat present, i es genera H2O2 (peròxid d’hidrogen) d’alta eficiència desinfectant i radicals hidroxils.\nEl peròxid d’hidrogen, normalment anomenat aigua oxigenada, generat per la reacció fotocatalítica en quantitats mínimes (que no excedeixen de 0,02 ppm) té una eficiència molt alta en la destrucció dels contaminants de l’aire i del biofilm de les superfícies, i neutralitza virus, bacteris, al·lèrgens, floridura, olors, COV… en un 99,9%. Tractament complementari al permanent amb Heds®Clean. Desinfecció i prevenció total als espais tractats.\nEl seu ús no requereix senyalització de perillositat i compleix el reglament REACH (registre, avaluació, autorització i restricció de substàncies químiques).\nBeneficis del tractament i aplicació de l’AIR PROFESIONAL:\nDesinfecció contínua 24/7 de tots els materials tractats gràcies al Heds®Clean.\nDesinfecció contínua 24/7 amb la utilització de l’AIR PROFESIONAL.\nEliminació de virus, bacteris, gèrmens… causants de malalties i al·lèrgies.\nEliminació d’olors i contaminants (COV, gasos, pol·lució…).\nReducció de macropartícules nocives presents a l’aire, fins i tot partícules fines que no es tracten amb filtres comuns.\nReducció de grups de pols.\nTractament actiu desinfectant de les superfícies.


Apartment Damira Novi Vinodolski Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment DamiraApartamentKrmpotska 10, Novi Vinodolski, Novi Vinodolski, Croàcia, 51250 - Veure al mapaNotable7,1Basada en1comentariApartment DamiraVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nAl visitar Novi Vinodolski, vosté es sentirà com a casa a Apartment Damira, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Damira també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Novi Vinodolski. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Apartment Damira és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Novi Vinodolski.


El Triatló d'Amposta segona prova puntuable de la lliga Tritour - Setmanari l'Ebre\nEl Triatló d'Amposta segona prova puntuable de la lliga Tritour\nEls participants podran escollir entre quatre modalitats diferents\nDesprés de l'èxit assolit en la primera edició de l'any passat, amb una xifra de 500 participants, torna este cap de setmana el triatló d'Amposta. Es tracta de la segona prova la Lliga Tritour, en la que es premiarà al club amb més participants i se sumaran els resultats obtinguts en la primera ronda disputada a Deltebre.\nEl dissabte es disputarà la modalitat sprint amb sortida a les 15:45 hores, de 750 metres de natació, 20 quilòmetres en bicicleta y 4,6 de cursa a peu, i l'Olímpic amb sortida a les 15:00 hores, de 1.500, 40 i 10.\nDiumenge tindran lloc les modalitats Short, que començarà a les 9:00 hores, amb 950 metres de natació, 43 quilòmetres en bicicleta i 10 quilòmetres de cursa a peu, i Half amb sortida a les 8:00 hores, de 1.900, 86 i 20,8.\nEls boxes estaran ubicats al passeig del Riu i la meta a la plaça Berenguer IV.\nTindrà com a centre neuràlgic la ciutat d'Amposta, i s'ubica a la zona del Delta de l'Ebre, de cara al riu per on transcórrer el seu tram de natació. En el seu tram de bicicleta els participants gaudiran de les boniques i tranquil·les carreteres amples i totalment planes de la zona envoltades dels terrenys d'arrossars. Finalment, els triatletes hauran de fer el trajecte del tram de la cursa peu creuant un pont romà, passant pel mig del Parc de Xiribecs, corrent per la vora del riu i finalitzant la prova en el centre neuràlgic de la localitat a la plaça de Berenguer IV, on els participants rebran l'escalf i el suport de tots els assistents i curiosos.\nUn emplaçament molt especial i bonic que fa que aquesta prova es disputi en un marc incomparable.


Com saber si li agrada un home del Taure - Bloc\nSi vas néixer entre el 20 d'abril i el 20 de maig, aleshores ets un Taure i el teu governant Venus ha suggerit que tinguis el 'toro' de personalitats astrològiques. Tot i que potser creureu o no que les estrelles controlen la vostra vida, és possible que entengueu algun valor per entendre el tipus de personalitat de Taure, amb qui us heu de xocar i per què. També us pot ajudar a esbrinar què passa amb la vostra vida amorosa, és a dir, si el que us agrada realment us agrada o és simplement un amat.\nPensem primer en qui és Taure, així com les seves principals motivacions.\nTaurus Qualitats essencials\nEl Taure es caracteritza per interaccions fiables i pacients. Igual que les millors qualitats d’un bou, el Taure té una voluntat forta, devot, responsable i estable a l’hora d’assolir els seus objectius. Són d'idees pràctiques, la qual cosa explica per què graviten cap a la roba, treballant amb les mans, jardinant i cuinant. Admiren el romanç i la música apassionada.\nD'altra banda, el Taure pot tenir algunes qualitats alcistes en el costat negatiu. Un Taure pot ser tossut i no vol comprometre's a l'hora d'obtenir el seu camí. No els agraden les complicacions ni els canvis sobtats de la rutina.\nEl Taure també és inusual, ja que no els agrada un comportament insegur, com ara un soci de control o algú que tingui una confiança en si mateixa, però al mateix temps sol tenir un caràcter positiu en les relacions. Si no us agrada un amant molt atent i, potser, massa atent, potser us resultarà difícil viure amb Taure. D'altra banda, si el que desitgeu és atreure l'atenció, Taure està preparat per proporcionar-los.\nL’home del Taure\nEls homes taurus, per naturalesa, intenten mantenir una visió fonamental i pràctica de la vida. No solen ser somiadors. No són necessàriament especialistes, ja que sembla que segueixen carreres que paguen més. Si bé alguns veuen automàticament la tossuderia com un tret dolent, també pot simbolitzar un home molt ric i atractiu, que es compromet a acabar les coses, a completar tasques i a l’altura de les seves expectatives.\nSón conservadors per naturalesa i això vol dir que són financers madurs, cosa que no és gens dolenta si voleu un home ric al Taure per a un marit Mister Taurus també és un bon amic, cosa que no vol dir que sigui un xicot 'fàcil'. El Taure pot ser alcista quan el coneixeu i es pot tancar de la gent fins que aprèn a confiar. Confia en alguns selectes profundament. De fet, molts dels millors amics de Taure són persones que va conèixer des de petit.\nEls homes de Taure són generalment educats per a tothom, però al principi poden semblar freds, si els hi feu arribar sense guanyar confiança. El Taure té una cara amable enganyosa, ja que estima les dones belles i li encanta la idea de l’amor. Alguns fins i tot han acusat Taurus de ser un home d’hedonisme, un home que se centra en el plaer i l’èxit.\nPer descomptat, si podeu fer feliç al Taure no teniu res a preocupar. Ell 'mantindrà' la relació i treballarà per mantenir aquesta relació sòlida, previsible i segura.\nLi agrada? Busqueu aquests comportaments explicatius!\nPer descomptat, el veritable problema és si realment sent o no atracció cap a vosaltres. A vegades, els homes de Taure són difícils de llegir, ja que el seu èxit a la vida els ha donat un encant exterior molt atractiu. Però si realment t’agrada i t’ha conegut durant un bon període de temps (senyalització de confiança), començarà a mostrar més indicis de signes d’una atracció creixent.\nOblideu l'encant: el Taure és l'acció. A continuació, es mostren onze indicis per buscar-los que mostren el seu interès.\n1. Aprendrà coses sobre tu, les recordarà i les mencionarà com a proves que et coneix.\n2. En algun moment, començarà a perdre el seu feliç sentit de l’humor i es tornarà més romàntic en la manera de comunicar-se. Fixeu-vos en la seva mirada, les seves paraules i el seu to.\n3. Obrirà la seva vida personal, compartint coses importants i privades com a signe de confiança.\n4. Augmentarà el toc físic, creant una atracció més intensa.\n5. Pot realment\n6. Compartirà els seus diners amb tu, el seu estil de vida i la seva família.\n7. Augmentarà el nombre de compliments sinceros, definitivament anant a l’abordatge directe.\n8. Semblarà una mica tímid quan comenci a parlar-li el cor. No solia confiar en algú, sinó que ho desitja.\n9. Ell li comprarà alguns regals tradicionalment romàntics, que tenen un caràcter conservador. No va a jocs de ment, sinó a amor.\n10. Ignorarà les altres dones a favor vostre. És una sola dona amant i alhora.\n11. Et desitja a tots a si mateix! Algú va dir possessiu? Això és Taure!\nRecordeu que Taure necessita temps per crear confiança, així que tingueu paciència amb ell i doneu-li més temps per conèixer-vos i crear un informe. Ell pot ser intimidador al principi, sobretot quan es clava al principi. Però un cop passat aquest exterior aspre, trobareu un amant i un devot devot sorprenentment delicats.\nEl Taure no és la més subtil de les personalitats. L’home del Taure tampoc acostuma a notar coses subtils. Ell fa lent el primer pas, però, quan se sent desitjat i es comuniquen clarament els sentiments, respon bé. En la vostra relació, comunicació significa tot. Mantingueu les coses honestes i apassionades i podeu crear amor sobre un fonament fort.\nEl Taure és una personalitat fascinant, però és possible que hagis de passar una estona aprenent abans de fer partit. Taure és un soci de confiança i pacient, quan està enamorat. Arribar-hi, però, requereix una mica d’inversió. Ell espera que sigui amable i obert a la conversa i de manera persistent, no el tipus de persona que es renuncia massa fàcilment.\nCom els companys de Taure feliçment casats us poden dir, val la pena esperar per trobar un home dedicat a això.\nsenyals que comença a enamorar-se\nsenyals de flames bessones abans de la reunió


