Relat del 2n Parlem de Menas (menors no acompanyats) | Àgora Treball Social\nRelat del 2n Parlem de Menas (menors no acompanyats)\nper Alba Pirla | nov 19, 2018 | Articles d'opinió | 0 comentaris\n2n PARLEM DE….MENAS\nLaura Haro fa una magnífica crònica de les idees clau del darrer Parlem de. Un tema de màxima actualitat.\n“No se li poden posar portes al món”\nÀgora de Treball Social ens va convocar el passat dia 8 de novembre a un segon PARLEM de… MENAS, atès que la situació d’aquests infants i joves continua preocupant –i molt- al nostre col·lectiu.\nEn el mateix escenari -la cafeteria Destapa’t- i en una sala plena de gom a gom, ens aplegàvem professionals de l’àmbit social (treballadors socials, educadors socials, etc. Tècnics/ques de programes d’inserció laboral… ); de l’àmbit de la seguretat ciutadana (mossos d’esquadra, etc.) i docents i futurs professionals de la branca de les ciències socials; per parlar sobre l’arribada continuada de menors estrangers no acompanyats a Catalunya i els principals reptes als que ens afrontem.\nL’Isma, un dels impulsors de la plataforma Àgora de Treball Social i tècnic de l’Àrea de Suport als Joves Tutelats i Extutelats (ASJTET), i la Jihane, estudiant de Treball Social ens recordaven les dificultats que s’havien evidenciat en el primer Parlem de… MENAS al voltant d’aquesta realitat:\nCol·lapse en el sistema de protecció\nCatalunya focus d’atracció?\nDiàleg entre països inexistent\nPermís de residència, no de treball\nAbsència de proactivitat\nManca d’especialització dels/de les professionals\nDificultats d’accés a la xarxa de salut.\nAixí com les propostes que havien sorgit i que giraven al voltant del:\nCompromís, planificació i proactivitat de la classe política\nFormació especialitzada dels professionals\nAbordatge a nivell europeu\nRecursos sanitaris especialitzats\nEn aquest 2n parlem de, els companys van aportar dades sobre la creixent arribada d’adolescents estrangers sense referents familiars arribats a Catalunya (2016=684; 2017=1434 i 2018=2988) i el perfil d’aquests: principalment nois entre 15 i 17 anys procedents del Marroc.\nPel que fa als recursos residencials a la província de Lleida per a menors de 18 anys informaven que gairebé havíem duplicat places en els últims 10 mesos; passant de 274 places (15 llars) a les 516 places actuals (23 llars). Mentre que per a majors de 18 anys havíem passat de 19 places ( 6 llars) a les 52 places existents (12 llars).\nEn canvi els recursos humans de la Secretaria d’Infància, Adolescència i Joventut a Lleida, antiga DGAIA, encarregada entre altres, de les polítiques d’infància i adolescència de Catalunya, gairebé no han crescut (de 16 a 18 professionals al SAIA i s’ha mantingut el mateix nombre de professionals al ASJTET, 3).\nA partir d’aquesta breu presentació ens van presentar diferents titulars de premsa per obrir el diàleg entre els assistents. Ara sí… Parlem de…MENAS?\nLa gallina dels ous d’or. “Poderoso caballero es Don dinero”\nEls/les assistents plantegen que la inversió no hauria de fer-se aquí, sinó als seus països d’origen. S’haurien de buscar fórmules per a que els menors no es vegin obligats a emigrar a Catalunya posant en risc fins i tot la seva integritat física. Es menciona com en els últims anys la Junta d’Andalusia ha finançat la creació de diferents centres d’acollida de menors –principalment en la regió de Tànger- Tetuan-Al Hoceima- amb l’objectiu que aquests no haguessin d’abandonar el seu país, però es posa en dubte que aquests diners reverteixin efectivament en la protecció i el benestar d’aquests menors.\nEn el cas concret de Catalunya es recorda la creació, l’any 2006, del Programa “Catalunya-Magrib”, que també pretenia evitar que els nois emigressin del Marroc cap a Europa, oferint-los-hi formació i possibilitats d’inserció laboral al seu país. Aquest programa també va generar unes expectatives que després no van tenir l’èxit esperat. També en aquest cas es planteja en què van revertir realment aquests diners, quan en la part pràctica trobaves centres on “dormia un nen i hi havia deu tècnics”.\nActualment a Catalunya la gran part dels equipaments residencials existents per l’acollida d’aquests infants i adolescents, són gestionats per fundacions i entitats sense ànim de lucre, les quals, a més a més sembla ser que en molts casos -diuen els assistents- no estan percebent el finançament previst procedent de la Secretaria d’Infància, Adolescència i Joventut a Lleida, aspecte que afecta negativament en els menors i en els treballadors/es (endarreriments en el pagament dels salaris, etc.)\nCertament, consideren els/les professionals, que aquest es un nou jaciment que afavoreix que determinades entitats tinguin “el seu moment”; ara és un bon sector en el que invertir.\nEl preu x nen s’està convertint en un negoci?\nProjectes migratoris familiars:\n“Invertir en viajar es invertir en uno mismo y en la família”\nS’observa que, així com anys enrere la família no era un element actiu en la planificació de la marxa del menor, en l’actualitat es tracta d’un projecte familiar en que s’inverteixen els diners i el patrimoni familiar en el viatge de l’infant. Recau en aquest el sosteniment de la seva família al seu país d’origen i rep una pressió familiar i cultural important; per tant un retorn al seu país d’origen és viscut com un fracàs total pel menor.\nPotser mirant amb perspectiva forma part d’una etapa més i d’una estratègia per part de les famílies per garantir l’entrada periòdica d’uns mínims ingressos.\n“Aquí a l’home el fem nen”\nEns movem en paràmetres culturals occidentals, des dels quals nosaltres considerem aquests nois com a adolescents, però que en el marc cultural magrebí son considerats petits homes que han d’ajudar a les famílies en la seva precària economia.\nSón menors que provenen d’un context cultural diferent, amb unes característiques pròpies, una trajectòria viscuda i uns propòsits molt concrets que tenen poc a veure amb la resta de menors als quals se’ls hi presten serveis de centre d’acolliment i serveis residencials d’acció educativa perquè es troben en situació de desemparament.\n“Aquí a l’home el fem nen”. Perquè? Perquè nosaltres, des del nostre marc i paràmetre occidental, entenem que els infants i adolescents han d’estar protegits pels seus pares o familiars directes; o en cas que aquests no puguin assumir això, per l’Administració competent. Però allà això es percebut de forma diferent, socialment no són menors, i se’ls considera prou madurs com per assumir fins i tot el deure de treballar.\nPot ser que arribin aquí i s’acomodin? Som nosaltres qui els considerem “dependents”, en situació de desemparament i als quals hem de protegir i sobre els quals hem d’intervenir. Treballem la seva integració en un grup d’iguals?\nAquests infants i adolescents magrebins, igual que els menors de l’Àfrica Sots Sahariana, han assumit responsabilitats adultes, i tenen a mig termini l’objectiu d’enviar “remeses” de diners a les famílies per ajudar-les en el seu sosteniment econòmic i millora de les seves condicions.\nHi ha, però, un petit percentatge de joves que no s’adapten al nostre sistema de protecció, amb conductes de consum i altres problemàtiques de salut, segurament prèvies a l’entrada als centres d’acolliment i degudes a les seves trajectòries de vida al seu país d’origen o durant el seu trajecte migratori. Cal professionals especialitzats en l’atenció d’aquests joves.\nPreocupa també l’arribada, encara que en dimensions molt inferiors, de noies immigrants no acompanyades.\nI d’un dia per l’altre el fem adult (18+1)\n“¿Un sitio donde quedarse?”\nI en aquest “sense sentit” quan fan els 18 anys (ó els 21 anys en el millor dels supòsits) ja són adults a tots els efectes. Com l’Alícia en el país de les meravelles, quan arriben aquí entren en un món d’absurditats i paradoxes.\nLa distància entre CCAA. Barcelona! Barcelona! una metròpoli atractiva.\nAquest estiu apareixia una notícia a la premsa, concretament a l’Heraldo d’Aragó, en la que es feia ressò de la imminent obertura d’un centre d’acollida per a MENAS de 12 places; mentre que sols a Lleida hem passat de 274 places a 516 places entre febrer i novembre de 2018.\nAquest augment de places residencials respon a l’arribada d’aquests menors a grans ciutats com són principalment Barcelona i Madrid. Destins finals per uns o ciutats de trànsit per uns altres que tenen entre els seus objectius fer el salt a altres països europeus.\nLa protecció i tutela de menors també dista molt d’una comunitat autònoma o a una altra. En el cas de Catalunya, hi ha una important dedicació a aquest sector de població. Ens preguntem si… aquí hi ha més voluntat política? Fomentem nosaltres això?\nL’atenció que es facilita a aquests joves també dista molt depenent del centre d’acolliment que els acull: del nombre de joves que acull, de la localització del centre i per tant dels serveis que té al seu abast, alta rotació dels joves, del canvi de professionals constant, etc.\nTot recau en la DGAIA? És la DGAIA qui ha d’assumir tot aquest repte?\nLa inversió en polítiques socials en aquesta matèria s’està fent sense cap mena de planificació i des de la improvisació. Com treballem? No hi ha equips professionals especialitzats en aquest fenomen, ni un treball integral entre els diferents àmbits: salut, educació, treball, estrangeria, habitatge, cooperació internacional, etc. Cal una coherència i una enfocament holístic del mateix. Cal la coordinació de diferents direccions, departaments i administracions implicades.\nHem col·lapsat els centres d’acollida acollint aquests menors estrangers no acompanyats. Això pot anar en detriment de la resta d’infants que necessiten ser acollits perquè el seu nucli familiar no els hi pot garantir una protecció i una atenció adequada? Pot ser també que l’atenció a aquests menors afecti al desenvolupament d’altres polítiques com seria el desplegament de la Renda Garantida de Ciutadania (RGC)? Si és així hauríem de posar algun límit? Ens podem qüestionar això com a treballadors socials?\nÉs possible que hi hagi també un canvi en les polítiques del Govern per atendre aquests menors?\nSortosament en els últims anys, amb l’aprovació de la Convenció de les Nacions Unides sobre els drets de l’infant i el desenvolupament de la legislació en matèria de protecció a la infància està clar que hem d’atendre amb una consideració primordial l’ interès superior de l’infant.\nPerò què passarà quan adquireixin la majoria d’edat (18 anys)? O quan deixin de ser atesos des del Àrea de Suport als Joves Tutelats i Extutelats (ASJTET) (21 anys)?\nImaginaris virtuals en xarxa\nAlguns dels educadors socials que treballen als centres d’acolliment i CRAES afegeixen que els joves utilitzen les xarxes socials per projectar una imatge que dista molt de la realitat “com si aquí estiguessin de vacances”. Però no ho fem tots? La ficció és a tot arreu. L’efecte d’emmirallament que provoca sobre els seus familiars i amics del país d’origen és sense cap dubte aclaparador.\nAssalten molts interrogants: assoliran el projecte de vida què volen?, què passarà quan siguin majors d’edat?\nQuins joves entren als Programes de l’Àrea de Suport als Joves Tutelats i Extutelats (ASJTET)?\nTècnics de la mateixa Àrea i d’alguns dels seus Programes coincideixen a l’hora d’afirmar que es valoren totes les sol·licituds rebudes; encara que hi hagin conductes incíviques als centres d’acolliment, de consum, delinqüència, etc. Es prioritza, però, els casos per data d’arribada de la sol·licitud, per l’estudi i valoració que es fa del cas i atenent al projecte de futur i de vida que té el jove i a la seva implicació en el pla de millora establert.\nQuina oferta formativa tenen al seu abast?\nQuina oferta formativa tenen al seu abast? Aquí ens trobem amb un handicap important. Alguns per edat ja no tenen accés a l’etapa escolar de secundària obligatòria; els qui sí la tenen potser han d’anar a instituts on no tenen aules d’acollida; altres tampoc encaixen en estudis més adaptats degut al seu baix nivell lingüístic i competencial, etc. I el temps corre en contra seva.\nDe la mateixa manera que s’estan obrint recursos residencials cal preveure altres àrees com la formació, la salut, etc.; i com es treballarà a partir de la seva majoria d’edat per promoure la seva inserció sociolaboral.\nChakir el Homrani: ‘No només volem acollir sinó que volem poder apoderar bé els joves que arriben a Catalunya’ Com apoderem? Els recursos formatius existents els “apoderaran”? La manca de permís de treball els apodera? Cal invertir en el futur d’aquests joves i donar-los-hi sortides de futur reals.\nEl sector agrari a Lleida és un dels principals sectors econòmics de la província. Perquè no aprofitar-lo? Les persones que realitzen tasques agràries cada cop són més grans, així que en un futur necessitarem mà d’obra amb coneixement i experiència en aquest sector. Podria ser aquest un filó per aquests joves? Se’ls podria autoritzar per fer treballs agrícoles de temporada?\nS’afegeix que el mercat laboral creix en precari, i que els joves disposen de poc o cap marge de maniobra personal respecte les ofertes laborals existents, per tant cal apostar per la formació per poder tenir opció a altres feines més enllà dels treballs poc qualificats.\nPerquè no s’inverteix en recursos específics per aquests joves? A l’hora que ens genera contradiccions: Hem d’invertir en recursos específics per aquests joves?\nLa mirada des dels cossos de seguretat\nEns hem de plantejar com a societat que tenir aquests joves sense incentius, sense treball i sense sortida pot portar a escenaris de delinqüència i a la formació de futurs grups perillosos que generin inseguretat en la població.\nSón nois que migren sols, sense cap referència familiar o adulta i que provenen d’una societat amb diferències culturals importants respecte la nostra.\nL’entrada d’aquests joves a Espanya es fa de forma irregular principalment per l’Estret de Gibraltar. Arriben sense documentació que els identifiqui. Si refereixen ser menors d’edat potser que es quedin a Andalusia, porta d’entrada a Espanya, i/o que triïn, com és més habitual, el seu trasllat a grans metròpolis com Madrid o Barcelona.\nBarcelona és un pol d’atracció per aquests joves. Alguns consideren que allí tindran més oportunitats i altres arriben per motius més simples com ser aficionats del Barça, etc.\nArriben a Barcelona, algú els espera, i els acompanya directament a les dependències de l’Àrea de Custòdia i Detenció de la Ciutat de la Justícia. Fa uns mesos els joves es passaven allí hores (cel·les, passadissos, sales d’espera….), fins i tot dies, a l’espera que se’ls hi assignés per part de la DGAIA un centre de protecció.\nTambé recentment han estat dormint en diferents comissaries dels Mossos d’Esquadra degut a la manca de places existent en centres de protecció.\nFins que no es fan les proves d’edat es consideren menors a tots els efectes i se’ls ha de protegir i atendre de forma immediata.\nSi el Ministeri Fiscal determina que el jove és major d’edat, Mossos d’Esquadra traspassa aquesta informació a la Policia d’Estrangeria.\nEls i les professionals assistents al Parlem coincidim en que les proves d’edat que han de passar aquests menors, molt criticades per entitats, el síndic de greuges i les Nacions Unides, son insuficients.\nCal un treballar des de la prevenció i de forma coordinada i transversal per evitar futures situacions indesitjades: conductes de consum, delinqüència, captació pel DAESH… son nois molt vulnerables, coincidim\nAbocats al sensellarisme?\n“Atrapats al carrer”\nJa ens hem trobat des dels serveis d’atenció a les persones en situació de sense llar a Lleida ,i altres albergs i recursos de persones sense llar de Catalunya, amb trucades de preocupació i derivació dels nois per part dels/de les professionals dels centres d’acolliment, davant la imminent sortida de joves en complir la majoria d’edat que surten i es veuen abocats a situacions de carrer. No existeixen protocols de derivació, ni de sortida que evitin que aquests joves es quedin en situació de sense sostre.\nCal dotar dels recursos necessaris a l’àrea de l’Àrea de Suport als Joves Tutelats i Extutelats i repensar-la per evitar que aquests puguin esdevenir joves en situació de carrer. Creixen els recursos de protecció, però desprotegim als joves de 18+1 si no es planifiquen recursos suficients de sortida d’aquesta situació. Els recursos de persones sense llar no disposen ni de professionals experts en aquest col·lectiu ni recursos residencials adequats als joves. Caldrà repensar els serveis en clau de joves sensellar?\nAlgunes propostes per tancar la sessió Parlem…. de Menas\nPer tancar el 2n Parlem de menas, i si revisem les propostes que van sorgir en el primer http://agorats.com/ja-tenim-el-relat-sobre-parlem-de-menas/ del passat mes de febrer de 2018, és a dir, 10 mesos desprès, podem dir que no s’ha avançat gaire en aquests mesos.\nEl sistema de protecció continua col·lapsat i es segueixen creant centres d’acollida de forma continuada per intentar donar resposta a l’emergència. Barcelona continua essent un focus d’atracció i el diàleg amb els països d’origen es manté en standbye. Continuem -com no pot ser d’altra manera a curt termini- amb les dificultats inherents a la l’actual llei d’estrangeria que exclou aquests joves de la possibilitat de poder accedir a un treball, els i les professionals són contractats de forma imminent per anar cobrint els torns de cada centre de nova creació, sense poder fer una formació prèvia, molts professionals sense ; els darrers mesos diversos incidents en ciutats catalanes i el seu tractament als mitjans de comunicació, ajuda a criminalitzar aquest col·lectiu. Les dificultats per accedir a la formació, a la salut, al treball, als papers…. continuen essent evidents.\nEn les propostes demanàvem a les Administracions compromís, planificació i proactivitat de la classe política, possibilitar l’obtenció del permís de treball dels joves , formació especialitzada dels professionals, abordatge a nivell europeu, implicació de totes les administracions, recursos sanitaris especialitzats… i com que la situació segueix igual, ens mantenim en les mateixes propostes afegint:\nTreball en xarxa (real) entre tots els agents del sistema, no n’hi ha prou en coordinar-nos (en el millor dels casos) sinó que cal treballar conjuntament i en la direcció que acordem de forma individualitzada atenent a cada situació\nDetecció de necessitats (idioma, afectives, competències bàsiques, etc.) i treballar a partir d’aquestes.\nTreballar de forma seriosa la cooperació internacional i la implicació del Govern d’Espanya en la gestió d’aquest fenomen\nActuar preventivament per evitar el sensellarisme dels joves extutelats, evitant així “mals majors” que pot comportar aquest fet sobre les seves vides.\nAmb alta probabilitat al 2019 necessitarem fer un nou Parlem de Menas per veure si, certament, existeixen millores en l’abordatge del fenomen (o no).Ens han quedat plantejaments, dubtes, reflexions al tinter.\nAhir dia 18 de novembre, TV3 va emetre el programa 30 minuts “Menors lluny de casa”, el primer reportatge en profunditat sobre els menors migrants que arriben sols a Catalunya que els mostra en el seu dia a dia, i recull les veus de (gairebé) tots els agents implicats: administracions, educadors, entitats, sindicats, advocats, metges forenses i Mossos d’Esquadra. Vam trobar a faltar la veu de la Fiscalia, del Govern Espanyol, del govern del Marroc i d’associacions d’immigrants dels països de sortida dels menors, potser en un segon capítol?¿\n “Hawaa”,la primera revista feta per dones musulmanes. Pagès Editors.


