Amics de Vinaros - Campanya d'excavació 2013\nLa campanya d'enguany en la que participen estudiants d'uns quants centres d'enseñancia superior i voluntaris està encaminada a preparar el projecte d'excavació dels pròxims anys, ja que quan s'ubique el mirador de la creu en el seu nou emplaçament, es procedirà a excavar en la seua totalitat l'edifici del segle VI a.C. que hi ha davall del mirador. Es pretén obtindre una nuova estratigrafia del jaciment i arreglar la zona que ja està completament excavada de les excavacions que es van dur a terme entre 1983 i 1991.\nCrònica de la campanya\nDesde l'1 fins al 15 de juliol 2013 el Servei d'Insvestigacions Arqueològiques i Prehistòriques de la Diputació, després de 22 anys torna a fer les campanyes d'excavació al Puig de la Misericòrdia.\nDivendres dia 12: Una nova sorpresa en l'últim dia de l'excavació.\nEn l'últim dia d'excavació s'ha procedit a acabar la cata que s'havia plantejat per a conéixer la fase d'ocupació de l'assentament datada en el segle VII a.C i el moment de construcció de la fortificació del segle següent.\nAixí mateix s'ha procedit a seguir l'excavació dels murs de la zona oest de la fortificació a fi d'anar coneixent la complexa estructura arquitectònica, la qual cosa ha portat a la identificació d'un possible bastió de què es desconeixia la seua existència. Això podria indicar que la fortificació és inclús més gran i complexa del que es creia fins ara. No obstant l'excavació d'este bastió degut a les seues dimensions es posposa per a pròximes campanyes.\nRecordem a tots els que s'interessen pel tema:\n1r.- La pàgina es mantindrà operativa i anirem afegint, noticies, bibliografia i estudis sobre la temàtica.\n2n.- Dissabte que ve dia 20 es realitzara una visita a l'excavació guiada per Arturo Oliver. Els interessats ens trobaren en la Creu del poblat a la 10, 30 hores.\nGràcies a tots els que han fet possible l'excavació, als que han excavat, als que han seguit les notícies diàries i als que s'interessen pel nostre patrimoni.\nDijous dia 11: Desena jornada.\nS'està arribant al final de la cata que s'ha plantejat en la part sud del jaciment, excavant la rasa de fonamentació de la primera línia de la muralla. S'intentara conéixer l'alçada que es conserva d'este mur. En una part de la cata ja hem arribat al sòl natural format per margues i arenes.\nEs continua netejant la part superior dels murs que conformen la potent fortificació del segle VI a.C amb el fi conéixer com es relacionen cada un dels murs que conformen esta estructura arquitectònica que en alguns punts arriba als 5 metres d'amplària i els 4 metres d'alçada, presentant una bona conservació, la qual cosa ajudarà en gran manera el dia de demà per a condicionar el jaciment per a les visites. Continuen els treballs de neteja del sector a fi de situar l'estructura de l'edifici en el nivell del segle VII A.C així com els treballs d'alçats topogràfics, neteja, classificació i ordenació de materials trobats per al seu posterior estudi.\nEste matí han visitat les excavacions l'alcalde i el regidor de cultura que han sigut informats puntualment de tot el que s'ha aconseguit en estes dos setmanes, posteriorment tots els mitjans de comunicació locals i un equip de Canal 9 TVA. han vist sobre el terreny els treballs realitzats i han sigut informats per l'equip d'especialistes, hui teníem tres arqueòlegs, dels treballs realitzats així com de les diverses troballes que s'han anat trobant. Considerem molt important la visita per quant pot conscienciar de la gran importància de l'assentament.\nDonada la importància de les estructures i materials que apareixen s'ha començat a planificar la pròxima campanya d'excavació que es pretén siga molt més ambiciosa així com del calendari de treballs previs a ella que ha de comportar el trasllat de la creu, la neteja del terreny a excavar i el manteniment i neteja del que s’está excavant ara\nEl dissabte dia 20 es realitzara una visita guiada de la que s'informara oportunament.\nDimecres dia 10: Novena jornada.\nEs continuen els treballs en l'excavació i s'ha iniciat el netejat i la classificació del material recuperat.\nEntre les ceràmiques localitzades destaca un fragment de pitxer etrusc del segle VI a.C. És un gerro que es va fabricar en la regió de l'actual Toscana, en la península Itàlica. És la primera mostra d'este tipus ceràmic que apareix en el jaciment, sent molt escasses en els jaciments ibèrics en general.\nAixí doncs esta producció ceràmica àmplia els llocs de procedència dels productes amb què es comerciaven. Estan les fenícies procedents de l'actual zona andalusa, les ceràmiques gregues de la zona d'Atenes, les ceràmiques púniques d'Eivissa i les ceràmiques de vernís negre de l'actual regió italiana de la Campania.\nDimarts dia 9: Octava jornada.\nLes notícies continuen sent molt bones i les expectatives s'estan complint. Tot el que està aflorant ratifica la necessitat d’una actuació mes profunda, intensa i duradora que la que està concloent, a l'hora de protegir i cuidar el que s’excava.\nS'ha procedit a excavar i netejar un nivell de preparació de sòl de la fortificació del segle VI a.C a fi de conéixer com s'estructura l'edifici i el possible funcionament d'esta part oest de la construcció.\nEn la part que s'excava per a conéixer les diferents etapes del jaciments s'esta excavant el nivell del segle VII a.C, on apareixen ceràmiques a mà indígenes, i les primeres ceràmiques a torn que són les àmfores fenícies procedents del sud peninsular, especialment Màlaga i Cadis, que transportarien oli, vi i saladures. És un nivell del “Hierro” antic.\nCal destacar la troballa d'una altra punta de fletxa de bronze, així com la identificació d'una sèrie de soleres de llar superposades però que no es poden excavar en la seua totalitat per trobar-se per davall del mur de la fortificació de l'Ibèric antic.\nDissabte Dia 6 i dilluns dia 8. Sexta i Sèptima jornada.\nDia a dia es confirmen les expectatives de trobar-nos davant d'una construcció ibèrica d'una importància considerable.