Els periodistes Jordi Borràs i Jesús Rodríguez, fan la seva visió a Castellbell i el Vilar sobre la violència de l’estat i al carrer – Castellvilarenc.info\nEl passat dimecres 20 de desembre es va celebrar al Casino Burés, davant de prop d’un centenar de persones, una xerrada-debat amb els periodistes Jordi Borràs i el de la Directa, Jesús Rodríguez, que al llarg de 2 hores, van explicar la repressió el dies anteriors i posteriors a l’1-O, acte organitzat pel Comitè de defensa de la República de Castellbell i el Vilar(CDR).\nRodríguez, que és periodista de la Directa, va donar per bones les afirmacions de Marta Rovira (ERC), que l’Estat faria servir l’ amenaça de l’exèrcit durant els dies posteriors al dia que es va proclamar la república (avortada). “Hi va haver moviments militars fins a Saragossa, a més, la Guàrdia Civil i la Policia Nacional, desplegada als vaixells, es van destinar a les Casernes del Bruc a Barcelona i a la caserna de Sant Climents Sescebes. Amb tot això hi havia moltes senyals d’una imminent operació militar a Catalunya”. A més, va assegurar que l’exèrcit va prendre imatges aèries de diferents ciutats, entre elles, Manresa.\nPer La seva part, Jordi Borràs, que és el fotoperiodista més amenaçat per l’ultradreta i que coneix molt bé aquest món, va assegurar que el que es veu al carrer no éss feixisme. “És un nacionalisme espanyol que a vegades es manifesta amb la seva violència i agressivitat i arran de l’activació de l’article 155, s’ha reactivat de manera exponencial”. Borràs va assegurar que en tres mesos s’han registrat 130 casos violents i en alguns casos amb “Armes de foc i blanca”.\nFinalment el fotoperiodista va assegurar que no hi ha hagut cap increment de la Ultradreta a Catalunya. “Alguns líders, per edat, ja no hi són, i l’extrema dreta no ha sabut trobar nous referents”. Però les accions que s’han donat darrerament, insisteix, “és ultra patriotisme”, gent que no està polititzada i que si els preguntes, es poden considerar, fins i tot, “d’esquerres”.\nEl debat va durar dues hores, amb preguntes dels assistents als conferenciants.


Les ulleres premontades; una opció poc aconsellable per corregir la presbícia o vista cansada - Òptica Tugores\nLes ulleres premontades; una opció poc aconsellable per corregir la presbícia o vista cansada\nLa vista cansada o presbícia s’origina pel propi envelliment del cristal·lí —la lent natural amb la qual s’enfoquen els objectes— que gradualment va perdent la seva característica elasticitat.\nMoltes persones decideixen decantar-se per ulleres premontades l’ús de les quals s’ha popularitzat pel seu baix preu. No obstant això, aquestes poden comportar greus conseqüències per a la salut visual, segons va alertar el Consell General de Col·legis d’Òptics-Optometristes.\nAixí, aquest organisme assegura que les persones que confien en unes ulleres d’aquestes característiques poden sofrir pèrdua de qualitat visual i fins i tot visió doble, en els casos més extrems.\nSegons denuncia aquesta institució, aquest tipus d’ulleres estan fabricades en la seva gran majoria en plàstic injectat i, a més, no han estat sotmeses a cap tractament de superfície òptica. Tots aquests factors afavoreixen que la imatge que el consumidor capta a través d’elles present una gran quantitat d’alteracions. D’aquesta manera, poden arribar a provocar marejos, mal de cap i cansament en llegir.\nLa vista cansada s’origina pel propi envelliment del cristal·lí —la lent natural amb la qual s’enfoquen els objectes— que gradualment va perdent la seva característica elasticitat. Per tant, es produeix una deterioració en la seva capacitat per enfocar els objectes.\nLa situació s’agreuja amb els anys. Així, tard o d’hora, els qui presenten presbícia han de buscar una solució a un problema que els impedeix realitzar tasques tan simples com marcar un número de telèfon, doncs no aconsegueixen veure d’a prop ni distingir amb nitidesa.\nLa veritat és que molts, ja sigui per ignorància o perquè la seva economia és molt modesta, decideixen provar fortuna amb aquestes ulleres premontades que es fabriquen amb unes mesures estàndards de distància interpupilar i graduació. Lamentablement, trobam el mateix en totes les lents i és difícil que tots dos ulls presentin les mateixes dioptries. En definitiva, és molt probable que si les usem, vegem malament.\nProblemes en la visió\nPer a una correcta visió cal que el centre òptic de cada lent coincideixi amb el centre visual de cada ull. Una sincronia que és molt difícil que concorri quan el pacient opta per unes ulleres premontades. És aquí quan sorgeixen els problemes visuals anteriorment citats.\nNo obstant això, aquesta classe d’ulleres abunden en establiments com a parafarmàcies i fins i tot en supermercats a uns preus molt temptadors. Algunes, a més, manquen dels corresponents controls sanitaris i tampoc s’ofereix al client un adequat assessorament respecte a una compra que genera tants dubtes als consumidors.\nDavant aquest problema, els professionals del ram aconsellen acudir sempre a una òptica on ens atendrà un expert òptic-optometrista.\nVia El Boletín\nPosted by Biel Tugores 26 de setembre de 2018 0 Comment cansada, òptics, optometria, premontades, presbicia, Ulleres, vista General, Optica\nComençam amb la nova normalitat.\nTornam a obrir.\nEls 10 errors més greus que pots cometre si ets usuari lents de contacte\nGlaucoma: què és i prevenció.\nCom pots prevenir les cataractes en els teus ulls seguint uns simples consells?\nabierto cansada covid escola glaucoma lents de contacte manacor nins obert optometria premontades presbicia refracció salutvisual tabac tonometria tugores Ulleres visió vista òptica òptics\n© Tugores optics | All rights reserved 2017


Habitacions: 8,10,12,14,16,24 pl.\nProximitat: A 48 km de Barcelona\nPrograma esportiu. És una proposta diferent que engloba diverses activitats que durant un matí nens i nenes podran practicar circulant lliurement d'una a l'altra, com si d'un parc d'atraccions es tractés.\nCamp d'aventura: Posar a l’abast de tots, activitats esportives que habitualment no es poden realitzar en l’entorn del centre docent i que precisen d’unes habilitats motrius concretes i d’una tècnica específica per poder-les realitzar, és el repte que ofereix aquest programa que realitzareu a les nostres instal·lacions.\nSortides d'un dia. Al llarg de l'any hi ha determinades festivitats i tradicions populars que permeten a les escoles fer un treball global respecte a les diferents àrees d’aprenentatge.


