1 de desembre de 2021 – Informacions diverses als electes de la comarca.\nInforme sobre la modificació del Reglament del Servei d’Assistència Local (SAL)\nEl vicepresident Carles Banús explica en què consisteix la modificació que es presenta als alcaldes i alcaldesses, que serà aprovada per la propera sessió del Ple comarcal.\nLa modificació del Reglament consisteix en ampliar serveis per adaptar-lo a noves necessitats. Els serveis incorporats són els de l’exercici de funcions del càrrec amb habilitació nacional per entitats locals que estan exemptes de tenir aquesta figura i també pels que està previst que hi donem cobertura, amb cofinançament de Diputació de Barcelona.\nAixí mateix, hi haurà places d’enginyer i arquitecte, assistència jurídica i defensa lletrada, assistència tècnica en matèria d’obres, redacció de projectes i també assistència informàtica, en gestor d’expedients, model set-Diba, que és el que implanta la Diputació.\nAquest servei es prestarà en dues formes diferents: mitjançant conveni, que és el que es pot entendre com a servei regular i serveis en casos puntuals o extraordinaris. Els serveis que es prestin mitjançant conveni es cofinançaran amb la Diputació de Barcelona i està previst que hi hagi un cofinançament també amb la Diputació de Girona pels municipis d’Espinelves, Vidrà i Viladrau.\nInforme sobre la pròrroga del Pla comarcal d’orientació sexual, identitat i de gènere, i Informe de la pròrroga del Pla d’igualtat de gènere d’Osona.\nM. Teresa Espadaler, consellera delegada de Joventut i Polítiques d’igualtat, explica el perquè de la pròrroga; els 2 Plans es van fer l’any 2015 des de l’Oficina del VicDones-SIAD Osona amb el suport de la Diputació de Barcelona i entitats especialitzades. Posteriorment, es van enviar als ajuntaments de la comarca amb la finalitat que si poguessin adherir.\nL’any 2020, amb la pandèmia provocada per la covid-19 i alguns problemes de personal afegits, les tasques de l’oficina es van veure desbordades, motiu pel qual ara se sol·liciten aquestes pròrrogues.\nInforme sobre els plans d’emergència de sequera dels abastaments en alta d’Osona Sud i Osona Nord-Voltreganès.\nAquest punt l’explica Gemma Arrom, gerent de l’empresa mixta Aigües d’Osona.\nLa llei obliga a municipis de més de 20.000 habitants o abastadors en alta que cobreixin un nombre igual d’habitants, a disposar del pla d’emergència en cas de sequera, adaptats al Pla Hidrològic Nacional i al Pla especial de sequera de l’Agència Catalana de l’Aigua, amb l’objectiu d’identificar i caracteritzar possibles situacions així com l’establiment de mesures per minimitzar els seus efectes.\nA Osona, afecta els abastaments d’Osona Sud, que dona servei a uns 75.000 habitants i a l’abastament d’Osona Nord-Voltreganès, amb 25.000 habitants aproximadament.\nAquests projectes tenen ja l’informe favorable de l’ACA, s’han presentat als municipis corresponents i, després de la informació que es dona als alcaldes i alcaldesses es portarà a l’aprovació del Ple.\nLa directora de l’ICAEN, Marta Morera, presenta el nou Decret d’energies renovables.\nLa directora explica la modificació, aprovada ahir mateix pel Parlament de Catalunya, del Decret llei 16/2019, de mesures urgents per a l’emergència climàtica i l’impuls a les energies renovables.\nEn paraules de Marta Morera, es tracta de definir quin model energètica volem pel país. El full de ruta que presenta consta de 6 punts ben definits:\nLes oficines comarcals de transició energètica\nEl Pla territorial sectorial per la implantació de les energies renovables\nEl projecte de llei per la transició energètica\nL’estratègia de la bioenergia\nLa creació de l’energètica pública\nVeure gravació de la sessió https://www.youtube.com/watch?v=f8eNd_di64M


Appartement au jardin du cap martin Menton França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 201 allotjaments a Menton.\nAppartement au jardin du cap martin173, Avenue De La Plage, Roquebrune-Cap-Martin, Menton, França, 06190 - Veure al mapaNotable7,1Basada en29comentarisAppartement au jardin du cap martinVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 33 fotos\nAl visitar Roquebrune-Cap-Martin, vosté es sentirà com a casa a Appartement au jardin du cap martin, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Appartement au jardin du cap martin és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, ascensor, àrea de fumadors. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, solàrium, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Appartement au jardin du cap martin no troba competidors en cap categoria.


Debut a Bescanó del nou jugador del Palamós CF, Roger Mora\n03/03/2021 Esports - Jordi Rodríguez\nRoger Mora, al costat del director esportiu del Palamós, Josep Rochés. (Foto: Palamós CF).\nEl Palamós Club de Futbol ha reforçat la seva plantilla amb el migcampista ofensiu Roger Mora, procedent del Club Esportiu Blanes. Mora va ser anunciat el divendres i, tot just l'endemà, ja va debutar en el partit de lliga al camp del Bescanó, que suposava el retorn a la competició després de l'aturada de quasi cinc mesos provocada per la pandèmia. Roger Mora té 24 anys i ha jugat les dues últimes temporades al Blanes de la Segona Catalana.\nAbans també havia militat un curs al Lloret, a la Primera Catalana, i també al Granollers, al grup català de la Tercera Divisió. Amb els vallesans, abans d'arribar al primer equip havia jugat amb el juvenil. Aquest dissabte passat a Bescanó, va debutar amb la samarreta del Palamós Club de Futbol. Va entrar en el minut 65 en substitució de Xevi Germán, que havia marcat el primer gol dels palamosins en un partit que s'acabarien enduent per un a dos. El tècnic del Degà, Joan Mármol, va valorar així l'estrena de Roger Mora.\nRoger Mora és el segon reforç que incorpora el Palamós en aquest retorn a la competició, després d'Adrià Quintanilla. Encara hauria d'arribar més gent per compensar les baixes que s'han produït, que són les de Joel Salas, José Martínez, Pepe Ollé, o el porter Albert Quintanas.\n09/04/2021 - Ports de la Generalitat diu que les navilieres de creuers es readapten per a navegar de nou\nMalgrat no hi ha cap data de retorn de l'activitat de creuers turístics als ports de la Costa...\n09/04/2021 - Ciutadans creu que l'Ajuntament s'hauria de disculpar amb cada veí afectat per les obres de l'Eixample\nEl grup de Ciutadans, en l'oposició municipal a Palamós, considera que l'Ajuntament deu una...\n09/04/2021 - Un espectacle familiar obre la programació del segon trimestre de l'any a La Gorga\nEl Teatre La Gorga de Palamós enceta demà dissabte, a les sis, la seva programació estable del...\n09/04/2021 - Avui es fa la reunió mensual del Club Lila de Palamós\nA les set d'aquesta tarda l'Espai Jove de Palamós, als locals municipals de les galeries Carme, es...\n19/02/2021 - Esports El porter Albert Quintanas s'afegeix a les baixes del Palamós CF\n27/02/2021 - Esports El Palamós guanya en la seva visita a Bescanó (1-2)


Crònica: RetroBarcelona 2015 – A.R.C.A.D.E.\nAquest cap de setmana es va dur a terme la major trobada actualment de sistemes clàssics o retro d’entreteniment a Barcelona, la RetroBarcelona 2015.\nEmmarcada en un recinte espectacular com és el museu marítim de Barcelona, si s’hagués de resumir l’esdeveniment en 3 paraules, serien: èxit, aglomeracions i futur.\nDivendres van començar les preparacions per a muntar l’estand de la fira i com no podia ser d’altre forma, rematant màquines a darrera hora, presses, errors d’última hora, nervis i finalment van arribar Pablo Avilés i TeHaChEcE amb part del seu equip (no podem més que agrair-li mil i una vegades el seu ajut perquè haguem pogut anar).\nJa teníem totes les màquines enfilades direcció a la porta de sortida i desprès de mirar com col·locar totes les màquines, les vam acabar de carregar i els conductors van anar direcció a la retro novament.\nAllà vàrem rebre la inestimable ajuda de la gent que es trobava pel recinte i que ja havien acabat de muntar els seus estands (i per suposat novament de Pablo y THC) com Game Museum o Pixelsmansion.\nUna jornada dura, ara tocava anar a casa a descansar i preparar-se per gaudir tot el que es pogués el cap de setmana.\nDissabte, malgrat uns problemets d’última hora amb les màquines que anaven a participar als torneigs i amb el corrent elèctric de la instal·lació (o la no corrent), vàrem aconseguir tenir-ho tot a punt just a temps pel torneig de twinkle star sprites organitzat per pixelsmansion (entre d’altres torneigs que van fer per amenitzar el cap de setmana). També als torneigs va haver-hi representació ARCADEana ja que 3 dels nostres membres van avançar de la fase de grups, concretament al Twinkle Star Sprites inclús un d’ells, Pedro, va aixecar el trofeig de guanyador acompanyat al segon calaix del podi per altre soci, Kevin. D’altre banda, Marc, altre dels nostres socis va aconseguir la samarreta de HiScore a la competició de Pinball, concretament a la Fun House.\nAgraïment especial a Pixelsmansion que sempre desinteressadament assisteix a aquesta mena d’esdeveniments amb torneigs per que la gent s’ho passi bé.\nD’altre banda, l’estand principal sense cap sotrac d’última hora; arranquem totes les màquines, 5 faultless, una videosonic, una green gold i una videomur doble amb les seves respectives plaques originals: tetris, pang, puzzle bubble, vendetta, wrc2, black tiger, sunset riders y seibu soccer. Las màquines no es van aturar un sol moment.\nAl nostre costat es trobava Ikari amb la seva selecció de Pinballs acompanyats del nostre (Fun House) i més enllà les nostres 2 Naomi de torneigs pegades a les dues màquines d’IKari pel garou.\nLa resta del recinte estava carregat de tota mena d’associacions de micro-ordinadors i consoles, mercadet, empreses de desenvolupadors de hardware i software, cafeteria, bar, asupiva i els seus videojocs per aliments i sobretot molt bon rollo i moltíiiiiiiiiiiiiisima gent (massa potser, malgrat que això sempre es senyal d’èxit).\nI així va acabar la jornada, molta gent arreu, coles a les recreatives per poder jugar una partida, una mica de calor i ganes de seguir amb la festa per alguns membres de l’associació (i no de l’associació) van anar a sopar i fer unes copetes per acabar el dia.\nDiumenge ja des de primera hora es va veure que seria un dia més tranquil (ni les cues ni la afluència de públic va ser tant massiva com el primer dia), inclús més familiar ja que es van veure més famílies amb nens que al dia anterior. Això no vol dir que fos menys interessant, ja que continuaven els concursos, xerrades i sobretot la zona de jocs atapeïda de gent (encare que no tan massificat).\nA les 19h tot va terminar com va començar, la gent cansada però donant un últim esforç per carregar màquines i endur-las cap al local (novament gràcies a Pablo i TeHaChEcE), descàrrega al local i una última cervesa per acomiadar aquest fantàstic cap de setmana… ens veurem a la següent retro? És possible…\n…Gràcies a tots els assistents i a tota la gent que ha fet possible aquest esdeveniment, molts ja ens coneixíem però ens en anem amb la sensació d’haver fet nous amics i que des d’aquest cap de setmana, ARCADE i el seu esperit és una mica més coneguda entre la gent.


