Deliciosamartha: es baluard (cadaqués)\nHi ha moltes recompenses que t'esperen amb els braços oberts després de fer 20 minuts de curves entremig d'oliveres i amb aquella barreja d'olors de mar i muntanya que et fan sentir tan bé.\nCadaqués està ple de racons per tots els gustos.\n"Es Baluard" és un restaurant abocat al mar on la Fanny sempre sap aconsellar-te amb la millor sugerència per fer del teu àpat un moment d'aquells que no s'esborren.\nEn el moment de fer la reserva, si podeu demaneu una de les dues taules que estan al costat de les finestres. D'aquesta manera, no només gaudeixes del restaurant, sinó que mentres degustes el menjar veus passar Cadaqués i la seva gent.\nDissabte al vespre vaig tenir el luxe i plaer de poder gaudir d'una nit d'aquelles per no oblidar mai. Un conte que enllaçava les més prestigioses taules de Catalunya, explicat amb molta olor, il.lusió i tendresa, em va fer aterrar al millor dels destins que em podia imaginar: Cadaqués, el poble més bonic del món, tal i com deia Dalí.\nGràcies per posar-te d'acord amb la LLuna!!\nRiba Nemesi LLorens 2\nPublicado por deliciosa martha en lunes, abril 02, 2007\nEt felicito per la foto.\nEt felicito pels perfils que s'endivinen.\n3 de abril de 2007, 19:00\nIrlanda també deu ser un país ple de paisatges per fotografiar. Ja m'ho explicaràs un dia, quan hi vagis\n4 de abril de 2007, 11:33


La meva filla i la tomba de Venècia\nFeia por pensar el temps i l'esforç que aquest home havia portat a les seves accions aquella nit.\nImagineu-vos que teniu 22 anys, a Venècia, Itàlia, per fer una pràctica de tres mesos a la Col·lecció Peggy Guggenheim, un petit i modern museu d'art mundialment reconegut situat al Gran Canal. A les 2 del matí el dia en què el teu pare planeja marxar després d'ajudar-te a establir-se durant una setmana, notaràs que el sensor de moviment a fora de la porta s'il·lumina sovint. Massa freqüentment, de fet, per aquesta hora de la nit. A més, algunes de les llums són més brillants que d’altres. Això és estrany.\nTambé se senten sorolls estranys a fora. Demaneu al vostre pare que comprovi que la unitat de calefacció / CA exterior consideri que no funciona correctament. Descobreix no un mal funcionament de l’aparell, sinó una cadira de gespa raquítica que algú ha estat utilitzant per posar-se en peu perquè puguin mirar dins del vostre apartament.\nAixò és el que li va passar a la meva filla el febrer del 2017.\nEl peeping tom havia fet la seva primera aparició a la nit anterior, després de la foscor cap a les 7:30. La propietària de la meva filla, anomenem-la Maria, havia acudit a la recepció de la televisió i, mentre feien ajustaments, el meu marit i la meva filla havien notat a algú fora de l'apartament que estava a la passarel·la. Van discutir l'estrany amant, però Maria el va destituir, explicant que probablement era algú del barri que tenia curiositat amb l'activitat que hi havia a l'apartament ja que feia temps que estava vacant.\nAixí, al mig de la nit, quan el meu marit es va aventurar a fora per revisar el forn i en lloc va trobar una cadira raquítica, i un home amb els cabells frisos i espatllats que rondaven la cantonada a uns trenta peus del passadís, va preocupar-se. Al intentar valorar la situació, el meu marit va caminar més avall pel passadís i va observar una altra cadira de gespa que havia passat per la volta de la cantonada. El meu marit va trucar de seguida a Maria, que de seguida va trucar a la polizei.\nMentre esperaven que arribés Maria i la policia, tant el meu marit com la meva filla van intentar entendre-ho tot. Quan es va reflexionar, van pensar que el tombaire espoliador havia arruïnat la primera cadira mentre miraven per la finestra i se n'anaven a buscar-ne una altra. La meva filla també es va adonar que les llums més brillants del sensor de moviment eren més que probables que parpellegen d’una càmera. ¿Va caminar deliberadament cap amunt i cap enrere prou sovint perquè la llum del sensor de moviment camuflés els paràmetres de la càmera? Feia por pensar el temps i l'esforç que aquest home havia portat a les seves accions aquella nit.\nQuinze minuts més tard, tres agents de policia uniformats es trobaven allà per avaluar la situació. Increïblement, l’home de pèl frisó que va ser ocupat per ell. De fet, a causa del camí que va girar la passarel·la, no hi havia manera d'evitar la petita reunió sense semblar sospitosa. Va intentar reproduir-lo fresc, la seva càmera penjada del coll.\nQuan el meu marit va reconèixer l’home, va assentir amb el cap als agents de policia que van detenir l’home i li van preguntar què feia tan de nit. Va respondre que era un fotògraf fent trets nocturns a la ciutat.\nMaria no s’hi resistiria. El seu temperament italià es va disparar i els braços agitaven de ràbia. Ella l'acusava d'espiar i li va dir que sortís del barri i no tornés mai més. Ella va comunicar-li que es presentava un informe policial en aquell moment i, si passés alguna cosa després, ho sentiria. No es va tornar a veure mai més.\nTot i que a mi em va fer molta por escoltar sobre Missouri, era bo saber que, en general, Venècia és un municipi tranquil que és conegut com "una de les ciutats més segures d'Itàlia". La població resident a temps complet al centre històric de la ciutat ha disminuït dràsticament en els darrers anys, i avui en dia se situa en uns 55.000. Havíem investigat les estadístiques de criminalitat de la ciutat abans que la nostra filla marxés en el viatge i la tranquil·litzés. Què causa més problemes per als milions de turistes que visiten cada any? Carteroles. Què passa amb el crim violent? Segons Frommer, es considera rar.\nL’endemà, la meva filla es va plantejar tornar a casa; potser aquesta aventura era massa per endur-se i aquest incident era un senyal que no es volia que fos. Després d'un angoixós dia de reflexionar sobre les seves opcions, va decidir quedar-se; tanmateix, ella volia trobar un apartament diferent.\nDesprés d’intentar i no trobar un lloguer alternatiu amb l’ajuda del meu marit (que va ajornar el vol de tornada durant tres dies), la meva filla va tornar al seu apartament original, on Maria va assegurar que estaria en perill.\nTot i així, el meu marit i la meva filla van prendre algunes precaucions. Abans de marxar, el meu marit la va ajudar a tapar les finestres del seu apartament amb paper blanc. Es van imaginar que si un tom que no tenia vista no hi hauria cap temptació. També van plantejar-se una trobada amb la dona gran, una nativa veneciana, que vivia a l'altre costat del passatge.\nDurant les properes setmanes, la meva filla va continuar amb la seva nova vida italiana. Va començar a treballar un programa rutinari al museu i es va sentir realment a gust i com a casa. Va fer molts nous amics internacionals. Es va tornar més valenta i confiada en el seu nou entorn.\nGradualment, la seva estranya experiència es va convertir en un record llunyà. El que és més important, no va deixar que el mal comportament del peeping Tom definís ni es distreguís d’una de les experiències més valuoses de la seva vida fins ara. Havia estat un començament dur, però estava decidida a prosperar.\nGràcies per llegir! Aplegueu aquesta publicació (i compartiu-la també!), De manera que altres persones la trobaran i, per descomptat, no dubteu a deixar un comentari o compartir una experiència similar.\nDoneu un cop d'ull als meus blocs: elabraveandtrue.com, (el professor jo) per llegir Estimats pares: Cientologia vol entrar a l’aula del vostre fill. Visiteu marilynyung.wordpress.com (el normal jo), on podeu llegir La llibertat que els homes gaudeixen (tot i que potser no se n’adonen).\nMuhammad Ali: L'home, la llegenda, EL PASSEIGEscolta, la cosa més important és començarPel nostre aniversari, gairebé vam morir juntsResolució de conflictes de manera intel·ligent a la plataforma de viatges intel·ligentsFortificacions i palaus de Rajasthan