L'Informatiu - Tret de sortida a la programació del centenari de la Societat de Carreters\nTret de sortida a la programació del centenari de la Societat de Carreters\nLa Societat de Carreters de Sant Antoni Abat ha donat aquest diumenge el tret de sortida a la programació del centenari de l'entitat. L'alcaldessa, Isabel Garcia, va felicitar als socis i les sòcies de l'entitat per la seva dedicació a aquesta festa "que ens permet recordar una part dels nostres orígens com a comunitat agrícola i ramadera".\nEl president de la Societat, Joan Humet, va recordar els actes que al llarg d'aquest any es celebraran amb motiu dels 100 anys. Una missa a l'Església de Santa Perpètua va inaugurar els actes de la programació. L'ofici religiós va ser concelebrat pel bisbe auxiliar de Terrassa, mossèn Salvador Cristau, el rector de la Parròquia, mossèn Jesús Corral i els antic rectors perpetuencs Josep Serra i Joan Gras.\nLa cerimònia va comptar amb la participació de la Coral Renaixença i l’Escola Municipal de Música i Dansa, que van interpretar l’ofici del mestre Perossi i els Goigs del Sant. En el decurs de la mateixa, es va beneir la nova bandera del centenari de l’entitat i 60 coques d'un quilo i 50 de 400 grams.\nUn cop acabada la missa els actes es van traslladar a la plaça de la Vila on es va celebrar el pregó que va protagonitzar l’actor Pep Plaza. Abans del pregó, el president de la Societat de Carreters, Joan Humet, va afirmar que complir cent anys "pesa però tot sortirà bé". El president va recordar totes les activitats que s'han programat en el marc del centenari de l'entitat i va destacar que el CREM dedicarà les seves jornades i que prepara un llibre que es presentarà al novembre.\nIsabel Garcia va manifestar "el plaer i satisfacció" de poder viure com alcaldessa el centenari de la Societat de Carreters, "un aniversari que poques entitats poden assolir". Va agrair als socis la seva dedicació a aquesta tradició que "és un punt important de referència". L'alcaldessa també va tenir paraules d'agraïment a la família Subirats-Solozábal que seran els abanderats de la Festa dels Tres Tombs del centenari així com als socis guardonats aquest any amb la ferradura de plata: Fermí Altayó, Antoni Cuixart, Jaume Folguera, Oleguer Llorens i Mercè Pous i les ferradures de plata amb menció especial per al col·legi sagrada família i el Centre d'Esplai Refugi.\nPosteriorment, Pep Plaza va protagonitzar el pregó amb imitacions de Joan Carles I, Mariano Rajoy, Jordi Pujol o Matias Prats i van cantar amb les veus de Tomeu Penya, Sabina, Serrat o Raphael. Durant la seva intervenció va fer referències a l'abanderat Jaume Subirats i al rellotge que s'ha confeccionat amb motiu del centenari i que serà l'obsequi de l'entitat als participants dels Tres Tombs.\nEl lliurament de les ferradures es realitzarà en el marc del Sopar de germanor i el Ball de gala que tindrà lloc el 30 de gener al pavelló d'esports i la Festa dels Tres Tombs serà, com és tradició, el primer diumenge de febrer.\nFoto: L'actor Pep Plaza va protagonitzar el pregó del centenari de la Societat de Carreters a la plaça de la Vila / Josep Cano


La tecnologia 4G pot portar problemes al senyal televisiu a Altafulla | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nLa tecnologia 4G pot portar problemes al senyal televisiu a Altafulla\nS’ha establert un telèfon gratuït 900 833 999 i una web per sol·licitar gratuïtament l’adaptació de l’antena\nL’arribada del senyal 4G a Altafulla podria afectar la recepció del senyal televisiu de la TDT (Televisió Digital Terrestre). En cas de tenir problemes en la recepció d’aquest senyal s’ha establert un telèfon i una web per sol·licitar gratuïtament l’adaptació de l’antena.\nArran de l’imminent desplegament del canvi de tecnologia 4G a la banda de freqüències de 800 Mghz, i davant la possibilitat que això provoqui problemes en la recepció del senyal de la televisió digital terrestre d’alguns usuaris, s’ha establert un procediment totalment gratuït d’adaptació de les antenes per solucionar aquestes afectacions.\nTant si es viu en un edifici col·lectiu com en un habitatge individual, el propietari, el president de la comunitat o l’administrador de finques haurà de contactar amb el Centre d’Atenció d’Usuaris al telèfon gratuït 900 833 999 o bé a la web www.llega800.es per tal que un tècnic solucioni l’afectació gratuïtament. Si els problemes persisteixen, hi haurà un termini de 6 mesos per reclamar la revisió de l’adaptació de les antenes al mateix web i al mateix telèfon.\nAmb el senyal 4G s’ha obert la porta a innovadors serveis i aplicacions, a més de proporcionar significatives millores tant en la velocitat de descàrrega, com d’enviament de dades -fotos, música o continguts audiovisuals d’alta definició- o permetre treure el màxim partit a aplicacions en línia, com els videojocs.\nAquesta xarxa avançada de telefonia mòbil introdueix dues millores fonamentals: El primer avantatge és que soluciona molts problemes relacionats amb orografies complicades on tradicionalment fallava la cobertura. L’altre avantatge destacable és la gran penetració en zones interiors dels edificis.\nLa nova generació de la tecnologia 4G també facilita la introducció de nous serveis en l’àrea empresarial i de les administracions públiques, com aplicacions empresarials en mobilitat amb alt contingut multimèdia o l’ús de la videotrucada, entre d’altres.\nA més, la cobertura més gran que abasta el 4G a la banda de 800 MHz millorarà el servei a l’interior d’edificis i serà la banda que permeti estendre geogràficament el servei de forma eficient.


