1 Història de la seguretat de la informació\n1.1 Dècada 1960\n1.2 Dècades 1970 i 1980\n1.3 Dècada 1990\n2 Concepció de la seguretat de la informació\n2.4 Autenticació o autenticació\n3 Serveis de seguretat\n3.1 No repudi\n3.2 Protocols de Seguretat de la Informació\n4 Planificació de la seguretat\n4.1 Creació d'un pla de resposta a incidents\n4.2 Consideracions legals\n4.3 Plans d'acció\n5 El maneig de riscos\n5.1 Mitjans de transmissió d'atacs als sistemes de seguretat\n5.2 Actors que amenacen la seguretat\n5.3 Altres conceptes\n6 Govern de la Seguretat de la Informació\n8 Estàndards de seguretat de la informació\n8.1 Altres estàndards relacionats\n9.1 Certificacions independents en seguretat de la informació\nHistòria de la seguretat de la informacióModifica\nDècades 1970 i 1980Modifica\nDurant els anys 70 l'ús de l'ARPANET va créixer potencialment, així com el seu mal ús. Va ser al desembre de 1973 quan un dels precursors del desenvolupament de l'Ethernet, Robert M. ‘’Bob’’ Metcalfe, va diagnosticar seriosos problemes de seguretat al seu projecte: usuaris no autoritzats podien arribar a certs arxius d'altres usuaris individuals per no tenir el suficient control i protecció dels seus arxius, les contrasenyes i claus eren vulnerables, existia una falta de procediments de seguretat durant connexions telefòniques, no existia una identificació ni autorització d'usuaris prèvia al connectar-se a la xarxa... Si els números de telèfon es publicaven, el risc de tenir l'ARPANET hackejat era alt. Va ser al 1978, quan ja no es parlava de seguretat de la xarxa sino d'inseguretat a la xarxa, quan un estudi anomenat ‘’Protection Analysis: Final Report’’ va ser publicat. En ell es centraven tots els errors de seguretat que es presentaven a la xarxa d'ARPANET. El Departament de Defensa va patrocinar el ‘’Rand Report R-609’’, un paper classificat durant deu anys que llistava els diferents mecanismes i controls possibles per la protecció física de la informàtica i la computació. A la primavera de 1967 la seguretat informàtica va captar l'atenció de diferents investigadors, per qüestions militars i de defensa, i l'octubre d'aquell mateix any l'Agència d'Investigacions de Projectes Avançats de Defensa va crear un mètode que proporcionava un sistema amb la seguretat necessària per la protecció d'arxius classificats. Aquestes noves reformes de la seguretat van formar part del ja anomenat "Rand Report R-609", el qual va marcar història, doncs, a més de protegir les localitzacions físiques informàtiques, també garantien una seguretat dels arxius, limitaven l'accés a tots aquells usuaris que no tenien autorització a arribar a aquests arxius i involucrava a diferents nivells de personal de seguretat en la protecció d'aquests.\nA finals del segle 20 va tenir lloc la normalització d‘ordinadors amb xarxes i la possible connexió entre ells. És aquí quan sorgeix un internet, la primera xarxa global de xarxes, ja disponible per el públic general (no només per al govern, l'acadèmia i els professionals que es dedicaven al seu desenvolupament, com passava amb anterioritat). L'internet arribava a tots aquells ordinadors que es podien connectar a una xarxa telefònica o una xarxa d'àrea local (LAN). Va ser en aquesta dècada quan la tecnologia comença a ser un fenomen penetrant i expandit per tot el voltant del globus, la qual deixà pas a la comercialització de l'internet.\n2000 – PresentModifica\nConcepció de la seguretat de la informacióModifica\nAutenticació o autenticacióModifica\nServeis de seguretatModifica\nProtocols de Seguretat de la InformacióModifica\nPlanificació de la seguretatModifica\nCreació d'un pla de resposta a incidentsModifica\nEl maneig de riscosModifica\nRetenir, Assumir o Acceptar el risc. És un dels mètodes més comuns del maneig de riscos, és la decisió d'acceptar les conseqüències de l'ocurrència de l'esdeveniment. Pot ser voluntària o involuntària, la voluntària es caracteritza pel reconeixement de l'existència del risc i l'acord d'assumir les perdudes involucrades, aquesta decisió es dóna per falta d'alternatives. La retenció involuntària es dóna quan el risc és retingut inconscientment. Exemple d'assumir el risc:\nMitjans de transmissió d'atacs als sistemes de seguretatModifica\nActors que amenacen la seguretatModifica\nUn hacker és qualsevol persona amb amplis coneixements en tecnologia, bé pot ser informàtica, electrònica o comunicacions, manté permanentment actualitzat i coneix a fons tot el relacionat amb programació i sistemes complexos; és un investigador nat que s'inclina abans de res per conèixer el relacionat amb cadenes de dades xifrades i les possibilitats d'accedir a qualsevol tipus de "informació segura". La seva formació i les habilitats que posseeixen els dóna una experticia major que els permet accedir a sistemes d'informació segurs, sense ser descoberts, i també els dóna la possibilitat de difondre els seus coneixements perquè les altres persones s'assabentin de com és que realment funciona la tecnologia i coneguin les debilitats dels seus propis sistemes d'informació.\nUn cracker, és aquella persona amb comportament compulsiu, que alardea de la seva capacitat per rebentar sistemes electrònics i informàtics. Un cracker és un hàbil coneixedor de programació de Programari i Maquinari; dissenya i fabrica programes de guerra i maquinari per rebentar programari i comunicacions com el telèfon, el correu electrònic o el control d'altres computadors remots.\nUn "bucaner" és un comerciant que depèn exclusivament de de la xarxa per a la seva activitat. Els "bucaners" no posseeixen cap mena de formació a l'àrea dels sistemes, si posseeixen un ampli coneixement en àrea dels negocis.\nGovern de la Seguretat de la InformacióModifica\nEstàndards de seguretat de la informacióModifica\nAltres estàndards relacionatsModifica\nCertificacions independents en seguretat de la informacióModifica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Seguretat_de_la_informació&oldid=27071726»


Educació llibertària? Presonerxs de la realitat? – Antagonistas\nby Antagonistas 19 January, 20207:55 am 24 July, 2020\nEducació llibertària? Presonerxs de la realitat?\nAlbert Hola (@holalbert)*\nD’antuvi alguns biaixos en relació al títol… per finalitzar amb una pobre conclusió.\nUn veterà llibertari reeixia en el vell i pur precepte de l’escola llibertària consistent en què la base fonamental per estructurar una nova societat amb valors llibertaris és l’educació en llibertat. Jo li responia que també havia somniat que el coneixement donaria la llibertat a la classe obrera i seria la clau de volta mestra per l’emancipació social. Però que les classes populars, en accedir als coneixements tècnics s’han venut al capital o bé s’han llençat en fugida endavant per esdevenir estatutàriament capitalistes. CLASSE, STATUS, PODER… que diria un tal Max Weber.\nAmb uns altres companys abnegats en el projecte de creació d’escoles racionalistes arreu com a eina estructural d’emancipació revolucionària aflorava la reflexió relativa a que a la tossuda realitat s’esdevenen joves gens escolars sigui quin sigui el model educatiu. Al marge dels diferents ritmes d’autoaprenentatge lliurement triats, com assumiria una societat llibertària aquest decalatge en les potencialitats tècniques o intel·lectuals mantenint l’essència assembleària i sense caure en el bífid parany omnipresent i jerarquitzador de les «avantguardes avançades».\nUn company farcit de raó argumenta que des dels àmbits llibertaris portem dècades fent el discurs dels somnis emancipadors, però que en la realitat allò que fem és de bons socialdemòcrates (això sí, no declarats): cedir pas a pas i lluitar amb totes les nostres energies a mantenir com a Drets inalienables els de la darrera retallada governamental. Que de l’ordre reivindicatiu hem entrat en l’espiral del Blufff. Evidentment és necessària una lluita per no cedir i avançar en el dia a dia, però trencant la lògica de l’estat demoliberal. Calen unes anàlisis emancipadores, visions emancipadores, llenguatges emancipadors, arguments emancipadors concrets i reals que possibilitin visualitzar l’horitzó, els horitzons que realment volem. I ser disposats i disposades a posar-los en pràctica : propaganda pel fet de l’autogestió de l’educació, de la salut, dels acompanyaments i les cures, dels serveis i dels sectors productius.\nDins del sector de l’educació pública molts somiadors, amb un peu en el somni alliberador i l’altre en el tècnic venut al capital, han viscut el miratge d’estar navegant cap a l’horitzó alliberador des de dins de la bèstia estant: coeducació, comprensivitat vers el jove i l’infant, desmitificació de la classe magistral repetitiva i gens emancipadora vinculada a un examen memorístic, impuls de classes pràctiques, sortides per conèixer la natura i el patrimoni de primera mà, autoconeixement emocional… el somni del mestre il·lustrat republicà progressista.\nTanmateix aquest somni havia estat sempre un flascó buit: absència generalitzada de mentalitat crítica des del professorat que acompanyés el desenvolupament de la mentalitat crítica en els joves com a subjectes creadors de models de futurs joiosos a posar en pràctica en la construcció d’un nou món just pensat i decidit per ells mateixos. I el peu del tècnic venut al capital pivotava massa vegades la dualitat laboral amb joves de barris marginals i necessitats primàries sense cobrir, mentre que el propi ideal social i la seva realitat material era una unifamiliar i vacances internacionals amb RyanAir.\nDissociació total de la feina i la vida particular. I als crítics que realment somniaven amb l’horitzó emancipador empoderant el jovent els deien: «Tu ho somatitzes tot, has d’aprendre a separar les coses; si no, no ho aguantaràs i t’enfonsaràs». Catarsi de l’ètica: Fem projecte ecologista, però jo m’alieno amb RyanAir. Treballo amb les classes populars però ja no m’hi sento part. Tan alarmant com real.\nPer altra banda aquest sentiment alliberador des de dins de la bèstia estant tenia trampa: Un àgil parany ordit des de l’OCDE que tenia una via morta com a terminal: L’establiment de tot el model educatiu estandaritzador i al servei, no de la transformació social i la convivència planetària dels homínids amb la resta d’espècies sinó dels interessos de l’empresariat patronal. La gestió de les emocions no pas al servei de l’autoconeixement de l’individu i mutu amb la societat sinó destinada a l’autogestió de les frustracions estructurals del model laboral precaritzat del futur que ens profetitzen. Tanmateix entremig l’esquer era tot un marge d’escenografia progressista i esquerranota que fomentava l’experimentació pràctica, sempre que fos «guai»… és a dir, de crítica «soft» i no qüestionadora a la pràctica de la formació social vigent.\nDel formateig i l’autoformateig o configuració sociocultural de la «societat del benestar» i de consum occidentals ens resulta un excessivament important gruix social d’adults i joves hedonista amb poques eines de maduresa per «transformar» i més per auto plànyer-se. També un excés d’hiperventilació pel «jo mateix» i poca o gens pel bé col·lectiu. Per sort, o per desgràcia… segons es miri el got, moltes honroses excepcions confirmen la norma.\n“Per inèrcia, tot és random, tot és líquid, tot és relatiu.”\nPer inèrcia ben bé tot (excepte les emocions intravenoses, és clar) és random, tot és líquid, tot és relatiu. La crítica és indispensable sempre que no sigui un vaixell sense veles i plantegi alternatives coherents i responsabilitat en la seva aplicació i desenvolupament. La cosa està en que les responsabilitats i els compromisos adquirits en l’activisme social no remunerat massa sovint acostumen a ser random… també. Qüestió de valors i aplicació real dels mateixos.\nI entre aquest gruix social s’inocula el mantra de que l’antic devenir en forma de divinitat, que després mutà a l’expansiu món occidental en forma de «calabobos» científico-tecnològic… i ara té categoria d’essència agnòstica immanent: el futur són i seran allò que dictin les TIC, les TAC, la tecnologia punta [… al servei de qui? ben poca gent ja s’ho pregunta… amb l’esperit crític no se’n neix, sinó que se n’aprèn i se l’exerceix… tot i que sovint fer-ho pot suposar renunciar (amb la família i fills) al plat de menjar… Al servei del G8, del Club Bilderberg , de Google, del Banc Mundial].\nI una sobredosi de por, sobretot moltes pors socials per amagar a la resta. Compartir és estimar i estimar és viure! Com i amb qui compartir les pors en entorns on l’ideal social més estès és ser un mascle dominant que circula a 300 en un cotxe de gamma alta? -generalitzo massa, és clar-. Simplificar també seria una opció random.\n… i una resignada conclusió:\nTot i la tossuderia de la realitat social que ens embolcalla i assimila mentalment en les lògiques mercantilistes i ideològiques neoliberals hem de continuar somiant en l’emancipació revolucionària de la humanitat. Tanmateix aquest creure només reeixirà si l’apliquem com a valor, dins de la nostra manera de ser, de fer… sent escola llibertària i de llibertat emancipadora en cada gest, cada resposta, cada somriure, cada acció de retorn recíproc coherent i solidari… construint de fet un nou món des de l’autogestió de l’educació, de la salut, de les relacions, dels acompanyaments i les cures, dels serveis dels sectors productius… de la coherència.\nL’educació, l’escola llibertària sembla ser doncs a l’interior de cadascú i cadascuna de nosaltres mateixos. Serem anarquia si la sembrem, la llaurem, ens l’estimem i la mimem prou com per fer-la florir de manera comunal.\nCuidem-la, cuidem-nos i ens cuidarà.\nSalut i a,\n*Albert Hola forma part de la redacció d’Antagonistas.org\nTagged with: Anarquisme Educació Educació Llibertària Emancipació Emancipación Llibertat