El president del PP català aposta per Álvarez de Toledo com a portaveu del Grup Popular al Congrés\nPublicat 30/6/2019 12:23:43 +02:00CET\nFernández rebutja que el PP pugui abstenir-se en la investidura de Sánchez després de "els acords amb Bildu"\nEl president del PP català, Alejandro Fernández, ha defensat que Cayetana Álvarez de Toledo, diputada per Barcelona, sigui la portaveu del Grup Popular al Congrés. Es tracta d'una decisió que anunciarà el líder del partit, Pablo Casado, en una Junta Directiva Nacional que es convocarà al juliol.\n"Han sortit diverses informacions en mitjans de comunicació que assenyalen que dels presidents autonòmics, el que més defensaria l'opció Cayetana soc jo. Doncs li dic que no ho desmenteixo", ha declarat Fernández en ser preguntat si considera que Álvarez de Toledo és la millor opció per ocupar el lloc de portaveu del PP en la Cambra baixa.\nEn una entrevista concedida a Europa Press, Fernández ha recalcat que "tothom sap" el que ell pensa sobre aquesta qüestió, però ha deixat clar que és una decisió que correspon a Pablo Casado. "Jo no vull complicar la vida al meu president dient-li el que ha de fer", ha postil·lat.\nDIVISIÓ EN L'INDEPENDENTISME\nDesprés que els presos de JxCat hagin demanat abstenir-se per facilitar la investidura de Pedro Sánchez, una opció que rebutgen altres càrrecs afins a Carles Puigdemont, Fernández ha recalcat que aquesta situació evidencia el "divorci i ruptura de les relacions entre els presos separatistes i els escapolits de la Justícia, en essencial, l'escapolit de la justícia Puigdemont i el seu emissari al Palau de la Generalitat, que és Quim Torra".\nNo obstant això, ha recordat que en el passat també va haver-hi moments de divisió en l'independentisme però "després quan van arribar les corbes decisives de la unilateralitat" es van tornar a posar d'acord. "Per tant, no em faria moltes il·lusions amb aquest tipus de missatges", ha avisat.\nEl president del PP català ha rebutjat que el seu partit pugui abstenir-se per facilitar la investidura de Pedro Sánchez com a president del Govern perquè "ha donat una sèrie de passos que ja són irreversibles" i que "són els acords amb Bildu". Al seu entendre, afecten la "pròpia naturalesa democràtica del sistema i això ja no té marxa enrere".\nEn aquest punt, ha recriminat a l'executiu socialista el seu "blanquejament" de Bildu, un fet que ha qualificat d'"inacceptable" i que "ja impedeix qualsevol tipus de col·laboració". "I evidentment, amb el succeït a Navarra, ja no estem parlant només de declaracions de blanquejament sinó que estem parlant de la normalització institucional del braç polític d'ETA", ha ressaltat.\nDavant les veus del PP que sí defensen una possible abstenció en la investidura però posant una sèrie de condicions, ha assenyalat que ell hauria estat "a favor de plantejar-les i analitzar-les abans de l'ocorregut amb Bildu", però ara no ho veu possible perquè "el dany d'aquest acord ja està fet i no és reversible".\nEn aquest sentit, ha indicat que "s'hauria de produir una rectificació que ara a curt termini ja no es pot produir". "Evidentment no em correspon a mi prendre la decisió sobre la posició del PP en la investidura, però m'ha preguntat la meva opinió i jo la hi dono", ha puntualitzat.\nRENÚNCIA DE BORRELL A LA SEVA ACTA D'EURODIPUTAT\nDavant la decisió de Josep Borrell de renunciar a la seva acta d'eurodiputat i mantenir-se com a ministre al·legant la incertesa de la investidura, Fernández ha assegurat que quan un es presenta com candidat en una llista, té "un compromís adquirit amb els votants".\n"Ell va fer una campanya pedagògica, però avui es veu clarament que fraudulenta. Es va comprometre a defensar una sèrie de coses en el Parlament Europeu i és que ni tan sols prendran possessió allà. Em sembla una autèntica estafa als votants", ha proclamat.\nGOVERNS DE CENTRE-DRETA A MADRID, MÚRCIA I CyL\nMalgrat les exigències de Vox en les negociacions postelectorals, el president del PP català s'ha mostrat "confiat i convençut que hi haurà governs de centre-dreta a Madrid, Múrcia i Castella i Lleó".\n"Veig un 'déjà-vu' absolut amb el passat fa unes setmanes. S'està repetint el mateix guió. Dies abans que Martínez-Almeida fos alcalde de Madrid, es donava gairebé per impossible que ho fos perquè tothom estava enrocat en unes posicions i em sorprèn que alguns repeteixin aquesta estratègia", ha manifestat.\nEn el cas de Catalunya, ha destacat que Vox no ha tret en les municipals "cap regidor". "El fenomen Vox ha tingut un moment, que van ser les eleccions generals, i és evident que molta gent que creia que això podia ser un vot útil s'ha adonat que no ho va ser", ha assegurat.\nEl líder dels 'populars' a Catalunya ha assenyalat que "molta gent s'ha adonat que es va equivocar en aquest vot i estan tornant al PP", alguna cosa que, al seu judici, "ja s'ha vist de manera clara en europees, municipals i autonòmiques" del passat 26 de maig.


Després del coronavirus, un nou 15M - Levante-EMV\nDesprés del coronavirus, un nou 15M\nvoro torrijos i tárrega 19.03.2020 | 14:44\nAquest confinament que estem vivint es diferencia mol poc d'un empresonament amb totes les de la llei. La sensació, si fa no fa, ve a ser molt similar. La diferència és que en aquesta privació de llibertat podem gaudir de certes comoditats, quasi com si fórem l'Urdargarín –o l'emèrit, si hi haguera una mica de justícia–. Podem intoxicar-nos amb la tele a qualsevol hora, cosa que en molts aspectes encara és pitjor per a la nostra salut mental, ja que fa augmentar l'estrès, la depressió i, sobretot, la manipulació ideològica. No oblidem a qui pertanyen i quins interessos defensen els mitjans de comunicació. Per això, és molt important que puguem contrarestar el pensament únic de la caixa adoctrinadora amb les xarxes socials, presumptament més lliures i democràtiques. Sort que encara ens queda Internet!\nEls principals mitjans, amb les seues tertúlies compulsives ens estan dient que no és el moment de fer política, seguint els consells de la Ministra de Defensa, Margarita Robles. Estan confonent Estat d'Alarma amb Estat d'Excepció –que sona més a altres temps i altres llocs de mal record. Una cosa és posar-se la necessària mascareta o confinar-se per seguretat sanitària i una altra posar-se un esparadrap a la boca, lligar-se les mans o deixar de fer cassolades contra la monarquia. El govern continua fent política amb la seua actuació, típica de la inseguretat que té en afrontar un problema que l'ha enxampat de manera tan inesperada com inexperta. Però, la prepotència no els falta. Per això, menyspreen qualsevol retret, bé siga des de l'àmbit científic, com la de l'equip d'investigació encapçalat per Oriol Mitjà. O bé, no admeten cap crítica, com la que se'ls ha fet de manera reiterada per no haver aïllat Madrid, com es va fer amb Wuhan o Milà. O pensar que és millor la centralització que la subsidiarietat, quan tothom sap que qui millor coneix la realitat concreta és qui n'està més a prop –tot això, és clar, amb la màxima coordinació–, o que és millor presentar-se a les rodes de premsa envoltats de comandaments militars...\nTotes les mesures econòmiques adoptades pel govern, potser són necessàries però no suficients. Sobretot, perquè es parla d'afrontar de manera conjuntural i limitada la situació que pateix la ciutadania i no la crònica situació de les persones que ja patien atur, pobresa, marginació... Així mateix, si comparem les mesures del govern espanyol –d'esquerres–, amb les de l'Italià, francès o alemany –de dretes–, aquestes semblen més avançades quan parlen de renda bàsica familiar, nacionalitzacions, prestacions socials, prohibició d'acomiadaments, etc. Per desgràcia ningú no diu res del que passarà quan acabe la crisi provocada pel coronavirus. Tothom s'imagina que la situació serà catastròfica per a la majoria de la ciutadania de l'estat espanyol que ara roman confinada a l'espera que l'estat la salve de la temible pesta vírica que ens assola. Hi ha economistes com Santiago Niño Becerra que pronostiquen un augment de l'atur molt significatiu per a enguany, així com una destrucció de mitjanes i xicotetes empreses i una reducció important del poder adquisitiu de les classes treballadores; afirma que es tracta d'una acceleració sobtada d'una crisi que correspondria a la fase superior de l'anterior del 2008. És a dir, que l'acumulació de capital en menys mans serà una tendència gairebé inevitable. Que guanyaran els de sempre.\nS'està dient a bombo i platerets des del govern i fins i tot des de l'oposició que cal fer servir tots els recursos per a lluitar contra els efectes de la pandèmia actual, però no de la crisi que ja existia i la que vindrà després. Si partim de la base que el capitalisme produeix una pandèmia permanent de persones empobrides, desnonades, en risc de pobresa, en vulnerabilitat constant, morts per falta d'una alimentació suficient, per contaminació... per què no s'ha aplicat ja o s'aplica la mateixa voluntat i de manera radical? Estem davant una nova enganyifa, ens volen fer creure que l'estat ens salvarà de tots els mals, quan sabem que això no ha estat mai una realitat. Tothom sap a qui obeeix un estat com el que tenim actualment: als interessos d'una minoria sense escrúpols –mentre no es demostre el contrari–, malgrat les operacions propagandístiques de personatges com els Roig o A. Ortega.\nSi mirem la història, les crisis s'han resolt sempre a favor de la classe dominant. Només hem de fer una ullada a la darrera del 2008. El poder econòmic es va concentrar en menys mans, que acumularen molta més riquesa, mentre que els nivells de pobresa augmentaren significativament. Que no ens tornen a enganyar. El resultat de la crisi que estem patint no pot ser favorable als de sempre. Tenim l'oportunitat de frustrar-los els plans. Hem de superar la possible síndrome d'Estocolm que podria crear-se amb l'actual gestió de la crisi; no caure en el conformisme, el pessimisme, la resignació o la submissió. Tot el contrari, hem de fer possible, en un futur immediat, el capgirament de tots aquestos probables efectes col—laterals sobre la ciutadania i convertir la crisi actual en un nou 15M, en un nou moviment per l'avanç d'una societat més solidària, que repartesca la riquesa i no la pobresa, que pose al servei comú l'economia i la justícia social. No hi ha prou amb promeses abstractes. Hem de recuperar la força, les propostes i la determinació de les mobilitzacions de maig del 2011 i preparar-nos per a què aquesta crisi no ens porte a un nou sacrifici en l'altar del capitalisme perquè, malgrat la crisi, no hem de suspendre la lluita de classes.