El MAC localitza un crani ritual ibèric a Olèrdola\nInici Temes Actualitat El MAC localitza un crani ritual ibèric a Olèrdola\nÉs el cap tallat localitzat més al sud de Catalunya i documenta per primer cop el ritual d’exposar els caps dels enemics vençuts en territori dels cossetans\nCrani ritual d’època ibèrica localitzat a Olèrdola Museu d'Arqueologia de Catalunya\nLes darreres intervencions arqueològiques que el Museu d’Arqueologia de Catalunya (MAC) ha dut a terme a Olèrdola, a l’Alt Penedès, han donat peu a una descoberta excepcional: un crani humà seccionat d’època ibèrica que pertany aproximadament al segle III aC.\nEls ossos, trencats i localitzats en cinc fragments entre les restes d’un enderroc en una torre de la muralla romana d’Olèrdola, corresponen a la part anterior d’un crani que, segons els primer estudis, va pertànyer a un individu masculí d’entre 18 i 25 anys. Constitueix una troballa única per diversos motius. En primer lloc, el fet que els ibers practiquessin rituals d’incineració avui es tradueix en la manca de material genètic conservat, i converteix el nou exemplar en una de les poques restes humanes existents d’aquesta època que possibiliten la realització d’estudis genètics.\nEn segon lloc, és el cap tallat més meridional localitzat fins ara a Catalunya. Està relacionat amb la pràctica ritual d’alguns pobles ibers d’exposar públicament els caps tallats dels enemics vençuts com a trofeus de guerra, i se suma així als cranis enclavats d’Ullastret i de Santa Coloma de Gramenet. Ara bé, mai abans no s’havia registrat aquest costum fora dels territoris dels indigets i dels laietans, i és el primer cop que es documenta en territoris poblats per la tribu dels cossetans, de la qual formava part l’Olèrdola ibèrica.\nEl nou crani, que s’ha presentat públicament al MAC Barcelona, s’ha incorporat a l’exposició L’Enigma iber. Arqueologia d’una civilització, on es mostrarà fins al 16 de gener. Després s’instal·larà al MAC Olèrdola.\n11 peces de l'exposició 'L'Enigma Iber. Arqueologia d'una civilització'


Més de 100 persones han participat a la recollida de mostres al Camp Nou per a un estudi de prevenció de nous contagis de COVID-19 | Fundació Barça\nMés d’un centenar de persones han pogut participar en l’estudi de prevenció de nous contagis del Covid 19, que està portant a terme la Fundació Lluita contra la Sida i les Malalties Infeccioses, a través de la unitat mòbil de recollida de mostres que durant un mes ha estat ubicada al aparcament del Camp Nou. Els responsables de l’estudi han valorat molt positivament l’acció i la participació ciutadana així com la col·laboració amb les diverses entitats que han participat per fer-ho possible.\nEs tracta d’un estudi destinat a testar una combinació de fàrmacs que limiti la transmissibilitat del virus. L’estudi compta amb la col·laboració de l’Hospital Germans Trias, l’Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa, l’Institut Català de la Salut, el Departament de Salut, el Centre d’Estudis Epidemiològics sobre les ITS i Sida de Catalunya (CEEISCAT), Laboratoris Rubió i Laboratori Gebro.\nL’assaig clínic, liderat pels doctors Oriol Mitjà i Bonaventura Clotet, pretén provar l’efectivitat d’un tractament preventiu a partir de la hidroxicloroquina, un fàrmac utilitzat per prevenir la malària. Es vol comprovar si aquest medicament impedeix que les persones que han estat en contacte amb una persona infectada desenvolupen la malaltia o ho fan d’una manera més suau.\nEls prop de 3.000 voluntaris que han participat en aquest assaig s’han dividit de manera aleatòria en dues branques: la branca de tractament i la branca control. A les persones que tenen la infecció se’ls fa seguiment domiciliari, proporcionant la medicació quan s’escau. En el cas dels contactes, a qui també s’ha de fer seguiment i administrar-los el fàrmac, se’ls podia oferir atenció domiciliària però ha resultat més àgil adreçar-los a un dels punts d’atenció de l’estudi, que s’han situat a diversos emplaçaments a peu de carrer (com el que estava ubicat al Camp Nou). Sempre amb cita prèvia amb els investigadors, en aquests punts s’han extret les mostres i s’ha administrat la medicació sense que els participants hagin hagut de baixar del cotxe. D’aquesta manera, es minimitza el risc de contagi.\nDoctora Maria Ubals, coordinadora de l’estudi Covid 19\n“L’estudi del Covid 19 vol donar les gracies a les persones i institucions que ens heu ajudat a realitzar l’estudi clínic, en especial als centres d’atenció primària, que ens heu cedit instal·lacions i professionals, que ens heu ajudat a recollir les mostres i administrar el tractament que estem estudiant”.\n“També agrair a la Fundació Barça la cessió d’un espai tant emblemàtic com el Camp Nou i que ens ha sigut de molta ajuda per prendre mostres i administrar el tractament a més de 100 voluntaris, dels 3.000 que han participat a l’estudi, sense tot aquest corrent de solidaritat la nostra feina no hagués esta possible”.\n16 de maig 2020 La Fundació Barça, seleccionada per la Xarxa Espanyola del Pacte Mundial com una de les entitats referents amb iniciatives contra la COVID-19


La Teixonera i Sant Genís guanyen espais veïnals amb el Pla de barris | betevé Web\nRedacció btvnotícies dimarts 1 d'agost, 2017 , 15.27\nLa rehabilitació de la Bòbila Carmen com a local d’entitats o la recuperació dels entorns de Can Soler són dos projectes destacats\nEls veïns de Sant Genís dels Agudells i de la Teixonera veuran en els propers anys com la inversió i els canvis arriben als seus barris. L'Ajuntament destinarà 15 milions d'euros a millores tant urbanístiques com projectes d'educació o salut. A Sant Genís es reurbanitzaran diversos espais públics malmesos, entre els quals l'entorn de la masia de Can Soler, i també es tiraran endavant projectes relacionats amb la gent gran en un barri amb un índex d'envelliment alt. Pel que fa a la Teixonera, s'hi construirà una escola bressol, es rehabilitarà la Bòbila Carmen i es reformarà l'espai esportiu conegut com la Campa.\nPer la regidora d'Horta-Guinardo, Mercedes Vidal, aquest Pla de barris és "una inversió molt ambiciosa" a repartir entre dos barris "amb necessitats urgents i desatesos durant anys". Vidal ha presentat aquest matí la trentena d'intervencions que es faran a la Teixonera i Sant Genís dels Agudells en un entorn que no era casualitat, al costat de la Bòbila Carmen. Aquesta antiga fàbrica de totxos es rehabilitarà per ser un local on acollir totes les entitats de la Teixonera. Els veïns fa anys que reivindiquen aquest espai per a usos comunitaris.\nEl barri també guanyarà una escola bressol, encara sense ubicació, així com millores urbanístiques al carrer i la instal·lació d'escales mecàniques en punts conflictius per a un veïnat envellit. De fet, Sant Genís dels Agudells també té les mateixes necessitats de fer accessible la topografia. La zona és el segon barri de Barcelona amb l'índex d'envelliment més elevat, per darrere de Montbau. "No és el mateix viure a l'Eixample sent una persona gran que a Sant Genís i per això els veïns ens demanen rampes, escales mecàniques i ascensors", ha explicat Mariona Prat, coordinadora del Pla de barris a Horta-Guinardó.\nUn dels projectes més importants que es duran a terme a Sant Genís dels Agudells és la millora dels entorns de la masia de Can Soler, on ara hi ha un camp de futbol abandonat. La zona mostra un aspecte molt degradat. Els veïns en decidiran en un procés participatiu els usos concrets però és clar que l'espai ha de resoldre el dèficit d'equipaments esportius, de lleure i àrees comunitàries tant per a les famílies, com els joves i la gent gran. A partir de l'octubre es preveu tenir-ne el projecte executiu.\nAV Sant Genís dels AgudellsAV TeixoneraPla de Barris


Les històries dels Encants a "Encants i miralls de Barcelona" | betevé\nLes històries del Mercat al llibre “Encants i miralls de Barcelona”\nEl llibre recull la història dels Encants a través de fotografies, textos documentals i relats\ndissabte, 20 de març del 2021, a les 15.25\nEl Mercat dels Encants és un dels espais més emblemàtics de Barcelona i un reducte de la ciutat que recull objectes plens de vida. La història del mercat, la seva arquitectura i la part més humana ara formen part del llibre “Encants i miralls de Barcelona”.\nFotografies d’abans i ara\nEl llibre s’estructura al voltant de fotografies de Rafael Vargas, que fa anys que captura imatges del mercat a través de la seva càmera. Explica que quan va saber que els Encants Vells desapareixerien li va entrar un neguit: “Això ho ha de veure la pròxima generació” i, per això, va començar a documentar-ho.\nTambé ha fotografiat el nou espai que, assegura, manté l’essència de l’antic. A més, l’arquitectura dels Encants Nous dona sentit al títol del llibre: “Els miralls dels Encants reflecteixen la vida de la ciutat i dels ciutadans que passen per dins. A través de la coberta i dels miralls que hi ha al terra, que procedeixen de la vida d’altres persones.”\nQuè s’amaga darrere els objectes?\nEl llibre, a més de fotografies, recull una explicació històrica i documental sobre la transformació del mercat, però també plasma històries imaginàries sobre les persones que hi passegen o hi treballen. La cineasta i escriptora Victòria Bermejo és una habitual dels Encants: “Portava molt temps observant i inventant vides, i això ha estat el principi d’aquesta història. Aquest mercat és la meva passió”.\nA través de relats, Bermejo narra “què passa quan la gent es creua o què passa amb el personal que hi treballa”. En definitiva, dona una nova vida als objectes que alguns ja no necessiten, però que passaran a formar part d’altres vides.\nLa flexibilització de les restriccions ha permès aquest dissabte que centres comercials i botigues no essencials puguin reobrir, com el Mercat dels Encants. Els clients habituals en tenien ganes i en alguns casos han fet gairebé una hora de cua.\n— Encants Vells — fotografia — llibres — mercats\nCues de gairebé una hora en la reobertura del Mercat dels Encants en cap de setmana\nLa Filmoteca exposa foto fixa dels anys 40 del cinema espanyol\nEl folklore electrònic de Rodrigo Cuevas, al Palau de la Música\nEl record de Carles Flavià\nL’únic orgue Cavaillé-Coll de Catalunya ja està instal·lat a la cripta de la Sagrada Família\nUna exposició mostra dissenys fets amb biomaterials de restes alimentàries del Poblenou\nEva Arderius, directora d’Informatius de betevé\nEl so avantguardista d’Interplanetary Criminal