Cronologia de la MCU: l’ordre de veure totes les pel·lícules i espectacles de Marvel - Tv\n- Marvel Studios va llançar Spiderman: Far From Home el 2019 i, des de llavors, esperem ansiosament la següent fase del Marvel Cinematic Universe, que inclou noves sèries de Disney + com ara WandaVision, The Falcon and the Winter Soldier i Loki.\nAbans que WandaVision s’estrenés a principis d’aquest any, hi havia una bretxa de 20 mesos entre les principals estrenes de Marvel Studios, la bretxa més llarga de tota la sèrie de pel·lícules de 12 anys de la MCU. Tanmateix, la manca d’MCU ja no és un problema. Marvel fins i tot ho té quatre llargmetratges, així com més espectacles de Disney + previst per estrena el 2021 . Per tant, si voleu refrescar la vostra memòria a mesura que la següent fase de les pel·lícules i els programes de Disney + es posin en marxa, aquí teniu la vostra guia de seguiment.\nTot seguit ho hem ordenat cronològicament, però hi ha ordres de visualització addicionals que s’adjunten a aquesta guia per a aquells que vulguin condimentar les coses. Aquesta guia és només per a persones que vulguin veure les pel·lícules i els programes de televisió de Marvel en l'ordre correcte.\nPel·lícules Marvel: millors ordres de visualització\nOrdre cronològic (spoilers) Ordre cronològic (sense spoiler)\nCada pel·lícula i programa de televisió (sense spoiler) Ordre de la data d'estrena del teatre (sense spoiler)\nMCU per ordre cronològic\nSi voleu seguir els esdeveniments de la MCU, no podeu veure les pel·lícules i els espectacles de Marvel en l'ordre en què es van publicar. No són cronològics. Per tant, us mostrem un ordre diferent, ordenat per quan succeeixin els esdeveniments. La MCU va començar oficialment el 2008 amb Iron Man, però no és la primera pel·lícula de Marvel que hauríeu de veure. Comenceu amb Captain America: The First Avenger. Es va estrenar el 2011 i és la cinquena pel·lícula dels estudis Marvel. Comença el 1942, dècades abans que Iron Man.\nNomés presentem les pel·lícules de Marvel i alguns programes de televisió de Marvel (principalment la nova sèrie Disney +) en aquest ordre cronològic principal. Hi haurà uns quants spoilers. Si voleu evitar-ho, aneu al final d'aquesta guia per obtenir una llista de totes les pel·lícules i programes de televisió de Marvel. Juntament amb aquesta llista, n'hem compilat d'altres.\nCaptain America: The First Avenger (pel·lícula del 2011)\nLa millor oferta per a Blu-ray / DVD | Reprodueix a Disney +\nCaptain America és la cinquena pel·lícula dels Marvel Studios, amb Iron Man, The Hulk i Thor que tenen totes pel·lícules abans que Cap. Però és la primera pel·lícula de la nostra llista perquè els fets tenen lloc primer, durant la Segona Guerra Mundial. Veiem la creació del super-soldat retratada per Chris Evans, així com la seva primera batalla amb Hydra i el seu líder Red Skull. La pel·lícula també presenta el Tesseract, que després descobrirem que és la primera pedra infinita, una de les poderoses joies que controlen la realitat.\nCaptain Marvel (pel·lícula del 2019)\nLa segona pel·lícula de la nostra llista va arribar als teatres el 2019. A Captain Marvel, que s’estableix el 1995, veiem com l’heroi titular Carol Danvers, interpretat per Brie Larson, cau a la Terra i comença a buscar els alienígenes Skrull que canvien de forma. Aquí hi ha tanta acció com nostàlgia, sobretot si sou un noi dels 90, gràcies a escenes amb botigues de Blockbuster i fins i tot a Internet telefònica.\nIron Man (pel·lícula del 2008)\nSegons la cronologia oficial de Marvel, Iron Man té lloc el 2010. Es tracta de geni / inventor / filántropo / playboy Tony Stark, interpretat per Robert Downey Jr. És capturat per una organització terrorista, el líder de la qual vol l'últim sistema d'armes. dissenyat per Stark. Tot i això, Stark dissenya alguna cosa encara més poderós per ajudar-se a escapar: el primer vestit d’Home d’Iron.\nIron Man 2 (pel·lícula del 2010)\nquè ve amb youtube premium\nEl segon Iron Man recull on el primer va deixar: Tony Stark es va enfrontar a la revelació de la seva identitat Iron Man. El govern vol la tecnologia que hi ha darrere del seu vestit i, quan Stark es nega a lliurar-la, un altre fabricant d’armes demostra que està disposat a fer qualsevol cosa per aconseguir-ho. Aquesta pel·lícula també presenta a altres companys de Avengers the Black Widow i War Machine.\nNota: Tècnicament, es podia veure The Incredible Hulk abans que Iron Man 2. Marvel va dir que The Incredible Hulk, Iron Man 2 i Thor succeïen al mateix temps, tot i que The Incredible Hulk va sortir un parell d’anys abans que els altres. Confús, ho sabem. Tot i això, hem seguit les directrius oficials de Marvel i us recomanem que vegeu Iron Man 2 primer per motius de coherència.\nThe Incredible Hulk (pel·lícula del 2008)\nThe Incredible Hulk segueix a Bruce Banner fugint del general Thunderbolt Ross i de l'exèrcit nord-americà. En adonar-se que mai no pot esperar controlar ni contenir Hulk, Ross decideix crear la seva pròpia versió de Hulk amb un altre soldat, però ràpidament perd el control. The Incredible Hulk està protagonitzat per Edward Norton, però Mark Ruffalo el va substituir el 2012 i des de llavors és el gran home verd.\nThor (pel·lícula del 2011)\nquin tipus de telèfon és\nEl déu dels llamps ha estat bandejat a la Terra des d’Asgard pel seu pare Odín, tot gràcies a l’engany de Loki. Per recuperar els seus poders i controlar el seu martell, Thor, interpretat per Chris Hemsworth, ha de demostrar que és digne. Per sort, coneix un simpàtic científic de la Terra, interpretat per Natalie Portman, que el pot ajudar a arreglar les coses abans que Loki assumeixi el control total d’Asgard.\nThe Avengers (pel·lícula del 2012)\nThe Avengers és la culminació de l’anomenada “fase 1” de la MCU. Amb tots els herois principals introduïts, el veritable repte era trobar quelcom prou descoratjador per obligar-los a treballar junts. El poder combinat de Loki, el Tesseract i una horda alienígena que va envair la ciutat de Nova York va demostrar ser el partit que va fer que aquests superherois es fessin amics a la vida i a la primera línia.\nIron Man 3 (pel·lícula del 2013)\nLa tercera i última pel·lícula independent d'Iron Man té lloc sis mesos després de la baralla de gegants a la ciutat de Nova York. Tony Stark tracta els records de la batalla que va tenir lloc (i gairebé el va matar). Els records el porten a construir un exèrcit de vestits de Iron Man perquè sempre pugui estar preparat.\nThor: El món fosc (pel·lícula del 2013)\nLa segona pel·lícula de Thor veu el seu heroi tornar a Asgard després de la invasió de Nova York dirigida per Loki. No té massa temps per descansar, però, quan tornen els antics elfs foscos. Una vegada van ser derrotats pel seu avi i es pensava que estaven extingits. Ja han tornat a buscar l'Eter, una arma poderosa que després es revela com una Pedra Infinita o una de les sis gemmes poderoses de la MCU.\nCaptain America: The Winter Soldier (pel·lícula del 2014)\nEl capità Amèrica ha estat treballant per a Shield, una agència governamental especial, des dels esdeveniments de The Avengers, però es troba qüestionant els motius de l’organització a mesura que aprèn més sobre els seus plans. A més, el seu amic més proper torna dels morts i es converteix en un adversari, el Soldat d’Hivern, interpretat per Sebastian Stan. Aquesta pel·lícula també presenta The Falcon, interpretat per Anthony Mackie.\nGuardians of the Galaxy (pel·lícula del 2014)\nGuardians de la galàxia està protagonitzat per Chris Pratt com Peter Quill, un carronyer carronyer que ensopega amb una pedra infinita amagada a les ruïnes d’un món alienígena. En una carrera contra el temps, forma un grup de marginats que inclou un mapache parlant (amb la veu de Bradley Cooper), l’arbre parlant Groot i altres. Junts, han d’aturar a Ronan, l’acusador, que no manegi la Pedra de l’Infinit.\nGuardians of the Galaxy Vol 2 (pel·lícula del 2017)\nAquesta seqüela es reprèn uns mesos després de l'original. Peter Quill s’estima més a la Gamora de Zoe Saldana. I es veu obligat a enfrontar-se als misteris del seu passat quan es troba cara a cara amb una entitat divina coneguda com Ego, interpretada per Kurt Russell. Part del repte de situar aquestes pel·lícules de Guardian of the Galaxy a la línia temporal de MCU és que semblen separades i totes tenen lloc a l’espai exterior.\nThe Avengers: Age of Ultron (pel·lícula del 2015)\nEls Vengadors es reuneixen per enfrontar-se a un error creat per Tony Stark i Bruce Banner: la IA coneguda com Ultron, amb la veu de James Spader. Si es deixa una versió robòtica d’Ultron en peu, pot continuar lluitant contra els Vengadors. Aquesta pel·lícula també presenta nous Avengers: The Scarlet Witch (interpretada per Elizabeth Olson), Quicksilver (interpretada per Aaron Taylor-Johnson) i Vision (interpretada per Paul Bettany).\nAnt-Man (pel·lícula del 2015)\nAnt-Man està protagonitzat per Paul Rudd com un lladre de gossos reclutat per Hank Pym de Michael Douglas per matinar el vestit Ant-Man per tal d'aturar la tecnologia de l'arma. L’ex prodigi de Pym (interpretat per Corey Stoll) ha recreat la tecnologia en forma de vestit de jaqueta groga i Ant-Man ha de lluitar contra ell i, finalment, salvar el dia a la menor escala que es pugui imaginar.\nCaptain America: Civil War (pel·lícula del 2016)\nTot i que es tracta d’una pel·lícula del Capità Amèrica, Civil War compta amb gairebé tots els venjadors alhora que afegeix dos batedors més pesats a la formació: Black Panther de Chadwick Boseman i Spider-Man de Tom Holland. Malauradament, els Vengadors es divideixen en diferents faccions a causa que el Capità Amèrica vol salvar el seu amic Bucky Barnes, que sembla ser el responsable del bombardeig d'una sessió de l'ONU.\nSpiderman: Homecoming (pel·lícula del 2017)\nLa millor oferta per a Blu-ray / DVD\nEl web-slinger que s’arrossega a la paret fa el seu debut en solitari aquí, on s’enfronta amb Vulture, de Michael Keaton, un capatàs de la construcció que s’ha convertit en comerciant d’armes del mercat negre després de recuperar la tecnologia de la batalla de Nova York a la primera pel·lícula de Avengers. A més, Peter Parker també s’ocupa de tots els problemes habituals que comporta ser estudiant de primer any a l’institut.\nDoctor Strange (pel·lícula del 2016)\nStephen Strange, interpretat per Benedict Cumberbatch, és un cirurgià de nivell mundial i ho sap. Strange és inassumible per a gairebé tothom que ha de tractar-lo fins que un tràgic accident li treu l'ús de les mans. Aleshores, Strange viatja pel món buscant una cura que li retornarà l’ús de les mans, i troba una resposta, en forma d’alguna màgia antiga.\nBlack Panther (pel·lícula del 2018)\nDesprés del bombardeig de l’ONU al capità Amèrica: la guerra civil, T’Challa ha de tornar a casa a Wakanda i ser nomenat rei. Un cop allà, s’enfronta a la política d’aïllament continuada que ha ajudat a protegir Wakanda. També s’enfronta a un error del passat del seu pare en la forma d’Eric Killmonger, interpretat per Michael B Jordan i que podria ser el millor dolent de qualsevol pel·lícula de Marvel.\nNota: Aquesta pel·lícula segueix els esdeveniments de Captain America: The Civil War, de manera que la podríeu veure després d’aquesta pel·lícula, però Marvel prefereix que la mireu aquí.\nThor: Ragnarok (pel·lícula del 2017)\nLa tercera pel·lícula en solitari de Thor troba l’heroi abandonat per l’espai després de la mort del seu pare i la destrucció del seu martell per part de la seva germana desapareguda, Hella, interpretada per Cate Blanchett. Es troba atrapat en lluites de gladiadors enfrontats a Hulk, que no s’havia vist des que els venjadors van derrotar Ultron. Junts, Thor i Hulk s’uneixen amb la valquíria de Loki i Tessa Thompson per enfrontar-se a Hella.\nAnt-Man and the Wasp (pel·lícula del 2018)\nScott Lang ha tornat, però ha estat detingut a domicili després del seu paper a la Guerra Civil i al costat del capità Amèrica. L'ha apartat de Hank Pym i de la filla de Pym, Hope. Però a contracor accepta ajudar-los, pensant que Pym podria recuperar la mare de Hope del Regne Quàntic. (Cap amunt: deseu l'escena de post-crèdits fins que hagueu vist Infinity War.)\nBlack Widow (pel·lícula del 2021)\nReprodueix a Disney +\nBlack Widow finalment aconsegueix la seva pròpia pel·lícula homònima, tot i que s’ha endarrerit als cinemes a causa del coronavirus.\nMalauradament, va necessitar la desaparició de Black Widow a Endgame per aconseguir una pel·lícula independent. Tot i així, la propera pel·lícula de Marvel seguirà Natasha Romanov de Scarlett Johansson durant un període d’exili de la seva vida. Té lloc després dels esdeveniments de Captain America: Civil War, però abans de Infinity War i Snap. S’està construint com una precuela per explicar els antecedents de Black Widow.\nBlack Widow coneixerà alguns dels seus antics amics i familiars mentre explora el seu passat, inclosa una figura paterna, interpretada per David Harbor, conegut com el Guardià Roig. Bàsicament és la resposta de la Unió Soviètica al capità Amèrica.\nNo ens escandalitzaria si hi hagués una gran revelació que influirà molt en el futur de la MCU.\nAvengers: Infinity War (pel·lícula del 2018)\nDesprés d’anys d’orquestrar coses per darrere de les escenes per trobar totes les pedres d’Infinit, Thanos (amb la veu de Josh Brolin) ha decidit anar a buscar-les ell mateix. L’únic que s’interposa en el seu camí són els Vengadors, que actualment estan repartits per l’univers. Per augmentar encara més l’aposta, l’única raó de Thanos per buscar el poder de les pedres és acabar amb la meitat de tota la vida de l’univers.\nAvengers: Endgame (pel·lícula del 2019)\nDesprés que Thanos es va arrabassar la meitat de tota la vida, deixant l'univers en un caos total, els Vengadors han d'intentar fer les coses bé. Passen cinc anys i sorgeix una petita oportunitat per desfer-ho tot, però abans que això passi, el capità Amèrica i Tony Stark necessiten fer la pau i reunir els Vengadors per última vegada.\nWandaVision (2021 - Disney + sèries)\nWanda Maximoff, d'Elizabeth Olsen, ha estat tranquil·lament un dels personatges més tràgics de la MCU. Va perdre a la seva família en un bombardeig, que la va veure abandonada durant molts dies amb un germà en una pila de runa. El seu germà va morir aleshores durant els esdeveniments de Vengadors: Age of Ultron.\nFinalment va trobar amor amb la Visió de Paul Bettany, però es va veure obligada a matar-lo per evitar que Thanos posés les mans a la Pedra de la Ment. Ah, i després de matar-lo, Thanos va revertir el temps i va matar Vision de nou davant d'ella. Tot plegat ens ha portat a Wandavision, el primer programa d’acció en directe de MCU a Disney +, que veu com el personatge s’apodera d’una petita ciutat de Nova Jersey per tal de fer una versió més feliç de la seva pròpia vida.\nPer descomptat, una altra pregunta important és: quan passa això a la nostra cronologia? Els esdeveniments de la sèrie es produeixen en les setmanes just després que tothom que va ser capturat ha tornat a la vida.\nEl falcó i el soldat d'hivern (2021 - sèrie Disney +)\nLa segona de les noves sèries de Disney + de Marvel es va estrenar el març del 2021. Es veu com Sam Wilson (també conegut com El falcó) d'Anthony Mackie i Bucky Barnes (també conegut com El soldat d'hivern), de Sebastian Stan, s'uneixen per assumir una nova amenaça en forma d'una organització coneguda com la Flagsmashers, que han posat les mans en algun tipus de sèrum de super-soldat com el que va convertir el seu antic amic Steve Rogers en el Capità Amèrica.\nxbox live passs de 2 dies\nPer si no n’hi hagués prou, la parella també ha d’enfrontar-se a la tria escollida pel govern per manejar l’escut de Cap, John Walker (Wyatt Russel).\nCol·loquem aquesta sèrie abans que Spider-Man: Far From Home, perquè sabem que té lloc sis mesos després del tancament instantani que ens situaria a la primavera del 2024 a la MCU. Lluny de casa té lloc una mica més tard, coincidint amb el final del curs escolar de Peter el 2024.\nSpiderman: Far From Home (pel·lícula del 2019)\nLluny de casa és l’última pel·lícula de Marvel (tot i que ja fa gairebé dos anys), i ens serveix de primer cop d’ull a la MCU post-Infinity War, ja que veiem que tots els que van ser capturats per Thanos tornen a la vida cinc anys després . Peter Parker, recentment insospitat, es dirigeix a Europa per fer una excursió, però el sorprenen Nick Fury i Mysterio de Jake Gyllenhaal, que necessiten la seva ajuda contra enemics coneguts com Elementals.\nLoki (2021 - sèrie Disney +)\nIntentar esbrinar on es troba Loki a la MCU és una activitat que trenca el cervell. L'espectacle ha rebotat entre l'erupció del mont Vesuvi el 79AD i un huracà apocalíptic que va colpejar Alabama el 2050. L'espectacle sembla tenir lloc fora de la pròpia línia de temps, ja que veiem el funcionament intern de TVA.\nLa situem al final de la llista de seguiment, principalment perquè el programa tracta de tota la línia de temps de la MCU, ja sigui que Loki tracti esdeveniments de totes les fases de la MCU (com la seva derrota a Nova York, la mort de la seva mare i la seva pròpia mort a mans de Thanos) o subtils referències a altres pel·lícules de Marvel (com ara el vilà Guardians of the Galaxy Volume II, objectiu del bombardeig de la Variant).\nNo ens sorprendria si aprenguéssim el lloc principal de Loki, la seu de TVA, que no és un lloc fora del temps, sinó un lloc molt llunyà en el futur.\nVersió sense spoiler: la línia de temps completa de MCU d'un cop d'ull\nD’acord, doncs, aquí teniu la versió d’un cop d’ull de la guia anterior, que inclou les pel·lícules dels Marvel Studios a la MCU i els nous programes de televisió Disney +:\nBlack Widow (2021 - encara no als cinemes)\nEl falcó i el soldat d'hivern (2021- sèrie Disney +)\nTotes les pel·lícules i espectacles de Marvel en ordre cronològic\nUn cop Marvel va tenir un gran èxit amb les seves pel·lícules, va començar a crear més contingut de Marvel per a la petita pantalla. Els seus programes de Marvel Television tenen lloc al mateix univers que les pel·lícules i se centren generalment en les conseqüències causades per les pel·lícules. No cal mirar-los, però si sou com nosaltres i proveu de consumir fins a l'última gota de Marvel abans de Endgame, fes-hi un cop d'ull.\nTanmateix, si proveu de mirar-los en l'ordre cronològic correcte, és una mica complicat. Amb això en ment, aquí teniu una llista ampliada d'un cop d'ull que inclou on els espectacles de Marvel Television s'adapten a les pel·lícules dels Marvel Studios. Els programes de televisió apareixen a continuació en negreta.\nTemporada 1 de l'agent Carter de Marvel (2015)\nTemporada 2 de l'agent Carter de Marvel (2016)\nTemporada 1 de Daredevil (2015)\nTemporada 1 de Jessica Jones (2015)\nTemporada 2 de Daredevil (2016)\nTemporada 1 de The Defenders (2017)\nTemporada 1 de The Inhumans (2017)\nTemporada 2 de Jessica Jones (2018)\nCapa i Daga Temporada 1 (2018)\nTemporada 1 de The Runaways (2017)\nTemporada 3 de Daredevil (2018)\nTemporada 2 de The Punisher (2019)\nTemporada 2 de Iron Fist (2018)\nEl falcó i el soldat d'hivern (2021)\nLes pel·lícules imprescindibles de Marvel abans de Endgame\nPer tant, si voleu posar-vos ràpidament al dia abans de veure Avengers: Endgame i no teniu temps per llançar 21 pel·lícules i molt menys nombrosos programes de televisió de Marvel, esteu de sort. Simplement podeu veure les pel·lícules importants, ometre les innecessàries (* tos * The Incredible Hulk * tos *) i encara sabreu què passa quan finalment mireu Endgame.\nHem compilat una altra llista d'un cop d'ull amb totes les pel·lícules de Marvel Studios que són crucials per entendre la trama i els esdeveniments a Endgame.\nPel·lícules Marvel per ordre d’estrena (estrena al cinema)\nA continuació, es mostra un ordre de visualització que mostra quan les pel·lícules de Marvel arriben als cinemes, començant per la primera pel·lícula de Marvel fins a la més recent.\nAleshores potser us agradaran les nostres guies de visualització de comandes de pel·lícules:\nno es pot penjar música a Google Play\nquantes pel·lícules matricials es van fer\ncom reiniciar samsung s21 ultra\ntots els jocs gratuïts a Xbox One\nés destiny 2 single player\nnova nintendo 2ds xl vs 3ds xl