Ott Lepland representarà Estònia amb “Kuula” |\nLa ja tradicional final de l’Eesti Laul, la preselecció per designar un representant estonià a Eurovisió es va celebrar aquesta nit passada des de la capital de país, Tallin. Un format de preselecció que després de reconvertir-lo en les tres anteriors edicions ja ha esdevingut tot un referent per a la televisió del país. Cert també que per combatre la crisi ha comptat amb l’aliança de l’empresa de telefonia Nokia per poder potenciar la música feta al país i bona excusa d’aquest afer és l’Eesti Laul.\nPer a l’ocasió es va comptar amb dues semifinals prèvies per escollir 5 candidatures de cada una i així formar una final amb 10 participants. La gala va ser presentada per Piret Jarvis i la desició va anar a càrrec d’un jurat expert i també del televot, lògicament esponsoritzat per la marca de telefonia.\nEls participants a la gran final van ser:\nLoss Paranoias: Valedetektor\nTeele Viira: City Nights\nLiis Lemsalu: Made Up My Mind\nAugust Hunt: Tantsulövi\nLenna: Mina Jään\nPOP Maniacs: I Don’t Know\nTenfold Rabbit: Oblivion\nBirgit öigemeel & Violina: You’re Not Alone\nDesprés d’una primera ronda d’actuacions, el jurat i el televot van decidir que paséssin a la segona ronda els cantants: Lenna amb Mina Jään i Ott Lepland amb Kuula. I en aquesta súper final va ser quan Ott Lepland va aconseguir, amb un 67% del còmput total de vots, el triomf que l’acredita amb el passaport estonià al festival d’Eurovisió d’enguany.\nLa cançó ja partia com a una de les grans favorites a aconseguir el triomf. Un tall clàssic en format de balada, amb la seva interpretació brillant davant el piano i amb una veu extraordinària.\nLepland, de només 24 anys ha estudiat ja des de ben jove al Conservatori de Música de Tallin on s’ha especialitzat durant els últims 10 anys en la tècnica del piano. Fins el moment no ha editat cap disc però si que ha col.laborat amb diferents bandes i orquestres del país.\nPodeu veure l’actuació de Kuula en el següent vídeo:


Escola Sagrat Cor-Diputació – Treball per projectes: El nostre barri.\nEls alumnes de P5 hem estat descobrint el barri on es troba l’escola. Hem buscat informació sobre els edificis i llocs més emblemàtics. Aquesta descoberta ens ajuda a coneixer més l’Eixample. També hem muntat la maqueta del barri amb materials reciclats i mitjançant la robòtica hem millorat la nostra orientació en un mapa.


Xavier Borràs, Autor a Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nAutoria Xavier Borràs\n(Barcelona, 1956) és un escriptor, traductor i periodista català. Llicenciat en Periodisme, professor de dicció, autor de diversos llibres, ha estat director de la revista El Llamp, de L'Independent de Gràcia i de la revista Userda. Com a periodista també ha treballat a Tele/eXpres, a Canigó, al Diario de Barcelona (com a cap del Dominical), a Catalunya Ràdio, a La Marxa de Catalunya i a El Triangle. Manté el bloc Bandera Negra i ha estat coordinador del web Opinió Nacional del Grup Nació Digital, on col·labora habitualment. Des del 14 d'abril del 2008 dirigeix la nova publicació periòdica digital ecologista EcoDiari. Fins al gener del 2010 va treballar, també, com a editor en cap d'Assaig de Teatre, la revista de l'AIET fundada i dirigida per Ricard Salvat. Actualment treballa com a comunicador a la Cooperativa Integral Catalana El 30 d'abril del 2011 va ser escollit, per unanimitat dels 1.300 assistents a la Conferència Nacional per l'Estat Propi, membre del Consell Permanent de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC).\nEn aquest període electoral que ens ha tocat de patir, la majoria de mitjans —llevat d’algunes excepcions— es dediquen a ser, quasi exclusivament, portaveus dels partits (amb representació) i dels seus aparells de propaganda, sense gairebé afegir-hi ni treure’n res, encara menys cap intent de recerca o de contrast crític d’allò que escampen, massa sovint bastit de fal·làcies i exabruptes.\nL’emergència del canvi climàtic i els mitjans de comunicació\nEl pròxim 14 de març es farà públic un manifest, signat per multitud de personalitats, per a alertar sobre la responsabilitat dels mitjans de comunicació pel que fa a l’enorme repte que la nostra societat té plantejat davant l’emergència climàtica. Es tracta d’una realitat que ja tenim al damunt, amb conseqüències ambientals, energètiques, socials, polítiques, culturals, etc. sense precedents històrics.\nTot i que l'ecologisme sembla assumit actualment per la majoria dels mitjans i entitats i organitzacions polítiques, no deixa de ser, malauradament en moltes ocasions, un pintat de verd que no va més enllà de les protestes i lluites del «pati del darrere», però que aprofundeix molt poc sobre el model de societat que mena la humanitat a la seva pròpia extinció.\nNou periodisme o vell màrqueting?\nEs confon i es vol confondre —per allò de les suposades lleis del mercat— l’art d’anar als llocs, veure què hi passa i contar-ho (que deia l’enyorat Ramon Barnils), amb un batibull de "collonades" tecnològiques que no solament no hi tenen res a veure, sinó que n’allunyen la intenció.\nLa construcció de l’[a]normalitat\nSi el dret a la lliure expressió o el de resistència pacífica no-violenta esdevenen «sedició», «rebel·lió», «terrorisme» i es manté aquest discurs en el temps des de l’alienació que generen els mitjans, aviat no es podrà comunicar la necessitat de llibertat o d’organitzar una revolta si no tenim paraules per a cap d’aquests conceptes.\nL’Any Pedrolo, una oportunitat per oblidar l’autocensura L’autor més prolífic de la literatura catalana contemporània ha estat silenciat pel seu compromís polític, durant la dictadura però també en democràcia\nL’escriptor del "Mecanoscrit del segon origen" va morir víctima d’un càncer de pulmó fa 28 anys, però encara és hora que es restitueixi l’oblit institucional, mediàtic i acadèmic que ja va patir en vida.\nL’hivern del periodisme actual\nM’amoïna el gran canvi que ha sofert l'edició de la lletra impresa: el de la impremta, el de la tecnologia analògica a la digital, que a cavall de l’ara mateix (per no dir abans-d’ahir) ha estat tan brutal que ha escombrat una o un parell de generacions de treballadors de la lletra a la inòpia.