\nEn la limitat àrea d'excavació en què s'està treballant han aparegut unes noves estructures la cronologia de les quals és d'un període primitiu IV o VII A.C. que demostren una potència constructiva i unes estructures notables en el poblat que hauran de ser excavades en la seua totalitat. Continua apareixent abundant ceràmica de la mateixa cronologia i en este cas dos xicotets bronze; un anella de cadena o arracada, i un fil, agulla o vastago també de bronze.\nDivendres dia 5. Quinta jornada\nS'ha finalitzat el treball en la cata exterior de la muralla, que pretenia conéixer la fonamentació de la mateixa, així com les característiques del sòl en la part exterior de la fortificació. Amb ella s'ha pogut conéixer el nivell sobre el qual es recolza la muralla, i veure que en l'exterior hi ha una forta depressió del terreny.\nEn l'altra cata, es continuen els treballs on s'ha arribat pràcticament als nivells del segle VII a.C, els quals s'excavaran la setmana que ve.\nDijous dia 4. Quarta jornada.\nEs continua l'excavació de les dos cates iniciades el dia anterior.\nEn una d'elles s'ha localitzat una punta de fletxa en peduncle i aletes feta en bronze. Esta és la segona punta de fletxa trobada al Puig de la Misericòrdia, l'anterior pertanyia a la fase del segle II a.C, la trobada hui pertany al segle VI aC.\nTambé s'ha trobat un tros de "torta de fundición" de bronze. Estes peces són el resultat de fondre trossos de peces trencades de bronze per a reaprofitar de nou el metall.\nL'altra cata té com a fi identificar la base de la muralla per a saber el nivell de conservació de la mateixa, que podria aconseguir els cinc metres d'altura.\nDimecres dia 3. Tercera jornada.\nEl tercer dia d'excavacions s'ha començat l'excavació amb dos cates. En una d'elles s'ha identificat els nivells del segle VII a.C., corresponent a l'Edat de Ferro antic, el primer assentament humà en este lloc, existent per davall de la gran fortificació que es realitza en el segle següent ja amb una cultura material completament ibèrica. En l'estratigrafia pareix que s'identifica un sòl d'habitació.\nEn este primer assentament la ceràmica local està feta a mà, encara no hi ha ceràmica al torn indígena, l'única ceràmica al torn són les primeres importacions fenícies.\nDimarts dia 2. Segona jornada.\nSeguixen a bon ritme, els treballs de desbrossament del poblat.\nEn les imatges es pot observar amb nitidesa, l'aspecte net de les zones treballades.\nDilluns dia 1: Primera jornada.\nEs comença per la neteja de les herbes acumulades sobre les anteriors excavacions, per part de l'equip dirigit per Arturo Oliver Foix.


Revista de corresponsals: Repensant l'estil de vida a Toronto | COL·LEGI D'ARQUITECTES DE CATALUNYA\nCanadà és un país nou, comparat amb els que trobem a Europa, el vell continent. La immensa superfície de Canadà permet que els nuclis urbans es desenvolupin a baixa densitat i que les ciutats siguin molt extenses. És per això que el model urbà que trobem a Toronto és de ciutat americana: una ciutat dispersa on el centre (downtown) és bàsicament financer i la majoria de residències es troben a la perifèria i estan connectades amb el centre mitjançant eixos principals de circulació i comerç.\nHi ha dues tipologies d’habitatge completament oposades: mentre que a les zones suburbanes de baixa densitat es troben els habitatges unifamiliars, al centre i als eixos principals trobem condominis de gran alçada. Aquesta diferència de tipologia canvia radicalment d’un carrer a l’altre, sense ser gradual, característica de Toronto que sobta i atrau a la vegada als seus ciutadans i als turistes que visiten la ciutat. Les famílies prefereixen en general buscar una casa amb jardí en barris residencials que ofereixen tranquil·litat, parcs i vegetació i seguretat per criar als seus fills. Els joves professionals i joves expatriats, en contra, acostumen a instal·lar-se en apartaments a ‘downtown’, a prop de l’oficina on treballen, de l’oci nocturn i de les àrees d’entreteniment.\nLes empreses i oficines també estan instal·lades als gratacels però la majoria localitzats al ‘downtown’. Així doncs, la ciutat de Toronto no és una ciutat mixta com les que coneixem a Europa, on habitatge, oficines i comerç conviuen formant un teixit urbà més dens. Aquest tipus d’urbanisme, juntament amb el clima extrem a l’hivern, fa que l’estil de vida giri majoritàriament al voltant del transport, tant públic com privat. Els ciutadans que viuen a les zones residencials han d’agafar el cotxe per la majoria d’activitats: des de desplaçar-se fins a la feina fins a anar a comprar, ja que els supermercats acostumen a estar situats a parcs comercials degut a la gran dimensió que tenen. Un dels problemes que té Toronto és la falta d’un bon sistema de transport públic. Només hi ha 2 línies de metro que connecten la perifèria de Toronto amb el centre, generant grans cues a l’hora d’entrar als vagons i retards en els trens, situació que s’agreuja quan neva a la ciutat. Aquesta falta d’un eficaç transport públic, ocasiona que més gent esculli moure's en transport privat abans que en públic.\nLes ciutats compactes són més sostenibles ja que els habitants necessiten recórrer menys quilòmetres per als seus desplaçaments diaris 3. Però amb la situació de la Covid-19, a Toronto, com a la resta del món, el teletreball s’ha imposat a la vida diària. Els treballadors ja no s’han de desplaçar al centre per anar a la feina. La gent vol evitar anar a grans centres comercials i supermercats. Els eixos comercials que es puguin trobar a prop de les zones residencials estan agafant popularitat, encara que siguin carrers curts amb pocs comerços però on s’hi pot trobar tot allò essencial. Amb tot això, estem veient que els ciutadans, i no només a Toronto sinó que també a Catalunya i a Espanya, prefereixen establir-se a les zones suburbanes amb menys densitat, menys aglomeracions i més a prop de zones verdes.\nAixí doncs, la ciutat dispersa està guanyant encara més adeptes però prenent més consciència del comerç pròxim i local. Els desplaçaments queden reduïts i les activitats exteriors es produeixen als voltants immediats. El centre financer de Toronto està molt més buit de l’habitual. Sembla que l’estil de vida a les zones suburbanes preval als nuclis urbans densos i mixtes. Que les cases unifamiliars als afores pugen de valor i els apartaments a condominis baixen. I que aquest estil de vida perdurarà en el futur, potser per a millor.\nEva Sanllehi Ortin, arquitecta. Corresponsal del COAC a Toronto, Canadà. Desembre 2020