Amb inversions modestes es poden fer grans avenços per trencar algunes barreres arquitectòniques. Aquesta seria una de les diagnosis que s'ha extret de l'anàlisi a 170 recursos sobre l'accessibilitat que s'ha portat a terme els darrers mesos a l'oferta turística de la comarca. El Consell Comarcal del Baix Empordà ha presentat les primeres conclusions del Pla d'Accesilitat del Baix Empordà que va començar a caminar al mes de juny. Després que totes aquelles administracions, entitats i empreses que treballen directament amb el sector turístic responguessin una enquesta per avaluar l'accessibilitat dels diferents serveis, i d'algunes sessions de formació amb el sector, la diagnosi que s'ha extret és que cal molta tasca de sensiblització per fer del Baix Empordà un destí turísitc accessible, però que alhora amb petites inversions es podrien fer grans canvis en aquest sentit.\nLa diagnosi elaborada per l'empresa Accés Turismo servirà com a full de ruta per començar a tirar endavant plans de formació i redactar un manual de bones pràctiques perquè els serveis turístics de la comarca estiguin el més adaptats possible.\nAvancen la quarta edició de la Jornada Speed Dating al 29 de març\nLa Brigada Municipal de Palamós realitza l'arranjament de diversos trams de panots\nSeguiment destacat de la Vaga a les escoles, administració pública i a l'atenció primàriaEls Serveis de Salut Integrats del Baix Empordà han fet un seguiment del 40% de la Vaga General. Menys incidència a l'Hospital de Palamós amb un 10% dels profes\nL'ACA enllesteix el nou desguàs del rec del Molí de Torroella\nL'empresariat de Platja d'Aro anuncia els guardonats amb els quatre premis de tardor\nLa FOEG acosta el món de l'empresa a alumnes de primàriaLa patronal FOEG impulsa per tercer any consecutiu el programa "Jo de gran vull ser com tu". Quan acabi el curs 700 alumnes d'una vintena d'escoles de les comar\nAsfalten diversos carrers de Sant FeliuSant Feliu de Guíxols ha inicat un procés d'asfaltatge de diversos carrers de la ciutat en mal estat que s'ha començat per la rambla Joan Bordàs, un punt molt t