La cantant gal·lesa va triomfar fa més de deu anys amb títols com 'Mercy' i 'Rockferry'\n2 min. Barcelona 26/02/2020 09:53\n651x366 La cantant gal·lesa Duffy / Vivek Prakash / REUTERS La cantant gal·lesa Duffy / Vivek Prakash / REUTERS\n"No us podeu imaginar les vegades que he pensat sobre escriure això. La manera com ho escriuria, com em sentiria després. Bé, no estic del tot segura de si ara és el moment adequat i què és el que fa que ara estigui a punt per deixar-ho anar", explica la cantant Duffy en un post que ha penjat a Instagram.\nEn el post, Duffy, que va triomfar fa més de deu anys, quan encara no havia fet 25 anys, amb temes com Rockferry i Mercy, explica que va desaparèixer dels escenaris perquè la van segrestar, drogar i violar: "Molts us heu preguntat què em va passar, per què vaig desaparèixer. Un periodista es va posar en contacte amb mi. Va ser amable i em vaig sentir tan bé parlant que ho vaig poder explicar. La veritat és que ara estic bé, em sento segura, i ho puc dir: em van violar, em van drogar i em van tenir segrestada uns dies. Vaig sobreviure. He necessitat temps per recuperar-me. No hi ha una manera suau de dir-ho. Al llarg dels últims deu anys, durant milers i milers de dies he resat perquè el sol tornés a brillar al meu cor, i ara, finalment, ho torna a fer. Us pregunteu per què no vaig utilitzar la meva veu per expressar el meu dolor. No volia mostrar al món la tristesa dels meus ulls. Em preguntava, com puc cantar des del cor si està fet miques? I s'ha anat recuperant a poc a poc".\nLa cantant d'origen gal·lès va treure el seu primer àlbum, Rockferry, el març del 2008 i va vendre'n 5,5 milions de còpies. L'any següent també va triomfar amb Mercy. El 2010 va treure Well, well, well, que va passar més desapercebut. Aquell mateix any va desaparèixer dels escenaris i no se'n va saber res més fins ahir dimarts.\nCineCiutat s'uneix a la iniciativa 'Sala Virtual de Cine', una web on s'estrenaran pel·lícules en línia\nL'Ajuntament de Palma inclourà el Velòdrom de l'Estirador al catàleg de protecció patrimonial\nDetecten 49 contagis nous per coronavirus a les Balears i hi moren tres persones més


El Noia Freixenet goleja el Vic i encadena quatre jornades invicte | CE Noia Freixenet\nBy CE Noia • On 4 de Març de 2018 4 de Març de 2018 • In Ok Lliga\tOk Lliga Ateneu, freixenet, golejada, hoquei, noia, Osona, vic 0\nEls de Sant Sadurní han tingut un partit plàcid a l’Olímpic de l’Ateneu i s’han fet amb els tres punts en joc amb Martí Zapater sota pals i la novetat del Joan Nadal a la banqueta per cobrir la baixa de Xus Fernández per lesió. A les files visitants també ha faltat el barceloní Tirso Gómez.\nTot i que el primer avís l’ha fet el Vic amb un llançament de Jordi Urbano al pal, el Noia Freixenet s’ha posat ben aviat per davant en el marcador mitjançant un gol d’Aleix Esteller i un altre de Sergi Llorca que ha sortit des de la banqueta per transformar un penal i situar un còmode 2-0 quan només s’havien disputat sis minuts de partit.\nEls de Pere Varias han dominat clarament la primera meitat però ha estat el conjunt osonenc ha estat qui ha vist porteria al ’14 quan Mia Ordeig ha culminat un contraatac anotant el 2-1 que retallava distàncies. A tres minuts pel descans, Humberto Mendes col·locava el 3-1 amb un gran gol a la mitja-volta després d’una bona jugada personal. Abans del clàxon, Nil Roca ha tingut una nova ocasió però el seu llançament ha sortit escopit pel ferro de la porteria d’Ernest Burgaya.\nAls cinc minuts de la represa, l’ex-jugador del Noia, Borja López, ha vist una targeta blava que ha suposat falta directa pels de la Capital del Cava. Mendes, però, no ha pogut batre Burgaya. Sí que ha vist porta Sergi Aragonès al 37, quan ha aprofitat el refús del porter després d’una bona jugada individual d’ell mateix per posar un tranquil·litzador 4-1 al marcador.\nSergi Aragonès en la jugada que ha suposat el 4-1. (foto: Ivan Gómez)\nEls cavistes trenaven passades precises i jugades ràpides que han fet molt de mal als visitants. Tot i així, els de Gerard Pujol han anotat el 4-2 al ’42 obra d’Ordeig després d’una jugada embolicada darrera la porteria de Zapater. Però el Noia Freixenet no ha donat opcions i poc després Arnau Xaus ha fet el definitiu 5-2 amb una gran jugada personal que ha sorprès la defensa i el porter visitant.\nZapater ha estat protagonista a les acaballes aturant (per partida doble) una directa a Jassel Oller causada per la blava que ha vist Nil Roca. A l’altra porteria, Llorca hauria pogut ampliar la golejada, però Burgaya ha desbaratat l’execució de la directa per una targeta a Albert Grau.\nEl partit ha acabat amb la segona victòria consecutiva a la Lliga i quarta jornada sense perdre que situen, provisionalment, els sadurninencs a la quarta posició (37 punts), a l’espera del partit que el Girona, rival directe per aquesta plaça, disputarà dimarts a la pista del Barça Lassa.\nNOIA FREIXENET: Martí Zapater, Aleix Esteller, Humberto Mendes, Arnau Xaus i Sergi Aragonès -cinc inicial- Nil Roca, Sergi Llorca, Martí Casas i Jordi Del Amor.\nCLUB PATÍ VIC: Ernest Burgaya, Mia Ordeig, Borja López, Jassel Oller i Jordi Urbano -cinc inicial- Albert Grau, Pol Manrubia, Arnau Saladrigues i Carles Sánchez.\nGOLS: 1-0 Esteller (4), 2-0 Llorca (5, penal), 2-1 Ordeig (14), 3-1 Mendes (22), 4-1 Aragonès (37), 4-2 Ordeig (42) i 5-2 Xaus (45)\nÀRBITRES: Sergi Mayor i Josep Gómez. Han assenyalat 5 faltes al Noia i 7 al Vic. Targeta blava per Roca (Noia) i López i Grau (Vic).