On som nosaltres (Rafael Argullol)\nOn som nosaltres\n2 min. 19/11/2017 00:00 Traduccions: Cat Cas\n651x366 és l’última versió de l’obra de Marlowe que s’ha vist a Londres, de la mà de Kit Harington. / MARC BRENNER és l’última versió de l’obra de Marlowe que s’ha vist a Londres, de la mà de Kit Harington. / MARC BRENNER\nEncara avui hi ha a Londres un club que sosté que les obres de Shakespeare no van ser escrites per ell sinó pel seu contemporani Christopher Marlowe. Segons aquesta opinió -o aquesta obsessió-, Shakespeare hauria sigut únicament l’actor que representava els textos enviats des de l’altra riba del canal de la Mànega per un exiliat Marlowe, fugit a França després d’una baralla o un duel. La tesi més estesa, no obstant això, l’acadèmicament acceptada, és que Marlowe va morir en una batussa de taverna als 27 o 28 anys, després d’haver escrit una desena d’obres de teatre, algunes mai representades mentre era viu.\nA mi la història d’aquest intercanvi d’identitats, encara que una miqueta extravagant, sempre m’ha resultat molt atractiva. No crec que sigui veritat el que defensen els membres de l’exòtic club londinenc, però sí que pot trobar-se una justificació última en les semblances entre tots dos autors, i sobretot en una mena d’excel·lència compartida: les obres de Marlowe que hem conservat rivalitzen en qualitat dramàtica i poètica amb les de Shakespeare. Sobresurt, per sobre de les altres, La tràgica història del doctor Faust, la primera gran presentació literària del mite fàustic després de l’aparició, uns pocs anys enrere, a Alemanya, d’un llibre anònim que ja contenia la primera matèria del mite.\nTota la tragèdia és memorable, però jo destacaria la intensitat poètica amb què es descriu el final de Faust i l’angoixa que el posseeix quan s’acosta la resolució del contracte pel qual ha venut la seva ànima al diable. Marlowe, declaradament ateu, escriu alguns dels versos religiosos més admirables de la literatura anglesa, amb una tensió espiritual gairebé insuportable. Abans, cap a la meitat de l’obra, hi ha un moment culminant que demostra la revolucionària modernitat d’aquest autor. Faust li pregunta a Mefistòfil on és l’infern. I ell li contesta de manera lapidària amb un vers que allunya de cop tota la doctrina cristiana medieval: l’infern és on som nosaltres. Ja no queda res, doncs, de l’ultramon nítidament establert per Dant. No cal viatjar gaire, ni esperar la mort, per ser a l’infern. El portem aferrat a nosaltres, encara que de tant en tant també travessem paradisos.


PREMIS CIVISME - xeCat\nCadascun d'aquests Premis estimula i premia accions i treballs, fets des d'àmbits professionals i franges d'edat ben diferents, que tractin els valors cívics o que en proposin reflexions i actuacions.\nEl conjunt de tots tres, amb la diversitat de modalitats que ofereix, pretén arribar a un espectre social al més ampli possible. Aquests Premis s'organitzen i coordinen des de la Direcció General d'Acció Cívica i Comunitària i es convoquen en el DOGC.\nEls Premis de Civisme estan formats pel Premi Serra i Moret, Premi Jaume Ciurana a l'actuació cívica juvenil i Premi Civisme als Mitjans de Comunicació.\nPremis de Civisme: modalitats\nEl Premi Serra i Moret és el primer premi de civisme convocat. Data de 1982 i porta el nom del prohom català, Manuel Serra i Moret. Premia obres d'assaig, treballs pedagògics, còmics i guions de curtmetratge sobre civisme.\nBases, formularis de sol·licituds i altres informacions d'interès\nEtiquetes:\tPremis civisme


XV Festival de Música Castell de Concabella — Ajuntament dels Plans de Sió\nXV Festival de Música Castell de Concabella Dissabte vinent, dia 19 d'octubre, iniciem la quinzena edició del Festival de Música Castell de Concabella amb l'actuació d'un gran sextet de flautes. https://planssio.ddl.net/actualitat/noticies/xv-festival-de-musica-castell-de-concabella https://planssio.ddl.net/actualitat/noticies/xv-festival-de-musica-castell-de-concabella/@@download/image/IMG-20190928-WA0015.jpg\nDissabte vinent, dia 19 d'octubre, iniciem la quinzena edició del Festival de Música Castell de Concabella amb l'actuació d'un gran sextet de flautes. Componen el grup els principals flautistes que tenim a les comarques de Lleida: Núria Calaf, Robert Canela, Xesco Grau, Neus Puig, Enric Ribalta i Isidor Rosich. Interpretaran un programa amb obres de Corelli, Mozart, J. Serra, B. Bartók i Debussy, entre d'altres.\nEl Festival de Música Castell de Concabella, organitzat per l'associació cultural Amics del Castell de Concabella i l'Ajuntament dels Plans de Sió, consta de tres concerts de música clàssica. Els altres dos aniran a càrrec del Quartet Gerhard (26 d'octubre) i del Cor de Cambra del Palau de la Música Catalana, dirigit pel cerverí Xavier Puig (9 de novembre).\nEl preu de les entrades és: 12 € socis i menors d'edat i 15 € no socis.


La tecnologia 5G obre la porta a connectar policia amb metges especialitzats per atendre situacions d'emergència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa tecnologia 5G obre la porta a connectar policia amb metges especialitzats per atendre situacions d'emergència\nUna prova pilot permet que un agent rebi instruccions mèdiques a través d'un dispositiu amb imatge i so a temps real\nacn | sabadell 18.02.2020 | 17:23\nUn Policia Local de Sabadell provant l'equip 5G\nUna prova pilot d'ús de la tecnologia 5G en l'àmbit sanitari obre la porta que els membres dels cossos de seguretat puguin donar atenció sanitària en situacions d'emergència. Sota el nom '5G First Responders', l'experiència s'ha dut a terme a la comissaria de la Policia Municipal de Sabadell, on un menor ha simulat haver patit un atac d'epilèpsia. La primera persona que l'ha atès ha estat un agent municipal, que utilitzant un dispositiu amb una càmera que permet compartir imatges i so en temps real, ha demanat assessorament a un pediatre del Parc Taulí. Aquesta mena d'aplicacions del 5G podrien esdevenir una realitat el 2025, quan es preveu que aquesta tecnologia estigui desplegada arreu de Catalunya.\nAmb l'objectiu de mostrar els beneficis que la tecnologia 5G pot aportar a l'àmbit sanitari, la ciutat de Sabadell ha acollit aquest dimarts una prova pilot perquè membres de la Policia Municipal puguin donar atenció mèdica a la via pública en casos d'emergència i abans que arribi l'ambulància.\nL'experiència neix amb l'objectiu d'aconseguir una millor resposta en els primers moments d'una urgència mèdica, claus per evitar lesions greus o fins hi tot salvar vides. Es tracta d'una iniciativa del Mobile World Capital Barcelona, el Consorci Sanitari del Parc Taulí, Cisco, Orange, i Ericson, que compta amb el suport de l'Ajuntament de Sabadell i la Generalitat.\nLa connexió entre l'agent i el metge especialista es duu a terme a través d'un innovador dispositiu anomenat RealWear HMT, que ha creat l'empresa Cisco, i que el policia es col·loca al cap. Aquest aparell permet compartir imatges i àudio en alta qualitat i a temps real. "És un pas important perquè no només pots saber com està el pacient perquè algú t'ho explica a través del telèfon, sinó que ho pots veure amb els teus propis ulls", comenta Luís Rentar, pediatra intensivista, responsable del programa de Telemedicina de Parc Taulí i impulsor del projecte 5G First Responders.\nA banda, el dispositiu es comanda amb ordres de veu, el que permet que l'agent tingui les mans lliures per poder assistir el pacient. A més, el metge pot compartir informació gràfica amb l'agent, incloent anotacions i dades. Tot plegat fa possible establir un primer diagnòstic, de manera que quan arriba l'ambulància el malalt està preparat per a ser traslladat al centre sanitari i els serveis d'urgències de l'hospital poden preveure quina atenció necessitarà.\nLa previsió és que aplicacions del 5G com la que s'ha vist aquest dimarts a Sabadell esdevinguin una realitat entre 2021 i 2025, quan es calcula que aquesta tecnologia ja estaria desplegada arreu del territori.\nTres detinguts per robar tres cops en un dia al mateix supermercat de Martorell.\nL'Spiderman francès escala la Torre Glòries.


El temps a Palamós: Dimecres 16 de setembre: boira, es repeteixen els 32 ºC, però l'anticicló es desinfla\nDimecres 16 de setembre: boira, es repeteixen els 32 ºC, però l'anticicló es desinfla\nBanc de boira a la badia de Palamós i mar plana, el passat dimecres 16 de setembre al matí. Autor: Carlos Álvarez.\nEl passat dimecres 16 de setembre ens vàrem mantenir sota els efectes de la calma anticiclònica, amb molt poc vent. En aquest sentit, cal destacar que la ratxa màxima de vent en prou feines va assenyalar 19 km/h a La Fosca.\nLa situació estancada va afavorir la formació de boira marina al davant de la Costa Brava, tal com ens mostra la imatge de satèl·lit de més avall. Aquesta boira d'advecció que ja ens havia visitat el dilluns, va tornar a fer acte de presència al llarg del matí del dimecres i, fins i tot, es presentà de forma notòria (el dilluns fou menys extensa i menys duradora).\nEls núvols estrats ens afectaren amb major o menor extensió durant la primera meitat de la jornada, la qual cosa va reduir notablement la visibilitat a la badia palamosina i ocultà el paisatge que l'envolta. No obstant això, a partir del migdia la boira d'advecció va desaparèixer per donar pas a un cel asserenat.\nEls bancs de boira matinals viatjaren de mar cap a terra gràcies a l'entrada d'un lleuger flux de llevant en superfície que acompanyava l'àrea anticiclònica.\nTot i que l'anticicló era ben ferm, amb el pas de les hores es va constatar un aflebiment de l'alta pressió. El baròmetre de l'estació situada en el nucli antic de Palamós, va anotar un màxim de 1019 hPa a primeres hores del dia i un mínim de 1015 hPa a darrera hora. Aquesta devallada de la pressió en superfície també ens indicava que les condicions d'estabilitat atmosfèrica anaven a menys.\nAquets augment de la inestabilitat, després de molts dies amb calma total, es va fer present gràcies als potents núvols de tempesta que es veien crèixer mirant cap a l'horitzó oest, a la llunyania. Encara que les nuvolades no ens van afectar, el cel serè que va aparèixer al darrera de la boira matinal no va durar gaire. Al llarg de la tarda es va comprobar l'arribada d'encluses de tempesta que s'encarregaren de tapar el cel, tal com ens mostra la imatge de satèl·lit de més avall.\nEn un altre ordre de coses, a part de la boira i la inestabilització atmosfèrica en alguns punts de l'interior del país, a la nostra comarca es va gaudir d'un altre dia amb una temperatura màxima de ple estiu, seguint la tònica general establerta durant la primera quinzena de setembre.\nLa presència de la isoterma de 16,6 ºC a 850 hPa (segons el radiosondatge de Barcelona de les 13:00h), representava de nou una anomalia de temperatura positiva de 4 ºC. Això, unit al temps assolellat del migdia-primeres hores de la tarda, va deixar 32,4 ºC de màxima a Monells, 31,7 ºC a Sobrestany, 31,4 ºC a Les Olives, 31,2 ºC a La Bisbal d'Empordà i 30,6 ºC a Bellcaire d'Empordà.\nPel que fa a la temperatura mínima, l'aparició de bancs de núvols baixos de matinada, va fer que aquesta fos clarament més elevada que l'enregistrada el dia abans a tota la comarca. En aquest sentit, veiem que hi van haver un mínim de tres nits tropicals: 20,7 ºC de mínima a Palafrugell, 20,4 ºC a Palamós (nucli antic) i 20,4 ºC a Palamós-La Fosca. A Castell d'Aro els hi va anar de ben poc, amb una mínima de 19 ºC.\nImatge del satèl·lit Meteosat en format visible del passat dimecres 16 de setembre a les 11:00h. Veiem els bancs de boira d'advecció que hi havien al davant de la Costa Brava.\nMés dades meteorològiques del passat dimecres 16 de setembre del 2020 a Palamós., temperatura màxima 25,1 ºC (25,1 ºC a La Fosca i 25,2 ºC al Passeig del Mar), mínima 20,4 ºC (20,4 ºC a La Fosca i 19,7 ºC al Passeig del Mar).\nEstat del cel: de matinada cel tapat, boirina., al matí s'observaren de 4/8 a 7/8 St, boira o boirina., a la tarda hi hagueren de 0/8 a 3/8 St i Sc, a més de 0/8 a 8/8 Ci, Cs, As i Ac, encluses de tempesta.\nVent: fins a les 10:00h hi va haver vent en calma., a partir de llavors s'aprecià vent del E, ESE i ENE, a 2-5 km/h de mitjana., a partir de les 14:00h hi va haver vent de direcció SSE, S i SE, a 2-5 km/h de mitjana., a partir de les 18:00h s'aprecià vent del SO i SSO, a 5 km/h de mitjana., a partir de les 22:00h va bufar vent del OSO i SO, a 2-5 km/h de mitjana o hi hagué vent en calma. Ratxa màxima de vent 19 km/h SSE a La Fosca.\nEstat de la mar amb mar plana o arrissada al matí, mar arrissada o marejol a la tarda., mar endins hi havia marejol (onatge significant de 0,35 metres a les 08:00h al davant del cap de Begur, de 0,23 metres a les 12:00h i de 0,23 metres a les 18:00h).\nPressió atmosfèrica màxima 1019 hPa, mínima 1015 hPa. Humitat relativa màxima 96 %, mínima 74 %. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nMapa de llamps del passat dimecres 16 de setembre. Veiem abundant aparat elèctric a l'oest de les Comarques Gironines.\nImatge del satèl·lit Meteosat en format visible del passat dimecres 16 de setembre a les 18:30h. Veiem les encluses de tempesta que cobrien el cel a Palamós.\nBanc de boira sobre el mar i la mar plana o arrissada vista des de la Punta del Molí, el passat dimecres 16 de setembre al matí. Autor: Carlos Álvarez\nPel que fa a la temperatura màxima que va tenir lloc el passat dimecres 16 de setembre al Baix Empordà, veiem que va experimentar comportaments diferents segons la població que mirem, respecte el dia anterior, a més, els canvis foren poc importants.\nPer exemple, a Monells la màxima va pujar 0,9 ºC i a Torroella de Montgrí va ascendir 0,2 ºC, per contra, a La Tallada d'Empordà va baixar 1,7 ºC i a Castell d'Aro baixà 0,2 ºC.\nA Palamós va descendir 1,8 ºC d'un dia per l'altre.\nEls 32,4 ºC de Monells van ser la màxima més alta del dia, per contra, els 25,1 ºC de Palamós foren la màxima més baixa.\nEn relació a la temperatura mínima, veiem que va pujar de forma prou remarcable a tot arreu, respecte el dia abans.\nPer exemple, a La Tallada d'Empordà va pujar 3,5 ºC, a Torroella de Montgrí també pujà 3,5 ºC i a La Bisbal d'Empordà ascendí 2,8 ºC.\nA Palamós hi va haver una mínima 1,5 ºC superior.\nEls 16,7 ºC que hi van haver a La Bisbal d'Empordà van ser la mínima més baixa de la jornada, en canvi, els 20,7 ºC de Palafrugell es quedaren com a mínima més alta. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat dimecres 16 de setembre al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nMonells 32,4 ºC (16,8 ºC)., La Bisbal d'Empordà 31,2 ºC (16,7 ºC)., La Tallada d'Empordà 29,5 ºC (17,3 ºC)., Torroella de Montgrí 29,5 ºC (17,1 ºC)., Castell d'Aro 28,4 ºC (19,0 ºC).\nMapa de superfície del passat dimecres 16 de setembre a les 08:00h. Veiem la situació descrita anteriorment.\nMapa de temperatura a 850 hPa del passat dimecres 16 de setembre a les 14:00h. Veiem la situació descrita anteriorment.\nMapa d'anomalia de temperatura a 850 hPa del passat dimecres 16 de setembre a les 14:00h. Veiem la situació descrita anteriorment.