Interior renova d’urgència la cúpula de la Policia Nacional a Catalunya | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nInterior renova d’urgència la cúpula de la Policia Nacional a Catalunya\nEl Govern espanyol treu a concurs la plaça de cap superior; l’actual es jubila al setembre\nBarcelona / Madrid 27 AGO 2018 - 21:56\tCEST\nEl ministre de l'Interior, en una visita que va fer a Algesires el juliol passat. EFE\nEl Ministeri de l’Interior ha decidit renovar amb caràcter d’urgència part de la cúpula de la Policia Nacional a Catalunya. La Direcció General de la Policia ha convocat aquest dilluns un concurs per triar pel procediment de lliure designació el cap superior a Catalunya, és a dir, el màxim responsable de la Policia a la comunitat. Aquest càrrec l’exerceix actualment el comissari principal Sebastián Trapote, que es jubila el 6 de setembre. Interior ha adjudicat aquest mateix dilluns —també pel procediment d’urgència— la plaça de cap provincial de Barcelona al comissari principal Alfonso Navarro, fins ara destinat a Aragó.\nLa resolució per convocar la plaça de cap superior —que porta data del 24 d’agost— s’ha publicat a l’Orde General de la Policia. Com que es tracta d’un procediment d’urgència —malgrat que la jubilació de Trapote era previsible—, els candidats disposen de només una setmana per presentar-se. Un portaveu de la Policia a Catalunya no ha pogut aclarir si ja s’hi han presentat candidats i recorda que es tracta d’“un càrrec de confiança”. Fonts policials expliquen que la substitució de Trapote es pot explicar, en part, pel canvi de Govern.\nLa renovació de la cúpula policial arriba després d’un any especialment complicat per a la Policia Nacional a Catalunya. El dèficit crònic d’agents de policia que arrossega es va incrementar en l’últim concurs per cobrir vacants, resolt al maig, que es va saldar amb 471 places desertes. A més, 260 policies van demanar el trasllat a altres regions. Interior va haver d’enviar al juny 567 agents novells per contrarestar les vacants.\nPerò, sobretot, ha estat complicat pel procés i les seves conseqüències. El comissari Trapote va participar activament en les reunions amb les autoritats judicials i la resta de cossos policials per coordinar la criticada estratègia davant del referèndum de l’1 d’octubre, declarat il·legal pel Tribunal Constitucional. Trapote, amb més de 40 anys d’experiència, va assumir el càrrec el juliol del 2015. En un acte públic al febrer, Trapote va defensar la “neutralitat política” i que s’evitin “actuacions arbitràries”.


El Sr. Postu serà el pregoner de les Festes de la Tardor de\nEl popular personatge ha rebut desenes de missatges celebrant la bona notícia\nper Redacció divendres, 9 d’agost 2019 - 14:10h\nEl Sr. Postu està molt content. I la veritat és que no és per a menys. Segons ha confirmat ell mateix a través de les xarxes socials, serà el pregoner de les pròximes Festes de la Tardor de Lleida.\nDesprés de treballar durant ja diversos anys per la ciutat de forma altruista, endegant campanyes solidàries, creant les populars #PostuXapes i fent riure amb mil i un acudits a tots els lleidatans, el personatge més famós de la ciutat podrà rebre com es mereix l'escalf de tota la ciutadania.\nDesenes de missatges felicitant-lo per la bona notícia\nEl regidor de Cultura de l'Ajuntament de Lleida, Ignasi Amor, ha manifestat a través del seu perfil de Twitter que: «S'ho mereix, per tants anys lluitant per recaptar diners per les associacions, pels somriures que arriba a provocar i si volíem donar-li un toc festiu, no se m'acudia una persona millor per començar aquest canvi de model en els pregons de Festes Majors de la nostra ciutat».\nS'ho mereix,per tants anys lluitant per recaptar diners per les associacions,pels somriures que arriba a provocar i si volíem donar-li un toc festiu no se m’acudia una persona millor per començar aquest canvi de model en els pregons de Festes Majors de la nostra ciutat. https://t.co/fnl346qAqS\n— Ignasi Amor (@ignasiamor) August 9, 2019\nEls missatges de felicitació i d'alegria per aquesta bona notícia no s'han fet esperar, i han estat desenes de persones les quals han volgut celebrar la decisió de la Paeria de fer-lo pregoner. Davant l'allau de missatges, el Sr. Postu no ha pogut fer més que agrair totes les paraules de suport rebudes i manifestar que és «un orgull» poder protagonitzar aquest paper tan important per a la ciutat. Així doncs, ara només queda esperar al fet que arribin les tradicionals festes de Sant Miquel a Lleida per a veure al Sr. Postu donant un pregó de la ciutat a la ciutat que tant estima.\nEl paio s’ho mereix. Enhorabona, @PostureigLleida! https://t.co/oUgnzXhHm1\n— Albert Velasco (@velasc_alberto) August 9, 2019\nL'honor és meu, estic súper emocionat https://t.co/mbEn2d7utt\n— Postureig de Lleida (@PostureigLleida) August 9, 2019\nIAPLEC #postuxapeshttps://t.co/Kf9Ar2yVvO — Aplec Caragol Lleida (@AplecCaragol) August 9, 2019\nEl conflicte per la pancarta en suport dels polítics presos de la Paeria arriba fins a la Fiscalia


Les XI Jornades tèxtils i de puntaires reuniran un miler de persones i omplen el monogràfic sobre tenyit de seda | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLes XI Jornades tèxtils i de puntaires reuniran un miler de persones i omplen el monogràfic sobre tenyit de seda\nDj., 13/10/2016 - 14:36\nLes Jornades tèxtils i de puntaires tindran lloc del 14 al 16 d'octubre, en la que és la seva onzena edició. Se centraran en la seda, i de fet el monogràfic que donarà el tret de sortida a les jornades, aquest divendres al matí, tractarà sobre el procés de tenyit d'aquest teixit. Davant l'elevada demanda, ha explicat el conseller de Cultura, Salomó Benchluch, s'ha decidit repetir el taller també a la tarda del mateix divendres. De fet hi ha persones que vénen a Andorra expressament per fer aquest taller i ja l'esperen des de fa dos anys, tenint en compte que les jornades són biennals. Així ho ha assegurat la responsable del Taller tèxtil i de vidre, Maite Estévez, el centre que organitza les jornades.\nEl "plat fort" dels actes d'aquest cap de setmana tindrà lloc el diumenge a matí, a la Sala Prat del Roure. Tal com ha informat el conseller, a la trobada de puntaires s'espera a 500 participants, molts dels quals de Catalunya i que, juntament amb familiars i amics, portaran fins a 1.000 persones a la parròquia. Durant la trobada també hi haurà actuacions de l'Esbart Santa Anna i el VIII Concurs de punta contemporània, 'La ruta de la seda'. A més, durant el dissabte i paral·lel als tallers, que surten al carrer (a la plaça Coprínceps), es faran animacions per Vivand. Per tot plegat, Estévez ha destacat l'augment de la qualitat d'aquest esdeveniment en relació a edicions anteriors.\nBenchluch ha volgut defensar la importància del Taller tèxtil i de vidre de la parròquia, "únic al país i un dels pocs fora de les nostres fronteres". "És un esforç mantenir-lo", ha explicat, "però és molt gratificant perquè donem a conèixer activitats artesanes, algunes ancestrals". Actualment el taller compta amb vora 90 alumnes.\nEscaldes-Engordany rep un fons de jazz de la família Pantebre, que conformarà una futura aula a Fiter i Rossell\nEscaldes-Engordany comptarà l'any que ve amb una nova xarxa de calor per abastir l'equivalent de 360 llars


La Regidoria de Comerç organitza la I Escola de Comerç amb una elevada participació – RiberaTV\nAlzira, 15 de maig de 2018.- Des de hui, 15 de maig, i fins el 31 d’este mes té lloc a IDEA l’Escola de Comerç. Es tracta d’un programa de formació i capacitació que ha estat desenrotllat per experts en la matèria dins de les diverses àrees de negoci i dirigit als comerços i serveis locals.\nL’aforament de la primera Escola de Comerç ha sigut sobradament cobert, “fet que ve a demostrar que els comerciants de la nostra ciutat estan interessats a rebre tota la formació necessària per tal de millorar les seues expectatives de futur”, segons lsabel Aguilar, vicealcaldessa i regidora de Comerç.\nLes jornades arranquen hui amb la presència de Jordi Tormo, en representació del CEEI Valencia. Al llarg dels pròxims dies hi haurà una sèrie de tallers que s’iniciaran hui a càrrec de Pablo Ferreirós, consultor de màrqueting, amb “Aplica el neuromàrqueting per a vendre més i millor”.\nEl 17 de maig, “Definix l’estratègia de màrqueting del teu negoci”, amb Ramón Ferrandis (CEEI Valencia).\nEl 24 de maig, “El teu establiment és la teua millor presentació”, amb Izaskun Goyeneche (consultura de comerç minorista).\nL’última setmana tindran lloc els tallers: “Gestiona de forma eficaç el teu negoci: persones, processos i tecnologia”, a càrrec d’Isidro Campo (CEEI Valencia), el 29 de maig, mentre que el dia 31 i per a clausurar l’Escola de Comerç s’impartirà el taller “Millora la gestió econòmica i financera del teu negoci”, amb Paqui Frías (CEEO Valencia).\nLa Regidoria de Comerç organitza la I Escola de Comerç amb una elevada participació added by Ribera Televisió on 15 Maig, 2018