Enric I. Canela » Blog Archive » La premsa i l’enquesta Baròmetre d’Opinió Pública Octubre 2007\nNo acabo d’entendre les conclusions de la premsa ni la valoració que fan alguns polítics sobre l’enquesta recentment publicada.\nLlegeixo a la pàgina 4 de l’enquesta, a Idescat, la fitxa tècnica i veig que hi diu, entre altres coses: el treball de camp ha estat realitzat per l’Institut Opina S.A. del 17 al 28 de setembre de 2007.\nParlen de què el caos de les infraestructures no té gaire repercussions sobre les valoracions polítiques. Jo no m’atreviria a destacar això. Els esvorancs ferroviaris encara no s’havien produït.\nNo sé quina és la memòria ciutadana, però això no té res a veure amb el Carmel. Per arreglar això en un període raonable el tàndem José Luís Rodríguez Zapatero – Magdalena Álvarez haurien de llegir el Gènesi i veure com s’ho va fer Déu per separar la llum de les tenebres en un dia.\n8 respostes a “La premsa i l’enquesta Baròmetre d’Opinió Pública Octubre 2007”\na 26 oct. 2007 a les 8:26 Elies\nBenvolgut Enric. Aquesta enquesta és un autèntic frau i una nova manipulació. Tant l’enquesta en si mateixa com les conclusions. I la veritat, quasi que em sento estúpid parlant-ne.\nUna primera dada per veure la “fiabilitat” de l’enquesta: diu que un 75.1% va votar les últimes autonòmiques. Això ja demostra l’enorme biaix que planteja. En la valoració política, que és l’apartat més lamentable… com que només treballen amb vot directe i d’aquí n’extreuen conclusions, no tenen en compte que segons l’enquesta les últimes les van guanyar els sociates, amb un 5% d’avantatge sobre CiU (26.1 vs 21.8). Lamentable que es pugui treballar d’aquesta manera tan barroera amb recursos públics.\nSobre les coses d’infraestructures. La mostra està dissenyada per a tenir representativitat a nivell de Catalunya, i pel que fa als enquestats de BCN, lògicament ha d’abastar totes les comarques (des del Bergadà fins a Vilanova i des de BCN fins a Manresa), i municipis grans i petits. D’aquesta manera és molt i molt difícil que les valoracions sobre la gran crisi d’infraestructures tinguin una repercussió rellevant en uns resulats a nivell de Catalunya (o és que els compatriotes de Lleida, Girona i TGN ho hauran posat com a primer problema?). No serveix per a mesurar l’impacte d’aquesta crisit.\nAlgunes coses amb les que em quedo:\n1. l’enorme desafecció envers la política: un 49%!!! diu que l’interessa poc o gens. I un 45%!!! diu que està poc o gens satisefet amb la “nostra” (sic) democràcia.\n2. Situació política: un 45% diu que dolenta o molt dolenta.\n3. Els polítics: un 71.2% diuen que no tenen en compte la gent (dada esfereïdora). I un 69% que els polítics estan en política per benefici propi.\nAlgú s’ho hauria de fer mirar…\na 26 oct. 2007 a les 9:43 enriccanela\nSi Elies. He comparat les enquestes del juliol i aquesta i encara la cosa és més grossa. Resulta que el percentatge de gent que recorda haver votat al PSC és més alt en aquesta, la qual cosa encara introdueix més biaix quan es compara l’evolució de vot. Amb una elemntal normalització els resultats, d’intenció de vot declarat serien diferents i pitjor per al PSC.\nManipulació total. El que no entenc és que la premsa no faci una mínima anàlisi.\nLa incompetència, no sempre és manipulacó, és enorme.\na 26 oct. 2007 a les 10:07 Elies\nUf! jo diria que això quasi és motiu per a una pregunta parlamentària…\nCom a mínim a veure si puc fer un post amb aquestes dades. L’enquesta del juliol l’has trobat fàcilment?\na 26 oct. 2007 a les 11:07 enriccanela\nLes enquestes són molt fàcils de trobar a\nAl meu article he penjat l’últi, però l’anterior està dos o tres línies més avall.\na 26 oct. 2007 a les 8:31 Mark\nSembla mentida que tot us ho feu a la vostra mida. Jo també he estat repassant l’enquesta i els números quadren. A més vaig estar enquestat al juliol i vaig poder viure con la feien i es real, et van fer preguntes per veure que les respostes siguin coherents. Això també es pot veure en la mateixa enquesta i es per la fiabilitat.\nUn altra cosa es que preferissiu unes altres respostes. La gent està emprenyada amb el govern, però també amb CiU per la seva manera de fer. No ens enganyem. Salut.\na 26 oct. 2007 a les 10:38 enriccanela\nJo no dubto que les preguntes siguin coherents i que els resultats donats estiguin bé. Cap rpoblema en aquest sentit. Simplement he criticat les lectures dls polítics i els diaris.\nLa conclusió comparant i normalitzant les dades entre les dues enquestes és que el PSC resisteix bé, fins i tot puja lleugerament com el PP, ERC és la força que més puja, ICV la que menys; CiU baixa una mica. Altres partits pujaria més. La segona és que això està fet abans de la catàstrofe. Aquest és el punt més significatiu. Els pitjors moments del TGV, rodalies havien estat en l’època de la primera de les dues enquestes. La catàstrofe després de la segona.\nEl CEO no fa cuina per tant res a dir respecte a això. El que si caldria fer, després i per part de qui sigui, no ho sé, és la comparació ben feta.\nFixa’t que la meva crítica, primer paràgraf de l’article, no està enfocada contra l’enquesta sinó contra les interpretacions poc serioses.\nIntento ser coherent.\nI estic d’acord amb que la gent està emprenyada amb tots els polítics, sense excepció, però crec que amb qui més ho estan és amb el govern de Madrid.\na 29 oct. 2007 a les 9:24 Mark\nBe. Mercès per l’aclariment. Per cert, avui ha sortit la de La Vanguardia. Uf uf quin remenament diuen que hi haurà.\na 29 oct. 2007 a les 10:52 enriccanela\nSi Mark, ja he llegit el que hi diu. Ara toca. No sé com evolucionarà, però no em sorprenen gaire els resultats. El que si que veig clar és que si segueix així l’abstenció arribarà a més del 50%.


Al segle XIII eren freqüents els actes de pirateria, individuals o col·lectius, que tenien per objecte fer presoners per explotar-los com a obra de mà barata o vendre’ls en els mercats d’esclaus.\nEn aquest context va néixer l’Orde de Nostra Senyora de la Mercè, fundada l’any 1218 per sant Pere Nolasc després de ser beneficiari d’una aparició de la Mare de Déu. El Sant va ser ajudat, a l’hora de dotar el nou orde, d’un cos legislatiu, per un altre sant, Raimon de Penyafort, jurista de gran activitat a qui el papa Gregori IX va oferir l’Arquebisbat de Tarragona, però que no va acceptar, sinó que, cansat, es va retirar a un convent de Barcelona, on va morir.\nEls mercedaris —és bo recordar-ho avui, en la seva festa— van ser des de l’inici persones molt generoses, capaces de fer un quart vot pel qual es comprometien a lliurar-se elles mateixes com a ostatges, mitjançant un bescanvi, si era l’única manera de rescatar una altra persona.\nPer fortuna, tot i que continua en molts països la pràctica dels segrestos per obtenir recompenses, l’esclavitud tal com es va conèixer durant segles ja ha passat a la història. Ja no hi ha mercats d’esclaus com aquells que van portar a Amèrica milions d’africans en vaixells europeus.\nEl que hi ha ara són noves formes d’esclavitud. Hi ha treballs forçats en mines del Tercer Món que exploten els treballadors, moltes vegades menors d’edat; hi ha tràfic d’éssers humans, sobretot dones, transportades a ciutats per a ser objecte de prostitució, a vegades sota aparença de legalitat. Sense anar gaire lluny, al nord de Catalunya existia, o hi ha encara, el que presumia de ser el prostíbul més gran d’Europa.\nHi ha «turisme sexual» a països del sud-est asiàtic; tràfic d’òrgans a vegades criminal i altres per diners aprofitant l’extrema necessitat; hi ha comerç de drogues, l’administració de les quals provoca situacions en què un deixa de ser ell mateix i es torna esclau de les seves addiccions; hi ha «ventres de lloguer», hi ha empresonaments per raons polítiques i tortures carceràries…\nL’esclavitud no ha desaparegut, encara que adopti noves formes. Totes les hem de combatre, començant per l’esclavitud que significa la pobresa. El Papa insisteix que hi hagi «famílies que ajudin altres famílies», que no diguin «aquest no és el meu problema».\nI, per descomptat, l’esclavitud del pecat, que és la més gran i que els cristians estem cridats a superar amb la gràcia de Déu. Que la Mare de Déu de la Mercè ens hi ajudi.