Handbol Claret-Gracia – Página 3\nHandbol Claret (35) – Serradells Andorra (12)\nComplex Esportiu La Bàscula de Barcelona, 16 de febrer de 2019 a les 17:15h.\nMolta diferència entre els dos equips, com ja indica el marcador final (20-7 a la fi del primer periode). Els nostres han sortit concentrats des del primer moment, aplicant-se solidàriament en fer una bona defensa i en atacar amb criteri, tant a l’hora de donar la pilota a l’extrem amb aventatge com per fer jugada pel centre i llançar o donar assistència al pivot o als laterals (francament espectacular alguna d’aquestes assistències). També s’han aconseguit força gols al nostre favor en jugades de contraatac,\n20 febrero, 2019 H Claret\nPartit disputat a la pista del Sants, ahir dissabte 16 de febrer.\nEl primer quart va ser un temps de joc igualat i equilibrat, tot i que finalment el resultat va ser favorable als de Sants.\nEl segon quart no va tenir cap història. Va ser molt desigual amb un resultat sense ets ni uts a favor del Sants.\nEls despistes en defensa van decantar el resultat a favor del Sants també en aquest tercer quart.\nNo obstant això, el jugadors i jugadores del Claret no van desmotivar-se i l’últim quart el van aconseguir empatar. gràcies als encerts en atac.\nCAL esforçar-se més en defensa i no deixar als jugadors de l’equip contrari tan lliures de marca.\nPartit molt complet dels prebenjamins al camp del Virolai. Després d’un primer quart més igualat els blaus aconsegueixen imposar-se en el marcador en tots els quarts. El progrés de l’equip es fa evident partit a partit.\n7 febrero, 2019 H Claret\nVolia començar dient «partit per oblidar» després d’aquesta dolorosa i inesperada derrota dels nostres infantils. Perquè hem jugat malament, possiblement hagi estat el pitjor partit de la temporada. Aquestes coses passen, tots els equips tenen algun mal dia, i avui ens ha tocat a nosaltres. Al meu entendre, el nostre nivell de joc no ha estat a l’alçada d’altres ocasions, i l’actitud no ha estat la més indicada. No passa res, els primers a


Tots els pares volen que el seu fill sigui feliç i saludable, però, malauradament, no sempre és possible advertir-lo contra diversos tipus de perills. Els nens són molt més actius i vigorosos que els adults. Intentant alliberar energia, juguen i juguen. Bé, si aquesta activitat no comporta diverses lesions i cremades, però cap d'aquestes coses és immune i, per tant, tots els pares necessiten saber com actuar en aquesta o en aquella situació. En aquest article, considerarem aquest tipus de lesió, com les cremades.\nTipus de cremades en nens\n1. Es produeixen cremades químiques en nens en contacte amb diversos tipus de productes químics (àlcalis o àcids). Aquest tipus de productes químics, per regla general, no es produeixen en la vida quotidiana. El factor principal que afecta el grau de cremades, en aquest cas és el tipus de químic i el temps d'acció. Les cremades obtingudes per contacte amb l'àcid són menys profundes que les alcalines, ja que es forma una escorça densa a la pell, protegint les capes més profundes de la pell del contacte amb l'àcid. Cura les cremades químiques prou llargues i deixa cicatrius profundes al cos. Primers auxilis per a la crema química en nens:\nelimineu immediatament la font de la cremada;\neliminar la roba del lloc del dany químic;\nrentar durant una hora aigua corrent a la zona afectada.\n2. Un raig de sol (raig) en un nen pot ser causat per la llum solar directa durant un període de temps prolongat. Primers auxilis per a les cremades solars en un nen:\nporteu el nen a un lloc fresc;\naplicar una compressió a la cremada;\ndonar al nen més fluids;\nLubriqueu la zona afectada amb un remei o ungüent especial de cremades per a nens (p. Ex., Pantenol o olaton);\namb una lesió profusa, has de veure un metge.\n3. Les cremades tèrmiques en nens solen ser causades per contacte amb una flama oberta, un metall vermellós o un greix fos. El nadó ardent amb aigua bullint és un dels tipus més comuns de cremades. Per tant, val la pena ser extremadament atents, quan el nen està a la cuina a l'hora de cuinar. Primers auxilis per a cremades tèrmiques en nens:\neliminar la font de la cremada;\nquan l'aigua calenta es posa a la roba, s'ha de treure immediatament;\nSi la roba està enganxada a la pell, no la tireu, per no fer malbé encara més el lloc de cremades;\nrefredar l'àrea afectada reduint-la a aigua freda o adjuntant-li un paquet de gel;\nno lubriqueu la cremada;\n4. El contacte amb nens amb electrodomèstics és la causa més freqüent de les cremades elèctriques. Especialment si aquests dispositius són defectuosos. El grau de dany amb aquestes cremades depèn de la magnitud del corrent i de la tensió. Aquest tipus de cremades es considera que és el més perillós, ja que a força de corrent alta és impossible alliberar el conductor per si mateix. Primers auxilis per a\ncremades elèctriques en nens:\nNo toqueu la víctima fins que la font actual estigui desconnectada i proveu de desconnectar-la tan aviat com sigui possible;\nsi la font actual no es pot desconnectar ràpidament, elimineu-la de la víctima per algun objecte que no funcioni correctament;\namb pèrdua de consciència, comprovar el ritme del cor i la respiració;\ndemanar una ambulància;\nposa la víctima, mireu el pols i la respiració;\nsi és necessari, fer massatge cardíac indirecte i respiració artificial;\nTraieu les zones afectades de la roba i la tapa amb un drap estèril.\nTractament de les cremades en nens\nAmb qualsevol tipus de cremada, la solució més racional és consultar un metge, seguit d'observació i tractament. Però si, de totes maneres, la cremada és insignificant i es va decidir a tractar a casa, el requisit principal serà un canvi normal d'apòsits, i si apareixen vermells i pus, un atractiu immediat per a un especialista. La manca de tractament oportú de les cremades en els nens pot comportar conseqüències perilloses.\nAdvantan per a nens\nFlux en un nen: què fer?\nDolor a les orelles del nen - primers auxilis\nÍndex d'ESR en nens\nCroup en nens - símptomes i tractament\nPer què el lliscament de la crema facial?\nFotosió pel riu\nFaçanes de marc de MDF\nRash in infants\nQuan transplanten tulipes?\nEsbandir a les boles\nSignes de casament - què es pot i no es pot fer en aquest dia?