La celebració de la Hispanitat es va crear contra la Segona República Espanyola i per destruir-la. Quin sentit té, doncs, que la transició l'emblanquinés i que l'esquerra espanyola avui continue sense repudiar-la?\nEls conceptes polítics tenen història i l’anàlisi d’aquesta no només els explica en el seu temps sinó que serveix per a explicar també la influència que tenen en el present. És el cas, pertinent avui, d’aquesta ‘Hispanitat‘ que sorprenentment celebra com si res la progressia espanyola i que no només és un argument recurrent del franquisme, sinó que és un argument, un concepte, nascut precisament contra el republicanisme i contra les idees progressistes.\nSituem-nos. La pèrdua de les darreres colònies espanyoles d’Amèrica és el punt clau per a entendre l’evolució fins avui de la idea d’Espanya. Com bé explicava ja el 1912 Rafael Maria de Labra, amb la signatura del Tractat de París, ‘Espanya va perdre el seu caràcter de nació americana’. Aquest és un llenguatge que avui ens pot estranyar –en definitiva tot el que va més enllà de la nostra vida biològica ens estranya– però que cal entendre si volem entendre bé què passa avui. Espanya es veia a si mateixa com una nació que havia evolucionat a partir de ser un imperi i no es concebia a si mateixa com una nació europea. Recordeu, sobre aquesta qüestió, la frase amb què comença la tan exageradament adorada Constitució de Cadis: ‘La nació espanyola és la reunió de tots els espanyols d’ambdós hemisferis.’ Aquesta existència de la nació en dos hemisferis, a Europa i Amèrica, es veia com a consubstancial a l’existència d’Espanya com a nació. I era el contrapès necessari a l’obsessió i el complex de no ser considerada com a veritablement europea pels altres europeus.\nPer això, quan Espanya, menys d’un segle després de proclamar-se constitucionalment un poble en dos hemisferis, és derrotada a Cuba i perd per tant la condició de ‘nació americana’, el sotrac serà immens, com no n’hi ha hagut cap altre de semblant a la història. Ben aviat, com a reacció, apareixeran dos moviments que ens marcaran i ens marquen profundament encara fins avui: el colonialisme compensatori al Marroc, d’on eixirà de manera directa el franquisme, i l’intent de reconstrucció de l”Espanya americana’ a partir de la Hispanitat. Avui m’interessa aquest.\nEl concepte de la Hispanitat apareix precisament enmig de la confusió i el desconcert de la pèrdua de les darreres províncies americanes. El formula Unamuno el 1909, però a partir de la segona dècada del segle derivarà, sobretot de la mà de Ramiro de Maeztu i la seua tenebrosa idea de la ‘reconquesta espiritual’, en la base de la ideologia nacionalista espanyola, profundament reaccionària.\nContra aquesta tesi intenta emergir una visió alternativa progressista i sensata que intenta bastir un projecte multilateral, en considerar per igual l’Espanya europea i les repúbliques americanes. Aquest, i no el de la hispanitat racial i nacionalista, és el projecte de la Segona República Espanyola, del govern d’Azaña i molt en concret de Luís de Zulueta. Zulueta dibuixarà un escenari de cooperació, pau, democràcia i progrés en què l’Espanya que havia quedat a Europa només era una més, i no pas la principal, en el conjunt de les nacions independents que havien aparegut dins l’Espanya ‘dels dos hemisferis’. Aquest és un projecte completament abandonat després per tothom, però que hauria de servir com a mínim perquè l’actual esquerra espanyola s’adonés del greu error que comet no oposant-se a celebracions com les d’avui –cosa que ja sé que no passarà mentre continue renunciant a analitzar de manera crítica la seua pràctica nacionalista espanyola i fins i tot el mateix concepte nacional d’Espanya.\nÉs enmig d’aquest intent de canviar el debat, que el 1934 Maeztu va reaccionar tot publicant el pamflet ‘Defensa de la Hispanidad‘. Aquest era un text doctrinal on la dreta extrema interpreta el passat com una proposta de futur: ‘Los pueblos hispánicos no hallarán sosiego sino en su centro, que es la Hispanidad.’ La nació espanyola tenia, doncs, com a missió la projecció universal del catolicisme –contra l’Europa luterana– i la recuperació dels valors associats a l’imperi, entre els quals i de manera molt destacada hi havia la jerarquia i un concepte molt mascle i masclista de l’honor, repudiant el liberalisme, el debat i la raó il·lustrada. Bàsicament això que avui veiem que expressen el Tribunal Suprem espanyol i el poder judicial.\nAquesta doctrina va ser l’aliment principal dels moviments reaccionaris que van desembocar en el franquisme, el cop d’estat del 1936, la guerra i la dictadura. I personatges com Ramiro de Ledesma o Ernesto Giménez Caballero la van desenvolupar encara més, incorporant-hi un profund component anticatalanista. I agitaren ja aleshores els carrers de Madrid, molt de la mateixa manera com passa ara. Els moviments reaccionaris catòlics, però sobretot el falangisme amb aquella idea de la ‘unitat de destí en l’universal’, acabarien per donar forma política concreta a l’esguerro. Del que es tractava, segons ells, era de superar el repte que plantejava ja aleshores el nacionalisme català tot recuperant el mite de ‘l’Espanya major’, és a dir l’Espanya americana. I alimentant, de pas, un neocolonialisme econòmic i cultural que també va fracassar en aquell moment a Amèrica i que curiosament només funcionaria uns pocs anys amb el PSOE de Felipe González –i ves que no deixa de ser significatiu això.\nLa Hispanitat, així, va esdevenir una arma ideològica de primer ordre contra la Segona República, contra aquella república que la dreta reaccionària veia com a laica, secularitzadora i liberal, a banda de roja, maçona, separatista i tot allò. I sobretot va esdevenir la referència mítica i legitimadora de la dictadura, quan Franco va guanyar la guerra.\nMítica però ben activa. Serrano Suñer, partidari dels nazis, la va fer servir en una versió anti-Estats Units, per intentar que Franco entràs en guerra al costat d’Alemanya i el Japó, com a venjança contra el paper de Washington a la independència de la província espanyola de Cuba. I el règim es va esforçar a bastir amb aquest concepte un mite sobre què és Espanya, que tots els qui ja tenim una certa edat vam pair i interioritzar a l’escola franquista –aquells llibres il·lustrats amb els reis catòlics, Colom descobrint Amèrica, la reconquesta i la glòria imperial que tots vam mamar i que per increïble que puga semblar encara avui forma part del currículum escolar a moltes zones de l’Espanya profunda.\nAllà ens van inculcar la idea que la història d’Espanya, i molt en particular la Hispanitat, era una successió de fets gloriosos i miraculosos, únics, al servei del catolicisme i alimentats gairebé per déu en persona, que conferien a Espanya una missió universal davant la qual les particularitats ‘regionals’ eren una cosa no només ínfima sinó anti-natura i ridícula. Com remarca el professor de la Universitat de Florida, Santiago Juan-Navarro, tot es pot acabar resumint a la frase: ‘Una sola fe, en una sola llengua’, extreta amb gran perspicàcia del text que Amparo Rivelles fent d’Isabel la Catòlica pronuncià al film Alba de América, estrenat el 1951: ‘Llevaremos sangre generosa para alumbrar la noble familia de las Españas y por encima del mar y del tiempo nos atará siempre una sola fe, en una sola lengua: será el milagro más hermoso de todos los siglos’. El miracle més bonic de tots els temps, doncs, és tenir una sola fe, és a dir, caminar tots junts sense el recurs emprenyador a la raó, el debat o la diferència, i expressant-nos en una sola llengua, que és evidentment el castellà. Ja sabeu d’on mama Ciutadans…\nTot això no és de cap manera només un repàs històric, cosa del passat. Perquè el desacomplexament d’aquesta idea reaccionària d’Espanya que avui encarna sobretot Vox, però que ja xopa la majoria de la societat espanyola, funciona molt bé perquè té ben viva aquesta arrel que ningú no ha volgut extirpar. I aquesta arrel la té, sobretot, perquè la transició, com es fa clarament visible en un dia com avui, no només no va alterar, modificar ni destruir les bases ideològiques del franquisme, sinó que les va emblanquinar, les va dignificar, de la mateixa manera que va emblanquinar i dignificar les institucions de la dictadura.\nQue només això explica com el 1981 en comptes de marcar un trencament radical amb els seus lemes, en comptes de penalitzar la ideologia franquista encara que només fos per prevenir aquesta seua reaparició que vivim avui, en comptes d’extirpar les bases del nacionalisme reaccionari espanyol, van les corts democràtiques i decideixen ni més ni menys que la festa nacional espanyola continue sent el dia de la Hispanitat, el mateix dia que es va voler instaurar precisament contra la república del 1931 i per a destruir-la. Res no és innocent i aquelles noces duen aquests bescuits.\nPS. Com cada dilluns Joan Ramon Resina ens regala un article per emmarcar. Aquest d’avui (‘Privats d’ànima’) sobre els qui demanen al president Torra coses fora de trellat. No es pot explicar millor.\nCom els lectors saben, a VilaWeb dediquem fa temps esforços a promocionar el fotoperiodisme. I és en aquesta línia que us oferim aquest extraordinari treball sobre els vaquers del Pirineu que ha fet una de les nostres fotografes, l’Adiva Koenigsberg.\nDeixeu-me completar encara les recomanacions d’avui amb aquesta entrevista a la batllesa de Paiporta, Isabel Martín. Tots recordaran que va ser amenaçada personalment per un comandant de la Guardia Civil que va animar per whatsapp els seus homes a trencar-li les cames i la cara. Martín ha parlat amb Esperança Camps a qui expressa la seua estranyesa pel fet que aquest personatge continue pel carrer armat d’una pistola i s’haja arxivat la seua demanda d’investigacions…\nAmb tot, Espanya difícilment aconseguirà continuar pertanyent a una Europa que comença a veure quant li costarà mantindre-la viva. De manera que només hi ha la solució que han triat les antigues colònies. Marxar i mantindre’s tan apartades com puguen de tant fanàtics veïns. És cert. Molta gent d’aparença normal i que fins i tot tenen alguna mena d’estudis, comencen a demanar una nova dictadura “per a tornar les coses al seu lloc natural”.\n11.10.2020 | 23:23\nPer fí hi entes que vol dir”unidad de destino en lo universal”!! Una mica més i faig salat. Un anàlisi molt interessant. Instructiu perquè tot encaixa, i explica el meu neguit.Gràcies.\n12.10.2020 | 00:31\n“VEINTE NACIONES CORONAN TU SIEN”\nAixí vaig aprendre geografia a l’escola de Maristes que vaig anar. També de que és el dia de “La Hispanidad”, altrament anomenat “Dia de la Raza” (no se si de porcs o de que).\n“Una sola fe, una sola lengua”, per posar banda sonora a la pel·lícula obligada “Alba de América”, va formar part de la meva formació en els Maristes. Ara acusats de pederàstia per part de mestres llogats.\nEls alumnes de la meva fornada, no haviem sentit mai aquests mot, però sabiem que haviem de protegir-nos d’algun “Hermano” que tenia els dits molt llargs.\nActualment el capdavanter de la idea del “nacional catolicismo”, es el president de la conferencia episcopal, el suposadament respectable cardenal Omella.\nAvui a España és festa grossa. (Repic de tambors). Es compleix el primer aniversari d’un fet que va convertir l’exercit español en l’estrella de tots els medis periodístics del mon durant uns quants dies. Per honorar al monarca, el millor paracaigudista del mon es va estavellar contra un fanal davant de la tribuna d’autoritats que presidia la desfilada de la cabra.\nI així ha quedat demostrada per sempre més amen, la grandesa d’España Cada any es farà la celebració d’aquest aniversari.\n12.10.2020 | 00:58\nÉs que la Transició va ser del franquisme amb Franco al neofranquisme sense Franco. Va ser una rentada de cara i una actualització del règim sorgit del 18 de juliol de 1936.\nSi no es va tocar l’exèrcit, la judicatura, la policia ni la Monarquia instaurada pel general Franco, perquè s’hauria d’haver revisat la ideologia profunda nacional espanyola que era el que és volia preservar amb la comèdia de la transició?\nUna excel•len editorial que caldrà rellegir més d’una vegada.\n12.10.2020 | 01:01\nLlegiexo i em documento dés de fa relativament poc. Pertànyo a la genració x, de la qual quan en jubili faré un llibre, perquè ens engloben com a pack, i jo mai me n’ he sentit part. Tampoc de les anteriors ni posteriors. Ara bé, puc aportar i això probo sempre, d’ aprofitar l’ editorial per aportar la part més simple, més mundana del que planteja. El meu millor amic dés de ja qüasi 30 anys, és un home fill d’ una familia andalusa de Montornès del Vallès. Gent molt treballadora, que no els agraden els conflictes, però que els van incunculcar uns valors. Després de 30 anys ens hem discutit a crits. Jo li he retret que si m’ estima és perquè jo vaig dissimular la meva nació, i ell a crits m’ ha respos que com puc ni tant sols pensar això si per molt que ell que ell es sentí Espanyol, quan surt de Catalunya mataría a qualsevol que malparli. I que quan ha sapigut que la llengüa està en perill, la tristor que sent malgrat no haver-la parlat és infinita. Que és conscient del que significa una llengüa, que és una manera d’ entendre el món. I que sense la llengüa catalana el seu món sería un altre.\nAmb ell aprenc que no és tant la quantitat de colons que tenim. Que en tenim i molts. Si no que molts dels que ens estimen i es senten més aprop nostre que de la resta, no els respectem suficient. Ells volen que els parlem català, i que no ens creguem diferents, que ells no són idiotes.\nAquesta és la faceta del Partal que més m’agrada : pedagogia, rigor i horitzó intel·lectual.\nEls que hem hagut de cantar el caralsol a l’escola tenim tot el que explica el nostre director impregnat a la pell i a les entranyes.\nPersonalment, la meva profunda incompatibilitat amb la”cultura” espanyola em va fer marxar a l’estranger fa trenta anys. El fet de no haver-hi de conviure, ni d’haver de justificar cada dos per tres la teva no-espanyolitat, m’ha fet una vida molt més fàcil.\nUn parell de detalls, amic Vicent..\nLa frase amb què comença la tan exageradament adorada Constitució de Cadis..Això es culpa d’alguns mitjans que ens volen ‘fer combregar amb rodes de molí’\nTot això que dius de Vox i la ‘Hispanitat’ ho veig una mica forçat. El partit aquest va ser fundat pel feixista català Aleix Vidal-Quadras(per cert , convidat a TV3 quan era nostra) fa molts anys, cap el 2005 i era un partit absolutament ‘residual’. El fracàs(sortosament) de Ciutadans i l’altre feixista Albert Rivera(molt estimat per bancs ‘catalans’ com el Sabadell) va ser aprofitat per la Faes i el seu president José Ma Aznar per a impulsar aquest nefast partit que ens vol fer retrocedir 3 Segles i mig\n12.10.2020 | 08:21\nDavant de la clara i interessant explicació d’en Vicent en vers la història d’Espanya, hom té la sensació que tots els gests en la seva negació evolutiva són pures humitats oníriques, somnis de grandesa i rebequeries com a resultat de tants objectius impossibles i lògicament fracassats. És per aquesta absurditat que cada vegada es van quedant més a la cuneta de la història i que pel seu malalt anacronisme ja són la riota del món i acabaran desapareixent no tan sols com a l’imperi sempre somniat i alcoholitzat, sinó com a país. Ja fa anys que sobreviu exclusivament gràcies a l’almoina d’Europa. L’hi queda alguna cosa més que continuar somniant?\nQue jo sàpiga només hi ha 2 hemisferis, el nord i el sud, i tant la península Ibèrica com Cuba estan al del nord.\nEn Espanya, a deferència de Catalunya, no es vav fer cap de les dues revolucions industrials. Fins i tot, les primeres mines de carbó asturianes i foneries d’Euskadi van ser iniciatives del grup financer català de la nissaga dels Girona, perquè les foneries del Poble nou no eren prou competitives per la poca cualitat del carbó del Bergadà.\nEncara avui a Madrid no entenen res de l’economia manufacturera. Recordem aquell president funcionari quan van dir: “los catalanes hacen cosas”. Perquè Rajoy, com tots els altres, idiotes no és poden ni imaginar que vol dir l’economia productiva. Espanya és l’únic estat de la UE on les principals empreses de la Borsa són d’Economia especulativa que necessita viure del BOE.\nTambé és per això que en Espanya no hi ha esquerra, i un país sense esquerra és un espai on el feixisme és el puto amo.\n“És l’economia productora imbècil”, és el que diria un Bill Clinton a un espanyol.\nVox es radio cope i el seu generalisimo Omella de Franco i del Opus.dei. Nazional.catolicism3, franquisme vivent\n12.10.2020 | 09:11\nUna gran peça periodística ben adequada al dia. No aniria malament establir com,paralel-lament , tota aquesta construcció cultural tant inflamada que sovint crema a algú, amaga els greus desequilibris econòmics del sistema i protegeix les oligarquies històriques i els seus mercenaris.\nEn sento satisfet davant l’anàlisi força profund i raonat que té l’editorial d’avui.\nDoncs despulla a nivell popular quina esta part de la raó de ser, malaltissa, de aquest cadàver anomenat Espanya.\nSi això ens i cal anem-hi a buscar el gènesi d’aquesta historieta amb els estimats “a casa seva” dels Reis Isabel i Ferran altament anomenats els Catòlics i la persecució de tot no afí moralment.\nSi algú te morbositat aconsellari la lectura d’un llibret anomenat La España Heretica\nEditat sobre els anys 85 del segle passat.\nAmb un nacionalisme supremacista tan delirant: ‘Una sola fe, en una sola llengua’ ¿com pot Espanya pretendre sobreviure encara que sigui a l’Europa actual dels estats? És com si el règim de Kim Jong Un pretengués ser un nou estat dels EEUU… L’engany del neofranquisme està esclatant pels descosits…\n12.10.2020 | 10:02\nLa festa de la Hispanitat fonamentada sobre els ciments de la conquesta, l’espoli, la falsa evangelització cristiana, les Lleis d’Índies i la dictadura de l’Estat Monàrquic, defineixen quins són els principis, els valors i els records d’una Espanya imperial que ja fa anys que va deixar d’existir.\nHispanitat com a símbol nacional-catòlic, ultranacionalista es troba vinculat amb principis imperials com: jerarquia, militarisme, centralisme, croada catòlica i intolerància enfront la secessió política o de pensament. Aquests són encara avui els valors, les essències i les grans misèries del pensament espanyol.\nResulta xocant que en ple segle XXI i, formant part de la Comunitat Europea, un Estat que diu voler ser democràtic i modern, faci possible que els polítics espanyols, ja siguin de dretes o d’esquerres, segueixin combregant, practicant i celebrant, amb orgull, aquests mateixos principis.\nEspanya no vol canviar ni pensa fer-ho, és totalment irreformable i ho porta als seus gens.\nPer a molts catalans seguir pertanyent a aquest Estat és motiu de vergonya i d’oprobi.\nJo mes aviat hu trobut una vergonya celebrar el 12 de Octubre. Las matanças , las violacions , la merda de imposar el cristianisme per la forsa de las armas\n…..la llegenda negra.\n“Una sola fe, en una sola lengua”. Vet aquí les dues idees força de la hispanitat. Paga la pena de comparar-les amb la triada nazi: “ein Volk, ein Reich, ein Führer”. En tots dos casos es condemna els altres (els diferents) com a inferiors. Això és el colonialisme nazi-feixista, que sempre tracta com a superiors als membres del HerrenVolk, i condemna els inferiors a la condició de sipais o (històricament) d’esclaus, de Gastarbeiter, d’immigrants il·legals, etc.\n12.10.2020 | 10:21\nBona relació històrica d’on estem avui dia.\nPerò, a banda de la imposada Constitució del 78, que tot i ser tutelada per l’exèrcit franquista, va semblar, i podem dir ser, un pas endavant necessari en aquell moment delicat, encara que servís també per emblanquir el franquisme, el més greu va passar uns anys més tard quan va arribar al poder un partit autianomenat d’esquerres, el PSOE.\nEn Felipe González i el seu col·laborador Alfonso Guerra, quan van gaudir d’una majoria absoluta mai més vista de més de 200 diputats, van tenir a les mans el fer una neteja de l’exèrcit, la GC, la PN, la judicatura i l’administració, totes elles farcides i cau de franquistes, que s’havien blindat a si mateixos tutelant la Constitució del 78.\nVan tenir la oportunitat de fer un Nuremberg i depurar el feixisme. Ho podien haver fet poc a poc per no crear un conflicte amb el franquisme incrustat arreu,\nD’haver-lo fet avui la seva espanya s’assemblaria a una democràcia.\nNo ho van fer, ni ells en aquell moment, ni durant els més de deu anys que van tenir el govern com a PSOE. Només per això la història els jutjarà per mentiders i hipòcrites, a més de col·laboracionistes amb el naZionalisme espanyol.\nAvui, vist on són ells, visquent dels diners de la oligarquia econòmica espanyolista, entenem perquè, i perquè col·laboren a perpetuar el pastitx del dia de la hispanitat, que no te res a veure amb el funcionament de la Commonwealth britànica.\nQuè més voldrien els adoradors de la hispanitat!!! .\n12.10.2020 | 10:59\nJo també vaig aprendre totes aquestes bestieses a l’escola ,que llavors en deien col·legi i veure aquest fragment de vídeo fa esgarrifar. Però encara fa esgarrifar més que actualment hi hagi gent i no poca, que continuïn amb aquestes idees retrògrades, deshumanitzades i de somnia-truites.\nMolt bona l’editorial!\nSón tant fatxes i fanàtics tota aquesta gent dirigint l’odi i la ràbia solament contra als catalans nacionalistes i als independentistes que no s’han adonat que existeixen unes illes en la polinèsia que són espanyoles, i que l’historiador Emilio Pastor en el any 1948 va denunciar l’oblit que patien, i que es diuen Guedes, Coroa, Pescadores i Ocea. Aquí es demostra la ignorància que pateixen tota aquesta gent, perquè si tant patriotes són, com és que no sabien l’existència d’aquests territoris que pertanyen a la ” madre patria”\nEls homes i els pobles sucumbeixen de vegades a pandèmies més mortíferes que la pesta, el còlera o el Covid. Com bé diu Francisco Sánchez, fins i tot la pàtria de Gutemberg i de Luther, de Schiller i Goethe, de Kant i Hegel, de Mozart i Beethoven embogí col.lectivament sota el lema “Ein Volk, ein Reich, ein Führer”, i tractà de bastir damunt de 30 milions de morts l’ imperi del HerrenVolk sobre els Untermenschen. L’unica cosa bona que d’allò se’n pot dir és que fou una malaltía aguda, terrible però finalment superada. El que havía de ser “El Reich dels mil anys”, Déu sigui lloat, només en visquè dotze.\nNo és doncs d’estranyar que un poble molt més visceral i primitiu, arrossegui secularment la malaltía crònica de creure’s cridat a dominar el món amb “una sola fe i una sola llengua”, amb l’exclusió de totes les altres fes i totes les altres llengües, començant per les d’aquells més propers, que no aspirem sinó a viure lliurement la pròpia fe i parlar la pròpia llengüa sense voler imposar-les a ningú. Res no és etern en aquest món, i tampoc no ho serà la malaltia espanyola, però els qui en patim les conseqüències no podem resignar-nos a esperar plegats de braços el seu guariment. Tenim el deure d’actuar.\nPensant en les eleccions. hem de consolidar i si és possible augmentar, el vot independentista. En segon lloc, procurar que la major part d’aquest vot vagi a parar a la formació liderada per Carles Puigdemont, en detriment del vot a ERC. Abandoneu, per l’amor de Déu, des d’ara mateix la idea nefasta de l’abstenció, que és el somni humit dels nostres enemics. Encara que una victòria electoral de l’independentisme no representi una variació immediata de l’escenari politic, Espanya i Europa en prendràn molt bona nota. Una davallada electoral serviría a Espanya per proclamar la “mort” de l’independentisme, missatge que Europa compraría de bon grat; NO ENS PODEM PERMETRE EL LUXE DE FER-LOS AQUEST REGAL !!!\nParal.lelament, enfortiu mitjançant l’afiliació massiva al Consell per la República, el cos electoral independentista. Feu-ho, i deixeu-vos estar d’excuses i “peròs”. Enfortiu-vos per tots els mitjans al vostre abast i demostrem que si els polítics no volen saber res d’unitat, nosaltres, el poble, la practiquem en tot allò que de nosaltres depén. No fem com ells; actuem !!!\nFinalment, organitzem-nos clandestinament, mitjançant la cooperació amb els CDR. Formem l’exèrcit clandestí que Catalunya necessita; un exércit en que tothom, home o dona, jove o vell, hi trobarà -estigueu-ne segurs- el seu lloc i el seu paper. I si tenim por, que només els idiotes no en tenen, no ens tinguem per covards; empassem-nos-la, que aquesta serà la mesura del nostre coratge. I endavant que, com diu el poeta, tot està per fer, i tot és possible.\nCarles Vinyals, una fortíssima abraçade! Som-hi!!\nSense conèixer els detalls historics això de la hispanitat sempre m’ha semblat ronec i atrotinat. El que no entenc és que els espanyolets progres, com els Podemos i alguns votants socialistes intel.ligents (que jo diria que encara existeixen, o potser ja no?) segueixin participant d’aquesta farsa i no els caigui la cara de vergonya.\nÉs la prova que això d’Espanya és irreformable!.\n12.10.2020 | 16:18\nL’article demostra clarament que ni Catalunya té encaix a Espanya ni Espanya té encaix a Europa.\nVicent, estic totalment d’acord amb el que dius, has fet una fotografia excel·lent del problema i com dic al comentari que he fet a l’article sobre Isabel Martí:\nSon els guanyadors de la guerra, això no cal oblidar-ho, mai s’ha fet neteja, han manat des de les hores i això és impossible de canviar.\nLa ideologia feixista és més difícil de curar que el càncer o la covid, és un virus pel que no hi han medicines que puguin canviar la forma de pensar de certes persones.\nQue hauria passat si Hitler i Musolini haguessin guanyat la guerra?\nAlgú te una lleugera idea de com seria hores d’ara Europa?\nGràcies per aquesta joia d’article, Vicent, rigurós i documentat com sempre. Per il·lustrar una mica aquest marc mental de colonitzador hispànic: recordo que de petit veiem en família un programa anomenat ‘300 Millones’ presentat per l’Alfredo Amestoy, un show on es ‘folcloritzava’ fins a provocar vergonya aliena (i des d’Espanya estant, és clar) els pobles llatinoamericans que conformàven la seva ‘Hispanidad’.\nSóc Daniel Bonaventura: més que article, Partal ens ofereix avui una tesi que ajuda a d’escriure una cosa que ja sabíem: el franquisme és ben viu. L’enhorabona. Dit això, trobo a faltar l’explicació (cap comentari al respecte) d’un fet clau que encara no sabem: per què Europa tolera el franquisme? Per què aquesta condescendència amb l’Espanya més tronada?\n12.10.2020 | 18:44\nNo tinc més que agrair molt l’editorial d’avui. Justament fa pocs dies, en una conversa d’amics, i des d’una mirada historicista, comentàvem quelcom semblant al respecte. Ho fèiem des de la intuïció i una mica, amb por; tot aprofitant l’espai d’intimitat i la confraternitat. I és que encara considerem un tema asprós parlar d’Espanya, de la seva identitat. Diu l’editorial que Espanya es veu a si mateixa com una nació constituïda a partir d’un imperi; i que aquesta mirada dista molt de la de la resta de nacions europees. És tan cert com que fins i tot arriba a ser contradictòria: una nació no pot esdevenir d’un imperi, molt menys si aquest inclou el pes d’una minoria colonitzant a una majoria, i menys que d’això se’n vulgui desprendre una identitat nacional conjunta. Aquesta mateixa idea apareixia en dos editorials fa cosa d’uns mesos ( al final d’aquests estiu) i va ser comentada per alguns com a part d’una discussió només teòrica i sense cap importància. I tant que té importància! En té tanta, que explica bona part del problema polític i de gestió que ara resta tan clarificat per la reacció ( o la falta de la mateixa ) davant la pandèmia que estem vivint.\nLa identitat espanyola prové d’aquesta idea reactiva. També ho apunta molt bé l’editorial d’avui: el colonialisme compensatori i la seva relació amb el paper de l’exèrcit; i la idea de la hispanitat. Tan clar com l’aigua, la resta dels territoris no castellans, són l’expressió d’aquest colonialisme compensatori que es defensa i es manté amb l’exèrcit; ben amanit tot, amb un ideari carpetovetònic lligat amb la idea d’hispanitat ( franquisme ? ). I no només és antiliberal, sinó que és també antiluterana; i per tant profundament catòlica al recés d’un concepte medievalitzat de quin ha de ser el paper polític i social de la religió catòlica. Una vertadera perla ideològica, davant la qual, fins i tot el nazisme quedava descol·locat.\nÉs ben evident que amb aquests principis, resulta impossible aixecar una nació que camini parella a l’esdevenir europeu. Només cal, anar desmuntant aquest impresentable constructe, fins aconseguir que els seus partidaris baixin el cap. La derrota i el càstig són indispensables. És doncs qüestió de futur, de democràcia, de llibertat, sí; però també és qüestió de supervivència pura i dura.\nL’obsessió i el complex d’Espanya de no ser considerada com a veritablement europea pels altres europeus.\nLa Hispanitat creada contra la Segona República.\nL’incomprensible blanquejament d’aquestes aberracions, i d’altres, per part de tots els partits polítics de l’esquerra que s’avenen, fins i tot des de 1981 “en democràcia”, a seguir celebrant la Festa Nacional aquest dia, al costat de la dreta.\nGràcies Partal pel treball erudit que m’he atrevit a resumir en dues o tres idees clau, però aquest periodisme de VilaWeb perdura i forada la pedra.\nMolt bo. El nacionalisme espanyol és el resultat d’un imperi derrotat, l’orgull i la ràbia d’haver-lo perdut.\n12.10.2020 | 21:52