Turistes i veïns poden comprar una targeta per dos euros que dona accés al guiatge sonor\nm.s. 15.09.2020 | 22:16\nLes targetes amb els codis que donen accés a l'audioguia de Bellver aj bellver\nLes targetes amb els codis que donen accés a l'audioguia de Bellver\nCom si fossin en un museu a l'aire lliure, els visitants de Bellver ja poden passejar pel poble pel seu compte i descobrir la història que amaguen els seus racons. L'Ajuntament ha creat una audioguia turística que utilitza les noves tecnologies i el telèfon mòbil que tothom ja porta a la butxaca perquè els turistes coneguin millor els atractius del poble sense horaris establerts ni guies acompa-nyants.\nL'audioguia costa dos euros i consisteix en una targeta que dona una clau d'accés a un entorn digital des del qual l'usuari pot escoltar tantes vegades com vulgui el recorregut sonor per Bellver. El sistema també permet una opció per poder escoltar el guiatge a través d'un segon dispositiu. Segons han explicat els responsables municipals que l'han impulsat, el sistema està optimitzat per estalviar dades dels telèfons mòbils, de manera que escoltar el conjunt de pistes comporta el consum de tan sols 32 MB. Les targetes es poden comprar a les dues oficines de turisme locals, a la plaça Sant Roc i al Centre d'Interpretació del Parc Natural Cadí Moixeró de Talló, i als hotels Bellavista i Bon Repòs. Les pistes de la guia repassen els espais històrics més rellevants del nucli antic de Bellver, amb les muralles i la plaça Major porxada, així com altres espais i pobles de la Batllia, de manera que el visitant pot completar el recorregut per l'entorn natural del poble. El guiatge està disponible en català, castellà i anglès.\nLa guia es pot reproduir il·limitadament, de manera que l'Ajuntament també la planteja com un record en format digital per als turistes i, alhora, com una eina de coneixement de la història i patrimoni del poble per als veïns.\nManresa comptabilitza 130 turistes estrangers entre el juliol i l'agost enfront dels 860 del 2019.


La tirania de la immediatesa - Maria Sisternas Tusell\nFàbrica de teixits abandonada. PERE VIRGILI\nDe la disrupció tecnològica en diem digital, però el seu impacte més bèstia és la immediatesa. Enviar un e-mail vol dir omplir la bústia de correu dels altres sense haver d’esperar el carter. Comprar per les plataformes vol dir tenir tanta pressa que no es pot ni esperar a la passejada setmanal pels carrers del barri. Encarregar menjar ràpid d’una cuina fantasma obeeix al desig de menjar qualsevol cosa sense haver d’anar al mercat, preparar l’àpat i parar taula. Veure una pel·lícula o una sèrie online des del comandament vol dir que no cal esperar a la sessió del divendres al vespre per anar al cine amb els amics. Reservar un vol i un apartament a través de les plataformes vol dir veure amb exactitud avui com seran les vistes al mar que gaudirà el turista a l’estiu. Participar de les converses a Twitter vol dir esperar una resposta instantània de la persona interpel·lada. Així s’obtenen respostes viscerals, incendiàries i poc reflexionades. I vol dir acostumar-se a llegir notícies al matí, a la tarda i a la nit. I s’ha parlat molt de l’impacte de tot plegat a les ciutats, amb furgonetes donant voltes tot el dia o sol·licituds de llicències de nous negocis que ofereixen de tot a la porta de casa, però avui voldria parlar de les dificultats que això suposa per al territori català.\nÉs la tirania de la immediatesa. Per respondre a les preferències del nou consum, cal que tot sigui a prop. A prop de l’aeroport, a prop de l’autopista o a prop de la bossa de clients que representen les grans ciutats per a les grans plataformes. Hi ha la crisi climàtica, però també hi ha la crisi temporal: no es ven allò que no arribi a la porta de casa en 24 hores. El que quedi lluny, és inviable. I és una contradicció important, perquè se suposava que amb la connectivitat d’internet tothom podria treballar de manera remota. Les persones sí que es poden traslladar a viure a distància, però les fàbriques i l’activitat econòmica no s’ho poden permetre. El factor temps està esborrant del mapa localitzacions industrials històriques de Catalunya.\nEl factor temps està esborrant del mapa localitzacions industrials històriques de Catalunya\nUn cas emblemàtic d’això és la vella fàbrica Puigneró de Sant Bartomeu del Grau, al Lluçanès, a la comarca d’Osona. És una fàbrica immensa que va tancar el 2003. Durant els anys de la bombolla, els signes dels temps esperaven reconvertir aquest àmbit en un lloc per fer-hi pisos o cases i enderrocar la major part de les naus. Ara ja ni això. És una fàbrica gran, de 100.000 m2, molt ben condicionada i en perfecte estat de conservació, però amb una immensa coberta d’uralita que valdrà molts diners substituir. La vitalitat del municipi, que ha anat perdent població els darrers anys, està estretament lligada a aquesta peça industrial, tan gran com mig poble. Però l’única esperança per a aquest gros continent és que la propietat hi trobi un ús que permeti reprendre la producció i crear llocs de treball. Sense una inversió milionària, privada o pública, difícilment es podrà reconvertir. L’emplaçament és preciós, un lloc idíl·lic, però massa lluny de l’Eix Transversal perquè sigui rendible omplir-la de maquinària o utilitzar-la com a plataforma logística.\nAquestes velles arquitectures, com tantes altres velles colònies o fàbriques, ja no poden competir amb les noves construccions prefabricades que es col·loquen vora les autopistes; no tenen fibra òptica, ni llums led, ni aire condicionat, i hi fa un fred que pela. Són inviables per al mercat, però aquests llocs existeixen; n’hi ha per tot el territori, i són víctimes de la immediatesa i la necessitat de reduir distàncies. Els pressupostos municipals en pobles petits no poden de cap manera assumir les inversions que caldrien per reactivar-los, i llavors entren en desús durant dècades que duraran segles si els efectes de la pandèmia s’allarguen.\nLa tirania de la immediatesa i dels negocis digitals condemna molts emplaçaments i afecta la vitalitat de molts pobles i ciutats mitjanes\nNo sé ben bé què cal fer-hi en aquests llocs tan buits però tan especials. Com a mínim cal parlar-ne, trepitjar-los, fer que surtin al mapa o imaginar nous escenaris, com els que va estudiar la UPC amb la Diputació de Barcelona. Escric aquestes línies amb les nenes corrent pel voltant, perquè tornem a estar confinades i el virus ha entrat a casa. Pregunten què escric i els ensenyo les fotografies de la fàbrica. Elles ho tenen claríssim: que hi facin mascaretes i gel hidroalcohòlic, que no ho importin de la Xina. Si fos tan fàcil... La tirania de la immediatesa i dels negocis digitals condemna molts emplaçaments i afecta la vitalitat de molts pobles i ciutats mitjanes. Segons com, tenim més vincles amb les fàbriques de Hangzhou que amb la de Sant Bartomeu del Grau. Així d’absurd.


Càritas Barcelona atén el doble de llars que l’any anterior - Arquebisbat de Barcelona\nL'entitat reitera la importància d'activar l'Ingrés Mínim Vital (IMV) per donar resposta a totes les persones que s'han quedat sense cap ingrés\nFotografies: Càritas Diocesana de Barcelona\n“Si la corba de contagis de la COVID-19 està decreixent, la corba de persones que estan demanant ajuda augmenta”. Amb aquest paral·lelisme amb l’àmbit sanitari, s’ha expressat Salvador Busquets, director de Càritas Diocesana de Barcelona per explicar la situació que s’està vivint des de l’entitat.\nDurant el mes d’abril, Càritas Diocesana de Barcelona ha atès 3.021 llars des dels seus serveis d’emergència social, el doble que en el mateix període de l’any anterior. Aquests serveis engloben l’acollida, acompanyament i assessoria jurídica online, la distribució d’aliments en espècie i els menjadors socials on es reparteixen pícnics, les ajudes econòmiques per comprar aliments o per cobrir el pagament d’una habitació en un pis compartit. Així mateix, durant el mateix període els 79 punts de distribució d’aliments gestionats per les Càritas parroquials, conjuntament amb 7 menjadors socials, han atès més de 9.500 llars.\n85% dels projectes en funcionament\n“Les famílies que s’acosten per primera vegada a Càritas o que tornen després d’un període en què no havien necessitat la nostra ajuda s’han multiplicat per tres. En la majoria de casos són persones que treballaven sense contracte, però també n’hi ha que encara no han cobrat l’ERTO i no tenen estalvis per tirar endavant”, ha advertit Busquets.