Rosa Núria Aleixandre: “La majoria de tests d’antígens de covid-19 és una vergonya que estiguin al mercat”\nComarques Gironines 04/02/2021\nPresidenta del Col·legi de Farmacèutics de Girona\nDes de l’oficina de farmàcia, des dels laboratoris on s’analitzen les mostres de proves de covid o des de les farmàcies dels hospitals, el col·lectiu de professionals farmacèutics han estat i continuen sent un dels puntals de la lluita contra la pandèmia del coronavirus. Ho reivindica la presidenta del Col·legi de Farmacèutics de Girona, que lamenta el poc reconeixement que ha rebut el col·lectiu. Analista clínica de llarga trajectòria, Rosa Núria Aleixandre denuncia que el mercat és ple de tests d’antígens per al covid que són un engany i lamenta la passivitat de les autoritats sanitàries davant aquest fet.\nEl col·lectiu farmacèutic ha jugat i juga un paper important en la lluita contra la pandèmia. S’ha reconegut prou?\nEn absolut. Tothom parla de proves, de tests, etc., però els professionals que se n’ocupen han sigut els grans oblidats. El 70% dels professionals dels laboratoris són farmacèutics, i han estat treballant nit i dia per analitzar mostres. El seu paper, doncs, ha sigut i és clau en aquesta pandèmia. També han tingut un paper clau els microbiòlegs, el 90% dels quals són farmacèutics. I els farmacèutics hospitalaris, però ningú se’n recorda.\n¿I els professionals que són a l’oficina de farmàcia?\nEl seu paper és imprescindible. És el primer professional sanitari que té el ciutadà a peu de carrer. No ens adonem que hi és fins que un dia desapareix, com ha passat en algun poblet petit, i llavors els alcaldes ens han demanat que hi mantinguem la farmàcia. Estic convençuda que en els moments més àlgids de la pandèmia, si no arriba a ser pels farmacèutics, no només s’haurien col·lapsat els ambulatoris, sinó que també s’hauria produït un autèntic daltabaix. Quan la gent trucava a l’atenció primària i la trobaven col·lapsada, encara bo que podien anar a la farmàcia. Allà els recomanàvem que anessin de seguida a urgències o els tranquil·litzàvem i els recomanàvem que s’esperessin a veure com evolucionava el seu estat. Aquesta feina que fem d’atenció a nivell de carrer, que en podríem dir sociosanitària, es pot fer millor i amb més bons resultats quan hi ha coordinació amb l’atenció primària o amb l’hospital.\nCreu que no hi ha prou coordinació?\nN’hi ha, per sort. En aquests moments molts pacients ja no han d’anar sovint a l’ambulatori a buscar receptes perquè la continuació de les receptes d’un tractament ja la fa el farmacèutic, que es connecta a la història clínica. També hi ha coordinació amb la farmàcia hospitalària, de manera que s’evita que molts pacients hagin d’anar a l’hospital a buscar medicaments d’ús hospitalari. Però, per desgràcia, la pandèmia ha generat endarreriments en l’atenció de moltes patologies que poden ser tan mortals o més que el coronavirus, com el càncer i les patologies cardíaques. Hi ha hagut moments en què molts pacients han deixat d’anar als centres sanitaris a fer-se el control del Sintrom. El paper del farmacèutic era advertir-los que potser no moririen de covid, però que corrien el risc de patir un problema de coagulació que els podria causar la mort.\nEls col·legis farmacèutics demanen més responsabilitats per reforçar el sistema sanitari. Se us ha escoltat?\nEn un moment de pandèmia com l’actual és complicat avançar en aquest sentit, però és cert que estem a punt de signar un conveni amb CatSalut per normativitzar totes les actuacions que fem des de les farmàcies en favor de la salut pública, com ara participar en el cribatge de càncer de còlon o amb la vacunació de la grip a les farmàcies, que vam iniciar l’any passat com a prova pilot i que aquest any no hem pogut fer per culpa del covid.\nEl resultat d’aquesta prova pilot el vau valorar com a molt positiu. ¿Es podria repetir l’experiència per vacunar contra el covid?\nEs pot plantejar quan comencin les vacunacions generalitzades contra el covid, i sempre que es reuneixin les condicions que es van exigir en la campanya contra la grip: ha de ser una farmàcia voluntària, que disposi de l’espai necessari i on els professionals en tinguin formació específica. I també que hi hagi connexió amb la història clínica, perquè totes aquestes dades no es poden perdre. Ara el problema és com arriben les vacunes, quines i com es conserven.\nEl Col·legi de Farmacèutics s’ha sumat a la prova pilot Obrim Girona, que consisteix en un passi digital covid freeper a esdeveniments públics. A partir d’una apli de mòbil basada en el blockchaines permet verificar que la persona que entra a l’espectacle està lliure del virus i es preserva la confidencialitat de les dades, que no surten del mòbil. Com hi participaran les farmàcies?\nCrec que aquesta iniciativa és una gran oportunitat per al blockchain. La nostra participació serà a través de les farmàcies que s’hi sumin voluntàriament, i ara estem en fase de veure quins tests utilitzarem. Han de tenir les característiques necessàries de fiabilitat, d’especificitat (que només detecti covid, no altres coses) i de sensibilitat, és a dir, prou sensibles per detectar poques còpies del virus del covid. Jo soc analista clínica, sumo 36 anys de professió i conec molt bé tot això. I, com a presidenta del Col·legi de Farmacèutics de Girona, tinc l’obligació d’exigir que s’utilitzin tests amb totes les garanties.\n¿Hi ha tests que no disposen d’aquestes garanties?\nHi ha tests d’antígens que és una vergonya que estiguin al mercat i no sé com les autoritats de salut ho permeten. És totalment immoral. Alguns dels que s’estan venent et diuen coses que no et pots ni arribar a imaginar, barbaritats! Com ara que també poden detectar la grip. Aquí un producte sanitari o medicament l’ha d’autoritzar l’Agència Espanyola de Medicaments i Productes Sanitaris. Aquests tests no han passat cap autorització. La gran majoria no solament no estan autoritzats, sinó que és una vergonya que no vingui algú de Salut Pública i n’obri expedient.\ninfermeres test antigen test PCR coronavirus Covid-19