Una violència que no s’acaba | cde\nHome » Notícies » Una violència que no s’acaba\nAmb motiu del 25 de novembre de 2020\nJa fa anys, que cada vint-i-cinc de novembre, recordem i fem memòria de les dones que han sofert qualsevol mena de violència masclista, inclòs l’assassinat. Només a l’Estat espanyol, un milió i mig de dones han patit aquest tipus de violència alguna vegada durant la seva vida i en l’actualitat, aquesta xacra afecta a 400.000 dones, segons les dades de l’Observatori contra la Violència Domèstica i de Gènere.\nEn el missatge que el secretari general de Nacions Unides va fer, el 25 de novembre del 2008 Dia Internacional de la no Violència contra la Dona, entre altres coses va dir:\n“A tot el món, als països rics i als països pobres, les dones són víctimes de maltractament físic, comerç de persones, violació i assassinat. Aquestes violacions dels Drets Humans no només perjudiquen a uns individus, sinó que a més malmeten el desenvolupament, la pau, i la seguretat de societats íntegres.\nLes dones, a totes les parts del món, estan exposades al risc, però l’amenaça és encara més greu per aquelles que viuen a les societats on existeix un conflicte armat i les dones ja no només tenen perill durant els combats; és igualment probable que durant les treves siguin víctimes de les agressions per part dels membres de l’exèrcit, les milícies, els rebels, les bandes de delinqüents i fins i tot la policia.\nNo coneixem el veritable nombre de víctimes, però sabem que hi ha molts més casos dels que mai s’han denunciat, i moltes menys detencions de les que correspondria. En moltíssims llocs la violació encara crea un estigma que dissuadeix les dones d’anar als tribunals que haurien d’existir per a protegir-les. En alguns països, les dones són víctimes de la brutalitat per partida doble; en primer lloc quan es produeix l’agressió, i després, a través del sistema judicial, en el qual es pot acusar la dona amb càrrecs falsificats “d’adulteri”, amb la possibilitat d’un càstig posterior. Encara que s’identifiquin als autors, aquests freqüentment queden lliures, sobretot si treballen a la policia o a l’exèrcit.\nÉs encara més inquietant l’edat de moltes de les víctimes. En algunes zones d’Haití en que regna la violència, el 50% de les dones joves han estat violades o bé han sofert alguna agressió sexual. De les poques víctimes que acudeixen a la justícia, una de cada tres és menor de 13 anys. Durant un mes particularment violent a Libèria a principis de l’any 2008, la majoria de les violacions denunciades les varen patir nenes menors de 12 anys , i algunes d’elles encara no tenien els 5 anys.\nCal dir, però, que en el pla internacional, cada vegada és més gran el nombre de països que compleixen amb el deure i l’obligació de protegir la dona a través de legislacions exhaustives, millors serveis a les víctimes i un major esforç per a complir les lleis i lluitar contra la impunitat. Hem de combatre actituds i comportaments que condonen, toleren, disculpen o passen per alt la violència contra les dones.\nTots nosaltres, homes i dones, soldats i agents de manteniment de la pau, ciutadans i dirigents tenim la responsabilitat de contribuir a posar fi a la violència contra les dones. Els Estats han de complir els seus compromisos de prevenir la violència, jutjar als autors i oferir reparació a les víctimes. I cadascun de nosaltres ha de transmetre aquest missatge a les nostres famílies, als nostres llocs de treball i a les nostres comunitats, a fi i afecte que cessin d’una vegada els actes de violència contra les dones.”\nFins aquí el missatge del secretari general de les Nacions Unides. I encara que aquest missatge va ser proclamat ja fa 12 anys , per desgràcia, continua ben vigent en l’actualitat. És una denúncia exhaustiva de la realitat punyent que afecta a totes les dones del món. Al mateix temps, aporta solucions legals i orientacions adequades que ajudin a eradicar la violència contra el gènere femení. A partir d’aquí sorgeixen una sèrie de qüestions:\nEns hem preguntat, alguna vegada, per la causa d’aquesta misogínia? Què ha pogut influir amb tanta força el masculí impulsant-lo a la prepotència i la crueltat envers les dones de manera constant durant segles? Caldria una anàlisi seriosa i profunda per arribar a trobar les arrels i, potser així, moltes de les institucions de tota mena que han regit la societat, la cultura, la política i la religió haurien d’examinar els seus postulats i les seves directrius respecte les relacions entre dones i homes en tots els àmbits i canviar-los per altres de paritaris, humans, on cap dels dos gèneres es considerés superior pel fet d’haver nascut amb un determinat sexe. Un fet purament accidental que no pot ni hauria de condicionar la vida de ningú en la societat ni molt menys sacralitzar-ne un per damunt de l’altre, com sovint fan les religions.\nHi ha, però, uns trets, unes constants que ens poden ajudar a reconèixer la menysvaloració del femení en múltiples situacions que, per altra banda, el costum i la quotidianitat ens les fan veure més o menys normalitzats:\nQuan pel mateix treball es paga un salari més gran a un home que a una dona, s’està fent violència contra ella.\nQuan pel fet de ser dona no se l’accepta en llocs de decisió i responsabilitat en la societat i en les religions, es fa violència contra ella.\nQuan qualsevol autoritat civil o religiosa, del caire que sigui, incita les dones a la submissió envers els homes i recalca en ells el poder i l’autoritat sobre elles, s’està cometent violència masclista.\nQuan se les obliga, moltes vegades, fins i tot en nom de Déu o d’una cultura, a alguna mutilació, una manera determinada de vestir, d’actuar i se les relega a unes funcions considerades “pròpies del seu sexe”, s’està exercint violència contra elles.\nQuan es prohibeix a les nenes i a les noies assistir a l’escola, a la universitat, a treballs i activitats que el poder masculí considera inapropiats per al sexe femení, es fa violència sobre les dones.\nQuan en assemblees, pregàries i llocs diversos es fa una divisió per qüestió de sexe i sempre és el masculí qui imposa les normes i la llei, té el monopoli de la paraula i la interpretació dels textos i al femení només se li assigna el lloc de la docilitat i el silenci imposat, la violència sobre les dones és ben palesa.\nAmb totes aquestes premisses i altres que en podríem afegir, podem dir sense equivocar-nos, que EL PATRIARCAT que fa recaure un poder total en el baró, LA JERARQUITZACIÓ organitzada a base d’estadis on cada ésser està en funció d’aquell que es troba per damunt seu en l’escala jeràrquica, i EL SEXISME que considera la condició femenina inferior a la masculina, han constituït i continuen sent els eixos fonamentals de la violència, la marginació i la causa de patiment i de mort de moltes dones que per voler refer i viure la seva vida amb autonomia i llibertat, es veuen abocades a aquesta situació d’extermini.\nMentre aquestes situacions d’injustícia i marginació continuïn existint, vol dir que a la humanitat encara li manca fer un bon recorregut pel camí de la paritat i l’acceptació plena de tots els éssers humans, dones i homes, reconeixent en ells i elles la mateixa dignitat i la mateixa capacitat d’adquisició de valors i aptituds , com també de les fragilitats i mancances, de tota mena, que formen part del gènere humà, sense que la pertinença a un sexe determinat, constitueixi un condicionant per les seves adquisicions i per les seves mancances. Dignitat i mateixos drets i deures per a tothom!


Cop de Carlota Corredera després d'escoltar Rocío Carrasco: «Fan el ridícul»\nLa presentadora gallega ha estat molt clara amb els'negacionistes'\ndijous, 29 d’abril 2021 - 15:00h\nCarlota Corredera s'ha convertit en una de les grans defensores de Rocío Carrasco des que va començar a emetre la seua sèrie documental. I és que la presentadora no dubta a creure-la pel que fa als presumptes maltractaments per part del seu exmarit, Antonio David. Però també per la documentació que la protagonista ha presentat, es creu el seu intent de suïcidi o el calvari que li va fer passar la seua filla, Rocío Flores.\nSón molts els ciutadans que cada setmana s'emocionen amb el cru testimoni de Carrasco. S'han adonat que la imatge que tenien d'ella, després de 20 anys de mentides del seu ex, era errònia. Per això li donen suport en aquest gran pas que ha donat de parlar i explicar la seua història públicament després de dos dècades callada.\nNo obstant això, també hi ha qui utilitza els mitjans i xarxes socials per atacar Rocío. Hi ha qui no la creu, hi ha qui dona suport a Antonio David, hi ha qui l'ataca per explicar-ho tot en públic... De fet, tant en platós com a les xarxes, ens trobem que s'ha creat un grup de 'negacionistes' de Rocío, que l'acusen de tot: de mentir, de manipular, de guanyar diners amb el seu testimoni, d'estar fent mal a la seua filla explicant la pallissa que li va donar... Doncs per a tots ells, Carlota Corredera ha deixat anar un missatge alt i clar.\nCarlota Corredera surt en defensa de Carrasco\n«Si Rocío Carrasco parla tranquil·la i serena és una insensible, però si plora, és una farsant. Si Rocío explica la seua història en una gravació, se li diu que no és valenta, però si dona la cara en directe se la critica igualment. Si fins i tot hi ha qui ha qüestionat que el seu vestit és d'un color massa alegre...», rematava.\nLes paraules directes de Carlota als detractors de Rocío Carrasco\nDesprés d'exposar la constant incoherència dels qui critiquen Rocío Carrasco, Carlota Corredera decidia ser encara més clara amb la seua postura. Així, manifestava: «Els 'negacionistes' ara també són aprofitats i estan sotmetent Rocío al mateix macabre joc psicològic que l'ha portat al col·lapse. Diuen 'a' i quan veuen que no és 'a', diuen que és 'b' i, si no, 'c' o 'z' per tal de desprestigiar-la. Creuen que així guanyen sempre, però l'únic que fan és el ridícul».\nTot seguit, afegia: «I després hi ha els del 'però'. 'Ha patit, però ...', 'Jo la crec, però ...'. És exactament igual que 'jo no soc racista, però ...' o 'jo no soc masclista, però ...'. Aquest 'però', aquesta paraula tan petita, ho canvia tot i invalida l'anterior. És el 'però' de la hipocresia, el que posa en dubte una víctima. Tant de bo totes les maltractades poguessen donar el seu testimoni com ho està fent Rocío Carrasco!».\nLes reaccions a les seues paraules\nDesprés de pronunciar aquestes paraules, les xarxes socials es van inundar de missatges a favor i en contra de Carlota Corredera. Els qui no creuen Rocío Carrasco no van dubtar a carregar contra la presentadora, utilitzant els arguments que ella mateixa havia descrit en el seu discurs, o bé insultant-la. Bona mostra d'això, són missatges com «Ets patètica» o «A aquesta dictadora de pensament únic, tot el meu menyspreu». No obstant això, van ser molts els espectadors que es van manifestar a favor del que havia dit Carlota Corredera, amb missatges com ara aquests:\n«A això se n'hi diu dir les coses clares».\n«Bravo i mil deus!».\n«Gran discurs inicial. Que bé que ho porta Carlota!».\n«No es pot dir més clar. El que vulga seguir sent un 'negacionista' amb Rocío Carrasco, que s'ho faça mirar».\n"Jorge Javier Vázquez dona un toc a María Patiño per Rocío Carrasco: 'Et dic una cosa'" "«Estarà millor amb tu»: El moment en què Antonio David va voler desfer-se del seu fill"\nRocío Carrasco carlota corredera