Pólvora mullada a Sant Adrià (0-0) - Diari de Sant Adrià\nPólvora mullada a Sant Adrià (0-0)\n30/03/2015 – UD Catalana i Unificació Llefià empaten a zero després de 90 minuts on les ocasions no van parar de succeir-se.\nPer increïble que sembli, la pilota no va voler entrar. Catalana i Llefià van protagonitzar un enfrontament totalment ofensiu que tots dos equips van poder guanyar. Al llarg de tot el duel, els atacs es van imposar a les defenses i el joc seria totalment dinàmic.\nNomés l’encert dels porters i la manca de definició en els últims metres impediria que a Sant Adrià es veiés un autèntic festival ofensiu. La Unificació Llefià avisaria només començar, amb un xut que s’estavellaria al travesser de la porteria defensada per Edgar Portillo.\nQuasi en la seva primera aproximació, el conjunt de Jordi Souto fregaria el 0 a 1, però també s’hauria de defensar de les pilotades llargues que els locals miraven d’enviar a l’esquena de la seva defensa.\nPortillo es mostraria intractable evitant en dues ocasions més el gol badaloní i, tot seguit, el Llefià tornaria a creuar-se amb la mala sort, enviant una nova rematada al pal quan cap defensor ni el porter de la Catalana es trobaven en disposició de rebutjar l’esfèrica.\nA la represa, el perill canviaria de bàndol i serien els groc-i-negres els qui buscarien la porteria contrària. Entre Uri Llaveria i la defensa del Llefià evitarien que la Catalana es posés per davant en tres ocasions quasi consecutives.\nTot seguit, Tomás Morales cometria un error garrafal, pensant-se que estava en fora de joc quan es disposava a encarar Llaveria després de sentir un soroll provinent de la graderia.\nAprofitant els espais, la Unificació Llefià també faria mal durant el segon temps, marcant un gol que seria invalidat per fora de joc. Poc després, José Luis Casillas veuria com Edgar Portillo salvava un punt pels de casa, ‘volant’ literalment per treure de dins un autèntic míssil que es colava per l’escaire.\nEn l’última jugada del partit, seria la Catalana qui disposaria d’una ocasió ideal per sentenciar. Luismi Santiago marxaria sol en velocitat i miraria de sorprendre Llaveria amb una vaselina que marxaria alta per ben poc.\nInsatisfets amb el resultat final, els futbolistes de la Catalana i del Llefià es retiraven cap als vestidors incrèduls, després d’haver gaudit d’incomptables aproximacions per haver guanyat el partit.\nEls adrianencs (19), penúltims del grup II de Segona Catalana, segueixen a 11 punts de la salvació segura, ja que el Catalònia (29) podria baixar en funció dels descensos compensats.\nAferrats a tot\nAl grup VIII de Quarta Catalana, el Besòs Atlètic segueix obligant als rivals de la zona alta a no fallar si volen mantenir les seves places de play-off. El triomf dels liles al camp de la UD Lourdes (3-4) i el descans del filial del Montcada han situat als adrianencs a només tres punts del segon.\nEl Besòs va tirar d’èpica a Mollet, ja que va acabar el partit amb quatre jugadors expulsats. Reina marcaria per la UD Lourdes només començar (6’) i entre Pedro Vélez (36’) i Sergio Monroy (39’) situarien el 1 a 2 del descans.\nTot i la igualada vallesana (2-2), Monroy (60’) i Ricard Barrera (65’) apareixerien de nou per donar dos gols d’avantatge als liles. El Besòs, que jugava amb deu des del minut 30 i amb dos menys des del 50, veuria com una picabaralla entre dos futbolistes de la seva plantilla i un contrari culminaria amb tres expulsats: un a les files locals i dos per part visitant (82’).\nAtacant contra set, la UD Lourdes només va poder marcar el 3 a 4, obra d’Óscar González, a tres minuts per la conclusió (87’). Amb dos partits més, el Besòs continua quart a la taula amb 47 punts, tres per sota del Montcada B (50). El play-off està complicat, però no impossible quan encara resten sis partits de lliga.\nArticle anteriorNervis d’acer per vèncer a Sabadell (27-31)\nArticle següentLa UKSA afiança la segona plaça (15-17)


Trac – Control de versions i gestió de Projectes\nPosted on 2006/06/16 by Oriol Rius\nJa he comentat varies vegades que com a eina per documentar, mantenir i desenvolupar un projecte (programa) uso trac. Doncs bé en faré cinc cèntims del perquè m’agrada tant. Bàsicament disposa d’un visor del codi a mode del ViewSVN, això ens permet tenir sempre visible el codi font del repositori del subversion, si no recordo malament també pot treballar amb CVS i algún altre.\nA través del sistema de tiquets podem generar incidències i requisits pels membres del projecte i per qualsevol altre persona aliena a ell, amb o sense autenticació. Malgrat no és un sistema te tiquets tan elavorat com el bugzilla, per la majoria de projecte relativament petits (menys de 100 persones) jo diria que esta més que bé. A més tota la part de visor de tiquets és molt configurable si volem anar més enllà.\nTotes les accions que fem amb qualsevol component del sistema es registra en una línia de temps (timeline) que ens permet veure sempre quina es l’activitat del projecte i en quines parts. A més també podem marcar-nos fites (roadmap) per les noves versions amb dates i el sistema ens farà un seguiment dels tiquets oberts que hi ha perquè es pugui considerar assolida la fita de la nova versió. Per tant, aquests tres components estan molt ben integrats.\nPer mi la guinda del pastel és el wiki, que permet documentar el projecte amb un sistema súper integrat amb la resta de móduls del Trac. O sigui, podem per exemple incloure imatges al wiki que realment estan dintre del repositori i les podem referenciar de forma molt senzilla. A més també podem referenciar tiquets, parts del roadmap o de la timeline. A més d’altres funcions típiques dels wikis com poder adjuntar fitxers a les pàgines o fer un control de versions implíssit del contingut de les mateixes. A més tot aquest control de versions també surt reflexat a la línia de temps.\nPer si tot això fos poc disposa de funcions tan necessaries com la possilitat de poder-nos sindicar per RSS als tiquets i a la timeline, s’exporten els roadmaps a iCalendar (.ICS), fer busquedes per tot el sistema, transformar gran part dels documents a formats imprimibles i obviament també fa highlight del codi font del repositori. Les ajudes i documentació esta prou bé i és senzill d’usar. A més el sistema de control d’usuaris malgrat ser força primari és força potent, li faltaria poder treballar sobre BBDD o tenir una interfície per gestionar-lo, però per equips de treball no massa grans esta bé.\nThis entry was posted in Programacio and tagged cgi, php, programming, projects, scm, subversion, trac, versions by Oriol Rius. Bookmark the permalink.