Els savis proposen que el director de RTVE el triï un consell professional\n03 març 2021 03:49\nVolen un model financer mixt i que l'Estat assumeixi el deute històric\nEuropa Press | 22 febrer 2005\nEl comitè d'experts proposa al seu informe de reforma dels mitjans públics de comunicació que el director general nomeni, en convocatòria pública, un Consell d'Administració professionalitzat. També demana que l'Estat assumeixi el deute històric de l'ens, que ascendeix a 7.500 milions d'euros, la prohibició d'un nou endeutament, l'aplicació d'un model financer mixt i el manteniment dels dos canals amb una programació de qualitat.\nDesprés de nou mesos de treball, el nou Consell d'Administració proposat pels savis el formarien vuit membres: quatre elegits pel Parlament, dos pel Consell Audiovisual, que seria el responsable de la vigilància del compliment del servei i de la despesa; i dos pels sindicats.\nSis anys de mandat\nCom a reforç de la seva independència, el seu mandat seria superior en dos anys al d'una legislatura i els seus membres haurien de ser professionals de prestigi.\nEl Consell d'Administració elegiria el director general després d'una convocatòria pública i una vegada el Consell Audiovisual, la creació del qual es recomana que sigui immediata, realitzàs un informe favorable. Per a aquest Consell Audiovisual per part del Congrés i com a organisme regulador independent, es proposa també un mandat de sis anys.\nEl nou model compta a més amb un Consell de Redacció que garanteixi la independència informativa i un Consell Assessor que canalitzi la participació de la societat i el dret d'accés dels grups socials significatius. També es creu necessària la creació de consells d'informació que garanteixin la independència dels informadors. Els membres d'aquest Consell els elegirà el Parlament, el Consell Audiovisual i els sindicats.\nL'informe configura un nou model financer amb un sistema de comptabilitat que garanteixi la transparència financera i el desglossament dels diners públics dels ingressos comercials. Al nou model, entre el 45 i 50 per cent de RTVE estaria subvencionada per l'Estat, mentre que el finançament per publicitat seria del 40%.\nLa publicitat es reduirà en quatre anys per impedir que la pressió comercial desnaturalitzi el servei. Així es passaria dels 12 minuts actuals a 9 minuts per hora i La 2 deixaria de tenir publicitat i es mantindria amb patrocini.\nEls experts donen suport a la creació de dues noves societats filials a més de les de difusió de Televisió i Ràdio: RTVE Comercialització i Publicitat que potenciï la venda de programes i productes, i RTVE Digital i Multimèdia per liderar la transició cap al món digital.\nQuant a continguts, defensa una programació on la producció espanyola i europea sigui forta. També s'estableixen línies mestres detallades de la programació radiofònica i televisiva per a cada canal, amb atenció especial a la informació, la cultura i l'educació. Quant a la producció cinematogràfica espanyola, exigeixen a l'ens que la recolzi amb el set per cent dels ingressos d'inversió.


Quatre altres noticies - VilaWeb\nEl Pertús podria deixar de cobrar impostos als residents\tEl Pertús podria deixar de cobrar impostos als residents\nQuatre altres noticies\nL'ajuntament del Pertús, no vol deixar de cobrar impostos, diversos incendis ahir dilluns, el més important a Canet de Rosselló, nova vaga divendres de la SNCF i el darrer vídeo de l'ANC.\n* L’ajuntament del Pertús s’oposa a no cobrar impostots després que d’un avís publicat el passat 19 de juliol , la‘Chambre régionale des comptes Occitanie’ l’exhortava a no cobrar als seus residents la taxa d’habitació, la taxe foncière i la taxe foncière ‘sur les propriétés non bâtie’.\nUna mesura que ha de fer efectiva el prefecte, però que no ha agradat gens ni mica ni a la batllessa Marie-Hélène Ruart-Lucquin, ni a l’oposició. De fet la batllessa té previst entrevistar-se amb el prefecte aquesta setmana, i Intentarà convèncer el representant de l’estat. Segons la batllessa, fins i tot en aquest context de bloqueig pressupostari, el municipi necessita augmentar els seus impostos locals. Haurem d’esperar doncs a veure que decideix el prefecte.\n* Ahir dilluns es van declarar diversos incendis a Catalunya Nord. El més important es va declarar a la tarda a Canet de Rosselló, cocretament darrera l’arboretum, a pròximitat de la RD 617B, en direcció a Vilallonga de la Salanca mobilitzant33 bombers , 8 artefactes i l’helicòpter bombarder d’aigua. Va cremar una hectàrea de garriga.\nAltres incendis es van declarar a: Bao, on van cremar 3.000m2 de vegetació i pineda, Ribesaltes i Montesquiu de l’Albera. Aquests van ser apagats ràpidament. Els bombers recorden que, amb la calor, s’ha d’extremar la prudència i no tirar cap burilla per la finestra del cotxe.\n* La CGT anuncia una nova vaga per divendres a la SNCF. Divendres es el dia de publicació dels resultats financers semestrals del grup ferroviari. Però la CGT Cheminots diu que, a més a més, vol donar suport als vaguistes amenaçats amb sancions.\nSerà, novament l’únic sindicat a convocar aquesta vaga nacional divendres, com el passat darrer dijous en què la vaga va ser seguida per una minoria i no va afectar el tràfic dels TER. Únicament un 3,17% dels ferroviarisvan fer vaga. El sindicat preveu igualment manifestar en fi de matí divendres davant la seu de la SNCF, a Plaine-Saint-Denis (Seine-Saint-Denis), on es reunirà el consell de vigilància del grup públic ferroviari.\n* Avui us deixem el darrer vídeo de l’ANC ( Assemblea nacional catalana) que fa un repàs dels principals esdeveniments del darrer anys, i demana que us feu socis o socies per fer creixer l’associació i fer la república catalana. La música d’aquest vídeo és del grup Obeses, que canta ‘ens en sortirem’.\nSi voleu fer-vos socis ho podeu fer des d’aquí …\n… I si en seu soci us recordem que està oberta la votació intern, i no durarà molts dies! (heu rebut un correu electrònic)


Deconstrucció social: Majoria per a què? – Vinaròs News\nDECONSTRUCCIÓ SOCIALPENSAMENTSVINARÒS MAIL 26 gener, 2020 Vinaròs News\nDeconstrucció social92 pensaments381 Ramon Puig92\nRAMON PUIG La diferència entre majoria absoluta o relativa és un formalisme ja que govern i oposició sempre estan d’acord a fomentar els interessos...\nLa diferència entre majoria absoluta o relativa és un formalisme ja que govern i oposició sempre estan d’acord a fomentar els interessos dels poders fàctics i menystenir el que afecta la vida de la població. La història demostra que les grans transformacions socials sempre les han protagonitzat minories, conscients que, canviar el sistema era imprescindible per als seus interessos polítics i econòmics. No és casual que totes les revolucions sistèmiques han estat encapçalades per minories militars, polítiques o econòmiques, això si, sempre en nom del poble.\nConcebre inviable el capitalisme estatal no pressuposa estar fora de la realitat. Ans al contrari, és el coneixement de la realitat el que ens ofereix arguments per qüestionar-la. Desconèixer el funcionament del sistema explica que els votants es passen la vida a favor d’uns o en contra d’altres sense adonar-se que estan atrapats en un parany. Qui pren les decisions importants no és el govern sinó els poders fàctics (militar, jurídic, econòmic) a través de l’elit del funcionariat estatal i els tribunals per “mèrit” propi i “por ser quienes son”. És aquesta ignorància sobre la maquinària estatal el que fa bona la frase: “Tenim el govern que ens mereixem”.\nSi ens traslladem a Catalunya el parany que ens han preparat, fins i tot dirigents de les CUP, és que l’independentisme no té prou cos per esdevenir Estat propi. Aleshores, quina majoria absoluta necessiten els independentistes per proclamar la República Catalana? Només cal fer la volta a la pregunta per demostrar l’engany: quina majoria absoluta necessiten els unionistes per mantenir la nació catalana com una colònia espanyola?\nNo es tracta de quantitat d’independentistes sinó de qualitat de propostes que les minories conscients siguen capaces de materialitzar per tal que la societat civil compagine l’acció al carrer amb la presa de decisions a les institucions municipals dels respectius pobles barris i ciutats. Milions de catalans al carrer, infinites sol·licituds de referèndum acordat, mesos i anys de negociacions, incomodaran l’Estat tant com les mosques punyeteres a l’estiu. Si la dictadura militar franquista no pogué neutralitzar una societat catalana viva, creativa, organitzada i lliure en la clandestinitat, per què ho ha d’impedir la dictadura parlamentària?\nEl govern balla al ritme que toquen els poders fàctics i podem acceptar que alguns d’aquests no han guardat les formes i han provocat l’allau independentista, però de cap de les maneres que el Reino de España siga regit per una colla de soques. S’han equivocat durant la legislatura de Rajoy, es van equivocar en optar en encolomar a Don Pedro una bateria anticatalanista per neutralitzar la dreta, però els errors no són irreversibles si es corregeixen a temps. Es canvia d’estratègia, se situa a Don Pedro com a regenerador de l’esquerra, el forcen a un govern de coalició i amb quatre gestos han silenciat els pensionistes, han neutralitzat els sindicats i, pel que fa a Catalunya, han posat una catifa als autonomistes per construir un tripartit “d’esquerres” que fulmine l’independentisme.\nEn última instància, l’Estat té el monopoli de la violència. Un exemple clarificador: el comandament dels policies que van atonyinar indiscriminadament l’1-O ha estat premiat amb medalles i ascensos mentre el dels mossos d’esquadra és acusat de rebel·lió per haver tancat més col·legis que els picoletos sense emprar les porres per a res.\nMalgrat tot, només el poble unit i convençut de la seua força podrà sortir del parany de les majories electorals. Una majoria independentista és imprescindible però sense la guia d’una minoria conscient sempre serà un titella a les mans de la minoria que controla l’Estat.