“Decidim per un país millor”, avui a la Festa de la Tardor | Sant Cugat per la Independència (SCxI)\n“Decidim per un país millor”, avui a la Festa de la Tardor\nAquest matí hem pogut gaudir a la Plaça del Rei de la xerrada col·loqui “Decidim per un país millor” que hem celebrat amb el suport d’Òmnium Cultural i del Pacte Santcugatenc pel Dret a Decidir dins de la Festa de la Tardor, una diada on el teixit associatiu assumeix el protagonisme de la ciutat.\nEn aquesta jornada hem tingut el plaer de comptar amb quatre grans ponents que, moderats per en Joan Aguilà, membre del secretariat de la nostra territorial, han pogut exposar la seva visió sobre el futur d’alguns dels eixos socials més representatius:\nLluís Bonet (Òmnium Cultural i San Cugat per la Independència-ANC), o com les pensions estan plenament assegurades en un nou país.\nPaco Cruces (President del Club Muntanyenc), o com l’esport ha de millorar per arribar a esdevenir eix vertebrador de la societat i el seu benestar.\nEnric Larreula (autor de teatre i traductor), o com el català ha de ser la llengua plenament normalitzada dins del nou país.\nToni Ramon (Director de l’Ateneu Santcugatenc), o com el teixit associatiu i el tercer sector són elements claus per a un nou país eficient i viable, però sobretot per a un país socialment més equitatiu.\nAquesta entrada es va publicar a Acte, Raons, Sant Cugat del Vallès, Vallès Occidental a 26 Octubre 2014 per jlliberia.\n← 25 Octubre: Recull fotogràfic del sopar col·loqui a Masia Can Ametller Diumenge 2 de Novembre: Pedalada/caminada groga →


Política de privacitat - mariadomingo.com\nMaria Domingo Design, és un estudi de disseny gràfic, que té activitats relacionades amb el disseny gràfic i la publicitat ubicat al Pallars Jussà. La web maiadomingo.com és propietat exclusiva de Maria Domingo amb adreça electrònica de contacte info@mariadomingo.com.\nMaria Domingo Design considera fonamental garantir i protegir la privacitat de les dades personals dels seus clients, i per tant respecte i compleix la legislació vigent en matèria de protecció de dades personals, privacitat dels usuaris, així com el secret i seguretat de les dades personals motiu pel que qual informa de la seva política en matèria de protecció de dades.\nEn emplenar aquest formulari el titular de les dades atorga el seu consentiment a Maria Domingo Design per al tractament de les seves dades personals. Maria Domingo no utilitzarà la informació relativa a les seves dades personals per a cap finalitats que no sigui la de prestar-los servei com a client i informar-li dels nostres nous producte i ofertes. Maria Domingo en compliment amb la Llei 15/1999 de 13 de desembre, aquestes dades passessin a formar part dels fitxers declarats en l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, sent propietat i responsabilitat de Maria Domingo vostè podrà exercir els seus drets d’accés, rectificació, cancel·lació o oposició mitjançant notificació escrita i amb fotocòpia del D.N.I., dirigint-se a Maria Domingo al correu electrònic a info@mariadomingo.com\nMaria Domingo, garanteix la confidencialitat i seguretat de les dades personals, quan aquestes siguin objecte de tractament, en la mesura que té implantades les polítiques de tractament i mesures de seguretat, establertes en la normativa vigent sobre fitxers automatitzats. Aquestes mesures eviten la pèrdua, alteració, tractament i ús no autoritzat de les dades personals.\nLa pàgina Web “www.mariadomingo.com” és titularitat de Maria Domingo Design i compleix els requisits derivats de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, del Reial decret llei 13/2012, de 30 de març, així com de les obligacions d’informació a l’usuari contemplada a la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal.\nAquest lloc web (www.mariadomingo.com), utilitza una tecnologia anomenada galetes amb la finalitat de demanar informació sobre l’ús del lloc web, per poder millorar el servei i personalitzar l’experiència de l’usuari.\nUna galeta és un petit fitxer que es descarrega al vostre ordinador i permet emmagatzemar i recuperar dades que s’instal·len al vostre equip amb les finalitats que us expliquem a continuació. El conjunt de “cookies” de tots els nostres usuaris ens ajuda a millorar la qualitat de la nostra web, permetent controlar quines pàgines són útils, quines no i quines són susceptibles de millora.\nLes cookies són essencials per al funcionament d’Internet, aportant innombrables avantatges en la prestació de serveis interactius, facilitant-vos la navegació i usabilitat del nostre lloc web.\nEn fer ús d’aquest lloc web, consenteix i està d’acord que allotgem aquestes cookies al vostre ordinador o dispositiu, per als fins que aquí expressem.\nSi decidiu no acceptar les nostres cookies, podeu continuar usant el nostre lloc web de la manera habitual, encara que és possible que la vostra experiència d’usuari es vegi lleugerament afectada.\nSi ho desitgeu, podeu inhibir la instal·lació de cookies o desinstal·lar-les en qualsevol moment des del vostre navegador, configurant les vostres preferències.\nPodeu trobar informació sobre com fer-ho en funció del navegador que utilitzeu a les següents adreces: de Firefox, Chrome, Internet Explorer o Safari.\nSi utilitzeu un altre navegador, podeu obtenir més informació sobre com configurar la instal·lació de cookies a través de la secció d’ajuda o assistència del navegador.