Per què calen polítiques metropolitanes en matèria de cohesió social?: el cas de Barcelona | Lleiengel.cat\nPer què calen polítiques metropolitanes en matèria de cohesió social?: el cas de Barcelona\njuny 18, 2018 Garantia Ingressos, Polítiques Metropolitanes, Serveis Socials\nSergio Porcel i Lara Navarro-Varas\nCada cop són més les metròpolis que es doten d’estructures polítiques amb capacitat de govern sobre la ciutat real, més enllà dels límits municipals de la ciutat central. Es tracta, sens dubte, d’una reacció lògica al canvi d’escala de la realitat urbana que s’ha vingut produint des de fa dècades com a conseqüència de l’evolució tecnològica i del creixement demogràfic incessant de les aglomeracions urbanes. Avui dia resulta ja indiscutible que els reptes econòmics, socials, mediambientals i també polítics als que han de fer front les grans ciutats han adoptat una dimensió metropolitana. Precisament, la Nueva Agenda Urbana, aprovada l’any 2016 a Quito en el marc de la Conferència Habitat III de l’ONU sobre habitatge i desenvolupament urbà sostenible, es fa ressò d’aquest fenomen i insta a donar suport i a enfortir “noves formes de governança local i metropolitana eficaces, que creuin fronteres administratives i es basin en territoris funcionals” (ONU, 2017).\nA Catalunya, l’any 2010 es va crear l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB), una entitat local supramunicipal que aglutina 36 municipis de la conurbació de Barcelona, amb la qual s’ha instensificat notablement el nivell d’institucionalització de les estructures metropolitanes pre-existents. El disseny actual de l’AMB aporta un govern metropolità, tot i que amb representació indirecta i amb un model competencial mixte. És a dir, algunes competències són exclusives de l’AMB i d’altres són en concurrència amb els municipis o d’altres administracions (Galán et al., 2016). La cohesió social és una de les matèries que es troba en aquest segon grup, de manera que el paper de l’AMB en aquesta qüestió queda reduït a facultats de coordinació i planificació o de foment de determinades iniciatives, essent més aviat exepcional la prestació d’algun servei.\nDarrerament, però, s’està instal·lant un interessant debat públic sobre la necessitat d’augmentar el pes de les polítiques metropolitanes a Barcelona, particularment en aquells àmbits en què, de moment, estan menys desenvolupades. Aquest article vol contribuir a aquest debat oferint algunes evidències empíriques sobre per què calen polítiques metropolitanes en matèria de cohesió social.\nL’evolució de la cohesió social a l’àrea metropolitana de Barcelona durant el darrer cicle econòmic\nL’anàlisi del pas del cicle recessiu per la metròpoli de Barcelona ha permès conèixer amb més detall quins són els principals mecanismes que operen a nivell estructural en l’evolució de les desigualtats d’ingressos a escala metropolitana (Sarasa et al., 2013, 2017). S’ha confirmat que el mercat de treball juga un paper molt determinant en aquest sentit, essent el principal regulador de la desigualtat de renda entre la població metropolitana. Això no és que sigui un aspecte particular del context metropolità, sinó que també és així a escala estatal (Ayala, 2016). Ras i curt, la qüestió és que quan es destrueix ocupació s’incrementa la desigualtat d’ingressos entre la població, de la mateixa manera que quan es crea ocupació aquesta desigualtat disminueix. Això és, si més no, el que ha succeït durant l’últim període a l’àrea metropolitana de Barcelona (gràfic 1), la qual cosa deixa entreveure la incapacitat que ha demostrat l’Estat del benestar en aquest context per esmorteir la forta caiguda de les rendes del treball durant la crisi econòmica, degut sobretot a la durada de la recessió. Però el que resulta més rellevant per l’objectiu d’aquest article és observar quin ha estat el papel que han jugat els municipis en la gestió de la pobresa durant aquest període recessiu i quins han estat els seus efectes a escala metropolitana.\nGràfic 1. Coeficient de Gini. Área metropolitana de Barcelona, 1985-2016\nNota: Les estimacions de renda que ofereixen les diferentes enquestes utilitzades no són estrictament comparables.\nFont: IERMB, Enquesta de condicions de vida i hàbits de la població, 1985-2000 ; IERMB i Idescat, Enquesta de condicions de vida i hàbits de la població, 2006 i 2011; INE i Idescat, Encuesta de Condiciones de Vida, 2016.\nL’atenció de la pobresa es trasllada al món local en el context de crisi\nEn el transcurs de la darrera dècada, els consistoris municipals han anat incorporant a les seves carteres municipals programes d’ajuts i suports econòmics per atendre situacions d’urgència personal i familiar. No obstant, davant les limitacions del sistema de protecció social estatal i autonòmic per fer front als durs efectes de la crisi econòmica que es va iniciar l’any 2008, aquestes prestacions econòmiques d’urgència social van perdre completament el seu caràcter puntual i extraordinari amb què havien estat dissenyades originàriament, passant a jugar un rol de protecció social cada vegada més estructural.\nAquesta dinàmica ha fet incrementar clarament el pes de la gestió municipal de la pobresa des que va començar la recessió econòmica. La despesa que destinen els ens locals en prestacions d’urgència social emmarcades en la Llei 13/2006 ençà l’any 2010, s’ha de dir que s’ha triplicat en el darrer quinquenni (de 2,78€ per habitant a 9,35€ l’any 2016), mentre que disminueixen els perceptors de prestacions contributives i subsidis per desocupació (de caràcter estatal), així com els beneficiaris de la Renda Mínima d’Inserció (RMI) (de caràcter autonòmica) (gràfic 2).\nGràfic 2. Evolució de la despesa per habitant en prestacions d’urgència social i dels beneficiaris de diferents prestacions del sistema de garantia de rendes (base 100). Àrea Metropolitana de Barcelona, 2010-2016\nNota: La sèrie de beneficiaris/es de la RMI finalitza l’any 2015 per manca de dades consistents a nivell municipal.\nFont: Elaboració pròpia amb dades facilitades pel Cercle de comparació intermunicipal de serveis socials, DIBA (Despesa corrent en prestacions d’urgència social per habitant) i extretes del sistema d’Informació Estadística Local HERMES, DIBA. Els municipis que formen part de Cercles i que han autoritzat l’ús de les dades són: Badalona, Barberà del Vallès, Castelldefels, Cerdanyola del Vallès, Cornellà de Llobregat, Esplugues de Llobregat, L’Hospitalet de Llobregat, Montcada i Reixac (no participa al 2016), el Prat de Llobregat, Sant Adrià de Besòs, Sant Boi de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Sant Feliu de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Just Desvern, Sant Vicenç dels Horts, Santa Coloma de Gramenet, Tiana i Viladecans.\nEn aquest sentit, els ajuts econòmics de subsistència locals, malgrat la seva baixa intensitat protectora, s’han erigit pràcticament com l’últim recurs de protecció social una vegada esgotada la via contributiva de protecció a la desocupació. La RMI, en canvi, arrel de la modificació que va introduir el Govern de la Generalitat en la seva normativa reguladora a mitjans de l’any 2011, va deixar de tenir el paper central en l’atenció de les persones en situació d’exclusió social que havia mantingut durant vint anys al territori metropolità i català. De fet, recuperar aquest paper hauria de ser el principal objectiu de la recent aprovada Renda Garantida de Ciutadania (RGC), tot i que de moment presenta grans dèficits en la seva gestió i encara no està totalment desplegada.\nQuan baixa la marea: l’efecte metropolità del trasllat de la gestió de la pobresa als municipis en plena crisi econòmica\nPerò, quins efectes es deriven a escala metropolitana de l’increment del pes dels municipis en la gestió de la pobresa? El problema fonamental en aquest sentit és que la resposta de cadascun dels 36 municipis metropolitans a les necessitats d’urgència social és heterogènia, està molt fragmentada i es troba poc sistematitzada, posant de manifest qüestions de manca d’eficiència i d’equitat arreu del territori metropolità. Aquestes diferències entre els municipis es troben en els conceptes sobre els quals s’actua, en els requisits d’accés als ajuts —variacions en el llindar de definició de la situació de necessitat, en el temps de residència al municipi requerit o en la diferent combinació d’aspectes econòmics i socials a l’hora de fer la valoració—, en els imports de les prestacions, en els límits màxims anuals, en la freqüència i en la durada dels ajuts i/o en les modalitats de pagament (Ginesta, 2015; Navarro-Varas et al., 2017).\nPer tant, aquesta heterogeneïtat en els criteris tècnics que regulen els serveis i les prestacions municipals comporta que emergeixin desigualtats territorials importants en el conjunt de la metròpoli a l’hora d’atendre les necessitats bàsiques de la població segons el seu lloc de residència, les quals se sumen a d’altres factors que encara les intensifiquen més, com ara: a) el propi impacte diferencial de la crisi econòmica arreu del territori metropolità; b) l’estat de les finances del consistori; c) les prioritats i l’orientació política de cada govern local; d) o la presència i pes del tercer sector al territori (Diputació de Barcelona, 2014). En definitiva, aquesta atomització de l’acció social contra la pobresa i la seva diversitat municipal acaba configurant un sistema de protecció social que, lluny de contribuir a la cohesió social de la metropòpoli de Barcelona, acaba retroalimentant la desigualtat social metropolitana ja existent.\nEn aquesta línia, i malgrat les dificultats derivades de la disponibilitat de dades, als gràfics 3, 4 i 5 es pot observar com en el darrer any de crisi econòmica (2014), la intensitat de la protecció generada mitjançant les prestacions d’urgència social no està gens correlacionada amb les necessitats d’origen material de la població arreu el territori metropolità (gràfic 3). És a dir, en el context de crisi econòmica la despesa corrent destinada a prestacions econòmiques d’urgència social no ha estat més intensa en aquells municipis on les taxes d’atur eren més elevades. En canvi, a partir del 2015, la situació comença a canviar amb l’inici de la reactivació econòmica. Els resultats són similars quan s’analitza la despesa destinada pels consistoris en prestacions, serveis i projectes per a pal·liar la vulnerabilitat econòmica en sentit més ampli (gràfic 4) i el pes percentual de prestacions, serveis i projectes per a pal·liar la vulnerabilitat econòmica sobre el pressupost dels SSB (gràfic 5).\nGràfic 3. Despesa en prestacions econòmiques d’urgència social per unitat de convivència i taxa d’atur. Àrea metropolitana de Barcelona, 2014-2016\nFont: Elaboració pròpia amb dades facilitades pels municipis, pel Cercle de Comparació Intermunicipal de Serveis Socials i pel Consell Comarcal del Baix Llobregat i del Sistema d’Informació Estadística Local HERMES, DIBA.\nGràfic 4. Despesa en prestacions, serveis i projectes per a pal·liar la vulnerabilitat econòmica per unitat convivència i taxa d’atur. Àrea metropolitana de Barcelona, 2014-2016 Font: Elaboració pròpia amb dades facilitades pels municipis, pel Cercle de Comparació Intermunicipal de Serveis Socials i pel Consell Comarcal del Baix Llobregat i del Sistema d’Informació Estadística Local HERMES, DIBA.\nGràfic 5. Pes de prestacions, serveis i projectes per pal·liar la vulnerabilitat econòmica sobre el pressupost dels SSB per unitat de convivència i taxa d’atur. Àrea metropolitana de Barcelona, 2014-2016 Font: Elaboració pròpia amb dades facilitades pels municipis, pel Cercle de Comparació Intermunicipal de Serveis Socials i pel Consell Comarcal del Baix Llobregat i del Sistema d’Informació Estadística Local HERMES, DIBA.\nPer tant, malgrat que en l’escenari de recuperació econòmica l’acció municipal contra la pobresa s’ajusta lleugerament millor a les necessitats de subsistència de la població, el que posen de manifest aquests resultats és básicament dues coses: 1) que l’atenció a la urgència social és molt heterogènia a l’àrea metropolitana de Barcelona i no està ajustada la distribució de les carències econòmiques de la població, contribuint a reproduir les desigualtats territorials existents a la metròpoli; 2) que aquest desajust s’intensifica en cicles econòmics recessius, quan l’efecte de les rendes de treball no compensen les carències de l’actual sistema de garantia de rendes.\nReflexions finals: polítiques metropolitanes per una major cohesió social\nLa idea bàsica en la que es vol posar l’emfàsi amb aquest article és que l’heterogeneïtat en la resposta local vers les necessitats bàsiques de la població no ajuda a reduir les desigualtats socials existents al conjunt de la metròpoli de Barcelona. Altrament, el suport a les polítiques locals que duen a terme actualment algunes administracions supramunicipals mitjançant la posada en marxa de programes específics no redunda tampoc en la correcció d’aquestes desigualtats socials. Gran part d’aquests programes no ho contemplen com a objectiu en el seu disseny inicial i, d’altres, comporten una gestió tan complicada que esvaeixen els efectes positius que puguin generar en aquest sentit. Per tant, més enllà de la resposta peremptòria i pal·liativa a l’increment sense precedents de la vulnerabilitat econòmica, emergeix la necessitat d’avançar cap a un model metropolità consensuat que garanteixi de forma més homogènia les necessitats bàsiques dels ciutadans de la metròpoli de Barcelona. Només des d’aquesta perspectiva serà possible lluitar de manera eficient contra les desigualtats socials de la ciutat real.\nA més, avançar en aquesta línia aprofitant el potencial de govern de l’AMB resulta d’una lògica aplastant, encara que tingui també alguna contrapartida. Com assenyala Joan Subirats (2016:49), “la fragmentació [territorial] i l’heterogeneïtat [de les polítiques] presenta avantatges des del punt de vista de la representativitat social i de la canalització de les especificitats territorials, però presenta problemes d’operativitat, de recursos i de capacitat per prestar serveis”. Tanmateix, hi ha fragilitats de la governança metropolitana que també s’han de superar properament com, per exemple, a nivell de representativitat i d’identitat metropolitana (Gomà, 2017). Amb un govern de representativitat directa i amb una ciutadania conscient de la seva pertinença a la mateixa metròpoli es podria assolir un nivell de legitimitat suficient com per poder impulsar polítiques redistributives importants a escala metropolitana. A més, segurament per fer viables mesures efectives contra la pobresa i la desigualtat social també caldria revisar el finançament de l’AMB o ampliar-lo mitjançant un possible “tribut metropolità”. Sigui com sigui, ampliar els continguts de les polítiques socials metropolitanes comença a ser un repte de futur més proper que llunyà. Més d’hora que tard s’haurà de posar fill a l’aguja, igual que s’ha fet amb altres camps d’actuació.\nAyala, L. (2016). La Desigualdad en España: Fuentes, Tendencias y Comparaciones Internacionales. Estudios sobre la Economía Española. Madrid: FEDEA.\nDiputació de Barcelona (2014). Anàlisi dels serveis d’allotjament i alimentació d’urgència: Recomanacions per a la seva cobertura des del món local. Barcelona: Diputació de Barcelona.\nGalán, A., Covilla, J. C., Font, T., Gràcia, R. i Vilalta, M. (2016). Nous governs locals: regeneració política i estabilitat pressupostària. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Institut d’Estudis de l’Autogovern.\nGinesta, M. (2015). “El suport a les necessitats bàsiques dels ciutadans des dels Serveis Socials Bàsics: estat de la situació i reptes”. Jornada anual del cercle de comparació intermunicipal de serveis socials, Barcelona.\nGomà, R. (2017). “En la era de las metrópolis: Fragilidades y retos de la gobernanza metropolitana”. XXII Congreso del CLAD, Madrid.\nNavarro-Varas, L., Ordás-García, C., Antón-Alonso, F., Porcel, S. i Cruz, I. (2017). L’atenció local de la pobresa i la desigualtat social a la metròpoli de Barcelona. Barcelona: Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona.\nONU (2017). Nueva Agenda Urbana. Quito: ONU.\nSarasa, S., Navarro-Varas, L. i Porcel, S. (2017). Escenari post-crisi i estructura social metropolitana: vulnerabilitats i cobertura de necessitats des d’una mirada de classe. Barcelona: Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona.\nSarasa, S., Porcel, S. i Navarro-Varas, L. (2013). “L’impacte social de la crisi a l’Àrea Metropolitana de Barcelona i a Catalunya”. Papers. Regió Metropolitana de Barcelona, 56, pp. 10–88.\n Actualment, les polítiques de tall social més rellevants que s’estan portant a terme a escala metropolitana impulsades des de l’Àrea de Desenvolupament Econòmic i Social de l’AMB són: el Pla metropolità de suport a les polítiques socials municipals 2016-2019, que consisteix bàsicament en plans d’ocupació (http://www.amb.cat/s/web/desenvolupament-socioeconomic/politiques-socials/plans-d-ocupacio.html), i el Programa metropolità de mesures contra la pobresa energética, que ofereix cobertura davant de possibles talls energètics en casos de famílies vulnerables (http://www.amb.cat/s/web/desenvolupament-socioeconomic/politiques-socials/pobresa-energetica.html).\n Vegeu l’entrevista a Carme Trilla, actual presidenta de l’Observatori Metropolità de l’Habitatge de Barcelona (O-HB), publicada a La Vanguardia el 9 d’abril de 2018 encapçalada amb el titular: “La vivienda debería ser metropolitana, ¡pero los alcaldes no quieren!”. D’altres exemples que es poden destacar en aquesta línia són els articles: “La hora metropolitana” de Fernando Fernández-Monge, publicat el 20 de desemble de 2017 al blog Agenda Pública, i “El fortalecimiento político de las áreas metropolitanas” de Maria Cortada, publicat el 12 de març de 2018 en el blog del Pla Estratègic Metropolità de Barcelona (PEMB).\n Això no treu, per exemple, que la protecció social que s’ofereix a d’altres col·lectius sigui més solvent, com és el cas de la població jubilada, per exemple.\n Despesa corrent destinada a prestacions econòmiques d’urgència social per tal de donar suport econòmic a persones usuàries del SBAS, al llarg de l’any. Dades de l’epígraf 1.7 de la Fitxa FIEEP d’informació econòmica a efectes estadístics i de planificació de la Recollida Unificada de Dades dels Ens Locals 2015 (RUDEL).\n Abans de l’any 2010 les prestacions d’urgència social no es comptabilitzaven específicament al Registre Unificat de Dades dels Ens Locals (RUDEL) del Departament de Benestar Social i Família.\n L’índex base 100 es calcula respecte la dada més antiga per cadascun dels indicadors (Despesa corrent en prestacions econòmiques d’urgència social per habitant; Beneficiaris PIRMI cada 1.000 habitants; Beneficiaris RAI sobre el total de població de 45-64 anys cada 1.000 habitants; Percentatge de persones amb prestacions per desocupació contributives respecte el total de població aturada; Percentatge de persones amb subsidis per desocupació respecte el total de població aturada i Percentatge de població aturada sense cap tipus de prestació d’atur).\n No ha estat possible amb les dades disponibles construir un indicador de cobertura de les prestacions d’urgència social a nivell municipal per a poder testar l’associació amb les necessitats materials de la població.\n En els gràfics 3,4 i 5, els anys 2014 i 2015 fan referència a 20 municipis metropolitans. L’any 2016 inclouen les dades d’11 municipis més (31 en total). Aquests municipis són: Badalona, Badia del Vallès, Barberà del Vallès, Barcelona, Begues, Castelldefels, Cerdanyola del Vallès, Cervelló, Corbera de Llobregat, Cornellà de Llobregat, Esplugues de Llobregat, l’Hospitalet de Llobregat, Montcada i Reixac, Pallejà, la Palma de Cervelló, el Papiol, El Prat de Llobregat, Ripollet, Sant Adrià de Besòs, Sant Boi de Llobregat, Sant Climent de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Sant Feliu de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Just Desvern, Sant Vicenç dels Horts, Santa Coloma de Cervelló, Santa Coloma de Gramenet, Tiana, Torrelles de Llobregat i Viladecans. En total, aquests municipis representen el 96,2% de la població metropolitana. Tot i que no es mostren totals les anàlisis realitzades, s’ha controlat que el canvi de tendència del 2016 no té relació amb el nombre de municipis inclosos a l’anàlisi. El resultat és igual quan només s’aplica l’anàlisi sobre els mateixos 20 municipis que s’analitzen els anys 2014 i 2015.\n Els gràfics corresponents als anys 2014 i 2015 dels gràfics 3, 4 i 5 fan referència a 20 municipis metropolitans dels que es disposava de dades. Els gràfics corresponents a 2016 inclouen les dades de 11 municipis més (31 en total). Tot i que no es mostren al lector, s’han construït gràfics de correlació mantenint constant en el temps el nombre de municipis per tal de confirmar que les tendències descrites no estiguessin subjectes a aquestes variacions.\n En aquesta línia, a l’estudi de Navarro-Varas et al. (2017) s’analitzen els programes complementaris d’urgència social de la Diputació de Barcelona, les beques menjadors dels consells comarcals, el programa metropolità de mesures contra la pobresa energètica de l’AMB i el fons de solidaritat de l’aigua de la Fundació AGBAR.\nNota dels editors: Aquesta entrada ha estat escrita a quatre mans per Sergio Porcel i Lara Navarro-Varas\ncohesió socialpolítiques metropolitanesprestacions econòmiquesserveis socials\n@serporcel Doctor en Sociologia i investigador de l’Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona. Les seves línies d’investigació se centren principalment en l’àmbit de la sociologia urbana, en l’estudi de l’estratificació social, la desigualtat i la pobresa i en els mètodes d’investigació social.\n@navarro_varas Sociòloga. D’ençà l’any 2008 treballant a l’Institut d’Estudis Regionals i Metropolitans de Barcelona. Capficada amb la cohesió social i urbana.\nAnteriorPrevious post:Kaiser o l’ombra fosca dels serveis socials\nSegüent Next post:El tren de l’exclusió i la vulnerabilitat