Dia de Carme Sallés - Escola Concepcionistes de Barcelona\nDia de Carme Sallés\nDes de l’equip de pastoral us volem recordar que el dia 9 d’abril, dia en que va nèixer a Vic la nostra fundadora, totes les escoles Concepcionistes celebrarem aquesta data tant important per a nosaltres.\nPer aixó el divendres, tot tornant de les vacances de Setmana Santa es faràn activitats per recordar la seva figura de catalana forta i valenta que va apostar per l’educació de la dona. Si us plau, respectem aquest dia i no posem exàmens ni altres activitats.\nEls alumnes des d’infantil i primària realitzaran activitats al llarg del TOT EL DIA que des de l’equip de pastoral us organitzarem. Infantil anirà a la piscina en el seu horari habitual.\nEls alumnes de l’ESO realitzaràn activitats al llarg de TOT EL MATI.\nEls alumnes de Batxillerat faràn classe normal de 8 a 11h i de 11,30 a 14,20h ja s’incorporaran a la festa.\nCom a escola Concepcionista i connectats amb la resta d’escoles de tot el món donem molta importància a aquest dia ja que és gràcies a Carmen Sallés, una gran dona, que podem tenir una escola com la nostra.\nUs anirem informant de les activitats corresponents. Gràcies i una abraçada a tots:\nP4 i P5 visiten el Palau de la Música\n3r i 4t de Primària visiten Caldes d’Estrac


Com tu, jo també hi era!\nposted inReflexions on Diumenge, 11 de juliol de 2010 by Joan Ballana with 6 Comments\nCom tu, jo també hi era. I és que als pobles, com les persones, ens mouen els sentiments. I si aquests no moren, algun dia guanyen. Mai abans, ni tan sols en les manis del 1977 (no hi era!) ni en la del 2006 (sí hi era!), havia pogut estar entre un mil·lió i mig d’amigues i amics. La gent regalava abraçades, somriures i fotografies espontànies. I amb fulls de paquets de folis comprats “in situ” a la “Casa del Libre” (mai vist!!) o amb velles cartulines arrugades de casa, s’autofabricaven el seu propi lema (inèdits tots!!). Us en transcric alguns dels que més van cridar-me l’atenció:\n“A mi prima Remedios de Cáceres: no por ser independentista dejaras de quererme,verdad?Un beso guapa!”\n“Eternes Gràcies TC”\n“Espanya, ens retrobem al Mundial de Brasil 2014”\nPS:en l’últim video podreu escoltar el moment en què, un cop dissolta la capçalera, un exaltat increpa al President Montilla.\nPle ordinari Ajuntament de Vic 07/07/2010\nposted inOrdres del dia Plens Vic on Dimarts, 6 de juliol de 2010 by Joan Ballana with 0 Comment\nDemà dimecres hi ha ple ordinari a l’Ajuntament de Vic. S’hi debatran fins a 5 mocions, de les que en destaquen la de la prohibició del burka (PxC) i la de suport a la IP pel referèndum (ERC). I encara podria haver-n’hi una més per via d’urgència. També s’hi aprovarà la polémica rebaixa dels sous dels càrrecs electes i a precs i preguntes els grups de l’oposició demanaran pel cas Jurjo. Podreu seguir-lo com sempre per Qik i Twitter.\nposted ina peu, Rutes inèdites on Dimarts, 6 de juliol de 2010 by Joan Ballana with 4 Comments\nTorno al 6\nposted inReflexions on Dimarts, 29 de juny de 2010 by Joan Ballana with 6 Comments\nAmigues i amics lectors, fins el dia 5 de juliol estaré de vacances. Ens llegim a partir del 6. Feu bondat!\nDir-se el Sí entre neveres i entrepans\nposted inApolítiques, Reflexions on Dilluns, 21 de juny de 2010 by Joan Ballana with 0 Comment\nDia esplèndid. Caminada de vigília d’estiu. De sobte, m’aturo encuriosit just abans del recòndit indret i en la distància, penso: no pot ser. A la sorra, un públic de nevera i entrepà esguarda ansiós d’aplaudir l’efemèride. El fotògraf es contorsiona per captar l’onada blanca i els nuvis alegres, sense que la nevera ni l’entrepà de xoriç espatlli la instantànea. Mirades furibundes des de tovalloles de propaganda assetgen els avorrits convidats que semblen criticar amb sorna l’espectacle arenós. Els vestits curts i arran de moqueta de les convidades frígides a l’enllaç estival fan espornejar quatre ulls d’armaris amb potes que engoleixen xibeca barata arran de platja. Durant la cerimònia, el xiuxiueig enverinat d’uns i altres sembla amansar el soroll de les onades. Sense música ni micro, l’escenari de sorra esdevé el mercat de Calaf i ofega el que imagino era el “Sí” nupcial. Un petó marrano dels nuvis, fet des del cabreig i no del festeig, acaba sentenciant una cerimònia nefasta. Ni els aplaudiments conjunts de víctimes i botxins, units per uns instants, aconsegueixen amainar les llàgrimes d’una núvia que enfadada ressegueix sola el camí de sorra de tornada. Fotografio, perplex, les restes del gran dispendi (quina calerada fer arribar tot això a peu de platja!!) que pels nuvis desconeguts ha acabat amb una gran decepció. Neveres, entrepans i domingueros són mals companys per dir-se el Sí!


Perspectiva 142 by FEGP Penedès Garraf - Issuu\nJudith Antolín «El secret de consolidar una empresa és esforçar-se molt i l’equilibri entre il·lusions i realisme» Què té el Gran Penedès que no tinguin altres territoris? Té un paisatge molt ric que combina vinyes i mar. A pocs minuts i quilòmetres podem gaudir d’aquests espais naturals tan diferents, que per a mi són una font d’inspiració i de serenor. La localització és potencial entre les dues capitals, Barcelona i Tarragona, i disposa de bones comunicacions, sobretot l’AP7, que creua tot el país.\nJudith Antolín és una amant del disseny gràfic. Des que es va titular, l’any 2001, s’ha dedicat sempre a aquesta disciplina de manera professional. L’any 2008 va decidir establir-se com a freelance, des d’aleshores treballa al seu estudi per a oferir el millor en cada projecte des d’una visió global i mitjançant un tracte directe amb els clients. Té una metodologia que ella anomena “camí groc” basada en emoció, lógica i atreviment per a fer únic cada disseny.\nQuines són les principals amenaces d’aquesta comarca? El perill de convertir-se en comarca dormitori i perdre autenticitat. Amb les pujades de preu immobiliari molta gent de Barcelona s’ha desplaçat cap a rodalies més allunyades. Com serà el futur paisatge del Gran Penedès? Doncs espero que mantingui els seus espais naturals. Tinc la sensació que l’Alt Penedès no es convertirà en una zona massa densa, la costa ja ho comença a ser. Un paisatge amb equilibri entre zones industrials, urbanes i agrícoles. Si pogués canviar-ho tot per on començaria? M’agradaria un món laboral on cadascú pogués desenvolupar les seves passions i habilitats, i amb més possibilitats per portar al seu equip de treball sense excessives jerarquies. També més equitatiu i que no castigués ni homes ni dones per la cerca de conciliació familiar.\nPel que fa al sector específic, com valora des de dins l’evolució del seu sector? El sector del disseny gràfic és un sector amb futur ja que, davant del volum d’impactes visuals que rebem, cada vegada és més necessari el fet que una empresa o un producte tingui la seva imatge ben treballada i definida per connectar amb els clients potencials i aportar valor i diferenciació. Amb l’evolució tècnica i informàtica, fa uns anys va semblar que qualsevol podia fer un “disseny” pel simple fet de tenir un ordinador i un software però s’ha demostrat que és imprescindible generar idees i estratègies, per això cal tenir formació i ser professional; no es tracta només de fer servir l’ordinador. Quants anys de l’empresa? Com va començar l’aventura? Just ara ha fet 10 anys, el febrer de 2008 em vaig fer autònoma. La motivació de crear el meu estudi va ser dissenyar amb el meu propi estil. També buscava poder tenir un contacte directe amb els clients per conèixer millor les seves empreses i oferir un disseny a mida que resolgui les seves necessitats gràfiques i de comunicació. Qui són els clients de Judith Antolín Studio? Els meus clients són sobretot empreses i autònoms, professionals de diferents sectors, normalment del Garraf, el Penedès i comarques properes. També treballo per a institucions, com ara l’Escola d’Enoturisme o el Consell Regulador del Cava.\nwww.necoserveis.com Tel. 902 07 09 74 neco@necoserveis.com PROFESSIONALS DE LA NETEJA I LA HIGIENE\nLa Perspectiva de la Nit