Adolescència confinada: participació adolescent ,,,,,,,,,,,,,,,\nadmaso9 8 abr. 2020 adolescencia participación confinamiento mislata asociacion coronavirus Like\nArticle de reflexió sobre la adolescència en estos moments.\nÉs ben cert que el confinament no està venint bé a ningú. Cada dia són uns, o unes, els herois o heroïnes que ens venen al cap i que fan que els aplaudiments de les 20h sonen més profunds. El que és ben cert és que l’heroïcitat d’aquestos temps roman en tota la ciutadania donat que el principal lament no és el fet d’estar tancat a casa, que fins i tot pot ser un plaer per retrobar-se en un mateix, sinó el fet de perdre tot el que està fora: abraçades, mirades, estones amb els amics, nuvis...\nPotser, a priori, sembla que siga la infància més menuda la que genera una tasca més laboriosa o un esforç major a les famílies però, és l’adolescència confinada qui queda privada dels seus drets més necessaris en aquesta etapa primordial de la vida.\nLa xicalla fins a deu o onze anys té tot allò que necessita dins de casa: joguines, mamis, papis i família en general amb què jugar o fer manualitats, un poquet de televisió, alguna estona de lectura i... molt al meu pesar, un poquet de mòbil. El desafiament major està a partir dels dotze quan les mirades i les estones amb es amistats de què abans parlava, es troben fora de casa. Fins i tot m’atreviria a dir que per als més menuts tindre l’atenció de la família, pràcticament les 24 h sent el centre de la llar, és tot un plaer mentre que quan l’edat és més avançada la mateixa situació és converteix en un malson.\nCerteses, mentides, desmentits...i en definitiva consells, per conviure en pau amb l’adolescència.\nPartir de la base, com a tutor/a adult responsable, que l’adolescent és portador de drets i té unes necessitats maduratives diferents que després aniré enumerant.\nDRET A LA INFORMACIÓ. Fer-los conscients, mitjançant el diàleg, de per què no poden eixir a reunir-se amb les amistats. Açò és probable que siga un dels principals motius de discussió familiar ja que estan cansats d’escoltar i de llegir que la seua etapa no és vulnerable front al virus. Una mare o un pare provoquen un fort rebuig quan diuen el seu fill o filla que no pot eixir de casa. Si són els adults de referència els que fan la prohibició, el rebuig, i fins i tot l’odi, augmenten ja que l’adolescència és una etapa d’igual a igual i on prima l’amistat per damunt de tot. L’adolescent té, podríem dir, un punt de súper heroi; com que “això a mi no m’afecta”. Vore junts unes notícies o llegir un article veraç sobre com poden ser i són portadors asimptomàtics i, per tant, poden matar sense voler el seu propi iaio, els farà reflexionar. Si eres mare/pare/tutor d’adolescent, consulta la veu d’un expert (diari, article, notícia, OMS...) per fer-te recolzament.\nDRET A PROTECCIÓ Estar tancats no és un capritx de mamà o papà... és una situació global i qui ix al carrer és un inconscient. Podran dir-nos que si el seu amic o la seua amiga ha eixit al carrer o aprofita que té gos per donar una volta... Sempre el diàleg i la llei (en aquest cas el Reial Decret d’estat d’alarma) poden ajudar a calmar la fúria incontrolable pels canvis hormonals.\nDRET A LA PARTICIPACIÓ. Cal tindre en compte que el tancament costarà més en aquesta etapa de la vida en què tot està per descobrir que en qualsevol altre moment vital. L’adolescència és el període en el qual els i les pre-joves, lluiten per aconseguir certa independència passant de ser infància per cercar el seu lloc al món. El covid19 els ha fet, de sobte, trobar-se amb un mur davant dels seus nassos anomenat PARE/MARE. És importantíssim escoltar i validar aquestes emocions que ara afloren valorant nous descobriments que pugueu fer junts.\nDRET A LA INTIMITAT. DRET A LA LLIBERTAT D’EXPRESSIÓ. Pensar que s’estan perdent un muntó d’experiències importants durant aquest tancament bé siguen a nivell acadèmic (per a les o els més aplicats en matèria escolar), competicions a nivell esportiu, festes d’aniversari, la graduació... és una de les parts que més pot afectar. És per això que cal ser flexibles sobre el temps dedicat a les xarxes. Cal ser conscients que el mòbil és ara una finestra oberta al món real. Altres “divertimentos” també poden ser finestres vistos des de la mirada adulta (com un llibre o un joc de taula) però, són les seues pròpies xarxes socials les que els mantindran més vinculats a eixe moment que no volen perdre. A més, se’ls pot convidar a mostrar les seues reflexions i emocions en un espai virtual com aquest. Fer un anecdotari digital del coronavirus és una bona mesura.\nDRET A UNA FAMÍLIA. DRET A L’OCI I LA CULTURA. Podem perdre els nervis i caure en dues trampes. La primera d’elles faria referència a, sense voler i preses del cansament, que necessitare també eixir i fer la trampa. La segona, enrabiar, castigar, cridar i perdre els nervis amb comportaments dolents que, per tant, ens faran perdre la raó. Les situacions de conflicte, probablement es donaran però, quan passen, s’ha de convidar de nou a fer activitats en família d’una manera indirecta, sense tractar l’adolescent com un xiquet o xiqueta d’edat inferior i, com ja he comentat abans, deixar-los temps per poder estar a soles, amb xarxes socials o sense elles. Oferir veure una pel·lícula en família o una sèrie junts al sofà, sol ser un bon antídot i, fins i tot, us podrà unir com a família.\nDeixa que trie!\nSergi Morales: President de Quera l Tècnic d´infància l Mestre