BStartup i SeedRocket trien BotsLovers com la millor startup - Banc Sabadell\nCorporatiu Imatge de la final de Venture on the road, celebrada a Barcelona\nBStartup i SeedRocket trien BotsLovers com la millor startup\nBarcelona acull la final d'aquest esdeveniment itinerant que ha recorregut Sevilla, Oviedo, Madrid, Palma, Sant Sebastià, València i Vigo\nL'auditori de la Torre Banc Sabadell a Barcelona va acollir el 14 de juny l'esdeveniment de clausura de la primera edició de “Venture on the Road”, una iniciativa organitzada pel programa BStartup de Banc Sabadell i SeedRocket. BotsLovers, una firma especialitzada en el diseny i desenvolupament de chatbots per a optimitzar la comunicació amb clients, s'imposà a les altres tres finalistes després de la valoració del jurat, compost per Vicente Arias (SeedRocket), Juan Margenat (Marfeel), Manuel Jaffrin (GetApp), Jaime Biel (Faraday), Lenka Kolarova (SeedRocket 4Founders Capital) i Marta Campillo (BStartup). Aquests van participar també en una taula d'experts en la qual es va debatre sobre la innovació com a factor clau en l'èxit d'un projecte empresarial, moderada per Yolanda Pérez, directora del programa BStartup.\n“Venture on the Road” és un esdeveniment itinerant o road show que s'ha desenvolupat des de l'octubre de l'any passat en set ciutats d'Espanya –Sevilla, Oviedo, Madrid, Palma, Sant Sebastià, València i Vigo-, amb l'objectiu de crear un espai de trobada entre emprenedors de l'àmbit tecnològic i digital i inversors per a la presentació de projectes i idees. Els participants disposaven d'un temps determinat per a explicar el seu model de negoci i els equips de BStartup i SeedRocket seleccionaven, a cada ciutat, els millors quatre projectes. Posteriorment un jurat triava la startup guanyadora de la localitat corresponent. Les firmes vencedores de Sevilla –Lendismart-, Madrid –BotsLovers-, Sant Sebastià –The Best5- i Vigo –RocketForms- van ser les que van acudir a la gran final de la primera edició, que va tenir lloc a la capital catalana.\nPer les ciutats que ha transcorregut el “Venture on the Road”, han competit 28 startups de les 200 que s'han presentat a aquesta primera edició i que disposen d'un producte o servei desenvolupat, i hi han assistit més de 80 inversors interessats en noves idees a implementar. BotsLovers s'endú com a premi 3.000 euros, concedits per BStartup, i serà una de las startups convidades al Campus d'Emprenedors a Madrid. També podrà gaudir de tres hores d'assessorament de SeedRocket, la primera acceleradora a España d'startups TIC.\nBStartup És la direcció de negoci de Banc Sabadell que ofereix serveis bancaris especialitzats i de finançament a les startups. L'entitat ha desplegat en els últims anys una estratègia global de suport a aquests projectes empresarials en desenvolupament. Actualment més de 2.700 startups són clientes de Banc Sabadell, mentre que els últims quatre anys l'entitat ha atorgat més de 150 milions d'euros a projectes d'inversió i finançament. El 2013 creà BStartup, mitjançant la qual va posar en marxa BStartup10, un vehicle d'inversió per a aquelles firmes que es trobin en les fases inicials de la seva arrencada. El 2015 va constituir Sabadell Venture Capital per a inversions en capital i venture debt de fins a dos milions d'euros en startups en fases llavor i sèrie A. I el 2017 creà Innocells, el hub de nous negocis digitals del banc.\nL'acceleradora de projectes TIC SeedRocket ofereix a les startups formació, mentoring i un espai comú de treball, així com coneixement, potenciant les sinergies entre ells i facilitant el traspàs de know-how entre els emprenedors i els mentors. Des del 2015, com a partner de Google For Entrepreneurs, SeedRocket es fa càrrec de l'acceleradora d'startups a Campus Madrid oferint-hi mentoring, formació y espai als projectes guanyadors dels seus stages; a més de donar accés a una àmplia xarxa de business angels. Fins avui, SeedRocket ha analitzat més de 3500 projectes i accelerat més de 80 startups que han aconseguit recaptar més de 60 milions d'euros d'inversió.


El país que volem les dones...2a part - Ca la Dona, un espai de dones i per a dones\nDissabte 18 d’octubre vam realitzar la 1a jornada de treball per dibuixar el país nou que volem les dones, convençudes que tot aquest procés no pot acabar en que tot segueixi igual, l’endemà del 9N. Nosaltres volem “ser-hi”, prendre part en el debat, decidir-ho tot…Volem visibilitzar la presència i aportacions de les dones i incloure-les en l’agenda política del país que volem.\nSESSIÓ DE TREBALL realitzada 18/10:\n-pluja d’idees sobre temes a partir de post-it\n-agrupació de temes en àrees/blocs\n-distinció entre temes generals (afecten grans temes de l’economia, la política, medi ambient, relacions internacionals…) i polítiques de dones o amb impacte especialment directe sobre les dones.\nAl final de la jornada, el resultat va ser un mural i un document on recollim tot el que va sortir, agrupant els continguts en 6 blocs fonamentals:\nTEMPS, TREBALLS, DRETS DE LES PERSONES (DE CUIDADANIA)\nPOLÍTIQUES GENERALS / “PROCÉS CONSTITUENT”\nCom continuem (2a part). Com era d’esperar, no vam acabar. Estem treballant en 2 direccions:\nFENT UN ARBRE (INTERCONNECTAR TOTS ELS TEMES/BLOCS ANTERIORS)\nFENT UN MANIFEST PROPI (DES DEL FEMINISME) I UN “INSTRUMENTAL” (ARGUMENTARI)\nSi no vas poder venir dissabte 18 octubre, però vols participar en aquest projecte, contacta amb nosaltres, també treballem virtualment! Les trobades presencials les acordem per correu i wassap.\nVolem fer del mural de post-its un mural digital, si saps d’aquestes coses, si ets una entusiasta de la Big Data …vols donar-nos un cop de mà????\nEns trobaràs divendres 31 d’octubre a l’acte “Dones lliures en un país lliure”, 19h al CCD Francesca Bonnemaison (c/ Sant Pere més Baix 7 de Barcelona).\nSi participes o coneixes d’altres projectes similars, t’agrairem ens avisis!\nFeministes per la Independència (independents del patriarcat, del capitalisme, del militarisme…en un país lliure) + informació\nTotes som imputades\nDes de Ca la dona rebutgem les imputacions pel 9N a les autoritats del nostre país per fer possible...\nKate Millett, mantindrem viu el teu pensament\nAhir, 6 de setembre, va morir Kate Millet (1934-2017), gran pensadora feminista que va revolucionar les nostres vides amb...\nEntrevista a Beatriu Masià, Tamaia, a Para Todos La 2la Vaga de totes 22o en Fotos i premsa