Perquè ja n’hi ha prou! 14N | Escoles Bressol Indignades\nPerquè ja n’hi ha prou! 14N\nPublicat el 13 Novembre 2012 per Mestra Indignada\nA banda de la proposta d’assistir a la tarda a la Manifestació unitària de la vaga general de demà dimecres 14, A les 16:00 es convoca famílies, educadores i educadors de les escoles bressol davant l’Imeb (Plaça Espanya) per fer una sonora cassolada.\nDes d’allà marxar totes plegades a Passeig de Gràcia-Casp per estar a les 17:30, sector educació, i assistir a la manifestació.\nSIS RAONS PER FER LA VAGA GENERAL. 14N\nUs adjuntem també algunes accions previstes a diferents barris, durant el matí a les quals ens hi podem afegir:\n2 pensaments sobre “Perquè ja n’hi ha prou! 14N”\nLorraine el 14 Novembre 2012 a les 21:57 va dir:\nEl 0-3 hi és! em fet vaga i em estat presents al carrer, per que l’escola bressol no descansa, no ens quedem a casa, estem al carrer defentsant l’educació pública!\nsenyors no hi ha treva!\nNúria el 14 Novembre 2012 a les 22:29 va dir:\nJa fa un temps que el nou curs ha començat, i sento que ho ha fet amb desànim, conformitat, poca iniciativa i cansament. És ben cert que les mesures que ens han imposat són horribles, escandaloses; que deixen el model d’escola de qualitat molt i molt lluny, però hem de continuar lluitant.\nPersonalment he començat aquest curs amb una mica de desànim, però avui, hem tornat a cantar, ballar, cridar a favor de l’educació pública i a favor del 0-3, perquè hi som i ens fem sentir. Les piles es carreguen quan veus els ànims d’algunes i l’encoratjament dels que ens envolten.\nHem de fer reviure les assemblees, l’altre dia comentant com ens sentíem amb algunes companyes de l’equip, va ressorgir la idea d’intentar fer visibles les veus de moltes de nosaltres, que per diversos motius no acabem d’arrencar a parlar, a dir la nostra en les assemblees. Va sorgir la proposta de seguir el format de les tertúlies pedagògiques o les primeres jornades del juliol. És a dir, hi ha un ordre del dia que es parla en petits grups i després es posa en comú amb el resta de companys i companyes. Pensem que és una manera de donar veu a aquelles persones que no gosem parlar davant tanta gent, i d’aprofundir més en el tema. Que ens pot ajudar a no enquistar-nos en un punt durant tres quarts d’hora, a diversificar les tasques, que no sempre notem que tiren del carro uns pocs (moltes gràcies per la feina que heu fet fins ara i la que encara esteu fent).\nCreiem que es pot aconseguir, perquè continuem tenint un objectiu en comú, defensar el 0-3. Fem-ho, posem-hi totes i tots el nostre granet de sorra, ajudem-nos, i si tenim maneres diferents de caminar intentem no trepitjar-nos, sinó complementar-nos.


Zumba Dance - Escola Dansa Solsona\nZumba Dance, “el ball de la felicitat“. La idea del Zumba Dance és activar el teu cos amb ritmes llatins que transmeten l’energia i la passió necessàries per fer tota la classe i millorar la teva condició física en tots els aspectes, de manera gradual. El ball es una fussió del linedance i el ball coreogràfic amb els ritmes tropicals, llatins i moderns.\nZumba Dance,Es balla i es treballa amb ritmes com la salsa, bachata, merengue, samba o reggaetón. Aquests, s’adapten a la classe per aconseguir un sistema de condicionament simple i efectiu. El nostre objectiu es augmentar el consum de calories, la resistència del cos i que quan acabis la classe siguis feliç. Els moviments de la Zumba Dance, acostumen a fer riure i això es molt bo contra l’estrès i per desconnectar.\nDimarts de 20:30 a 21:30 h\nDijous de 20:30 a 21:30 h\n1 hora setmanal / 27 €\n2 hores setmanals / 36 €\nBalls de Saló per qui vol ballar amb la parella o de forma diferent\nZumba Dance, “el ball de la felicitat“. La idea del Zumba Dance és activar el teu cos amb ritmes llatins que transmeten l'energia i la passió necessàries per fer tota la classe i millorar la teva condició física en tots els aspectes, de manera gradual. El ball es una fussió del linedance i el ball coreogràfic amb els ritmes tropicals, llatins i moderns.\nZumba Dance,Es balla i es treballa amb ritmes com la salsa, bachata, merengue, samba o reggaetón. Aquests, s'adapten a la classe per aconseguir un sistema de condicionament simple i efectiu. El nostre objectiu es augmentar el consum de calories, la resistència del cos i que quan acabis la classe siguis feliç. Els moviments de la Zumba Dance, acostumen a fer riure i això es molt bo contra l’estrès i per desconnectar.\nA PARTIR DE 15 ANYS Dimarts de 20:30 a 21:30 h Dijous de 20:30 a 21:30 h 1 hora setmanal / 27 € 2 hores setmanals / 36 € NORMATIVA DE L'ESCOLA DE DANSA SOLSONA


Factor X: Sitges 3 i 4\nSitges 3 i 4\nAquesta tècnica, l'HDR, pot donar resultats espectaculars, però hi ha un moment on, invariablement, ens discutim el Factor X i jo: si bé és remarcable el realisme amb que dota la natura, en el cas de les textures com la sirena, a mi em sembla excessiva. Serà que sóc una romàntica empedreïda i adoro els objectes on el temps, i els nostres ulls, han matisat els excessos.\nPublicat per Clidice a 8:49\nEtiquetes de comentaris: 2011, HDR, Sitges\nJo ho trobo una mica massa excessiu malgrat reconèixer el seu efectisme... o potser per això?\n12 de desembre de 2011 a les 12:41\nJo sóc de retocar molt poc les fotos, només per corregir algun desgavell fet per l'autor de la fotografia.\nTot i així, com en Galderich reconec que algunes són molt impactants... però sempre em fa una mica de ràbia veure alguna foto exposada o treta per televisió en la qual es veuen aquests retocs.\n12 de desembre de 2011 a les 12:53\nCrec que no em canso mai de dir-te que m'encanten aquestes imatges.\n12 de desembre de 2011 a les 22:48\nM'ha sorprès la tècnica, però en algunes imatges el contrast és molt dur.\n13 de desembre de 2011 a les 16:29\nLes pedres, tant del mur de l'església com de l'espigó, m'han entusiasmat.\nEn FactorX és un geni!!\nAquestes fotos són genials!\n1 de gener de 2014 a les 18:05\nGràcies Josep, en F s'ho curra :)\n1 de gener de 2014 a les 18:08