TREMP RUNNERS: Coneguem més a ......\nAvui coneixerem una mica més a l'Albert Parisi.Gràcies Albert per compartir-ho amb nosaltres , i esperem que milloris de la teva lesió i puguis tornar al runnig ben aviat!\nBàsicament l´excusa del córrer, el senderisme o anar a caminar la tinc per fer algo d´esport, intentar mantenir una forma física acceptable i així evitar “oxidar-me”\nDevia començar a córrer als 15 anys, ja que va ser l´època en que vaig deixar de jugar a handbol a l´equip del barri de Barcelona on vivia.\nAls 17, quan em vaig fer àrbitre d´handbol ho vaig agafar com una costum, i a mesura que vaig anar pujant de categoria, l´exigència física de les competicions em va fer prendre-m´ho com una necessitat.\nQuan vaig deixar l´arbitratge als 32 anys, ja ho tenia com una costum, així que ho he continuant fent sense cap mena de problema.\nSi no m´equivoco, la primera cursa la devia fer als 15 anys i va ser el Cros Popular de Sants\nQuantes n’has fet?\nDe curses de 10 km n´he fet unes poques (potser menys de 10), 5 mitges maratons, i dues vegades he fet la Travessa Matagalls-Montserrat (85 km).\nEls meus temps son: en 10 km aproximadament 43 minuts, i en mitja marató el millor temps ha estat 1 hora i 45 minuts.\nLes Matagalls-Montserrat les vaig fer quan tenia 17 i 18 anys, i vaig necessitar 21 hores per fer la primera i 19 hores per fer la segona.\nQuina t’agradaria fer que no hagis fet?\nSense cap dubte m´agradaria poder córrer algun dia una marató.\nL´any passat ja portava un bon ritme, fins que després de la mitja marató de Mollerussa vaig començar a tenir problemes al genoll dret. Vaig anar aguantant, però a principis d´any em van diagnosticar una rotura longitudinal del menisc.\nDes de llavors, i com que això que tinc sembla que no és operable, he hagut de deixar de córrer, i l´únic que he anat fent han sigut tirades llargues de caminar.\nPorto temps aturat, però se que tard o d´hora el genoll tornarà a estar operatiu i llavors posaré fil a l´agulla a preparar una marató.\nT’agrada planificar o entrenes al teu aire?\nTot i que m´agrada marcar-me un nombre de dies cada setmana, entreno al meu aire.\nDel mon del córrer no, però del món de l´arbitratge guardo una anècdota si més no curiosa.\nCap allà l´any 1999 s´entrava a arbitrar a dins la presó de Model de Barcelona, i es feia al mig del pati de la galeria 3, rodejat dels interns. Eren partits on l´equip local el formaven interns del centre penitenciari i els visitants eren equips de la província de Barcelona.\nRecordo com sense ni adonar-me, un intern dels que no jugaven em va pispar una de les targetes.....i en adonar-me me la va tornar dient-me que ho havia fet per no perdre la pràctica.\nZona d’entrenament i quants dies?\nPels voltants de Tremp: Pla de Palau, camins de Talarn, Puigmaçana,....., i per asfalt molt sovint feia la carretera de Pont de Montanyana o la carretera cap a Cellers.\nSolia sortir a córrer 3 ó 4 dies per setmana. Ara intento fer el mateix, però caminant, tot i que entre la feina, els estudis i la família hi ha setmanes que la cosa es complica.\nMusica o sense?\nNo he corregut mai amb música.\nPer córrer sempre sol. Quan vaig a la muntanya m´agrada fer-ho acompanyat.\nSempre he sigut més d´asfalt, però des que visc a Tremp m´esta be els dos terrenys.\nSi pot ser posible, millor amb temperatures baixes o suaus. La calor no la porto gens be.\nTipus de keds?\nPer asfalt tinc unes SAUCONY, i per muntanya tinc les ASICS TRABUCO.\nMés que ídols, el que si que tinc es un gran respecte i admiració per totes aquelles persones que es passen els caps de setmana anant amunt i avall arbitrant a qualsevol pista o camp, de l´esport que sigui i viuen l´esport d´una manera diferent.\nDels 15 anys que vaig passar a l´arbitratge en guardo molts bon records; vaig conèixer arbitres de tots els nivells (sobretot de l´handbol), des d´àrbitres que havien xiulat finals olímpiques fins a arbitres de les categories base, però sobretot el record més gran va ser conèixer persones ben senzilles que els movia una dedicació i una afició a una manera diferent d´entendre l´esport.\nPer desgràcia en el nostre país la figura de l´àrbitre és entesa com un mal necessari, i no deixa de ser ningú més que un altre participant dins d´un partit.\nPublicado por runner25620 en 15:57\nMANEL 24 de juny de 2012, a les 8:26\nFelicitats per l'entrevista Albert !!\nDesitjo que et recuperis ben aviat de la lesió al genoll. MOLTS ÀNIMS !!!\nSALUT I A CÓRRER!!!


Relació entre la salut autopercebuda i les concentracions sanguínies de compostos tòxics persistents - UABDivulga Barcelona Recerca i Innovació\nEls resultats d’un estudi que ha analitzat la relació entre les concentracions o nivells en sang de diversos compostos tòxics persistents (CTPs) i la salut autopercebuda (SAP) mostren que les persones amb majors concentracions de CTPs tenen una pitjor SAP. També s’ha trobat que amb l’edat, la concentració de CTPs és major i la SAP pitjor, segurament degut al fet que les persones més grans han acumulat més CTPs que no pas les joves. Els resultats també suggereixen que els CTPs podrien causar determinats trastorns crònics, els quals provoquen una pitjor SAP.\nLa majoria de compostos tòxics persistents (CTPs) són raonablement sospitosos de causar danys rellevants en la salut humana, i contribueixen a causar una part substancial de la càrrega de malalties que pateixen les nostres societats. De fet, alguns CTPs molt comuns tenen efectes immunosupressors, oxidatius, pro-inflamatoris, neuro-endocrins, metabòlics, o epigenètics. Malgrat que des de fa dècades aquests compostos no es fabriquen en països desenvolupats, molts CTPs segueixen presents en animals, en la cadena alimentària i en pràcticament tots els éssers humans.\nLa salut autopercebuda (SAP) és un potent predictor de la mortalitat, la morbiditat i la necessitat de serveis sanitaris. Sovint la SAP augmenta amb el nivell educatiu i disminueix amb l’edat, el nombre de trastorns crònics i l’índex de massa corporal. Les concentracions de la majoria dels CTPs en les persones augmenten amb l’edat i l’índex de massa corporal, i disminueixen en augmentar el nivell educatiu. Aquestes relacions i els propis efectes fisiològics i clínics d’aquests contaminants podrien fer que les concentracions corporals de CTPs estiguessin relacionades amb una pitjor SAP.\nFa poc, la revista científica Environmental Research va publicar un article en el qual els autors analitzaven la relació entre les concentracions o nivells en sang de diversos CTPs i la SAP en la població general de Catalunya.\nEls resultats varen mostrar que els individus amb majors concentracions de CTPs tenien una SAP significativament més dolenta; per exemple, la concentració sanguínia mitjana d’hexaclorobenzè –un compost utilitzat com a fungicida– en les persones amb una SAP dolenta era el doble d’alta que en les persones amb una SAP excel·lent. Les associacions observades es mantingueren quan el sexe i l’índex de massa corporal van ser tinguts en compte; en canvi, no s’observà cap associació quan es va tenir en compte l’edat o el nombre de trastorns crònics. De la mateixa manera, no es varen trobar associacions entre nivells de CTPs i trastorns mentals, depressió o trastorns d’ansietat autodeclarats. Així doncs, l’associació CTPs - SAP era probablement deguda a l’edat i als trastorns crònics, però no al sexe, l’educació, la classe social, l’índex de massa corporal o trastorns mentals.\nEn comparació amb els individus més joves, els ciutadans de més edat havien tingut més anys per acumular CTPs i varen viure en els períodes en què l’ús d’alguns CTPs (per exemple, el DDT, l’hexaclorobenzè, els bifenils policlorats) era més extens. En la població d’estudi l’edat estava fortament associada tant amb les concentracions de CTPs (com més edat, majors concentracions) com amb la SAP (com més edat, pitjor SAP), la qual cosa explicaria en certa mesura l’efecte dels CTPs en la salut autopercebuda (com més CTPs, pitjor SAP).\nEls resultats també suggereixen que els CTPs es podrien relacionar amb la SAP en gran mesura a través dels trastorns crònics, la qual cosa dependria de la capacitat dels CTPs per causar trastorns crònics, ja que l’associació entre els trastorns crònics i la SAP pot ser considerada causal.\nGrup de Recerca en Epidemiologia Clínica i Molecular del Càncer (GRECMC)


“Ella ens mira”, exposició d’Eva Cardona a la Font del Balç – AAVCC web\nartistesvisualscc 9 de junio, 2021 9 de junio, 2021 Exposició, noticies\n“Actualment existeix una transformació del medi natural que aquest està generant canvis irreversibles. Vivim un moment de crisi ecològica global i la comunicació i el món del llenguatge és molt important per a la relació i reflexió sobre la nostra existència.\nLes arts són l’eina més important per a transmetre, visibilitzar i difondre per mitjà de l’estètica un missatge positiu, que ens crea consciència sobre la mare natura.\nELLA ENS MIRA, un treball artístic que ens mostra la delicadesa, i l’encant, ens introdueix a la fragilitat i la forma de la naturalesa amb la qual convivim. A través del gravat Eva Cardona demostra aquesta unió de l’obra gràfica i la naturalesa vegetal, un treball que sorgeix de la convicció de la urgència de preservar l’entorn natural del qual necessitem i ens aporta beneficis per a la salut física, mental i espiritual. Són fulles que li rememoren la vida rural que va viure des de molt petita al costat de la seva família. Cardona utilitza el gravat com a forma d’expressió i la seva creativitat es desperta fa més de quinze anys. Les formes, les textures de la naturalesa són una inspiració profunda en el missatge que ens comparteix.\nELLA ENS MIRA és una obra que ens convida a observar el que ens envolta. Observem com el vegetal forma part del nostre dia a dia. És un treball fi i subtil, on la petjada de la vegetació és protagonista de les seves composicions que deixen una cosa bella darrere de cada impressió que Cardona amb el tòrcul, pas a pas, va donant vida a cada projecte que realitza, paper o tela amb una càrrega metafòrica que ens fa imaginar l’essència de l’existència.\nEl fet de ser conscients que ens trobem en una crisi global ecològica, motiva i desperta per a aportar un missatge important com l’amor a la naturalesa, l’ecosistema i totes les seves manifestacions.”\nText d’Aldo Cardoso (comissari de l’exposició)\nPodeu visitar l’exposició a la FONT DEL BALÇ (Casserres, Gironella) de l’11 de juny al 18 de juliol de 2021.\n#art_contemporani, #Casserres, #Eva_Cardona, #Font_del_Balç, #Gironella, #Gravat, #naturalesa_art\nPrevio 1a edició de Mur Murs, festival d’art urbà a Monistrol de Calders\nSiguiente Acte de difusió del cens d’artistes de Catalunya a Vic


gener | 2013 | Més Algemesí\nNomés 82 abonats a les pistes esportives a Algemesí dels 1.000 que esperava l’equip de govern\nBy m3s ⋅ 31/01/2013 ⋅ 4 comments\nIntoxiquen l’opinió pública i venen com un èxit el fracàs de la política esportiva: 3 lloguers al mes per una pista de pàdel que costà 29.000€ Una vegada més el govern popular d’Algemesí intoxica a través del seu gabinet de premsa l’opinió pública local. Resulta hipòcrita, sense fer autocrítica, vendre ara com una benvolença […]\nCanvi d’estacionament el divendres 1 de febrer\nBy m3s ⋅ 30/01/2013 ⋅ Post a comment\nRecordar a tots els ciutadans d’Algemesí que aparquen el seu cotxe en el carrer que despús-demà, divendres 1 de febrer de 2013, es procedirà al canvi de vorera d’estacionament en els carrers de la ciutat. Feu el pertinent canvi d’estacionament del vostre cotxe si el teniu aparcat en un dels carrers afectats. Així evitarem problemes […]\nConvocatòria del plenari de gener de 2013\nBy m3s ⋅ 28/01/2013 ⋅ Post a comment\n“Resolució 125/2013, de 25 de gener, de l’Alcaldia de l’Ajuntament d’Algemesí. Convocatòria plenari ordinari a realitzar el dia 29 de gener de 2013. En virtut de les facultats que em confereixen els articles 78 i 80 del Reglament d’Organització, Funcionament i Règim Jurídic de les Corporacions Locals, aprovat per Reial Decret 2.568/1986, de 28 de […]\nBy m3s ⋅ 25/01/2013 ⋅ 2 comments\nL’empresa adjudicatària de la gestió del pàrquing ha negat per dues vegades als regidors de Més Algemesí la possibilitat d’obtenir un abonament anual. Tant el dia 23 com el 24 l’encarregada del pàrquing va dir que tenia ordre de no llogar places anuals. El dia 24 aquesta negativa es produí en presència dels periodistes de […]\nBy m3s ⋅ 23/01/2013 ⋅ Post a comment\nBy m3s ⋅ 20/01/2013 ⋅ Post a comment\nBy m3s ⋅ 18/01/2013 ⋅ Post a comment\nProposem augmentar la rebaixa i que dilluns i dimarts siga a 1€ per a aturats i jubilats. Més Algemesí valora positivament la intenció de l’Ajuntament d’Algemesí de rebaixar el preu de les pistes esportives que en gener farà un any que pujà. La intenció de l’Ajuntament d’Algemesí és rebaixar un euro el preu de […]\nInauguració d’un fracàs. Dissabte dia de mercat: 4 cotxes a les 12:45h\nBy m3s ⋅ 17/01/2013 ⋅ Post a comment\nEl dia de hui passarà a la història per haver-se consumat i inaugurat un desgavell econòmic i social. El que s’ha inaugurat hui en realitat no és un pàrquing públic, perquè el públic no l’utilitza. El que s’ha inaugurat és un pàrquing desert que el poble no demanava. Per molt que el propi Alcalde i […]\nPresentem un pla municipal d’actuació contra la mosca del mediterrani\nBy m3s ⋅ 14/01/2013 ⋅ Post a comment\nEl consell local agrari que se celebra aquesta vesprada debatrà el pla. El representant de Més Algemesí al Consell Local Agrari presentà el passat dia dos un Pla municipal d’actuació anual de mesures encaminades a intentar pal·liar, reduir i controlar les poblacions de mosca del mediterrani (Ceratitis Capitata Wied). Aquest Pla, presentat al Consell […]\nEl pàrquing del mercat: 12 places/hora ocupades, 213 lliures, 6 milions d’euros soterrats\nBy m3s ⋅ 09/01/2013 ⋅ Post a comment\nSegons les dades proporcionades per l’ajuntament 120 vehicles en tot el dia. Ahir, 19:30 hores, 2a planta: 1 plaça ocupada, 115 lliures. Ahir l’equip de govern popular de l’Ajuntament d’Algemesí ens informava que en 13 dies (del 26 de desembre al 7 de gener) havien utilitzat el pàrquing 1560 vehicles. En paraules textual del […]\nL’Ajuntament perdrà diners llogant les places del primer pis de pàrquing\nBy m3s ⋅ 08/01/2013 ⋅ Post a comment\nEn canvi, l’empresa administradora s’endurà de beneficis el 75% del que es pague del lloguer i podrà obtenir fins 40.000€ extra que s’afegiran als 200.000€ inicials. L’acord de la Junta de Govern Local de data 19 de desembre implica malbaratar diners públics transvasant-los a una empresa privada. L’Ajuntament ja paga pel manteniment d’eixa planta […]\nL’Ajuntament obri sistemàticament al públic edificis municipals sense la preceptiva llicència d’obertura\nBy m3s ⋅ 04/01/2013 ⋅ Post a comment\nEl passat dia 27 de desembre Més Algemesí feia públic que l’Ajuntament havia posat en funcionament el pàrquing sense la preceptiva llicència de funcionament i amb deficiències de seguretat. Més Algemesí ha tingut accés a més documentació que demostra que aquesta pràctica irresponsable i temerària és habitual i comuna en l’Ajuntament d’Algemesí. El cas del […]