Bausen / Comarca: Valle de Aran\nHabt. / Ine 2009 63\nDirección C/ Sant Antoni, s/n\nCódigo postal 25549\nTeléfono 973 64 70 24\nFax 973 64 70 24\nWeb Oficial Bausen\nWeb de Interés Dades de Bausen\nE-mail municipio ajuntament@bausen.ddl.net\nfoto por NeyZan\nEl terme municipal de Bausén, de 17,62 km², d'extensió, es troba a l'extrem NW de la comarca de Vall de Aran. Limita amb els municipis aranesos de Les al sud, i Canejan a l'est; i amb les poblacions gascones de l'Estat francès de Luishon a l'oest, i Hòs al nord. El terme és drenat per diversos barrancs. Al riu de Bausén desguassen, a la capçalera, el riu d'Es Arramèrs (o barranc de Saplan) i el riu de Cumedan, i aigües avall hi vessen per l'esquerra el riu d'Estèish, que neix a l'estany d'Era Cigalèra (2 020 m), i per la dreta el còrrec de Baderca. A la Garona, per l'esquerra, hi vessa les seves aigües el riu de Carlac, que a la vegada rep per l'esquerra el còrrec de Sacauva.\nEl poble conserva cases molt antigues d'arquitectura tradicional. La primitiva parròquia era dedicada a santa Eulàlia i l'actual, dedicada a sant Pèir Ad Vincula, és un edifici del començament del segle XVIII. La dovella de la porta renaixentista duu la data del 1709. La nau és coberta amb volta de canó i presbiteri quadrat. A l'esquerra de la porta d'entrada hi ha encastat un fragment d'estela cinerària romana (0, 54 × 0,35 m) de marbre fosc amb tres bustos en baix relleu, sota arcs de ferradura i signes astrals.\nEl municipi comprèn també el nucli de Pontaut i el lloc fronterer actualment despoblat d'Eth Pònt de Rei. Els principals sectors d'ocupació de la població són la ramaderia i l'explotació forestal, juntament amb el sector serveis. El municipi compta també amb una central hidroelèctrica. El poble ofereix una maravellosa vista pamoràmica del Baix Aran (ftes, fotos, mas info ver links)