Inici > Mor en accident Eduard Soler, membre de la Junta de Justícia i Pau i activista farmacèutic\n(CR) Aquest dissabte al migdia va morir en un accident de trànsit a Girona Eduard Soler Cuyàs, membre de la Junta de Justícia i Pau de Barcelona des de maig de 2010 i membre també de la Comissió d'Ètica i Medicaments d'aquesta entitat. Eduard Soler era farmàceutic de professió i regentava una farmàcia a Barcelona. Nascut el 1963, estava casat i tenia tres fills. La seva dona també va resultat ferida en l’accident  que va causar dos morts.\nEl funeral es farà  aquest dimecres 30 a les 11 del matí a la parròquia de la Bonanova de Barcelona. Des de dimarts a la tarda hi haurà la capella ardent al tanatori de Sant Gervasi.\nEntre d'altres compromisos, l'Eduard Soler col·laborava com a catequista a la Parròquia de Sant Ildefons , de Barcelona. També mantenia una intensa activitat en a Internet a través del seu blog  o del Twitter .\nURL d'origen: https://www.catalunyareligio.cat/ca/mor-en-accident-eduard-soler-membre-junta-justicia


Llibres i alguna cosa més... Libros y algo más...: Història del nou cognom\nPoques vegades m'ha passat que un llibre m'hagi enganxat tant com per córrer a la llibreria a buscar el següent. I no és pas una novel·leta curta, set-centes vint pàgines. No sé si és la manera d'escriure d'Elena Ferrante, se m'han fet fins i tot curts, tant el primer com el segon.\nHistòria del nou cognom continua amb l'amistat entre la Lila i la Lenù, la seva joventut un cop passada l'adolescència, cadascuna amb la seva realitat. Amor, estudis, maternitat, feina, amics, passions. Com passa moltes vegades en la realitat del dia a dia, elles de vegades estan molt a prop, de vegades són molt lluny l'una de l'altra, com va relatant la Lenù en primera persona.\nNo puc dir gaire cosa més sense fer un spoiler, només que ara intentaré fer una pausa en aquesta història de la qual encara em queden dos llibres més, no perquè no vulgui continuar, sinó perquè crec que cal allargar-ho per tenir-ne més ganes encara quan m'hi posi.\nPublicat per Botika a 18:17\nUnknown 19 de març de 2017, a les 17:05\nSi t'ha tant enganxat, li haurem de donar una oportunitat. Tot i que no sóc una aficionada del gènere realista, de tant en tant va bé canviar de lectures. Bé començant pel principi és clar.\nEns anem llegint! :)\nBotika 24 de març de 2017, a les 9:24\nHola Anna, és molt realista, fins i tot a vegades resulta una mica dur, però crec que val la pena.


Club de Bitlles Terra Roja: Hem guanyat un partit!\nHem guanyat un partit!\nHo heu llegit bé fidels seguidors, no era un error d'impremta. El Club de Bitlles Terra Roja va guanyar aquest diumenge el seu primer partit de la temporada, sumant així els seus dos primers puntets.\nAlguns ho atribuiran a un cúmul de circumstàncies, o a la mala sort del rival. Potser sí. Però no cal treure mèrit al joc del conjunt bredenc, que va sumar la millor puntuació d'enguany. Dos jugadors per damunt dels 70, uns altres dos per sobre dels 60 i l'Aleix que es va quedar amb 58, en total 329 punts que van servir per superar al Som i Serem, que es va quedar amb 278.\nEl primer enfrontament amb els de Torelló no va tenir el mateix desenllaç. Malgrat que el partit va estar igualat, la victòria es va decantar cap al bàndol osonenc, 280-297.\nLa primera volta de la competició acabarà amb el desplaçament aquest diumenge dels de Breda a Sabadell on s'enfrontaran a l'equip vallesà. Sigui quin sigui el resultat d'aquestes tirades, el Terra Roja acabarà com a cuer del grup 4 de la Lliga Catalana, però amb els ànims renovats per encarar el segon tram de la competició.\nPublicat per Casal Terra Roja a 9:31\nXènia 30 de novembre de 2011, a les 9:39\nA veure si a més d'ànims tenim una subvenció i un camp d'entrenament!


Torna la cursa contra els estigmes de la salut mental - Sant Boi Diari\nCros Solidari per la Salut Mental // Cedida\nEl Parc de la Muntanyeta de Sant Boi tornarà a donar el tret de sortida a la 13a edició del Cros Solidari per la Salut Mental. La cita serà a partir de les 9:30 hores del pròxim diumenge 21 d’octubre i comptarà amb tots aquells voluntaris i corredors que no es vulguin perdre la tradicional festa de la solidaritat i l’esport.\nAl cap i a la fi, un dels ítems que cerca protegir el Cros Solidari és la seva popularitat. A l’anterior edició més de 1.300 persones van córrer plegades per lluitar contra l’estigma de les persones amb problemes de salut mental. Com cada any, la recaptació de la present edició es destinarà a finançar projectes de recerca en salut mental del Parc Sanitari Sant Joan de Déu.\nAquest dijous serà el darrer dia per inscriure’s a la cursa mitjançant aquest link. Les modalitats de curses que hi haurà seran l’Open Popular 4K i la 8K. Pel que fa a les curses infantils, el termini d’inscripció finalitzarà aquest mateix dimecres. Un cop apuntats, els corredors podran recollir els dorsals el 20 d’octubre de 10 a 16 hores a l’Auditori del Parc Sanitari o el mateix dia del Cros a partir de les 9 hores i fins 15 minuts abans de l’inici de la cursa escollida.\nPer últim, recordar que l’activitat destinada per a tots els públics estarà organitzada pel Parc Sanitari Sant Joan de Déu, amb la col·laboració del Club Atletisme Sant Boi i l’Ajuntament de la ciutat.\nTags:Cros cursa salut\n← El Santboià suma la segona victòria i surt del descens


Lloguer d’espais – Colonia Güell\nEmpresa i grups especials\nEl recinte de la Colònia Güell disposa de diversos espais singulars, tant exteriors com interiors, a la disposició de particulars, empreses i entitats per celebrar conferències, recepcions, sopars, còctels, exposicions, desfilades, convencions, etc.\nLes modalitats de lloguer dels espais són molt flexibles, podent oferir des de lloguer de l’espai fins a un acte de claus en mà. També disposem d’espais per a la instal · lació de carpes o altres construccions temporals. Els actes privats es poden completar amb visites guiades especials.\nLa Cripta Gaudí apareix al catàleg de luxe de l’Agència Catalana de Turisme.\nAccedeix al catàleg fent clic auí.\nPer a més informació contacti amb nosaltres enviant un email a coloniaguell@adleisure.com\ndescarrega el dossier d'espais\nEspacio idóneo para catas, cocktails y workshops.Es composa de dos espais comunicats i set mòduls. Es tracta d’un espai singular caracteritzat per ser una construcció bovejada d’obra vista.\nEspai idoni per a cates, cocktails i workshops.\nTaula U per mòduls\nTaula Imperial por mòduls\nBanquet Taules(8) 15\nEspacio idóneo para catas, cocktails y workshops.Disposem de tres sales de reunions ubicades a la planta superior del Centre d’Interpretació, antiga cooperativa. Els espais permeten la realització de tot tipus d’esdeveniments.\nEpais Antoni Gaudí\nTaula U 28\nTaula Imperial 28\nBanquet taules(8) 6\nEspai Francesc Berenguer\nTaula U 20\nTaula Imperial 20\nBanquet Taules(8) 3\nEspai Joan Rubó\nTaula U 16\nEspai Josep Canaeta\nTaula U 10\nTaula Imperial por módulos\nTaula U no\nTaula Imperial no\nInterior, porxo i Terrassa superior de la Cripta Gaudí. Es tracta d’un espai declarat patrimoni de la humanitat amb restriccions d’ús. Les zones exteriors permeten la celebració de cocktails, presentacions, rodes de premsa, etc. A l’interior de la cripta es permeten els actes acords amb un espai de culte catòlic com per exemple conferències i concerts privats.\nEspai Porxo i terrassa de la Cripta Gaudí\nEspai Interior Cripta\nDimensions Conciertos i\nÁrea M2 Actes solemnes\nGrups especials: visites privades\nEl programa de visites guiades privades està dirigit a particulars, empreses i entitats que vulguin aprofitar l’oportunitat de conèixer la Cripta Gaudí de manera exclusiva.Durant la temporada d’estiu recomanem les visites nocturnes a la Cripta il·luminada amb la possibilitat d’un sopar en acabar en un dels restaurants de la Colònia.