Entrevista a Jordi Arrese - Amics per sempre\nNuria García Entrevista a\nVaig arriscar molt per poder aconseguir aquella medalla\nJordi Arrese (Barcelona, 1964) és dels esportistes que sap on guarda la medalla olímpica que va aconseguir a Barcelona 92. El metall li va canviar la vida després d’arriscar molt per jugar la final dels Jocs Olímpics de casa. I això que va estar a punt de quedar-se’n fora a l’últim minut.\nQuè recorda d’ara fa 25 anys?\nVa ser un canvi en la meva vida. Jo havia guanyat sis tornejos, eren molt importants, però guanyar una medalla olímpica i a més a casa teva sempre provoca un gran rebombori. Va ser una cosa molt important, però vaig arriscar molt per poder aconseguir aquella medalla.\nClar, va estar quatre mesos i mig sense competir per preparar els Jocs. Va ser un tot o res.\nSí, vaig fer molta pretemporada. Saps què passa? Jo a la Copa Davis havia tingut molt poques oportunitats, i crec que me n’hauria merescut més, sobretot perquè aguantava molt bé la pressió en un moment en què la majoria de jugadors no ho feien. Llavors, quan se’m va donar aquesta oportunitat, a sobre a casa i en uns Jocs Olímpics... Es donaven totes les condicions ideals per creure que podia aconseguir alguna cosa. Vaig agafar un preparador físic, el Paco Seirul·lo, que era el millor de l’època i crec que encara ho és; també vaig agafar un psicòleg, el Joan Corominas, que venia amb mi de l’atletisme; i també una dietista, per veure si aconseguia muscular i engreixar-me, però això no ho vaig aconseguir.\nAixò en el món del tenis, que tot és a nivell individual, és una gran inversió.\nI més en aquella època, en què guanyàvem molt menys diners i en què els preparadors físics i els dietistes no es tenien en compte. I els psicòlegs ja ni t’ho explico. Vaig pensar que era una cita molt important per intentar donar el màxim de la meva part.\nI malgrat l’esforç, va estar a punt de quedar-se fora de la convocatòria, al final...\nL’any 1991 ens van dir a l’agost que els tres que acabessin millor l’any serien els que jugarien els Jocs Olímpics. I vam acabar sent el Sergi Bruguera, l’Emilio Sánchez Vicario i jo. I va ser quan vaig decidir estar quatre mesos i mig fent pretemporada. Però quan va arribar l’any 1992 el Carles Costa, amb qui a més érem companys d’equip, es va situar en el top ten; estava jugant molt bé, i va ser quan es va comentar el canvi. Però el Carles havia vist la pretemporada que jo havia fet, tot el que m’havia matxacat... Jo vaig ser qui més en forma va arribar, ja que no vaig ser ni a la cerimònia d’inauguració perquè estava jugant la final d’un torneig! No sé fins a quin punt es va comentar, però sí que sé que el Carles va dir que si era pel meu lloc ell no s’hi posava.\nNervis fins a últim minut, doncs.\nNo sé fins a quin punt es va comentar, era una cosa de les altes esferes. Jo en aquells tres mesos anteriors, que vaig estar jugant molt bé, vaig patir febre en dos tornejos. Jo, que mai tinc febre! Els meus pares em trucaven i em deien que es comentava això, que potser hi havia un canvi... I jo havia arriscat tota una temporada pels Jocs. A més, era una temporada en què hauria pogut agafar millor rànquing i no em va importar arriscar per arribar al meu millor nivell.\nEl secretari d’Esports de l’època va dir que la seva era l’única medalla inesperada.\nVa dir que era l’única medalla que no s’esperaven. Suposo que els altres estaven entre els set o vuit favorits i tenien possibilitats de guanyar, i jo no.\nVostè sí que se l’esperava, per això.\nSí, estava molt ben preparat. Vaig tenir la mala sort d’una eliminatòria de la Copa Davis entre Espanya i Àustria que vam perdre, i sempre em va quedar a la memòria. Era ideal per a mi, ja que jo, a cinc sets, tenia un físic que aguantava molt, era molt valent, tenia molta decisió, i vaig tenir molt poques oportunitats. I jo sabia que aquí, si tenia una mica de sort, aconseguiria alguna medalla.\nQuina va ser la clau?\nEl segon partit. Jugava contra Gustafsson, un jugador que era una bèstia i que sobre terra era dels favorits. El vaig guanyar 9-7 en el cinquè set després de més de quatre hores i mitja. I fa poc l’Àlex Corretja em deia que recordava que quan vaig sortir de la pista li vaig dir ‟Tinc medalla segur”. I era el segon partit. Però tenia molta confiança, aguantava molt bé la calor, la capacitat de sacrifici que tenia era brutal... Es van donar les condicions ideals per guanyar una medalla.\nI de la final, què en recorda?\nVan ser cinc hores, van acabar posant llum artificial. El tenia ofegat, va demanar que vingués el metge. Vaig tenir molt mala sort. Vaig tenir alguna bola de break en el primer set i ell no en va tenir cap, però em va guanyar el primer set i el primer joc del segon set. En deu minuts se me’n van anar dos sets perquè a mi el que més em costava era restar i ell treia molt bé. Vaig començar a remuntar i en el cinquè set el tenia ofegat, i al final se’l va emportar ell. Va ser millor. Sí que és cert que si hagués guanyat el primer set, ell, havent de remuntar, no me n’hauria guanyat tres, però no s’hi pot fer res. Evidentment, no m’agrada perdre, sobretot quan veus la medalla d’or a tocar.\nQuina sensació va tenir quan li van penjar la plata al coll?\nAquell havia sigut un any molt complicat, per tot el que he explicat. Recordo que als quarts de final, quan em vaig assegurar la medalla, vaig anar cap a la meva família i vaig celebrar amb ells que ja havia fet realitat el meu somni, guanyar una medalla, tant és quina fos. La medalla la vaig viure molt amb la família, soc molt familiar, i el seu suport havia sigut vital.\nEl que va fer aquell any, renunciar a la temporada pels Jocs, creu que algú ho faria, ara?\nDifícil, molt difícil. Jo ara, si ho tornés a fer, faria tres mesos o tres mesos i mig, no quatre i mig com vaig fer.\nExjugador d'hoquei herba\n08 d'agost 2017