Endesa llança una app per sol·licitar fàcilment el nou bo social\nLa nova normativa del bo social, que ofereix descomptes de fins a un 40% en la factura de la llum, implica que les persones beneficiàries de l’antic bo social han de renovar l’ajut per seguir gaudint-ne. És per aquest motiu que els clients han de tramitar una sol·licitud de renovació per tal de verificar que es compleixen els nous criteris d’assignació i, així, mantenir el descompte en la factura elèctrica.\nEn aquest sentit, i amb la voluntat de reforçar els canals per sol·licitar el nou bo social, Endesa ha llançat una nova aplicació mòbil (app) anomenada “Endesa Bono Social”, la qual facilita la tramitació d’aquesta ajuda a l’usuari. Així, seguint uns senzills passos que apareixen en pantalla, s’han d’anar fotografiant els documents requerits i el formulari s’envia automàticament. L’aplicació, que s’ha posat en marxa al setembre, ja ha rebut més de 1.500 sol·licituds a tot l’Estat i s’han realitzat més de 4.000 descàrregues.\nUna vegada Endesa rep la documentació, un equip especialitzat atén les sol·licituds, valida si s’han rebut tots els documents necessaris, fa la consulta al Ministeri d’Energia, Turisme i Agenda Digital per a la seva assignació i, si falta algun document, n’informa el client. Finalment, la companyia comunica al client la resolució del Ministeri.\nA Catalunya, Endesa compta actualment amb més de 53.000 clients ja adherits al nou bo social després de tramitar la sol·licitud, segons estableix la normativa. En aquest sentit, Miquel Funes, Director Comercial d’Atenció al Client d’Endesa a Catalunya, remarca que “és important que les persones que tinguin l’antic bo social i que compleixin els nous requisits, tramitin la documentació per continuar gaudint-lo” i afegeix que “qualsevol client també pot sol·licitar-lo”.


Preparat per a una marató de Broad City?\nEls espectadors dels Estats Units podran posar-se al dia amb Abbi i Ilana en qualsevol moment a Comedy Central. Però què passa amb la resta del món? Si no teniu cap subscripció a una xarxa de televisió nord-americana, no tindreu sort de la vostra llevat utilitzeu una VPN per veure Broad City a Hulu.\nHulu utilitza tecnologia de geolocalització per bloquejar els espectadors fora dels Estats Units. Una bona VPN emmascararà la vostra IP fes que sembli que veus des de les fronteres dels Estats Units.\nÉs important triar la millor VPN disponible perquè Hulu bloqueja les IP conegudes del servidor VPN. Les VPN que recomanem a continuació poden deixar de banda tots els blocs per accedir a Hulu.\nLa VPN adequada també serà xifrar el trànsit d’internet per protegir la vostra informació personal dels ciberassos.\nEn aquesta senzilla guia, us mostrarem com utilitzar una VPN per reproduir Broad City a Hulu des de qualsevol part del món.\n1.1 Com crear un compte Hulu des de fora dels Estats Units\n2 Per què necessita una VPN per veure Broad City des de qualsevol lloc\n3 Les millors VPN per veure a Broad City a Hulu\nInscriviu-vos a una VPN amb servidors d’alta velocitat als EUA. CyberGhostis és la nostra opció # 1!\nDirigiu-vos a Hulu i inicieu la sessió o registreu-vos.\nJa esteu preparats.\nCom crear un compte Hulu des de fora dels Estats Units\nQuan registreu un compte nou, Hulu us demanarà el vostre Dades de pagament dels EUA. Si introduïu una targeta de crèdit o un compte PayPal registrat en un altre país, es declinarà.\nHi ha una solució senzilla a això Tot el que heu de fer és compra una targeta de regal Hulu amb el mètode de pagament local abans de crear un compte. Quan Hulu us demani que introduïu les dades de pagament, seleccioneu “bescanviar la targeta de regal” al seu lloc.\nPer què necessita una VPN per veure Broad City des de qualsevol lloc\nQuan obriu un flux, Hulu comprova la vostra ubicació IP. Si teniu un Adreça IP no estatunidenca, trobareu un missatge d’error i no podreu reproduir el contingut en directe.\nUna VPN pot superar-ho enmascarant la vostra IP per semblar que hi haureu sintonitzat des dels Estats Units.\nMalauradament, Hulu també comprovarà si la vostra adreça IP pertany a una VPN. Si hi ha una coincidència, quedareu en un bloc VPN. L’única manera d’evitar la detecció és fer-ho utilitzeu una VPN premium que refresqui regularment les adreces IP.\nPodeu utilitzar la vostra VPN per accedeix a altres llocs web bloquejats i als serveis de transmissió a través del món. Tot el que heu de fer és connecteu-vos a un servidor del país on el lloc web estigui disponible i estareu a punt per anar-hi.\nPer obtenir la millor experiència de streaming possible, busqueu una VPN que us ofereixi connexions d’alta velocitat i ample de banda il·limitat. No es pot gaudir del torrent sanguini mundial amb una connexió retardada!\nLa VPN adequada també protegirà la vostra informació personal mentre estigueu en línia. Heu de triar un servei que tingui una funció Xifrat de 256 bits, un estricte sense registres policy, i una interruptor automàtic.\nLes millors VPN per veure a Broad City a Hulu\nCyberGhost és la nostra millor opció per fer streaming a Broad City. És de forma constant velocitats ràpides i ample de banda il·limitat s’assegurarà una marató de Broad City sense problemes.\nLa seva aplicacions fàcils d’utilitzar inclús incloure un perfil de streaming preconfigurat que optimitza la vostra experiència de visualització en només uns clics Els CyberGhost funcions de seguretat de gamma alta mantindreu la vostra connexió privada.\nPodeu provar-ho lliure de risc amb un generós Garantia de devolució de 45 dies. També ofereix proves gratuïtes de fins a 7 dies per a usuaris d’Android, iOS i Windows.\nMireu amb CyberGhost!\nExpressVPN és VPN més ràpida del mercat, i això realment es demostra quan transmetreu informació a Hulu. I amb ample de banda il·limitat, tu pots acomiadem retardar i les interrupcions mentre observeu les darreres escapades d’Abbi i Ilana.\nExpressVPN funciona 2.000 servidors més de 148 ubicacions, inclòs 20 ciutats nord-americanes. La seva funcions de seguretat d’última generació mantindrà les vostres dades segures.\nOfereix Atenció al client excel·lent les 24 hores del dia a través del xat en línia i també Garantia de devolució de 30 dies. Els usuaris d’Android i iOS també gaudiran de Prova gratuïta de 7 dies.\nPer obtenir més informació sobre què és això? VPN ràpida pot fer-ho, comproveu què han de dir els usuaris reals sobre ExpressVPN.\nVeure amb ExpressVPN!\nNordVPN ofereix altes velocitats, ample de banda il·limitat, i funcions de seguretat de primera línia. I amb el final 5.000 servidors en 62 països, mai us quedareu sense ubicacions virtuals.\nLa tecnologia exclusiva SmartPlay de NordVPN fa que transmetre contingut de geoblocats fàcilment. És capaç de detectar el servidor que necessiteu per ometre qualsevol geobloc que tingueu davant. També fa l’interruptor automàticament.\nImpressionant i fiable El servei integral ha obtingut excel·lents crítiques de clients de NordVPN. Podeu provar-lo sense riscos Garantia de devolució de 30 dies.\nSurfshark és un ric en funcions, pressupostari-amigable opció per streaming en Hulu. La seva xarxa de servidors global inclou servidors d’alta velocitat als EUA. A més, podeu transferir informació en alta definició gràcies a les seves ample de banda il·limitat prestació.\nSurfshark protegeix les vostres dades amb algunes de les millors funcions de seguretat, incloses Xifrat de 256 bits, un estricte política sense registres, i una automàtica interruptor de matar.\nLa seva funció CleanWeb també bloquejar anuncis, rastrejadors, programari maliciós i fins i tot intents de pesca.\nEl millor de tot, permet connexions simultànies il·limitades de manera que mantingueu tota la vostra llar entretinguda mentre trepitgeu Broad City.\nPodeu provar-lo sense riscos Garantia de devolució de 30 dies per esbrinar per què els usuaris els agrada Surfshark.\nMireu amb Surfshark!\nPrivateVPN és un servei fàcil d’utilitzar funcions de seguretat de gamma alta i connexions ràpides.\nHo és fàcil de configurar i utilitzar, convertint-la en la VPN perfecta per a principiants. Tot i que no hi ha cap suport de xat en directe, podeu fer-ho fer que un agent d’atenció al client instal·li el programari VPN al dispositiu mitjançant assistència remota si ho necessita.\nAprofiti al màxim Prova gratuïta de 7 dies i Garantia de devolució de 30 dies per provar-ho o llegir les ressenyes dels seus clients per obtenir més informació.\nSi viu o viatja fora dels Estats Units, una VPN és la forma més ràpida i segura passar l’estona amb Abbi i Ilana a Hulu.\nUna VPN d’alta qualitat pot esquivar geoblocs to accedeix a contingut exclusiu d’arreu del món, inclosos tots els vostres programes i pel·lícules preferits.\nEncara no sabeu quin és el VPN que us convé més? Recomanem CyberGhost a causa dels seus servidors optimitzats en streaming i les seves altes velocitats. Pot fins i tot prova-ho gratuïtament durant 24 hores!\nEstalvieu una part del vostre guany efectiu amb les nostres millors ofertes i cupons de VPN.\nNo sabeu què veureu a continuació? Obteniu més informació sobre com accedir als codis de pel·lícules secretes de Netflix!\nSi teniu previst una nit de cinema, consulteu les VPN més ràpides per reproduir pel·lícules en temps real.