Автор темы Ygovylu\nTindre l’oportunitat de retre un homenatge als grups que han marcat la nostra història personal i musical és una proposta que no hem pogut rebutjar. Un orgull, donar veu a moltes de les bandes i artistes que haurien de romandre en la nostra memòria col·lectiva.Els grups a qui retem homenatge són projectes que ja no estan en actiu. Alguns, des de fa molt de temps; uns altres s’han dissolt recentment. La nostra idea és clara: els protagonistes han de ser-ne els pioners, aquells que van гидре posar la primera pedra en el difícil camí de la normalització a través de les cançons. Aquells que ens van inspirar a molts altres a fer la música que ens agradava i a cantar-la en valencià. Sense prejudicis i sense pors. En el seu cas, també sense massa ajuda. Però regalant-nos un futur (possiblement sense saber-ho) a les generacions que veníem després.


Vilaweb entrevista a Jordi Borja | Jordi Borja\npublicado en Entrevistas\ten junio 15, 2017 por\tJordi Borja\nEntrevista a Jordi Borja: ‘Penso donar-me de baixa de la coordinadora de Catalunya en Comú’\n[Aquesta entrevista, publicada originalment el juny del 2017, ha estat recuperada com a part de la sèrie ’62 veus per a l’agost’, que ha recopilat, durant l’estiu del 2017, les millors entrevistes del curs passat]\n—I què votareu?\n—Jo, com molts altres que no són independentistes, el 9-N vaig votar sí-sí. Per què? Per anar contra el govern espanyol.\n—I ara què votareu?\n—Dins el món dels comuns hi ha gent que diu que no anireu a votar perquè no hi ha garanties.\n—Us volia demanar el vostre paper exacte dins de Barcelona en Comú. Vau ser en el nucli fundador?\n—…a veure-les passar.\n← Catalunya tranquil·la impaciéncia\nEntrevista El Nacional a Jordi Borja →


joan asín: VIA CÓMIX, SERRAT DELS MONJOS, MONTSERRAT\nVIA CÓMIX, SERRAT DELS MONJOS, MONTSERRAT\n3/01/15. Primera escalada de l’any, entre festes. En aquests dies el Serrat dels Monjos és un bon recurs, cara sud i sol, avui l’encertem de pler en el dia. La via és un altre cosa, res de Love climb, on no val a badar amb DO Armant Ballart.\nressenya d'Armant Ballart\nUna bona via amb un primer llarg difícil i selectiu amb caigudes lletges i assegurances justes segueix primer un esperó de roca vermella amb presa petita i roca escamosa en algun passatge fins un díedre, el superarem per l’es peronet de la dreta. Fem un flanqueig a l’esquerra per entrar en un altre díedre desplomat (2 espit) possible A0, després per l’esperó de l’esquerra fins atrobar la R1.\nEl segon llarg comença per un desplom atlètic, seguit d’una placa vertical per sortir a un esperó què va perdent verticalitat i dificultat fins a la R2.\nEl tercer llarg comença amb uns passatges atlètic per un díedre, sortim a l’esperó de la dreta i el seguim fins a trobar la R3.\nEl quart i cinquè llarg els hem empalmat (50m), vigilar amb el fregament de les cordes. Sortim a l’esquerra amb un passatge vertical (atlètic) i després seguim l’esperó fins a trobar la R4 a la dreta. Continuem a la dreta a buscar la placa, espit al començament i pont de roca, placa continua i de bona roca, a la carena trobem la R5 (4 nostra).\nUna via què et deixar un bon regust aventurer, on cal estar concentrat durant tota l’escalada.\nPrimera ascensió: 1993\nPer: Manola Vílchez i Armant Ballart.\nEquipament: Molt just amb espits i un pont de roca.\nMaterial: És difícil d’afegir assegurances, però cal portar aliens, i friends fins el 1 de Camalot, tascons poden anar bé i 10 cintes exprés.\nDificultat: 6a+, V+/6a obligat.\nDescens: baixarem per la canal de la dreta a buscar el Ràpel de 50m què ens deixa al camí.\nObservacions: Trobarem equipats els passatges difícils la resta caldrà navegar entre plaques amb poques possibilitats d’assegurar. Bona via de caire d’aventura.\nPer: Josep Santasusana i Joan Asín.\nel Josep arribant a la R1\npassatge atlétic a l'inici del segon llarg\na la mantinguda placa del darrer llarg\nmuntant el ràpel\nPublicat per joan asin a 3:02\nAquesta a mi em va agradar força. Bona entrada d'any!! :)\n4 de gener de 2015 a les 7:27\nEi gràcies Eduard, una bona via què cal treballar-la\n4 de gener de 2015 a les 11:11\nOstres Joan, per moltes que en tatxem la llista no s'acaba! Fent els dos últims llargs, hi va haver moments en que vaig pensar si no estava fent alguna de les "travessies del desert" de l'Aresta Arcarons...\n4 de gener de 2015 a les 12:00\nEi Josep vas camí de convertir-te en un escalador expo, je,je.\n4 de gener de 2015 a les 22:21\nFelicitats Joan i companyia! potent començament d'any; vau passar calor? nosaltres a Malanyeu ens vam torrar.\n5 de gener de 2015 a les 2:56\nNo jaume vam estar força bé al sol. Bon any\n5 de gener de 2015 a les 3:23\nALT URGELL, PARET DE LA CASCADA, Via EL PASSADÍS D...\nMONTSERRAT, MIRANDA DE CAN JORBA, Via JOSEP MARIA ...\nMONTSEC ÀGER, CAP DEL RAS, Via "EL PASO DYATLOV"\nPENYA SEGAT (FALCONERA) GARRAF, VIA GAUDI\nTREBALLANT EN UN NOU PROJECTE\nNAVEGANT PER LA FALCONERA\nSERRA DE CARRÀNIMA, ABELLA DE LA CONCA\nESQUÍ A BAQUEIRA


Rodolfo - El Jardinet dels Gats\nHola! Em dic Rodolfo, sóc un gatet negre i tinc 5 anys, sóc molt bó i tranquil! M’encanta menjar, prova d’això és que sóc un gatet gran! He conviscut amb altres gats abans, m’encanta la seva companyia! Al principi sóc tímid i m’amago, els moviments bruscos m’espanten, però en un ambient tranquil em trobo cómode, demano carícies i em sento feliç! M’agrada parlar amb els humans quan s’aixequen al matí!\nLa meva història comença amb un abandonament junt amb els meus dos germans. Érem uns cadellets i ens van deixar en una caixa. Un senyor ens va recollir i ens va tenir a casa seva, però aquest senyor ha hagut d’anar a un hospital i no té família per fer-se càrrec de nosaltres. Els meus germans, que són molt més porugs que jo, han pogut ser adoptats per una família molt pacient, i estan encantats! Jo espero tenir la mateixa sort!!\nEstic esterilitzat, vacunat, desparasitat internament i externament, testat negatiu d’inmunodeficiència i leucèmia i porto xip.\nVols conèixe’m? Pots omplir el formulari indicant el meu nom, o enviar un email a eljardinetdelsgatsadopcions@gmail.com\nGràcias per llegir la meva història.\nSi t'interessa adoptar un gat, omple el següent formulari i et contestarem tan aviat com sigui possible.\nQuant és onze menys 5? *\nCategories Per adoptarTags Adult, Adulto, Amorós, Apte per altres gats, Apto para otros gatos, Curiós, Curioso, Dormilega, Dormilón, Macho, Mascle, Poruc, Sociable\nVanity i Divinity\nCopyright © 2020 · El Jardinet dels Gats · Política de cookies · Sitemap ·


Els Mossos l'han detingut aquesta matinada davant de casa seva. Hásel amenaça de mort l'alcalde Àngel Ros en una de les seves cançons\n4 min. Lleida 21/06/2016 20:13\n651x366 El raper lleidetà Pablo Hásel / ACN El raper lleidetà Pablo Hásel / ACN\nEls Mossos d'Esquadra han detingut el raper lleidatà Pau Rivadulla, més conegut com a Pablo Hasél, com a presumpte autor d'un delicte contra les persones per l'agressió que van patir el passat 2 de juny alguns periodistes que cobrien l'ocupació del rectorat de la Universitat de Lleida (UdL).\nSegons ha informat la policia catalana, Hasél ha estat detingut al voltant de les dues de la matinada davant de casa seva i es troba en aquests moments en dependències policials a l'espera que li prenguin declaració.\nHasél no és la primera vegada que té problemes amb la policia o la justícia, perquè el mes d'abril passat la Guàrdia Urbana de Lleida el va denunciar després d'enxampar-lo fent pintades reivindicatives amb aerosols a diversos punts de la ciutat i carregant en una d'elles contra l'alcalde, Àngel Ros (PSC). A més, el 2014 un jutge va ordenar la retirada de YouTube d'una cançó de Hasél en què aquest amenaçava de mort Ros.\nAquell 17 de maig hi va haver una picabaralla entre els participants en la protesta, que uns dies abans havien escarnit a l'aula Manso, i els Mossos, que van acabar detenint una estudiant.\nAquella mateixa nit un grup d'unes 40 persones va ocupar alguns despatxos del rectorat, i entre aquelles persones hi havia Rivadulla.\nLes negociacions entre els ocupants de la UdL i la direcció del centre es van allargar durant dies sense donar resultat, i durant aquestes es van produir moments de tensió, com el registrat el passat dia 2 de juny, quan treballadors del centre van intentar desallotjar el grup d'okupes.\nAquell dia, un grup d'unes 40 persones, entre personal del centre, membres de l'equip de gerència, professors i vicerectors, va anar a la zona del rectorat ocupada cridant "fora els okupes de la universitat" i va intentar desmuntar les barricades que havien muntat amb bancs i cadires de la UdL.\nEls membres de la protesta es van enfrontar al personal del centre i durant aquell episodi alguns dels okupes van intentar impedir que els mitjans de comunicació presents prenguessin imatges dels fets.\nEn concret, els implicats van intentar impedir que un càmera de TV3 prengués imatges tapant-lo l'equip amb una jaqueta i empenyent-lo fora del despatx, i també van empènyer i van tacar un fotògraf del diari 'Segre'.\nEls mitjans de comunicació eren a l'edifici del rectorat per explicar que alguns dels participants en l'ocupació havien decidit abandonar-la.\nL'endemà d'aquests fets a la seu de la delegació de TV3 a Lleida va aparèixer tacada amb ous de pintura i als pocs dies van trencar el vidre del local a pedrades i van fer pintades acusant la cadena de manipulació.\nPer tot això, els periodistes agredits van presentar una denúncia pels fets.\nDe la seva banda, una vintena d'okupes van continuar al centre fins que a la matinada d el passat dia 9 de juny els Mossos van entrar a l'edifici del Rectorat a desallotjar-lo, encara que no van trobar-hi ningú, ja que els participants en la protesta havien decidit aquella mateixa nit abandonar-la i continuar-la per altres cursos.\nEl passat 15 de juny es va viure l'últim capítol, per ara, del conflicte a la UdL, quan un grup de joves van entrar a mig matí al despatx del rector, Roberto Fernández, amb una actitud intimidatòria i violenta, i el van cridar i insultar. Els joves portaven la cara tapada amb màscares amb la imatge del rector.\nPablo Hasél va ser condemnat també el 2014 per l'Audiència Nacional a dos anys de presó per enaltir en cançons seves el terrorisme d' ETA, als GRAPO, Terra Lliure o Al-Qaida.\nA més de l'esmentada condemna, també va ser detingut al 2014 com a presumpte autor de l'atac a un expositor de roses que l'associació cultural Lleida Identitària va patir durant la Diada de Sant Jordi.\nHasél té programada una actuació el dia 24 a les Barraques de Reus (Baix Camp) al costat del grup de rock combatiu Kop.\nAgressió a periodistes a la UDL