"FEIXISTES" | Camp de Tarragona | Partit dels Socialistes de Catalunya\nActualizado: 16/11/2018 a las 12:0\nCreado: Viernes, 16 de Noviembre\n“Vosaltres sou còmplices del feixisme”, això m’etzibaven fa pocs dies quan defensava, com a socialista, el pluralisme en llibertat i el diàleg com a mètode per resoldre el desastre provocat per determinats salts al buit, en una conversa informal. “Feixistes”, és un insult que monopolitza moltes converses polítiques. “Feixistes” per tot arreu. De fet analistes polítics assenyalen que “feixista” és l’epítet més emprat al nostre país per desqualificar al considerat contrari. Tampoc cal anar molt lluny ni moure’ns gaire del mapa. La setmana passada mateix diputats independentistes i diputats de Ciutadans s’acusaven mútuament de “feixistes” en plena sessió del Parlament. Tant els uns com els altres semblen atribuir-se la paternitat exclusiva de la democràcia. Per tant, qui no està d’acord amb ells ja és un “feixista” o bé un “còmplice del feixisme” si tenen el dia una mica més benigne...\nEs tracta del recurs fàcil d’aquells que no tenen arguments polítics. Que no estàs d’acord amb algú? Titlla’l de “feixista” i així t’estalvies haver de convèncer ningú de res mitjançant la persuasió i el raonament. També t’estalvies haver de demostrar res amb fets reals. Tan sols cal sacsejar la cantallera de “la lluita contra el feixisme” per justificar qualsevol arbitrarietat i jurar i perjurar que no poden fer “ni un pas enrere”. I òbviament, evitar així qualsevol vestigi de pensament autocrític! Faltaria més!\nEs tracta també del parany perfecte per torpedinar la via del diàleg. Et venen a dir que ells clar que estan a favor de parlar i de dialogar amb tothom! Però, ai les, com vols negociar amb els “feixistes”? I ja se sap que qui no és “dels nostres” és malvat, dolent, antidemocràtic, intolerant, excloent, violent i, en conseqüència, “feixista”. I com s’atreveix el president Pedro Sánchez a parlar amb els “feixistes” independentistes? I com s’atreveix Miquel Iceta a dialogar amb els “feixistes” de Ciutadans i del PP? I així seguim empantanegats...\nEl cert és que els que utilitzen a tutti plen el terme “feixista” i veuen feixistes per tot arreu es retraten a ells mateixos. Per als radicals d’extrema esquerra som “feixistes” senzillament tots aquells i aquelles que no pensem com ells. Per als fanàtics de l’extrema dreta, i lamentablement a vegades de la dreta no tan extrema, els i les socialistes som “feixistes”, les feministes també i tot allò que soni a polítiques socials és fruït, diuen, del “feixisme bolxevic.”\nImagini’s, amable lector, si vostè apliqués aquest codi d’interpretació a la seva vida quotidiana. Seria “feixista” el seu company de treball amb qui discrepés de qualsevol cosa, el veí que molesta amb el seu soroll, el conegut amb qui ha discutit, etc, etc. I l’agent de tràfic que t’ha posat una multa per excés de velocitat què és sinó un “feixista”? I el mateix la institució que t’envia la multa, i el mateix la policia, i el mateix la justícia que com diuen, fins i tot, dirigents polítics amb responsabilitats institucionals “és un residu del feixisme franquista.”\nI enmig d’aquesta allau d’improperis estem els i les que encara sostenim la bandera del socialisme democràtic i del respecte a la discrepància. Nosaltres, els del PSC, som demòcrates i, per tant, no creiem que tothom hagi de pensar com nosaltres. Defensem el dret de tothom a expressar-se amb llibertat. Mai insultarem com a “feixistes” als diputats de Ciutadans, PDeCAT, ERC, el PP o la CUP. Rebutgem tots els insults i l’obsessió realment malaltissa d’alguns per parlar en nom de tot “el poble”. Tots i totes som el poble, i entenem que hi ha posicions diferents i discrepants que cal respectar, que no hi ha solucions màgiques als problemes sinó que cal un compromís permanent de diàleg fecund i sincer per reconstruir els ponts i els consensos que han saltat pels aires aquests darrers anys. Estem convençuts que aquesta via del diàleg, tot i les dificultats evidents, és la única que pot garantir la convivència en pau i amb respecte als principis fonamentals de la democràcia com la llibertat d’expressió.\nI com a dona i com a socialista m’enorgulleix que el nou Govern del canvi de Pedro Sánchez s’hagi fixat com a prioritat absoluta la eliminació de les discriminacions que encara vulneren els drets de les dones a la nostra societat. Volem el protagonisme que ens correspon, la eradicació del prejudicis que encara ens discriminen i la obtenció d’una autèntica igualtat real de drets entre homes i dones tant en el món del treball, com a nivell educatiu i formatiu, com en les responsabilitats familiars, com a la resta d’àmbits de vida.\nAra bé, mentre lluitem políticament per assolir aquest objectiu tan apassionant n’hi haurà altres que, n’estic segura, continuaran veient “conspiracions feixistes” per totes bandes potser perquè no han llegit Albert Camus i no són conscients que “aquells que veuen feixistes per tot arreu no fan res més que veure una part de la seva pròpia projecció.”\nlaura vidal.jpg (145 KB)


La mascareta anti-Covid 19 es fa obligatòria a Banyuls i Santa Maria - La Clau\nLa mascareta anti-Covid 19 es fa obligatòria a Banyuls i Santa Maria\nDesprés de Perpinyà, Argelers, Cotlliure, Sant Cebrià i el Barcarès\nDimecres, 19 d'agost de 2020. 20:21h\nLV5 / ACN\nMascareta anti-Covid oblitòria de Banyuls i Santa Maria arran de dos decrets prefecturals.\nS'han afegit dos nous entrants a la llista de municipis del país on és obligatori portar mascareta contra la Covid-19. Segons dos decrets prefecturals publicats aquest dimecres 19 d’agost, aquest dispositiu de protecció és obligatori en determinades zones de la localitat de Sainta Maria fins al 30 d’agost, inclòs. Passa el mateix a Banyuls de la marenda, fins al 15 de setembre. Aquests dos llocs amb alt trànsit turístic se sumen a Perpinyà, afectada per un decret des del 15 d’agost fins al 13 de setembre.\nFins avui, la màscara s’ha convertit en accessori obligatori, per frenar el retorn de la pandèmia, a Vilafranca de Conflent (fins al 31 d’agost), Sant Cebrià i El Pertús (15 de setembre), El Barcarès i Canet (31 d’agost), Argelès (31 d’agost) i Cotlliure (18 d’octubre).