28 de febrer de 2009 Televisió, ràdio i cinema\nGràcies al bloc “Flux”, de l’amic Jaume Subirana (vegeu aquí), descobreixo una petita meravella que no em resisteixo a reproduir. Es tracta de la pel·lícua “Barcelona en tramvia” que l’any 1908 va filmar Ricardo de Baños i que podreu veure aquí.\nÉs un trajecte filmat des de la cabina del conductor d’un tramvia que comença al passeig de Gràcia, just a sota de la Diagonal, i va enfilant-se pel carrer Gran, Lesseps, República Argentina… (vegeu aquí)\nSón set minuts i mig en els que no hi ha cap fotograma que sigui sobrer (i un acompanyament de piano interessant, per cert). Fixeu-vos sobretot en la gent, com van vestits, com es relacionen. I en els vehicles, bicicletes sobretot, però també carros i cotxes.\nPels qui no coneguin Barcelona hi ha una versió al You Tube una mica més llarga en la que s’hi han intercalat les imatges dels carrers per on circula el tramvia tal com són ara (vegeu-la aquí).\nVeient les actituds de la gent davant de la càmara que els va filmant m’ha vingut a la memòria un documental d’aquella mateixa època que fa un parell d’anys l’A. i jo vàrem veure en una exposició a Sant Jaume de Galícia. Durava quatre o cinc minuts i reproduïa la sortida de la Catedral de la processó de Corpus.\nLes imatges en sí tenien el valor evocatiu habitual en aquests casos però el que a mi em va fascinar va ser la cara d’un noiet anònim que no tindria més de vuit o nou anys situat enmig de la gentada i que, assabentat de la presència de la càmera, durant tota la filmació es desentèn del que passa al seu voltant i es dedica a fer ganyotes i a cridar l’atenció dels futurs espectadors. En el meu cas puc dir que ho va aconseguir.\nUna preciosa manera de passar a la història, com hi ha món.


La Nit de Sant Joan | PRIMERALINEA solo inmuebles frente al mar\n← MUSEO DE PESCA DE PALAMÓS\nExplorar la Costa Brava desde el mar. →\nLa nit de Sant Joan és la nit més màgica de l’any. S’acosta la nit en què donem la benvinguda a l’estiu amb tradicions ancestrals.\nLa primavera té els dies comptats. Des de fa temps moltes cultures celebren el solstici d’estiu d’una manera molt especial. A Catalunya la nit del 23 al 24 de juny és la Nit del Foc, la Nit de les Bruixes o, com tothom la coneix, la Nit de Sant Joan.\nNo és gens clar l’origen d’aquesta celebració. Hi ha qui hi veu un origen pagà anterior al cristianisme. Una mena de reviviscència de les festes del solstici d’estiu\nEn el que tots es posen d’acord és que el protagonista de la nit és el foc. Es fan fogueres comunals, familiars i individuals. Segons la tradició de cada localitat se’n munten moltes de diferents o només se’n fan en una plaça o carrer en concret. En gairebé totes les celebracions del món de la nit més curta de l’any apareix com a element purificador. Habitualment va acompanyat de rituals màgics. En el cas de Catalunya, a la revetlla no faltarà tampoc el soroll de petards, ni la coca de Sant Joan.\nEn aquesta nit, per sopar, és habitual fer reunions familiars o bé d’anar a alguna festa popular amb taules preparades vora d’una foguera. Llavors en menja tota mena de coques. La més habitual és la coca de Sant Joan de pa de pessic i fruita confitada, però també se’n fan de recapte, de llardons, pinyons i d’altres menes.\nQué se celebra per Sant Joan?\nFogueres arreu del mon\nPrepara la teva coca de Sant Joan\nPropostes per celebrar la revetlla de Sant Joan a Barcelona\nRevetlla de Sant Joan a Sitges\nRevetlles arreu de arreu dels Països Catalans\nEsta entrada fue publicada en Curiosidades, Placeres Primeralinea y etiquetada coca sant joan, coques, nit de foc, nit de les bruixes, nit de sant joan, petards, revetlla sant joan. Guarda el enlace permanente.


Monsaraz 2013, vi negre\nSi vols comprar Monsaraz 2013, a Uvinum trobaràs els millors preus de Vi negre Alentejo.\nNo és possible comprar Monsaraz 2013 en aquest moment.\nAvisa'm quan pugui comprar Monsaraz 2013.\nDóna'ns el teu email i et notificarem quan puguis comprar Monsaraz 2013 en línia.\nNOTA DE TAST DE Monsaraz 2013 : Vista: color vermell robí Nas: aromes de fruits vermells i negres Boca: suau, rodó, final llarg DENOMINACIÓ D'ORIGEN: Portugal (Alentejo) MARIDATGE: carns, formatges TEMPERATURA DE CONSUM: 16 ºC GRADUACIÓ ALCOHÒLICA: 13% llegir complet »\n2018,\t2017,\t2016,\t2015,\t2014,\t2012,\t2011 i\tN/A\nNOTA DE TAST DE Monsaraz 2013:\nNas: aromes de fruits vermells i negres\nBoca: suau, rodó, final llarg\nDENOMINACIÓ D'ORIGEN: Portugal (Alentejo)\nMARIDATGE: carns, formatges\nOpinió destacada sobre Monsaraz 2013\nEl vi posseeix un color vermell robí diferent, un complex aroma de fruita madura (mores, groselles vermelles) i el roure. Mellow al paladar i ben arrodonit, amb tanins suaus i un final persistent.\n- Winemaker: Rui Vetllades\n- Elaboració: pels nostres cultivadors de raïm collit a mà...\nMés comentaris sobre Monsaraz 2013\nFet amb castes Castellao, Trincadeira, Aragonès, el paladar mostra poc d'ou amb un conjunt de robí, aroma complex de fruita madura (mores, groselles negres) i fusta. En boca és suau, rodó, amb...\nVeure més opinions sobre Monsaraz 2013 »\nCerques relacionades sobre Monsaraz 2013


Hospital – Pàgina 2 – DONA LLUM – Associació Catalana per un Part Respectat\nTestimonis de part en hospitals\nEl 19 de febrer, va néixer el nostre segon fill a la casa de parts de Sant Joan de Déu de Martorell. Avui el meu marit i jo hem acabat d’escriure el relat de part, i em fa molta il.lusió compartir-lo amb vosaltres, ja que l’experiència va ser única El …\nMarta Bg •06/03/2018Hospital, Part natural, Part Vaginal, Testimonis 0\nVolia compartir la meva historia de part per ajudar altres mares. La meva experiencia va ser molt negativa i em vaig sentir molt sola. El tracte a l’hospital va ser gairebé inhumà i vam acabar molt deceptionats. Un matí de finals d’agost vaig trencar aigües molt poc a poc. Com …\nMarta Bg •19/02/2018Cesàrea, Hospital, Testimonis parir quirón, part hospitalari, part no respectat quirón, Violència obstétrica 0\nEntré en el grupo de Facebook de Dona Llum para prepararme para recibir a mi hijo. Leí mil y un post de experiencias de otras mamás, pedí consejo, me sentí muy fuerte de cara al día de la llegada de mi bebé, y todo esto no me sirvió de nada, …\nMarta Bg •17/01/2018Hospital, Part Vaginal, Testimonis part hospitalari, part no respectat, Violència obstétrica 0\nPart no respectat a l’Hospital Universitari Mútua de Terrassa a les 40,6 setmanes de gestació.\n04.03.17 Part a l’Hospital Universitari Mútua de Terrassa a les 40,6 setmanes de gestació. Vaig començar l’embaràs súper il·lusionada, el part no em feia por en tenia ganes i me l’imaginava molt. Però, volent aprofitar les avantatges de tenir un seguro privat vaig decidir fer el control per privat, ja …\nMarta Bg •13/01/2018Hospital, Testimonis hospital universitari mutua de terrassa, mutua de terrassa, part hospitalari, part no respectat, Violència obstétrica 0


Les propostes del Festival Còmic de Figueres per aquest dissabte\nIoga del riure amb Ananda Das, BotProject, Leandre, microteatre, Isabel Franc i com a colofó l'humor i les hòsties de Marc Martínez\nHumor i Hòsties amb Mal Martínez EMPORDA.INFO\nEMPORDA.INFO L'Ananda Das és un guia espiritual, un savi i un home molt divertit; un gran mestre certificat per la Laughter Yoga University; una figura internacional que honora el Festival Còmic de Figueres. Aterra aquest dissabte a Figueres, a les 10.00 hores, a l'antiga presó per oferir una sessió de ioga del riure.\nLa jornada segueix amb una activitat que trasllada el Festival al barri de Sant Joan amb la proposta gratuïta de BotProject, una companyia de circ especialitzada en trampolí i acrobàcies que sempre dóna un toc d'humor als seus espectacles Al Festival porta 'Collage, un espectacle de trampolí apte per a tot tipus de públic i amb altes dosis d'enginy, peripècies i diversió. Una proposta que té lloc a l'aire i que resulta fascinant pel que té de precisa i sorprenent.\nLeandre i l'espectacle 'Rien à dire' tornarà a omplir d'humor la plaça Catalunya i el consolidat Espai Citroën. Per a posar en forma el cos la gent va al gimnàs. Per a posar en forma el cap res millor que un espectacle d'en Leandre. Aquest mim excepcional utilitza el públic com un element més del seu univers imaginari. És capaç d'organitzar una guerra de mitjons amb els espectadors i a cert punt asseure's a contemplar poèticament la batalla sense que ningú el trobi a faltar. No hi ha un espectacle igual. 'Rien à dire' captiva per la seva innocència i la seva humanitat.\nAmb la proposta del Microteatre, a la Fundació Clerch i Nicolau, el Festival està essent en aquesta edició un parador a tots aquells elencs teatrals o artistes que tinguin alguna escena molt còmica per a ensenyar al món. La cita torna a ser a partir de les set de la tarda prèvia inscripció, a la web del Festival.\nDissabte és un dels dies més actius del Festival. També a les set de la tarda, al teatre Jardí, Isabel Franc potagonitza una presentació-espectacle del llibre 'Las Humoristas' coordinat per Isabel Franc; conté el testimoni de 7 especialistes parlant sobre dones i humor. El presenten la pròpia Isabel Franc, l'autora de còmics, Josune Muñoz i l'actriu Teresa Urroz. A través d'una divertida conferència-espectacle desmuntaran la funesta llegenda urbana que diu que les dones no tenen tant sentit de l'humor com els homes.\nEl colofó final ve de la mà de Marc Martínez i el seu irreverent monòleg: Mal Martínez (Humor i hòsties). Sí, en Marc Martínez és aquell que feia de dolent a la sèrie «Nit i dia» de TV3. Però no ho és gens de dolent: és boníssim, tan bo que ha fet un «club de la comèdia» ell tot sol. Canta, balla, salta i garla com si de deu monologuistes es tractés. És un artista fresc, energitzant, honest. Parla d'un Raval, d'una Barcelona, d'una època i d'unes experiències vitals que commouen l'espectador. Perquè, fora hòsties, no poder parar de riure o de somriure és commovedor.