CCOO denuncia les brutals mesures contra els fonaments de l'ensenyament que el Govern aprovarà per decret llei - CCOO Educació Pública CCOO denuncia les brutals mesures contra els fonaments de l'ensenyament que el Govern aprovarà per decret llei - CCOO Educació Pública\nHome > Untagged CCOO denuncia les brutals mesures contra els fonaments de l'ensenyament que el Govern aprovarà per decret llei\nEl ministre dóna l'esquena als fòrums democràtics del sector educatiu\nLa retallada de 3.000 milions ens retrotreu al segle passat, masificará les aules dels centres i suposarà l'acomiadament de 100.000 docents a tot l'Estat (a Catalunya es poden perdre 8.000 llocs de treball, i precaritzar més a tot el professorat substitut).\nLa Federació d'Ensenyament de CCOO denuncia les brutals mesures contra l'educació que el Govern aprovarà per un reial decret llei en el pròxim Consell de Ministres de divendres i que el ministre d'Educació ha anunciat aquest matí després de la reunió de la Conferència sectorial. És completament fals que, com ha assegurat el ministre, la retallada de 3.000 milions d'euros no sigui perjudicial per a la qualitat de l'educació i per l'equitat.\nAixí mateix, denunciem l'actitud poc dialogant del ministre, que s'ha negat a debatre una mesura d'aquest abast en les institucions i fòrums democràtics establerts en desenvolupament de la nostra Constitució, com el Consell Escolar de l'Estat i la Mesa sectorial d'Educació, en afectar lleis orgàniques i reials decrets en vigor. Es tracta d'un fet insòlit en la història recent de l'educació i que, pel seu significat, constitueix una autèntica burla a la democràcia educativa ia les competències de les comunitats autònomes, en disposar sobre qüestions, com la jornada, els complements retributius o els mecanismes per a cobrir vacants, que competeixen exclusivament a aquestes.\nUna de les repercussions més preocupants de la retallada és la modificació de les ràtios d'alumnes previstes en la Llei Orgànica d'Educació (LOE), que s'ampliaran fins a un 20% en Primària i Secundària Obligatòria, que, amb l'excepcionalitat recollida en l'article 87.2 de la LOE, farà que s'arribi als 33 alumnes per classe a primària i als 40 a l'ESO, una mesura pensada, sens dubte, per justificar el tancament d'unitats en aquests nivells obligatoris.\nLògicament, aquest increment obeeix a la decisió del Govern de reduir dràsticament el nombre de docents. De fet desapareixeran 100.000 professors, el que constitueix una veritable tragèdia per a milers de joves titulats que no podran accedir a la docència durant anys. D'aquesta manera, retrocedirem a les aules massificades dels anys setanta i vuitanta.\nLa mesura de cobrir només les baixes docents que siguin inferiors als deu dies lectius amb els propis recursos del centre afectarà negativament la qualitat de l'ensenyament i tindrà greus repercussions de cara a la Selectivitat, generant a més una desorganització en els propis centres.\nMolt ens temem que a les zones rurals desapareguin escoles amb nou alumnes o menys i fins centres rurals agrupats, el que significarà una garrotada a regions demogràfica i socialment deprimides.\nTambé rebutgem la reducció de l'oferta de modalitats del Batxillerat, amb la qual cosa molts alumnes es veuran obligats a cursar els estudis que no volen o traslladar a una altra població en el cas que el seu centre més proper no els ofereixi la modalitat que vulguin cursar.\nQuant al professorat, la retallada suposarà un retrocés històric en les seves condicions laborals, en augmentar l'horari lectiu mínim setmanal del professorat a 25 hores en Infantil i Primària i 20 en Secundària, unes mesures decidides sense negociació ia esquena dels representants legítims del professorat . És obvi que amb aquesta mesura es pretén augmentar la càrrega horària dels docents en unes aules amb més alumnat i en les quals no es podran impartir els programes d'atenció individualitzada i de suport a l'alumnat amb dificultats d'aprenentatge. Amb aquesta mesura i les anteriors l'increment del fracàs escolar està garantit.\nPel que fa a la anul · lació dels complements retributius del professorat, de la qual el ministre va dir que era conjuntural, desconeixem els detalls i el seu abast. Es necessita una major concreció per analitzar, ja que podria afectar la consolidació de nous sexennis (a més del que ja han endarrerit) o la paralització de programes.\nLa no implantació dels nous currículums dels títols de Formació Professional constitueix un altre pas enrere en el temps. Un dels elements claus per tenir una FP de qualitat és que els seus ensenyaments s'actualitzin permanent i periòdicament. Si no, els responsables del Ministeri deterioraran el bon nivell general de l'actual Formació Professional.\nFem una crida a la comunitat educativa ia la societat perquè respongui amb contundència a aquestes mesures imposades pel Govern.\nComunicat de CCOO Catalunya: CCOO de Catalunya considera, les noves mesures anunciades pel Govern central en matèria d'educació, molt més que una retallada: són una brutal agressió a l'educació\nRecull de premsa sobre les mesures anunciades pel ministre Wert (+)\nLA COMUNITAT EDUCATIVA DE CATALUNYA CONVOCA UNA MOBILITZACIÓ UNITÀRIA “Per l’educació pública, cap retallada!”\nItem Reviewed: CCOO denuncia les brutals mesures contra els fonaments de l'ensenyament que el Govern aprovarà per decret llei Rating: 5 Reviewed By: .


Ofertes Esquí en Reis a Font Romeu - Esquiades.com\nEsquí en Reis Font Romeu, Pirineu Francès\nHas estat bo / a aquest any? Si no vols estar en suspens esperant el veredicte de Melcior, Gaspar i Baltasar ... avança-t'hi! Entre les nostres ofertes d'esquí al Pirineu francès , descobriràs un munt de packs d'hotel i forfet per gaudir de l'esquí a Reis a Font-Romeu Pyrénées 2000, a preus increïblement baixos.\nL'estació d'esquí de Font-Romeu es troba en l'altiplà de la Cerdanya, entre la Mediterrània, Espanya i Andorra i entre els 1.650 mi els 2.250 m d'altitud. Gràcies al seu emplaçament privilegiat, Font-Romeu rep moltes més hores de sol que altres estacions d'esquí de França, amb al voltant de 3.500 hores de sol a l'any. Així mateix, hi ha 500 canons de neu que garanteixen que el domini esquiable estigui sempre en perfecte estat.\nAquest és un destí ideal per als que volen aprendre a esquiar o iniciar-se en l'snowboard, ja que Font-Romeu disposa de 20 pistes per a principiants. No obstant això, els debutants no són els únics que poden divertir-en aquesta estació, ja que disposen 43 km esquiables repartits en 41 pistes d'esquí alpí de tots els nivells: 15 pistes verdes, 9 blaus, 8 vermelles i 9 negres. L'accés a les mateixes es realitza amb 23 remuntadors (11 teleesquís, 4 telecadires, 2 catifes, 1 telecabina i 1 teleesquí infantil).\nA més, també costes amb pistes d'esquí de fons que s'estenen al llarg de 100 km.Pero encara hi ha més: per les nits, podràs utilitzar les plataformes instal·lacions esportives olímpiques, com la pista de patinatge sobre gel i una altra d'hoquei sobre gel , un parc de neu o snowpark i moltes altres propostes per així poder aprofitar a el màxim de la teva estada.\nA això se suma una escola d'esquí, 2 zones de trineus i la pista de biatló Marcel Fourcade, així com el restaurant Vikings.\nI si tens en ment viatjar a la neu amb nens, t'agradarà saber que també tens al teu abast la llar d'infants Les P'tits Montagnards, oberta tots els dies de les 09.00 ha les 16:00 hi amb servei de menjador, i en la qual podràs deixar als petits de més de 18 mesos d'edat. També trobaràs el club infantil Club des Piou Piou, obert de les 09.00 ha les 17:00 hi pensat per als petits de 3 anys en endavant.\nNo li donis més voltes: reserva la teva estada d'esquí a Reis a Font-Romeu Pyrénées 2000 i prepara't per viure un 6 de gener per emmarcar.


Quatre discoteques de Blanes obligades a tancar dues hores abans per reduir aldarulls - El Gerió Digital\nDimecres, 21 de desembre de 2016 12:30h\nUna de les discoteques on s'aplicarà la mesura (arxiu) © publiblanes.net\nL'Ajuntament de Blanes (Selva) restringirà l'horari de tancament de quatre discoteques de la zona d'Els Pins a partir del 2017. Ho farà a través d'un decret d'alcaldia que obligarà els locals a tancar a les quatre de la matinada i no a les sis, com feien fins ara.\nEs tracta d'una prova pilot –que durarà tres mesos- per tal de comprovar si avançant l'horari de tancament es redueixen els aldarulls a la zona. L'ajuntament vol que Blanes deixi de ser un atractiu per a joves dels voltants que busquen festa i alcohol fins a altes hores de la matinada.\nA més, alerten que s'han detectat molts joves amb antecedents policials que surten per Blanes per aprofitar la massificació de gent i cometre delictes. Un informe policial avala la mesura que prendrà el consistori, que també va en la línia de les recomanacions del Síndic de Greuges per solucionar les queixes dels veïns de la zona.