Tipus de coloració del cabell - 19 varietats amb descripcions i més de 200 fotos - Confetissimo - blog de dones\nTipus de coloració de cabell -19 varietats amb descripció i més de 200 fotos\nDe moment, hi ha moltes tècniques diferents per pintar els cabells al món. Qualsevol de les tècniques és original i bella a la seva manera, i cadascuna d’elles dóna un resultat eficaç i luxós. Avui us explicarem quins tipus i tècniques de coloració del cabell existeixen, així com adjuntarem una selecció de fotografies amb els resultats finals.\nEl color es diferencia del ressaltat perquè aquesta tècnica utilitza diversos tons de pintura. Hi pot haver de 4 a 15 tonalitats alhora. El color pot ser horitzontal i vertical, en cadascun dels quals s’aplica el tint al cabell exactament en aquesta disposició.\nLa coloració també es divideix en nivells d’aplicació de pintura: començant per les arrels; fils selectius; coloració completa del cabell. En particular, la coloració multicolor es realitza de forma vertical. Aquí, el mestre pot combinar tots els colors de l'arc de Sant Martí o simplement actualitzar el color del cabell castany clar o fosc. També pot afegir-hi només un parell de fils de colors.\nDestaca la tècnica de coloració més popular per a qualsevol cabell. Gràcies a aquesta tècnica, podeu donar al vostre cabell un bell desbordament de colors que es diferencien del color natural per un parell de tons.\nGràcies a la bona selecció d’ombres, es crea un meravellós joc de llum sobre els cabells, que simula l’efecte de l’enlluernament solar. El ressaltat també es divideix en diferents subespècies, en les quals el procediment per acolorir els fils es fa amb un mètode més suau.\nAquesta subespècie destaca a Califòrnia, que no utilitza paper d'alumini, i la pintura dels brins s'asseca a l'aire.\nSi fa temps que voleu combinar dos colors al cabell alhora, l'ombre és exactament el que necessiteu. La tècnica ombre consisteix en una doble tintura del cabell, quan un dels colors s’esvaeix a l’altre.\nEn una forma de realització, això pot enfosquir-se a la zona de les arrels, i la part central i les puntes s’il·luminen. En una altra acció, passa el contrari. I el tercer utilitza una paleta de colors.\nOmbre s’adapta a qualsevol llargada del cabell, però el cabell llarg és ideal. Com que en una llargada de cabell llarg es nota especialment una bella transició de color a color, cosa que fa que la imatge d’una noia sigui senzillament preciosa.\nLa tècnica obscura és un subconjunt d’ombre, però és una opció més fàcil. És a dir, traduïda de l'anglès, la paraula "sobmre" significa "ombre lleuger". En aquesta tècnica, la transició entre colors es difumina, cosa que permet crear un color més natural de les cadenes.\nSi a l'ombra es nota el lloc de la fusió de colors, el sabre pot fer la transició gairebé invisible. Aquest efecte s’obté a causa de l’estirament del segon color al llarg de tota la longitud del cabell, cosa que només pot fer un mestre experimentat al saló.\nNo es recomana dur a terme tincions a casa, en cas contrari es pot obtenir un resultat de mala qualitat.\nUna tendència bastant de moda per acolorir el bronding consisteix a acolorar fils individuals. La tintura es produeix amb una diferència del color natural per dos o tres tons. Normalment, aquesta tècnica no afecta les arrels del cabell, sinó només la part central i les puntes. Però hi ha altres opcions on les arrels i els fils es pinten a la part principal del cabell.\nUs recomanem que llegiu: Oli per al cabell - que és millor per a cada tipus de rínxols, com triar i aplicar l'eina?\nEl bronzejat es considera un mètode suau de tenyir els cabells, perquè només es veuen afectats els fils individuals i no tots els cabells.\nGràcies a aquesta tècnica, els cabells es tornen visualment més gruixuts i voluminosos i, a causa dels colors de tenyit el més propers possible al color natural, el tenyit es veu més natural.\nMoltes noies van pensar en el blanqueig del cabell, que utilitzava remeis populars o formulacions agressives als salons. Una alternativa al procediment de blanqueig en brut és el magimesh.\nAquesta tècnica crea un efecte similar al cabell i és adequada exclusivament per a noies amb cabells rossos, inclosos els cabells castany clar.\nEl tint no conté amoníac, que té un efecte beneficiós sobre la salut del cabell i del cuir cabellut. En el seu lloc, s’inclou una cera especial a la composició, que és la substància activa del procés de clarificació. Mazhimesh es pot fer per a noies amb els cabells prims i afeblits, a diferència de molts altres tipus de colorants.\nAmb l’ajut de la tonificació, podeu donar color als cabells de qualsevol color, però només aquest color en la seva rica forma durarà fins al primer xampú. Després de rentar-se, part de la tonificació s’esborrarà i en quedarà. Per mantenir el color del tint, les perruqueries recomanen utilitzar un xampú tònic entre taques.\nPerò la tonificació és bona ja que és pràcticament inofensiva en comparació amb la coloració monocromàtica. Atès que la composició del tint no penetra completament en l’estructura del cabell. Tot i que el principal desavantatge de la tonificació és que la pintura es renta ràpidament, moltes noies solen triar aquesta opció.\nDe fet, gràcies a la inofensivitat del tenyit, podeu tintar els cabells de qualsevol color amb un curt període de temps entre el tenyit. Per tant, experimenteu amb el color fins que trobeu la vostra pròpia versió.\nEl tipus clàssic de coloració del cabell, que és el més popular del món. Sempre ha estat, és i serà demandat. Perquè aquest tipus és molt senzill pel que fa al repintat. Moltes dones compren el tint que necessiten a la botiga i es tenyeixen els cabells a casa soles. El que permet estalviar molt de temps i diners.\nPerò aquesta coloració és força perillosa per a la salut, ja que moltes pintures contenen amoníac, que fa malbé l’estructura del cabell i també provoca al·lèrgies a la pell. Si pinteu d’aquesta manera, trieu marques de marques més cares que no continguin amoníac.\nI, idealment, és millor anar a un saló on el mestre utilitza pintura professional, així com un oxidant més suau.\nLa tècnica del shatush ajudarà a crear l’efecte dels fils cremats sobre els cabells. Funciona igual de bé en cabells clars i foscos. És que en aquesta última versió, la transició del color serà més notable que en els cabells rossos.\nUs recomanem que llegiu: Oli de peix per a cabells\nEl principal avantatge d’aquesta tècnica és la manca de correcció freqüent. Perquè les arrels dels cabells recreats semblen desaparèixer gràcies a la tècnica especial d’aplicació de pintura. Potser l’únic inconvenient de la tècnica del shatush és l’elevat cost del procediment. Però creieu-me, el resultat valdrà la pena amb els diners gastats.\nAirtouch en traducció de l'anglès significa "toc d'aire". Aquest mètode de tinció us permet crear una tinció lleugera i ventilada, com si passés per accident. La tècnica Airtouch, com el shatush, imita perfectament l’efecte dels fils cremats al sol.\nAirtouch no tenyeix completament el cabell, només li proporciona un efecte refrescant, que fa brillar els fils amb un joc de color de luxe. La tècnica Airtouch utilitza només tons naturals que es diferencien del color autòcton per un parell de tons. Airtouch no toca les arrels del cabell, però comença a estendre’s pels cabells al voltant de les orelles.