365 contes: 28.- La sala Europa\nL’Elena, com tots els diumenges, se’n va anar a l’Europa. S’havia pintat els ulls una mica més que de costum. Li havia semblat que estaven un pèl apagats després de la migdiada. Va passar pel davant d’un aparador i es va contemplar al vidre vigilant que tot estigués al lloc. S’havia engreixat els darrers mesos, des que havia fet els 50. Se li notava el pas del temps. Però ella es cuidava. Anava a la perruqueria. Lluïa diferents modelets a la feina. Intentava portar alguna peça de marca i sabates de taló molt alt, encara que a la nit li fessin mal els peus.\nFeia gairebé vuit anys que era vídua i ja n’estava cansada d’estar sola. Quan va acabar el temps de dol, no sortia. Tots els amics tenien parella i se sentia com una nosa. Quan va descobrir la sala Europa va començar a anar-hi cada diumenge. Allà hi havia gent com ella. Es distreia, feia broma amb altres homes i dones i reia molt. I sentia dins seu aquella il.lusioneta de tornar a conèixer algú.\nAquell diumenge ballava amb un i un altre, però veia que com altres tardes quan portava mitja hora parlant... la conversa s’apagava. I ella hi posava voluntat però no funcionava. De vegades, la que callava era ella.\nA l’hora de plegar, va recuperar la seua solitud i va marxar amb la il.lusió guardada a la butxaca per la setmana següent. Pel camí va saludar una parella que s’havia conegut a la sala de ball feia uns mesos.\n-Què tal, Elena?\n- Doncs, ja cap a casa. Allà m’espera el meu pijama, el meu sofà, la meua tele i ben contenta!\n- I tant que sí. No hi ha res millor, li van contestar. Junts, radiants...\nI ella, enyorant una altra mà dins de la seua, va enfilar cap al pis. El seu pijama l’esperava fidel, el sofà, també. Es va dir que era feliç, que no necessitava ningú. Mentre feia zapping, una llàgrima lluitava per sortir a l’exterior. Potser més d’una. Però llavors el mòbil va sonar i algú li estava dient que aquella tarda l’havia trobada la dona més guapa de la Sala Europa.\nautora: kweilan, del blog Llibres llegits i per llegir\nMolt bonic el teu conte, m'ha agradat: la il·lusió a la butxaca; molt suggerent.\n28 de junio de 2009, 9:18\nSempre hi ha algú que ens pot alegrar el dia amb unes poques paraules :)\n28 de junio de 2009, 9:51\nNo sé si serà un lloc real o no, però ho has explicat d'una manera que seumbla que sí :-))\nEl final m'ha agradat moltíssim! Tenia por que acabes trist...I què bonic és que algú et trobi maca, encara que tinguis (o t'apropis) als 50 i t'hagis engreixat una mica :-))\n28 de junio de 2009, 10:02\nUn final feliç... m'ha agradat com ha acabat el relat, quan tot semblava que acabaria de forma diferent... ;)!\n28 de junio de 2009, 11:10\nCleo, bonito final ...nunca pensar que al final del dia cuando ya no espera nada...recibe esas bellas palabras que la hacen sentirse feliz y con esperanza ;))).\nMe ha gustado el cuento ;)...\n28 de junio de 2009, 11:22\nQuina manera de descriure les situacions que tens, increïble. M'ha agradat el relat. Anava a dir que desitjo que el proper diumenge tingui més sort, però amb aquest final, potser la sort ja està del seu cantó.\n28 de junio de 2009, 11:31\nMolt bon conte!!!\n28 de junio de 2009, 12:11\nM'encanta aquest bloc bajoqueta i m'encanta aquest escrit, hi ha tanta gent que lluita cada dia i hi ha situacions dures, però en cada situació hi ha una part d'esperança i un somriure guardat.\n28 de junio de 2009, 13:25\nM'agraden els finals feliços... o coma mínim il·lusionats. No perdre la il·lusió és important. Al final sempre s'hi guanya. Molt bonic el relat Kweilan. M'ha agradat llegir-te.\n28 de junio de 2009, 17:19\nCesc: Gràcies per la teua visita :)Hi tant, quan de vegades veiem la vida molt trista sempre hi ha una petita cosa on agafar-se :)\nOstres, bon final! Em pensava que s'acabaria d'una manera i finalment... acaba bé!! Visca el mòbil!\n28 de junio de 2009, 21:33\nMe n'alegro de què us hagi agradat. Una abraçada a tots i a totes. I torno a felicitar-te, bajoqueta, per aquesta iniciativa que ens té enganxats a veure com és el conte del dia.\nM´ha agradat molt el teu relat i el final amb esperança...\n"A l’hora de plegar, va recuperar la seua solitud i va marxar amb la il.lusió guardada a la butxaca per la setmana següent."\n..."Doncs, ja cap a casa. Allà m’espera el meu pijama, el meu sofà, la meua tele i ben contenta!"\n..."Es va dir que era feliç, que no necessitava ningú. Mentre feia zapping, una llàgrima lluitava per sortir a l’exterior..."\nQuantes persones se senten o ens hem sentit així en algun moment donat!... Ai! Mira, que m’ha agafat la pena.\nSort de la trucada sorpresa... Un compte emotiu que descriu molt bé la soledad.\n29 de junio de 2009, 0:24\nDolors i Mortadel.la, moltes gràcies i una abraçada!!!\n29 de junio de 2009, 15:59\nMe alegrat molt de que el final fos l'esperança d'un començament feliç.\nMolt bo relat, enhorabona\n29 de junio de 2009, 21:57


Els Premis Lamp Lighting Solutions triomfen a Londres! | LAMP\nConscients de la importància de la cultura de la llum, la IALD ens va proposar organitzar a Londres una exposició dels Premis Lamp Lighting Solutions 2015 que ha estat tot un èxit!\nLes més de 70 persones que van assistir a l'esdeveniment, que es va dur a terme a The Crypt on the Green, en ple barri del disseny i l'arquitectura de Clerkenwell, van poder gaudir de l'exposició amb les làmines dels projectes finalistes, veure els seus vídeos de presentació, observar tots els 598 projectes que es van presentar... i degustar unes tapes a l'espanyola i una bona copa de vi! ;)\nTot això amb la bona companyia de la nostra amiga Emma de la IALD, l'equip de Lamp Lighting UK, lighting designers i estudiants del sector que no van voler perdre's aquest afterwork. Gràcies a tots per venir!\nQuina serà la propera parada de l'exposició dels Premis Lamp Lighting Solutions? Qui sap... però estem preparats!\nFotografies: Tom Niven


Les dues s'emmarquen dins dels actes de celebració de l'11 de febrer, Dia Internacional de la Nena i la Dona en la Ciència: la" gimkhana Florence Nightingale" organitzada per la Universidad Carlos III de Madrid i una conferència impulsada per la Sociedad Española de Bioestadística.\nAmb motiu del curs Nightingale, al vestíbul de l'FME hi trobareu una estesa de 12 samarretes diferents, una manera original i divertida d'apropar-se a la figura d'aquesta infermera britànica i de celebrar el Dia Internacional de la Nena i la Ciència #11F.\nVídeo de benvinguda al 2Q FME curs 2020-2021\nLes caps d'estudi dels graus en Matemàtiques i Estadística UB-UPC i els coordinadors dels màsters FME donen la benviguda al curs amb i us conviden a veure l'exposició de samarretes de la Florence Nightingale, la matemàtica del curs FME 2020-2021.\nLa investigadora Jezabel Curbelo (Dept. de Matemàtiques i professora del MAMME) guanya un dels premis L’Oréal-UNESCO For Women In Science 2020-2021\nEl premi també ha reconegut 4 joves investigadores de diferents disciplines científiques.\nAclariments sobre les classes presencials al grau en Matemàtiques\nEn relació a les darreres mesures del PROCICAT del 3/02/2021 sobre les universitats, enviat pel degà al professorat i estudiantat del grau en Matemàtiques de l'FME el 5/02/2021.\nSessió informativa dels programes de mobilitat per l'estudiantat de l'FME curs 2021/22\nLa sessió serà virtual via google meet el 17 de febrer de 2021 a les 12h15.\nComunicat del degà de l'FME d'inici del segon quadrimestre del curs 2020/2021\nEnviat a tota la comunitat FME (estudiantat, PDI i PAS) el dilluns 1 de febrer de 2021: Totes les classes de l’FME seran online excepte els exàmens de totes les titulacions i les classes de problemes de les assignatures obligatòries del grau en Matemàtiques, que seran presencials.\nPau Font, guanyador del sorteig del concurs-enquesta "Aula Florence Nightingale"\nPer fi hem pogut lliurar el pack regal al Pau Font, estudiant del grau en Estadística UB-UPC, guanyador del sorteig del concurs-enquesta "Aula Florence Nightingale" que va tenir lloc a l'octubre de l'any passat.\nOberta la preinscripció per al Master in Advanced Mathematics and Mathematical Engineering (MAMME) curs 2021-2022\nTota la informació sobre terminis i requeriments al web del MAMME.\nPreneu nota del període de matrícula per al 2n Quadrimestre FME curs 2020-2021\nSerà el 4 i 5 de febrer, trobareu tota la informació actualitzada a l'apartat "curs actual" del web de la Facultat.


Reconeixement a Toni Infante per vora 40 anys de militància\n06/05/2013 Drets i Llibertats\nToni Infante en el parlament de la CUP al Fossar de les Moreres, l'11 de Setembre de 2004\nDissabte passat, 4 de maig, la Societat Coral “el Micalet” de València va acollir un acte de reconeixement a Toni Infante, militant de l'MDT i membre de la CUP d'Almàssera (l'Horta Nord) i opinador en Llibertat.cat, entre altres, en reconeixement dels seus prop de 40 anys dedicats a la militància política. L'acte es va realitzar en un àmbit privat, a iniciativa de dues persones de l'entorn més proper del Toni. La jornada va donar començament a les huit de la vesprada, amb un passe de vídeo, on un bon grapat de persones que han compartit militància amb Toni eren els protagonistes, per donar pas a un sopar realitzat al mateix lloc, amb l'entrega d'un llibre-recull d'articles d'Infante, molts d'ells publicats en Llibertat.cat i altres presents.\nToni Infante va voler destacar que el valor de les persones que militen radica en el suport que tenen per part de la resta de la militància, dels amics i amigues i persones properes, i que els fruits i que aconseguim d'aquesta actitud i lluita són mèrits de totes i tots.\nProp de 40 anys de militància\nAntoni Infante, va nàixer a Guadix, Granada en el si d’una família que es va veure obligada a immigrar a terres valencianes. Militant comunista des de les acaballes del franquisme va participar en l’organització de CC.OO. a Torrent i altres municipis de l’Horta. Posteriorment va ser responsable successivament d’Acció Sindical, Organització i Secretari General de la Unió Comarcal de l’Horta de CC.OO., liderant durant anys tot el sector d’esquerres i antipactes socials al si d’aquest sindicat. Al 1987 va decidir assumir la nacionalitat catalana, en un procés que li va portar a militar a l’MDT des de l’any 1990. Al juliol de 1992 va ser detingut i torturat en l’operació que B. Garzón va dirigir contra Terra Lliure i tot l’independentisme combatiu. Treballador i marxista, compagina els seus treballs a favor de la independència, el socialisme i l’equiparació de gènere, amb la defensa dels drets de tots els animals, sent cofundador d’Iniciativa Animalista i impulsor de la Plataforma Carles Pinazo.