Ocells del Camp i la Conca de Barberà.: Nidificació excepcional.\nAquesta parella d'orenetes ciablanques, Delichon urbicum, no ha fet un niu com totes les altres; cada any cria a un forat a la finestra del despatx, com si fos una parella de mallerengues. Bé, allò que importa és que cada any la nidificació té èxit, no?\nPublicat per Màrius a 20:25


La plaça que ens recorda cada dia que hem de respectar el nostre patrimoni | Districte de Sant Andreu\nDistricte de Sant Andreu / La plaça que ens recorda cada dia que hem de respectar el nostre patrimoni\nLa plaça que ens recorda cada dia que hem de respectar el nostre patrimoni\ndimecres, agost 9, 2017 - 14:33\nAls anys 60, una promoció de pisos va trencar el quadrat perfecte dels arcs de la plaça Masadas, que ha conservat aquella estètica com a testimoni d'una mala decisió urbanística.\nTothom sap que la plaça Masadas és una de les cinc places porticades que hi ha a la ciutat. Tot i això, són pocs i poques els que coneixen les raons per les quals les arcades d’aquest emplaçament s’interrompen en un punt per deixar pas a un edifici de construcció més o menys recent. Es tracta dels habitatges que es troben en un dels extrems de la plaça, una promoció que es va aixecar als anys seixanta i que va danyar l’harmonia dels arcs.\nActualment, aquest espai concret de la plaça Masadas conserva una de les columnes en la part on es van destruir els arcs com a testimoni de tot allò que no es deu de fer en matèria urbanística. Cada dia, la plaça ens recorda així que hem de respectar el nostre patrimoni i valorar-lo com cal.\nLa plaça Masadas es va construir l’any 1889 i aviat va esdevenir el centre neuràlgic de la Sagrera, barri que va començar a créixer a principis del segle XX gràcies a la instal·lació de la fàbrica Pegaso. Va ser l’advocat i Polític Pacià Masadas Teixidó qui va donar nom a l’emplaçament, ja que les terres sobre les quals es va edificar la plaça eren de la seva propietat.\nTal i com va passar a la plaça Mercadal, la Masadas va iniciar la tradició comercial de les places porticades i va arribar a tenir un petit mercat a la dècada dels cinquanta. Finalment, aquest mercat va haver de tancar l’any 1996 per dificultats econòmiques, fet que no ha impedit que la plaça Masadas continuï sent, avui dia, el punt de trobada de la Sagrera.


Benvinguda | memoria 2011\nQuan el 2006 la Generalitat i l’Ajuntament de Barcelona van impulsar la creació de Biocat, es donava resposta a la necessitat de coordinació reclamada pels mateixos agents del sistema —universitats, centres de recerca, hospitals, parcs científics, empreses...— i s’apostava decididament pel desenvolupament d’una economia basada en el coneixement.\nCinc anys després, aquesta Memòria 2011 de Biocat —amb el seu recull d’activitats i resultats destacats, des de l’àmplia presència catalana a fires de referència com la BIO Washington fins a la presentació del segon Informe Biocat— ens demostra que aquella aposta va ser encertada i que estem començant a recollir els fruits de la feina feta durant aquest temps per un equip compromès. Biocat ha estat capaç d’alinear voluntats, de generar projectes de millora i articulació del sistema, de respondre a les necessitats dels investigadors, els emprenedors i els empresaris, tot generant en ells un sentiment de pertinença i una identificació amb la BioRegió.\nEls èxits i els bons resultats d’aquest any 2011 no ens poden fer oblidar, tanmateix, l’entorn de dificultats que vivim i que naturalment afecta tant les nostres empreses com el nostre sistema de recerca. Per això, iniciatives estratègiques, com una activa participació catalana en l’Institut Europeu d’Innovació i Tecnologia (EIT) que està impulsant Biocat, són tan rellevants, perquè ens connecten amb l’Europa del saber i de la innovació per construir de la seva mà la Catalunya del futur.\nAmb els resultats a la mà —l’alta participació al Fòrum i als esdeveniments internacionals, la consolidació del nostre Centre Internacional per al Debat Científic (B·Debate), la segona edició de l’Informe Biocat, la continuïtat i l’alta participació en els nostres programes formatius...—2011 ha estat un bon any.\nPerò el procés per obtenir aquest balanç no ha estat exempt de dificultats. 2011 ha estat un any de reducció pressupostària que ha exigit una reestructuració de l’equip, amb tots els reptes afegits que això comporta. La il·lusió i el compromís de totes les persones que formen part del projecte Biocat ens han permès afrontar aquestes dificultats i superar-les. La il·lusió i el compromís de totes les persones que cada dia construeixen la BioRegió amb el seu esforç —emprenedors, empresaris, investigadors, gestors científics, inversors...— és el que ens inspira.\nD’altra banda hi ha projectes —des de l’aterratge a Catalunya d’una multinacional fins a una candidatura per l’EIT— que demanen una cuina llarga i a foc lent abans de donar resultats que es puguin incloure en una memòria. Com hi ha activitats de suport i assessorament personalitzat a les que hem de dedicar moltes hores sigui quin sigui el destí final dels projectes que revisem. Aquesta feina de proximitat, diària, és la que ens dóna força i ens legitima per seguir generant i impulsant projectes estratègics.


Ouaknin, Marc-Alain; Bacon, Josephine\nSemitic Writing 3Rev Ed\nL'alfabet és el conjunt de les lletres emprades en l'escriptura d'un llenguatge, el conjunt de símbols, anomenats lletres, que codifiquen una llengua escrita. La codificació de l'alfabet (almenys en una primera època, quan l'escriptura diferia molt poc de la parla) consisteix a representar un so per mitjà d'un símbol o lletra; es contraposa així als sil·labaris i als ideogrames. El mot prové del nom de les lletres alfa (α) i beta (β), que són les dues primeres de l'alfabet grec. Val a dir que el seu sinònim, abecedari, prové del nom de les quatre primeres lletres de l'alfabet llatí: a, be, ce i de (en llatí ABECEDARIVS). Cada idioma té el seu propi codi sistematitzat, que pot ser particular per a ella mateixa o variacions d'un altre. Així, per exemple, tots els alfabets en ús a l'Europa occidental provenen de l'evolució de l'alfabet del llatí clàssic. De forma similar, l'alfabet llatí i l'alfabet ciríl·lic neixen de l'alfabet grec, el qual prové de l'alfabet fenici, d'on sorgeix també l'alfabet iber. Quant a les relacions entre l'alfabet fenici i l'ugarític amb altres alfabets més antics i amb l'escriptura cuneïforme i jeroglífica, en particular, així com els lligams amb els alfabets de les llengües indo-àries, si bé són menys clares, també indiquen un origen comú de la majoria d'alfabets. De vegades no és clar la frontera entre un nou alfabet i una adaptació del mateix alfabet, usualment amb diacrítics, com passa amb les llengües romàniques, que usen grafies no presents al llatí original o accents, signes de puntuació i altres modificadors. Com que l'evolució fonètica de cada idioma és més ràpida que la gràfica, no hi ha una correspondència unívoca entre les lletres de l'alfabet i els fonemes, és a dir, la pronunciació de cada llengua pot variar tot i referir-se a la mateixa lletra. Per aquest motiu l'ortografia dicta les normes per escriure correctament un idioma. (ca)\nL'alfabet és el conjunt de les lletres emprades en l'escriptura d'un llenguatge, el conjunt de símbols, anomenats lletres, que codifiquen una llengua escrita. La codificació de l'alfabet (almenys en una primera època, quan l'escriptura diferia molt poc de la parla) consisteix a representar un so per mitjà d'un símbol o lletra; es contraposa així als sil·labaris i als ideogrames. El mot prové del nom de les lletres alfa (α) i beta (β), que són les dues primeres de l'alfabet grec. Val a dir que el seu sinònim, abecedari, prové del nom de les quatre primeres lletres de l'alfabet llatí: a, be, ce i de (en llatí ABECEDARIVS). (ca)\nis prop-ca:col1header of