Benilloba: de desembre 2011\nQuinta de 1977: Alberto,Javier Carbonell, J.Tomàs,Jesús Gisbert,Miguel Monllor.J.Miguel Lloret,Toni Reig,Rafael Oltra i J.Antonio Verdú. Musics: Joya i Rafael Doménech\nL’any 2001 es va incorporar a l’exèrcit espanyol l’últim reemplaçament de soldats reclutats de forma obligatòria. S’ havia acabat amb un període de 231 anys de Servei Militar Obligatori que va començar en el regnat de Carles III amb ”La Real Ordenanza de Reemplazo Anual del Ejército con el Servicio Obligatorio” de 1770 que estipulava l’elecció, per sorteig, d’una quinta anual d’els homes compresos entre els 17 i 36 anys per completar el cup de la recluta voluntària. Des d’aquesta data fins fa 10 anys tots els joves devien de fer allò que popularment s’anomena la “mili”. Exceptuant, clar està, alguns que es lliuraven per sort, malaltia o invalidesa i fins i tot per diners ( es a dir, per redempció monetària) tot i que depenent de l’ època que tractem. Les darreres dècades el procediment que es seguia era el següent: L’ any que el jove complia l’edat elegida, per exemple 20 anys, era reclutat. Se’l cridava a l’ajuntament del poble, on hi era tallat, és a dir, era pesat i mesurat, i si calia podia presentar alguna objecció. Mes endavant era sortejat: per sorts es repartien els llocs on cadascú aniria destinat. L’any següent, quan complia 21, s’ incorporava al servei en el reemplaçament que li toqués segons la data de naixement.\nAquesta etapa, la de fer la “mili”, era un punt d’ inflexió important en la vida de qualsevol\nhome. Suposava un canvi radical en la forma de vida durant un període de temps prou llarg ( dos, tres, quatre, i fins i tot més anys); on es vivien noves experiències, es convivia amb gent nova, es viatjava a indrets llunyans, en un temps en que la gent no eixia, pràcticament,del seu poble o com a molt s’acostava, per unes hores, a algun altre poble de la comarca. Amb el servei militar s’adquiria independència i autonomia, tot i que obligats per les circumstàncies. En la consciència popular estava molt assolida la idea de que en la mili es feien els homes.És a dir, s’ hi aconseguia el grau de persona adulta, capaç de fer-li cara a la vida de forma diferent, d’assumir altres responsabilitats, en definitiva, de ser un ciutadà útil per la societat.\nAquests moments de tanta transcendència foren els que impulsaren el naixement d’una festa al voltant d’aquestes circumstàncies: la FESTA DELS QUINTOS.Festa que s’ha celebrat i es celebra en Benilloba. Quintos eren els joves cridats per fer el servei militar,i per tant, quedaven inclosos en esta etapa de trànsit de la joventut a la maduresa. Aleshores organitzaven i eren els protagonistes de la festa, que es feia per donar-se a conèixer al poble i per celebra-ho. L’origen del mot “quinto” ve del fet de que, en un principi, tan sols es reclutava una quinta part de tota la població inclosa en el grup d’ edat assenyalat.Aquesta festa dels quintos ha estat molt popular per tot el estat espanyol i també ací en la nostra terra son molts els pobles on es celebrava i encara avui es celebra. Però nosaltres es centrarem en la festa del nostre poble que anomenem LA VOLTA DELS QUINTOS i que encara hui es manté viva. L’ objectiu d’ aquest article serà el descriure-la per estudiar-la i analitzar-la, i en el millor dels casos fer-la reviure a tots aquells que l’hem viscuda.\nPrimer que res, hem de dir que aquesta festa coincideix amb les festes de Nadal en cara que no tinga res que veure amb ella: una és una festa religiosa i l’altra profana. La seua superposició es deguda a que davant l’entrada d’un nou any els joves que havien de ser cridats a files començaven a preparar-se amb la finalitat d’ anunciar-ho i de acomiadar-se de la resta del poble. I això s’ havia de fer el primer dia de l’any, el dia de Capdany, no es pot ajornar, davant un any nou s’enceta un període també nou de la vida.\nEl principal acte festiu és la volta que pegaran al poble, que dona nom a la festa i que es realitza el dia de Capdany a migdia. Però abans d’aquest dia els quintos s’han reunit algunes nits per assajar; al voltant d’ un bon soparet , quintos i músics preparen la lletra de les cançons i les adapten a una música que es la tradicional en esta festa . Normalment, es fa una cançoneta per cada quinto, a més d’una per tota la quinta, una altra per les quintes, per al poble de Benilloba, per a l’alcalde i per el rector. Una vegada composada la cobla i adaptada al passatge musical s’assaja amb la finalitat d’ harmonitzar, el màxim possible, música i veus. La qual cosa moltes vegades era impossible de realitzar i els músics havien de fer grans esforços per adaptar-se a unes veus amb tanta voluntat com poc encert.\nArribat el 31 de desembre, la vespra, i de vesprada es realitza el Lliurament de Vares. Aquest és un acte simbòlic. La vara dels quintos i que portarà l’alcalde de la quinta simbolitza el poder, i l’acte, el seu traspàs d’ un alcalde al seu successor, el relleu d’ una quinta per una altra. No es tracta de res més que d’ emular el traspàs del poder polític a l’ajuntament del poble, quan un nou alcalde recull el poder del seu predecessor. De vesprada, les dues quintes es reuneixin en un bar del poble i al voltant d’ una taula amb el seu aperitiu en el que els nous quintos obsequien als anteriors, el nou alcalde rep la vara de l’anterior al temps que diu algunes paraules d’ agraïment i d’ amistat. La vara consisteix en un pal d’ una llargària d’ 1’50 m. aproximadament i del qual, des de la part superior, li pengen unes cintes de colors que cauen paral·leles a d’ell. Les cintes han estat elaborades per les quintes, es a dir, les xiques nascudes el mateix any que els quintos. Hi ha una per cada quinto ( xic o xica ), això és , tantes com persones nascudes el mateix any. Cada cinta porta un nom acompanyat d’ alguna frase que es refereix a alguna característica de la persona, pot ser en to seriós però quasi sempre és de caràcter burlesc o satíric. Les cintes són de colors variats i així, la vara queda molt adornada.\nEn acabar aquest acte la quinta ja ha quedat constituïda, amb la diferència entre l’ alcalde, elegit per ser el primer nascut de l’ any, que és el que encarna el poder, encara que el seu poder serà simbòlic i similar al de qualsevol altre quinto, i la resta dels quintos. Aquests representen, també de forma simbòlica, al poble en la seua totalitat. D’ entre ells es diferència un, el més xicotet, el darrer nascut en la quinta. Aquest serà el que pagarà el bacallà. Efectivament ell és el que compra un bacallà gran, sencer, salat, que podia pesar uns quants quilos i que en la Volta el durà penjat a l’ esquena, d’on la gent anirà esgardissant trossets per menjar-se’ls. Dintre sempre de la meua opinió, aquest representaria al badoc, al simple, es a dir, aquelles persones que pel seu caràcter bondadós, carreguen en allò que els demés no volen.\nEs pot seguir un paral·lelisme entre la distribució del poder en el poble i el de la quinta, encara que vist des de l’òptica simplista d’uns joves que utilitzen com element diferenciador la data del naixement, per així, evitar possibles controvèrsies. Recordem que quan un jove torna del servei militar era considerat com home dintre de la consciència col·lectiva i pot assumir les funcions com tal.\nLa nit de capdany soparan tots junts, músics i quintos. I aquesta nit encara, acabat d’ encetar l’ any pegaran la primera volteta pel poble. Aniran a cantar-li primer a l’ Alcalde i després al Rector , probablement les cançons compostes per a ells . Aquests podran convidar-los a entrar a sa casa per obsequiar-los amb qualsevol cosa tot i que depèn dels anys i les circumstàncies. Podríem dir que açò seria una forma simbòlica de presentar-se, la nova quinta, a les autoritats del poble i demanar permís per realitzar la seua festa. A continuació cantaran algunes cançons més pel poble abans de retirar-se.\nEl dia de Capdany , el dia gran per els quintos, el dia de la Festa, de matí es reuneixen per esmorzar. Més tard, cap a migdia, preferiblement en acabar-se la Missa Major, per aprofitar la concentració de gent, comença la Volta dels quintos. L’ acte que dona el nom a la festa. Quan la Plaça de l’església esta plena de gent comencen les primeres cançons acompanyades per la música dels instruments de corda ( guitarres, bandúrries, llaüts ). En acabar de cantar passen la bossa o algun barret militar per a que els espectadors deixen la voluntat per als quintos. Després segueixen pel carrer S. Caietà, plaça del Castell, on tornen a cantar alhora que van per les cases demanant i les dones posen allò que estimen oportú. Entre cançons i visites a les cases continua la volta al poble, aturant-se en totes les places i també en casinos, bars o llocs on hi ha gent reunida. En acabar, quintos i músics dinen tots junts per celebrar la festa al voltant d’ un bon àpat.\nEls músics no cobren, tan sols són convidats a dinar i tots els diners arreplegats s’ utilitzen per pagar-lo. He escoltat comentaris que parlen de que en temps passats, aquest diners els hi feien arribar als soldats del poble que estaven destinats a l’Àfrica, però açò avui es difícil de confirmar.\nLa festa dels quintos consisteix, bàsicament, en aquests actes que he descrit. Avui en dia i des de fa alguns anys els quintos s’ han encarregat d’organitzar altres actes festius, com és la Cavalcada dels Reis i també les danses Esta és la causa de que està arribant-se a confondre els quintos amb els majorals de danses, quan són dos personatges ben diferenciats: el quinto és el jove que, per la seua edat, va a ser reclutat i el majoral, també anomenat majoral de setmana,és el jove encarregat de l’ organització de les danses. Aquests majorals eren destriats entre tots els joves, o no tan joves, amb l’única condició de ser fadrins ( això és, no estar casats), perquè les danses son la festa dels fadrins. La coincidència produïda pel fet de que també els quintos solen ser fadrins farà que a partir d’ una determinada data, difícil de precisar, però que calcule que seria a finals de la década dels anys 50 del S. XX, passaran a organitzar també la festa de les danses. Amb el pas del temps i la unificació de funcions s’ arribat a assimilar de forma equivocada majorals i quintos, per això vull tornar a recalcar la diferència: La festa dels quintos es la volta del dia capdany. Les danses , tradicionalment, ha estat la festa dels fadrins.\nEncara ens resta parlar de les cançons dels quintos , que es componen cada any de nou, de manera que es puguen adaptar a la música.\nL’ estructura d’ elles es sempre la mateixa, consten de quatre versos de set ó huit síl·labes. Si és de set, s’allarga la darrera síl·laba accentuada per fer-la coincidir amb la música. La rima sol ser variable. És canten de forma seguida els quatre versos, a continuació es repeteix l’últim i després el primer.La lletra pot ser molt variada, però sempre s’ha de tenir cura d’ adaptar-la a la música, la qual cosa fa que es reduïsquen les possibilitats. El nombre de cançons varia segons els quintos que hi hagen, però després n’hi han unes quantes fixes que són: les dedicades al poble de Benilloba, a l’alcalde, al rector, a la quinta i a les quintes. Els temes que s’utilitzen són els propis de joves: els que fan referència a les dones, a la taula (amb les dues vessants de menjar i beure), a trets característics de les persones al·ludides o bé del físic, o bé del caràcter, o de l’ ofici. De vegades se li dona un to crític com, per exemple, la cançoneta que li vàrem fer la meua quinta al rector:\nEn la plaça de l’omet\nHi ha un rector molt baixotet\nQue li diuen Joaquinet\nI vol fer-se en el poblet.\nNo cal escriure més cançons perquè n’hi han moltes i molt variades i tothom coneix al menys les seues .\nFa ja deu anys que ha desaparegut el Servei Militar Obligatori. Els joves ja no tenen que fer la “mili” i per tant no s’ hi han de acomiadar de ningú. Aleshores, que passarà amb la festa? De moment es manté, i el dia de Capdany continua pegant-se la volta però ja buida del seu significat. Com en moltes altres festes ha desaparegut el substrat ideològic que és el que li donava sentit a la festa. I si no volem que desaparega hem de vigilar-la i tenir cura d’ ella perquè forma part de la nostra tradició i és un element importat del nostre patrimoni col·lectiu. A més és un bé que hem rebut en herència i que estem obligats a transmetre als nostres fills en les mateixes o millors condicions.\nRevista de Festes de 2004\nLa base musical sobre la que es canta la cançó, és d’ una Jota. Desprès d’ una introducció formada per una coneguda Jota Aragonesa, composada per una sèrie d’ acords, principalment en la tonalitat de La Major, l’ inici de la melodia es produeix en el segon temps del segon compàs, inici acéfal; totes les frases són de huit compassos que es repeteixen, donant lloc a una segona frase també de huit compassos, que es una variació de la primera, i darrere d’esta i sobre la dominant es canten les populars estrofes que any darrere any els quintos escriuen sobre cadascú del grup.\nDesprés de cantar les estrofes de cada cançó, continua la música sense interrupció, amb una altra variant de la jota.\nL’ acompanyament és exclusivament instrumental, i va a càrrec de les guitarres que principalment utilitzen els acords de tònica i dominant en forma de vals, introduint puntualment algun acord substitut.\nCom l’estructura es simple i molt rígida, les variacions es poden fer simultàniament sense que açò provoque dissonància alguna, depenent, això si de la mestria dels intèrprets.\nJose J. Alvado\nPublicat per E. Morrió a 23:10 2 comentaris:\nEsta imatge si que crec que serà mes fàcil d’encertar. Però estic segur que es podran comptar per desenes els benillobers que no han passat per ací i per tant no saben on està. Vinga animeu-se a participar.\nMolt bé Marissa! Ho has encertat. Però pense que era molt fàcil per a tots els que han pujat alguna vegada. És el darrer tram de l’escala que puja al campanar, que arranca des del rellotge al qual s’accedeix per la porta que es veu a la foto. És un tros d’escala mes dificultós, ja que és més estreta i puja de forma helicoïdal amb uns esglaons també més estrets i de forma triangular, més amples al costat de la paret i més estrets en l’eix de l’escala. Es la solució constructiva per accedir amb menys espai,però mes desnivell, des de l’anterior tram d’escala,més ampla i amb menor desnivell, al cos de les campanes.\nPublicat per E. Morrió a 22:49 1 comentari:\nPublicat per E. Morrió a 16:18 1 comentari:\nAbans era prou habitual sentir l’expressió ANAR PER DARRERE (EL POBLE).Ara cada vegada se sent menys. El canvi d’hàbits socials,de costums i de comportament ha fet que esta expressió ja no tinga tant de sentit però encara hi ha qui la utilitza i, a més,la posa en pràctica. Sabríeu dir que com s’aplicava i quin sentit tenia?\nDes de sempre, en el nostre poble, com en tots els altres, dintre la xarxa de carrers hi ha una distribució jeràrquica: un carrers són considerats principals, i en el nostre cas seria el Carrer Major(el seu nom ja per si sols ho indica),plaça l’església i també podria fer-se extensiu a la plaça Olmet, i altres secundaris. Per este carrer transcorren els principals actes de la vida del poble:festes, mercat,cercaviles,processons,bodes,acompanyaments,soterrars,etc.La resta de carrers estan considerats com ha secundaris,encara que dintre d’ells també hi haurien uns millors que altres,bé per la situació,per la grandària o fins hi tot pels veïns que l’habiten. Dintre de la consciència col·lectiva, i sense ser una norma escrita en cap lloc, es considerava i encara,per a certa gent , es considera que per a circular per aquest carrers i llocs principals hi havia que fer-ho amb certa consideració i decor, no s’hi podia circular de qualsevol forma,i havia que anar vestit en condicions,hi havia que anar ,com sol dir-se,arreglat i en diumenges i festius,mudat. Aleshores quan algú tenia que passar pel carrer major i considerava que no anava de forma adequada buscava una via alternativa per anar allà on volia. Açò ara ens sembla estrany, però era normal que per anar a les escoles des de la plaça el Castell s’anara per l‘avinguda , carrer Santa Ana i la tapia o que per anar a l‘Església s’utilitzara el carrer S. Joan i l’abadia. Quan una persona utilitzava un itinerari d’estos dia que anava per darrere el Poble. Així,per exemple,es dia:”Com no m’he canviat he a ant a comprar per darrere el poble”,”per no canviar-me m’he posat damunt l’abric i he anat per darrere el poble”,”He eixit de la feina amb roba de treballar i he anat per darrere el poble”.Estes eren frases habituals. Fins i tot quan es portava dol per algú, i sobre tot en les dones, s’anava per darrere el poble. A més, en un soterrar el homes anaven a l’església darrere el difunt però les dones anaven per darrere el poble i al sortir de l’església els homes donaven el”Pésame “ a la plaça i acompanyaven al difunt per carrer major fins acomiadar-lo, mentre que les dones donaven el “Pésame” dintre l’església i quan eixien anaven a casa per darrere el poble o siga utilitzant vies alternatives a la principal. Encara hui veig gent que, encara que fent un recorregut més llarg,va per darrere el poble.\nPublicat per E. Morrió a 10:22 1 comentari:


És l'eina de Debian recomanada per fer particions. Aquesta navalla suïssa també pot redimensionar particions, generar sistemes de fitxers («formatar» en terminologia de Windows) i associar-los a punts de muntatge.\nRecordeu que heu de marcar la partició d'arrencada com a «Arrencable».\nC.5.1. Particionar per a 64-bit PC\nSi teniu instal·lat un altre sistema operatiu com el DOS o el Windows i el voleu conservar, potser hàgeu de redimensionar-ne la partició a fi d'alliberar espai per a la instal·lació de Debian. L'instal·lador pot redimensionar tant els sistemes de fitxers FAT com els NTFS; quan arribeu al moment de partir, escolliu l'opció Manual i només cal que seleccioneu una partició existent i li canvieu la mida.\nNormalment, la BIOS del PC posa limitacions al fer particions del disc. El nombre de particions «primàries» i «lògiques» que pot contenir una unitat és limitat. A més a més, les BIOS anteriors a 1994–98 tenen límits quant al lloc de la unitat des del qual es pot arrencar. Hi ha més informació al Linux Partition HOWTO, però aquesta secció inclou també un breu resum, útil en la majoria de situacions.\nLes particions «primàries» constitueixen l'esquema original de fer particions dels discs de PC. Tanmateix, només n'hi pot haver quatre. Per evitar això, es van inventar les particions «estesa» i «lògica». Si configureu una partició primària com a estesa, podeu subdividir-ne l'espai en particions lògiques. Es poden crear fins a 60 particions lògiques per partició estesa; amb tot, sols podeu tenir una partició estesa per cada unitat física.\nEl Linux limita les particions per unitat física a 255 en discs SCSI (3 de primàries, 252 de lògiques), i a 63 en una unitat IDE (3 de primàries, 60 de lògiques). Tanmateix el sistema Debian GNU/Linux normal sols proporciona 20 dispositius per a particions, de manera que no podreu instal·lar-ne més de 20 si abans no prepareu manualment dispositius per a elles.\nAquesta restricció no s'aplica si la BIOS és posterior a 1995–1998 (segons el fabricant) i conté l'«Especificació de funcionalitat millorada d'unitats de disc». Tant el Lilo, el carregador del Linux, com l'mbr, l'alternativa de Debian, han d'emprar la BIOS per traslladar el nucli del disc a la RAM. Si es troben a la BIOS les extensions int 0x13 d'accés a discs grans, s'empraran. Si no, es farà servir la interfície antiga d'accés al disc, i no es podrà emprar per adreçar-se a cap lloc del disc superior al cilindre 1023è. Una vegada s'ha arrencat el Linux, independentment de la BIOS de l'ordinador, aquestes restriccions ja no s'apliquen, car el Linux no fa servir la BIOS per accedir al disc.\nSi teniu un disc gran, potser us caldrà emprar tècniques de traducció de cilindres, que podeu emprar des del programa de configuració de la BIOS, com ara l'LBA (Adreçament de blocs lògics) o el mode de traducció CHS («Gran»). Trobareu més informació sobre discs grans al Large Disk HOWTO. Si esteu fent servir un esquema de traducció de cilindres i la BIOS no permet l'ús d'extensions d'accés a discs grans, aleshores la partició d'arrencada ha d'ajustar-se a la representació traduïda del cilindre 1024è.\nLa manera recomanada de fer això és generar una partició petita (25–50 MiB són prou) al principi del disc, a fi d'emprar-la com a partició d'arrencada, i després generar les particions que vulgueu a l'espai restant. Aquesta partició d'arrencada s'ha de muntar a /boot, car aquest és el directori d'emmagatzematge del(s) nucli(s) del Linux. Aquesta configuració funciona en qualsevol sistema, independentment de si es fa servir l'LBA o la traducció CHS de discs grans, i independentment també de si la BIOS permet l'ús d'extensions d'accés a discs grans.


La regulació a Catalunya dels fulls oficials de reclamació i denúncia es va fer, per primera vegada, mitjançant el Decret 171/1991, de 16 de juliol, que va establir un model unificat de fulls de reclamació i alhora va determinar una relació d'establiments que estaven obligats a tenir-ne. Als establiments esmentats se n'hi van afegir altres, d'acord amb l'Ordre de 10 de desembre de 1996. Amb posterioritat, es va dictar el Decret 70/2003, de 4 de març, pel qual es regulaven els fulls oficials de reclamació/denúncia als establiments comercials i en l'activitat de prestació de serveis, que va millorar la regulació i el contingut dels fulls de reclamació/denúncia i en va ampliar l'obligatorietat als establiments i empreses abans exempts.\nLa finalitat essencial dels fulls oficials de queixa, reclamació i denúncia és establir un procediment harmonitzat, sistemàtic i alhora senzill, a fi que les persones consumidores, de manera immediata al moment que duen a terme les seves relacions de consum, puguin formular fàcilment les seves queixes, reclamacions o denúncies en relació amb l'activitat duta a terme pels establiments comercials i en les activitats de prestació de serveis, sempre que pateixin alguna mena d'incidència, esdeveniment o circumstància que alteri el funcionament normal de les seves relacions de consum.\nEn conseqüència, mitjançat aquest Decret, essencialment, es persegueixen les finalitats concretes següents: D'entrada, tenir en compte la nova regulació legal en matèria de consum continguda en la Llei 22/2010, de 20 de juliol, del Codi de consum de Catalunya. En segon lloc, introduir, dins de la regulació dels fulls oficials, el concepte de "queixa" i alhora definir tècnicament millor els conceptes de "reclamació" i "denúncia". En tercer lloc, ampliar l'àmbit d'aplicació a totes les activitats empresarials o professionals subjectes al règim de col·legiació, llevat de les que siguin exercides per fedataris o fedatàries públics o pel personal que exerceixi potestats públiques, sempre que sigui retribuït mitjançat aranzel. En quart lloc, tenir en compte les modalitats de relació de consum en les quals no hi ha presència física simultània de la persona consumidora i l'empresari o empresària. En cinquè lloc, establir un sistema de tramitació dels fulls en funció de si es tracta d'una queixa, d'una reclamació o bé d'una denúncia. A banda d'això, cal tenir en compte les diverses modificacions normatives referides a la necessitat que les persones consumidores, en cas que hagin patit alguna mena d'incidència, esdeveniment o circumstància que hagi afectat la seva relació de consum, s'hagin de dirigir, d'entrada, a l'empresari o empresària que ha de donar resposta a la queixa o reclamació formulada en el termini màxim d'un mes.


Una vintena de treballadores de l’Ajuntament participen en una sessió d'autodefensa | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEn el marc del 8-M\nL'Ajuntament de Reus, a través de la regidoria de Benestar Social, ha organitzat per primera vegada una sessió bàsica de tècniques d'autodefensa adreçada a les dones que treballen a la corporació municipal. L'acte s'emmarca en la programació del Dia internacional de les dones. Es tracta d'una activitat voluntària, amb un aforament de 25 persones, que aquest passat dilluns 9 de març, ha omplert la sala polivalent del centre cívic del Carme.\nUn agent de la Guàrdia Urbana de Reus, especialitzat en autodefensa pel Consell superior d'esports de Catalunya, va ser l’encarregat d’impartir la sessió. L'objectiu de l'Àmbit de violència de la Regidoria de Benestar Social, que ha organitzat aquesta sessió, és formar les participants en els principis bàsics de l'autodefensa i l'autoprotecció, per tal de prendre consciència de les pors i disposar de recursos propis per superar-les.\nLa regidora de Benestar Social, Montserrat Vilella, ha fet una valoració positiva d'aquesta nova iniciativa: "De la mateixa manera que és necessari organitzar activitats en relació amb la violència de gènere per a tota la ciutadania, també cal treballar de manera interna en les organitzacions, per tal que les dones cada cop tinguin més recursos propis a l'abast per defensar-se en cas de ser agredides en algun moment de la seva vida".\nHa estat una sessió orientada a dones sense coneixements previs d'autodefensa amb edats i condicions físiques diverses, a les quals s'ha ofert una sèrie de tècniques senzilles i fàcils de recordar. La sessió ha comptat amb dues parts, una teòrica i una pràctica. La primera part ha consistit en una xerrada amb títol 'Tècniques d'autodefensa i mesures de seguretat', en què s'han explicat conceptes bàsics i específics de l'autodefensa femenina. Durant la resta de la sessió, s’han practicat diversos moviments del cos essencials per a realitzar accions d'autodefensa.


Pam a Pam | Les Refardes\nProductes: Llavor d'horta Entrega: Per correus i recollir al local Certificat CCPAE: Sí\nÉs una agrupació de 18 finques que es dediquen a la producció de llavors locals i varietats autòctones. L'associació promou la Sobirania Alimentària des del cultiu i comercialització de llavors.\nCarrer Muntanya, 15\nÉs un alberg rural dedicat al turisme i colònies responsables. També es fan celebracions, àpats de grup, trobades d’empresa, activitats infantils i familiars, cursos i tallers. Es guien pels valors de l’ecologisme, el cooperativisme, la solidaritat, la salut, el localisme i la pedagogia.