El musical de gran format 'Cantando bajo la lluvia' d'Àngel Llàcer i Manu Guix "respectarà" el text original del film La República\nDilluns, 19 d'abril de 2021 - Edició 997\nEl musical de gran format ‘Cantando bajo la lluvia’ d’Àngel Llàcer i Manu Guix “respectarà” el text original del film\nACN Barcelona.-El tàndem artístic format per Àngel Llàcer i Manu Guix ja treballa en el musical ‘Cantando bajo la lluvia’, que arribarà a la tardor al Tívoli. Llàcer ha avançat […]\nACN Barcelona.-El tàndem artístic format per Àngel Llàcer i Manu Guix ja treballa en el musical ‘Cantando bajo la lluvia’, que arribarà a la tardor al Tívoli. Llàcer ha avançat a l’ACN que el nou projecte musical “respectarà” el text original del film ‘Cantant sota la pluja’, que ha definit com “una de les millors pel·lícules de la història”. “El musical ja està escrit i el text el respecto moltíssim, després ja el pots disfressar com vulguis”, ha dit. En aquest sentit, el muntatge mostrarà una estètica ambientada en l'”alegria” dels anys 20. La coreògrafa Miryam Benedited ha avançat que, pel que fa als balls, seran d’estil jazz i claqué. Durant aquesta setmana l’equip artístic ha estat fent el càsting per escollir l’elenc complet del muntatge.\nMalgrat que l’obra té una estètica ja definida, la coreògrafa Miryam Benedited ha assegurat en declaracions a l’ACN que a nivell coreogràfic el muntatge es pot “actualitzar als ulls del públic d’avui dia”. “Hi haurà alguns números extres que no estan a la pel·lícula perquè sempre hi ha petites variacions”, ha afegit. Així doncs, ha avançat que es tracta d’altres números “de fantasia”. Amb tot, ho ha definit com un estil coreogràfic “més Broadway”. Després de l’èxit de ‘La tienda de los horrores’ i ‘La Jaula de las Locas’, ‘Cantando bajo la lluvia’ és el tercer projecte del tàndem entre Àngel Llàcer i Manu Guix amb la productora Nostromo Live. Benedited també ha format part de l’equip d’aquests musicals i ha assegurat que els estils dels tres muntatges són “completament diferents”. En aquest sentit ha explicat que ‘La tienda de los horrores’ no incorporava un cos de ball com a tal, sinó que els actors en un determinat moment ballaven. En canvi, ‘La Jaula de las Locas’ sí que en tenia, però amb uns requisits diferents dels que busquen ara. Així, la nova producció requereix uns perfils d’actors i ballarins més marcats.Així mateix, Llàcer ha considerat que, respecte a les produccions anteriors, ‘Cantant sota la pluja’ és una pel·lícula “molt més present” en l’imaginari de la gent. Sobre això, el director artístic ha assegurat que els hi crea “una mica de pressió”. “Per nosaltres suposa estar a l’altura i que no sigui com quan et treus la mascareta i tens aquella boca tan lletja”, ha comparat. Amb tot, ha assegurat que el “gran problema” de tot és “l’expectativa”. El musical obrirà la temporada del Teatre Tívoli. “Espero que la majoria dels catalans ja estiguin vacunats i puguem fer vida normal, gaudint de les coses com les gaudíem abans”, ha apuntat Llàcer. La producció comptarà amb una setantena de persones implicades i els principals intèrprets ja estan decidits, malgrat que encara no s’han fet públics. Durant aquesta setmana s’han fet les proves per seleccionar els ballarins i per participar es requeria un nivell alt de claqué, dansa jazz, cant i interpretació. “El càsting és la part més complicada del procés d’un espectacle perquè realment t’hi jugues molt”, ha explicat Llàcer. El director artístic ha assegurat que tot plegat és “complicat” perquè s’ha de trobar “talent” i “connexions” entre els seleccionats. “No és gens fàcil ni pel que el fa ni pel que el veu”, ha dit. Càstings en pandèmiaLa companyia ha rebut més de mil currículums, d’entre els que n’ha seleccionat 120 pel càsting d’aquesta setmana. D’aquests, tan sols una trentena han passat a la fase final, que s’ha fet aquest dijous a l’escola de dansa esCool de Barcelona, i d’on sortiran els onze seleccionats pel cos de ball. Les condicions de pandèmia han fet que tot el procés de selecció sigui més complicat, ja que s’han hagut de respectar les distàncies, evitant el contacte entre ballarins i amb mascareta. A més, els trenta finalistes del càsting s’han fet un test d’antígens, que han estat tots negatius. Això ha permès fer la darrera part de cant sense mascareta. Els ballarins que han arribat a la darrera fase han celebrat poder tornar a fer càstings i, de fet, molts han explicat que, de manera presencial, era el primer que feien des del març de l’any passat. “Ara hi ha molts més horaris i va tot molt més ràpid”, ha explicat una de les candidates, Empar Esteve. La ballarina, que actualment forma part del cos de ‘La Jaula de las Locas’, ha assegurat que respecte als càstings d’abans de la pandèmia ara es valora “molt més” la tècnica i ha destacat que tot plegat està “molt ben organitzat”.


Sí a una gestió moderna de la pesca catalana, centrada en el territori, que n’asseguri la sostenibilitat - Esquerra\nDimarts, 15 d'agost de 2017\nSí a una gestió moderna de la pesca catalana, centrada en el territori, que n’asseguri la sostenibilitat\nNo a un estat que margina la pesca mediterrània i que promou una gestió centralitzada i ineficient que perjudica la nostra gent de mar\nMalgrat el declivi dels darrers anys, Catalunya segueix essent avui dia una potència pesquera mitjana en l’àmbit euromediterrani, amb un gran potencial. Atenent al valor de les captures i als llocs de treball directes en la pesca, el nostre país es compara perfectament amb estats com Alemanya, Suècia o Polònia, i supera de llarg el conjunt de la façana mediterrània francesa.\nEl govern de l’Estat, d’acord amb la Constitució Espanyola, gaudeix de competència exclusiva en matèria de pesca marítima. Aquesta gestió centralitzada i fortament vertical, lluny del territori, ha suposat una progressiva alienació del sector i suposa un fre per a l’aplicació de les mesures modernes, flexibles i de proximitat que són necessàries per a recuperar els recursos pesquers, fortament sobreexplotats i per a assegurar un sector productiu sostenible, modern i competitiu. El focus d’atenció històric de l’Estat espanyol són les pesqueres atlàntiques i les industrials d’aigües distants, la qual cosa margina greument la pesca mediterrània, que segueix un model de petita empresa, sovint de tipus familiar.\nAquest marc contrasta amb el dinamisme del sector pesquer català els darrers anys a l’hora de proposar –i dur a terme- iniciatives de gestió col·laboratives de baix a dalt i d’abast territorial dimensionat al dels caladors locals. L’Estat, però, ancorat en el seu vell model de gestió, fortament excloent i jerarquitzat, ha arribat a rebutjar explícitament iniciatives pioneres de gestió participativa proposades pel sector amb la tesi que “la cogestió és aliena al marc jurídic espanyol”.\nTot i la reducció de més del 40% de la flota catalana els darrers 10 anys l’Estat espanyol segueix insistint en una política d’eliminació de barques que posa en risc la mateixa pervivència del sector, en comptes d’apostar per una lògica bioeconòmica de gestió intel·ligent de l’esforç pesquer focalitzada en la millora de la comercialització i l’apoderament dels actors (sector, món científic i social, etc.), el qual reforci llur coresponsabilitat.\nLa darrera escomesa de l’Estat contra el sistema pesquer de Catalunya ha estat la recent proposta d’instaurar un règim de quotes d’esforç transferibles que hagués suposat –via la plena mercantilització dels drets de pesca que implicava- la destrucció de les estructures tradicionals del sector que n’asseguren la imbricació al territori, així com la seva concentració en poques mans. Només la reacció decidida i conjunta dels governs de Catalunya, el País Valencià i les Balears ha estat capaç d’aturar la iniciativa.\nAmb bon criteri, la Comissió Europea ha establert com a prioritat revertir la situació dels recursos pesquers a la Mediterrània i demana accions enèrgiques per part de les autoritats pesqueres de la regió. El nostre sector –i Catalunya com a país- no es mereix tenir un estat llunyà i insensible als seus interessos en un moment tan crucial per al seu futur.\nSí a una gestió moderna de la pesca catalana, centrada en el territori, que n’asseguri la sostenibilitat econòmica, social i biològica mitjançant la coresponsabilitat del sector i els altres agents\nLa República Catalana prendrà el ple control de la gestió i l’ordenació de l’activitat pesquera i impulsarà un model mitjançant el qual tots els actors —sector pesquer, administració, científics, tercer sector, etc.— posem les bases d’un nou pacte social sobre la utilització dels recursos naturals renovables de l’espai marítim català, d’acord amb els nous temps i en un règim de coresponsabilitat i bona governança.\nAquesta nova política ha de pivotar, per força, al voltant de la cogestió, entesa com la devolució de poder des de l’administració envers comitès de cogestió pesquera territorialitzats, integrats per representants del sector, l’administració, el món científic i entitats del tercer sector en peu d’igualtat. En paral·lel, la República enfortirà també les confraries de pescadors per tal de capacitar-les i apoderar-les com a estructura clau en els processos de cogestió. Alhora, es potenciarà la participació del sector pesquer en iniciatives de generació de valor del producte, així com l’establiment d’organitzacions de productors pesquers en tant que eina per a gaudir dels màxims avantatges previstos en la Política Pesquera Comuna.\nLa pesca, a més de produir aliments, forma part inalienable del corpus cultural del país i té un impacte elevadíssim en moltes economies locals. Cal que a casa nostra el desenvolupament del creixement blau (“blue growth”) promogut per la UE reconegui plenament aquest paper especial de la pesca. En aquest sentit, la República Catalana situarà la pesca i l’aqüicultura –el sector productiu- com a un dels eixos vertebradors de les estratègies de creixement blau i de la política marítima integrada de l’espai marítim català.\nLa República Catalana farà de la Mediterrània un motor econòmic estratègic del país: per primera vegada disposarem d’una política específica per a l’espai marítim català que permetrà desenvolupar tot el seu potencial d’economia blava, de manera sostenible i harmònica amb el territori.\nRepública Catalana s’escriu en blau marí!


Anul·len l'autorització administrativa del parc eòlic Els Pesells d'Horta de Sant Joan | Diari de Tarragona\n21/10/2020 18:41 | Actualizado a 21/10/2020 18:41\nImatge d'arxiu de veïns d'Horta de Sant Joan protestant contra la tramitació del parc eòlic dels Pesells davant la Comissió d'Urbanisme de les Terres de l'Ebre. ACN\nLa direcció general d'Energia, Seguretat Industrial i Seguretat Minera ha deixat sense efecte l'autorització administrativa del parc eòlic Els Pesells d'Horta de Sant Joan (Terra Alta). L'empresa Orta Eòlica va tramitar el projecte fa 13 anys. Des de 2015 n'era titular Fercom Eòlica i a l'abril d'enguany va demanar la cancel·lació de l'aval per connectar el parc a la xarxa de transport després que l'operadora del sistema, Red Eléctrica de España, li denegués el permís. La central va ser rebutjada pel municipi en una consulta popular el 2008 i l'actual alcalde, Jordi Marín, ha celebrat que el projecte quedi finalment enterrat, així com la Plataforma en Defensa de la Terra Alta, que va portar la tramitació de la central als jutjats.\nDe fet, Fercom Eòlica es va interessar l'estiu del 2019 per tirar endavant la construcció del parc eòlic, però va topar de nou amb el rebuig del consistori. "A la comarca hem dit per activa i per passiva, a través del Consell Comarcal i dels ajuntaments, que estem farts de la massificació eòlica i de la forma en què s'ha implantat l'energia eòlica", ha recordat Martín. L'alcalde ha apuntat que seguiran "alerta" i atents perquè poden aparèixer altres empreses que s'interessin per implantar centrals al municipi, com ha passat en altres municipis de la comarca des de l'aprovació del nou decret d'emergència climàtica. Per a Fortuño el cas dels Pesells, "és una prova" que l'oposició del poble i de tots els actors que poden intervenir-hi fan que "al final, les centrals no avancin".


Junta Archivos - Despatx Moragues\nHome / Posts Tagged "Junta"\nLes darreres modificacions en matèria de societats\nAl 2010, es va aprovar un Text Refòs de la Llei de Societats de Capital que ha patit diverses modificacions, com a tall d’exemple, la reducció de les competències dels òrgans d’administració de les societats, la variació de les facultats de la Junta, la retribució dels administradors i el trasllat del domicili social de la societat.\nRespecte la reducció de les competències dels òrgans d’administració , desde el 2014 la compra i venda d’actius essencials de la societat ha quedat en mans de la Junta, quan abans era l’òrgan d’administració qui estava facultat per fer qualsevol facultat de disposició.\nEn quan la Junta, tots els assumptes que tingui que votar han de ser objecte de votació individual i no conjunta, i si ha de decidir si impugna o no un acte anulable de la societat tindrà el plaç de fins un any per impugnar, quan abans tan sòls era de quaranta dies.\nUna altra modificació es la retribució dels administradors, que fins ara es pressumia que era gratuit, excepte que els estatuts de la societat indiquessin que era renumerat, però a més a més ara es tindrà que fixar als estatuts en quin concepte se’l retribueix.\nI la darrera modificació, es respecte el trasllat del domicili social de la societat, que serà facultat de l’òrgan d’administració i en canvi, abans era facultat de la Junta.\nSi voleu tenir més informació sobre les darreres modificacions en matèria de societats, podeu tornar a veure el progrma de “El Debat de Lleida Activa” de TV Lleida, en el que va participar l’advocat del nostre despatx, Felip García, per explicar-no’ns detalladament quins han sigut els darrers canvis en dret societari. Només teniu que clicar el següent enllaç: modificacions societats.\nBy Miriam Parramona Temes d'interès Junta, Òrgan administració, societats