\nTraduïda del francès, la paraula "balayazh" significa "venjança". Aquesta paraula va passar no només així, sinó perquè en el procés de pintar, el mestre aplica pintura amb un pinzell amb moviments molt escombradors, com escombrant. Com a resultat, es crea una bella transició de colors en què es barregen colors naturals i artificials.\nBalayazh no proporciona límits clars per aplicar el color. Diverses tonalitats, que poden ser de l'1 al 3, flueixen suaument entre si, barrejant-se amb el color del cabell autòcton.\nAquest joc de colors ajuda a crear el resultat més bell i original. Balayage és perfecte per a cabells foscos o rossos.\nEl tipus de tinció més diferent és l’eliminació. Com que aquest tenyit té un tret característic per tractar el cabell simultàniament amb el tenyit. El mètode de tenyit no destrueix l’estructura del cabell i el tint sempre té un aspecte semblant al mirall.\nL'eliminació proporciona al cabell una brillantor impecable, com la llum de l'interior. Bàsicament, en aquest color, moltes noies trien colors no estàndards, perquè es veuen especialment bells i brillants.\nHeu somiat amb un estirament de color d'alta qualitat al cabell? Llavors, la tècnica del dergade és exactament el que necessiteu. Degrade permet una transició suau del color al llarg de tota la longitud del cabell. Com a alternativa, creeu un degradat de dos colors més notable.\nDegrade és capaç de donar-li un matís lleuger al cabell, aquí el més important és decidir el color en si. És en degradació que es pot crear un bell contrast entre colors. Amb tons relaxants, així com amb colors brillants no estàndard.\nAquesta tinció la duu a terme sempre un mestre colorista experimentat, perquè és un tipus força complex. Colorir 3D és capaç de donar als cabells un bonic volum, com el 3D. Del que prové aquest nom.\nTecnologia 3D per pintar cabells, adequada per a cabells foscos i rossos. L’efecte del volum s’aconsegueix barrejant tints adjacents amb el color del cabell autòcton. Fins a 5 pigments poden participar en aquesta composició alhora, cosa que crea un joc de colors complex. La gamma d’aquestes tonalitats varia del marró clar al vermell fosc.\nDe vegades també es troba un to castany clar. Aquest tint no requereix una correcció freqüent, i la seva freqüència, segons el tipus i la longitud del cabell, varia de 2 mesos a 4. La tintura 3 d crea el to més natural del cabell, que es diferenciarà d’altres en una brillantor impecable, així com el volum de rínxols.\nColoració del cabell amb llapis de colors\nPer què espatllar-se el cabell i tenyir-lo amb un color sòlid i brillant de pintura nuclear. Al cap i a la fi, hi ha una gran alternativa, en forma de llapis de colors. A causa del seu pigment colorant comprimit, al qual se sol afegir oli de lli o vitamines, els llapis de colors es consideren segurs i antial·lèrgics.\nUna àmplia gamma de llapis de colors us permetrà crear autèntiques obres mestres multicolors al cabell. Per pintar-vos els cabells amb llapis de colors, val la pena mullar-los una mica, si es tracta d’un llapis de llapis sec. Si es tracta d’un pastís suau, només cal passar pel cabell fins a obtenir la saturació de color desitjada.\nNo és difícil rentar els llapis de colors. Després de rentar-vos els cabells una vegada, tots els llapis de colors es rentaran immediatament. L’únic desavantatge d’aquest color és que no s’adapta als cabells foscos. En aquests cabells, el llapis de colors serà pràcticament invisible.\nColoració de neó\nLa nova tendència de la moda moderna és la coloració de cabell neó. Aquest mètode consisteix a aplicar una composició de tint al cabell, majoritàriament multicolor, que brilla a la foscor. La coloració de neó fa referència a la coloració creativa i es considera una opció molt impactant.\nNo és necessari tenyir tots els cabells amb una tècnica similar; podeu tenyir parcialment els fils seleccionats. En qualsevol cas, la coloració de neó tindrà un aspecte molt impressionant, sobretot a la nit.\nTinció de dos colors\nEn aquesta versió, el tenyit es produeix en un doble color, un dels quals és per la seva pròpia meitat del cabell i l’altre per si sol. Una frontera clara els divideix entre ells. Un mètode de coloració creatiu que definitivament no passarà desapercebut.\nLa coloració de píxels es denomina sovint color de plantilla. En particular, els dos tipus s’apliquen al cabell mitjançant plantilles especials, cosa que permet crear un dibuix molt realista.\nEls dibuixos es poden fer tant per a tota la longitud del cabell com per a una part específica. En una versió especialment impactant, podeu aplicar un patró a les zones rapades del cap.\nBogeria de flors\nSi les opcions anteriors no us són suficients, però voleu alguna cosa completament extraordinari i inusual, la bogeria de les flors és una opció ideal per a vosaltres.\nAquesta categoria inclou, a més de la coloració de cabell monocromàtica. El color pot ser groc, maragda, aiguamarina i altres colors espectaculars. I en un conjunt d’aquests colors, amb temples afaitats i dibuixos amb plantilles al cuir cabellut.\nUna solució original i creativa seria escollir un ombre de color o una doble tinció en un esquema de colors no estàndard. I ho podeu fer tot alhora, deixant només el fleix en el seu color natural i natural. No hi ha restriccions en la categoria de tenyir colors bojos, tret de la vostra imaginació o la del mestre al saló.


Torrons Vicens vs CB Martorell :: Club Basquet L´Hospitalet\nTorrons Vicens vs CB Martorell\nL'equip de Xavi Carvajal s'imposa al Martorell per 90-69\nEl CB L'Hospitalet continua comptant els seus partits per victòries. L'última ha arribat a casa, davant el Martorell, per 90-69.\nPerò, malgrat la diferència final, que ningú pensi que el partit ha estat fàcil. De fet, els 21 punts no reflecteixen la bona feina del Martorell, que fins a l'últim quart ha estat dins el partit. Al final, però, s'ha imposat el major talent dels locals.\nEn un primer moment, el partit semblava seguir el guió d'altres duels previs. Quart inicial igualat i un segon període en el qual l'Hospi començava a marxar en el marcador (41-28 al descans). La gran novetat ha arribat en el tercer període, quan el Martorell ha jugat bé les seves cartes i amb un parcial de 21-28 ha tornat a entrar al partit.\nL'Hospi s'ha vist amb el Martorell a prop, tot i que sempre per sota, i ha mantingut la calma. El conjunt de Xavi Carvajal ha tornat a augmentar el ritme i guiats per Edgar San Epifanio, amb molts minuts de base, i Marcus Latham, han sentenciat el duel.\nEl Martorell, per la seva banda, s'ha queixat de l'actuació arbitral. El primer moment de confrontació ha estat l'expulsió per cinc faltes de Balaguer, xifra d'infraccions que no coincidia amb la que tenien a la banqueta visitant. A partir d'aquí, el Martorell ha perdut una mica la tranquil•litat i, tot i que alguna decisió era discutible, les queixes han fet que el bàsquet passés a un segon terme.\nAmb quatre victòries i cap derrota l'Hospi continua com a primer classificat, empatat amb l'Igualada i amb el pròxim rival, l'Esparreguera. Serà, sense cap mena de dubte, el partit de la jornada.\nFotografia: Irene Pantrigo