Comtat de Kalawao - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nKalawao County (en)\n21° 11′ 49″ N, 156° 58′ 02″ O / 21.196944444444°N,156.96722222222°O / 21.196944444444; -156.96722222222Coord.: 21° 11′ 49″ N, 156° 58′ 02″ O / 21.196944444444°N,156.96722222222°O / 21.196944444444; -156.96722222222\nEl comtat de Kalawao, als peus dels penyasegats.\nMapa de Molokai de 1897 on es pot distingir, a la costa nord, la península de Kalaupapa.\nEl comtat de Kalawao és un dels cinc comtats en què s'organitza l'Estat de Hawaii. Té unes característiques molt peculiars que el converteixen, entre altres coses, en el comtat més petit dels Estats Units.\nEl comtat només té una superfície terrestre de 34 km². Està situat a la península de Kalaupapa que és una llengua de terra que s'endinsa a l'oceà Pacífic a la costa nord de l'illa de Molokai. Està separat de la resta de l'illa per uns penyasegats de més de 1.000 m i només s'hi pot comunicar amb vaixell.\nEl 1866 el terreny va ésser escollit per a confinar-hi els malalts de lepra i aquesta funció va perdurar fins a 1969. Això va accentuar el seu aïllament. L'accés a la zona, encara avui en dia, és molt restringit.\nEl comtat no té estructura municipal i està administrat directament pel Departament de Salut de l'Estat de Hawaii. Només té un sheriff, escollit entre els residents.\nA principis del segle XX va tenir més de 1.000 residents però, un cop desmantellades les seves funcions, va anar perdent població fins a menys de 90 el 2010. Els habitants actuals són antics pacients que tenen permís per residir-hi de per vida.\nLa seva superfície el converteix en el comtat més petit dels Estats Units i la seva població en el segon menys poblat després del de Loving, a Texas.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Comtat de Kalawao\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Comtat_de_Kalawao&oldid=28067627»


Petroglif militar de Pipa – Associació Arqueològica de la Vall d'Uixó\nPublicado por AAV el 20 marzo, 2017 5 junio, 2018\nEn una pedra, de l’últim tram de l’ascensió a Pipa, just abans de fer cima, trobem una figura feta per incisió en roca (petroglif) , que és l’emblema del cos d’artilleria de l’exèrcit republicà que va estar allí posicionat. El emblema és una bombeta amb flama, que es va adoptar per l’Exèrcit Espanyol a l’abril de 1804, com a distintiu oficial de l’artilleria i representa «las balas redondas» quan s’agarrava la metxa per a ser llançades pels morters.\nL’emblema esta cisellat en una pedra, en molt bon estat, perfectament visible i del que desconeixem la seua autoria, es troba en una pedra que fa d’escalo i donava accés al’observatori militar. Les seccions d’artilleria canviaven sovint d’avantguarda a rereguarda i viceversa. Tal vegada un oficial o soldat destinat allí, es va posar a això en els seus estones d’oci o mentres complia el llarg i monòton torn com a observador de l’equip de la 208ª Brigada Mixta. Cos que va estar ocupant el sector de Pipa des de l’estiu de l’any 38 fins quasi el final de la Guerra Civil. Destacar Pipa o «Vértice Pipa» com a lloc privilegiat de vigilància i control tant d’infanteria com d’artilleria.\nSobre la 208ª Brigada Mixta. «Mixta» volia dir que, a més dels batallons d’infanteria, se li agreguen altres cossos, a fi que la Brigada fóra autònoma. Eixos cossos incloïen cavalleria, artilleria, transmissions, sapadors i altres tropes de segon escaló. La 208ª es va formar a finals d’abril de 1938, a Madrid, davall el comandament Artemio Precioso Ugarte i prenent com a base un batalló de la 7ª Brigada Mixta, el cridat «Artes Blancas», fundat per integrants del sindicat de Forners de Madrid en els primers dies de la guerra.\nEncara que la 208ª Brigada Mixta es va incorporar a la 13ª Divisió del XIV Cos d’Exèrcit, en reserva del Grup d’Exèrcits de la Regió Central en Alcalá d’Henares, davant de l’ofensiva nacional sobre Llevant, en especial sobre València i l’amenaça imminent de la pèrdua de Castelló, va ser crida amb urgència al front de Llevant. L’arribada als voltants de Xilxes va tindre lloc el 28 de juny. Després d’acantonar-se a Eslida, el 832é Batalló es va quedar aïllat a Artana i va haver de frenar en solitari l’atac nacional que va acabar guanyant la localitat el 4 de juliol. La Brigada es va reunir novament al complet a Eslida, el dia 8, després d’evacuar la població es va traslladar a la Serra d’Espadà, ocupant les posicions del Castell de Castro d’Alfondeguilla, La Llosa i el «Vértice Pipa» en la Vall d’Uixó.\nEl 7 de novembre la Brigada va participar en un atac sobre Nules i Castelló que es va saldar amb un fracàs. La 208ª Brigada Mixta va arribar a ocupar Mascarell, però va acabar amb la perdua d’un dels seus batallons. En els dies següents fins a l’11, en que van acabar els combats, la iniciativa nacional va picar tot el front amb artilleria i aviació, agarrantla al finalitzar la guerra a Betxí.\nLocalització de la inscultura en Pipa.\nEntrada anterior Necròpolis visigoda. Una vendetta prefeudal\nEntrada siguiente La Batalla de Vall de Uxó


La pluja impedeix a alguns alumnes i professors arribar als centres educatius - Garrotxa Digital\nOlot - Publicat a les 14.11\nComentaris tancats a La pluja impedeix a alguns alumnes i professors arribar als centres educatius\nLa pluja ha causat complicacions pel que fa als centres educatius en diferents punts de la comarca durant el dia d’avui. A alguns lloc s’han suspès les classes, com és el cas de l’escola Verntallat o a l’Escola castell d’Estela d’Amer, on hi va un nombre important d’infants i joves de la Vall d’Hostoles. A Sant Joan les Fonts, en canvi, tant l’Escola Castanyer com la Llar d’Infants El Niu han obert. A Olot també s’han fet classes amb normalitat, tot i que un dels fets que sí que s’ha repetit és que alguns professors de la comarca i comarques veïnes no han pogut arribar fins als respectius centres.\nOn sí s’han produït afectacions destacades ha estat en les diverses rutes amb autobús als diferents centres educatius. No s’han pogut fer la ruta de Sant Aniol i Les Planes a l’Escola Sant Cristòfol, com tampoc la dels alumnes que van a l’Escola Joan XXIII. A l’Institut Bosc de la Coma només hi ha arribat alguns alumnes de Sant Esteve d’en Bas, Les Preses i Bosc de Tosca.\nEn el cas concret de l’Institut la Garrotxa, els alumnes de les rutes d’Oix i Montagut i la de Sales de Llierca tampoc han pogut assistir avui a classe.\nUns minuts després de primera hora del matí el Consell Comarcal ha anul·lat totes les rutes de transport escolar que fins aquell moment no havien pogut sortir i garantit la tornada de tots alumnes que sí han pogut arribar als centres educatius amb bus.\nEl temporal Gloria desborda el Fluvià i acumula registres que superen els 300 litres per metre quadrat a la Garrotxa\nLa iniciativa solidària promoguda per Càritas Garrotxa i amb la col·laboració de les escoles de dansa de la comarca, el ‘Dansem Garrotxa’ ja ha presentat la seva 4a edició. Dansem Garrotxa és un projecte que promou el món de la dansa afegint-hi un vessant…


El Peralada cau per la mínima a Formentera - Diari de Girona\nFormentera 1 0 Peralada\nEl Peralada cau per la mínima a Formentera\nEls xampanyers no han generat ocasions de perill i perden el darrer partit de la primera volta\nddg 17.12.2017 | 13:55\nA la primera meitat l'acció més destacada ha estat el gol local. El Peralada, que d'inici ha sortit amb un Bambo Diaby a l'eix de la defensa recuperat després de la seva lesió al genoll, amb prou feines ha trepitjat l'àrea balear i ha tingut ben poques ocasions per posar el seu primer gol al marcador. En canvi, qui si que ho ha fet ha estat el Formentera. Al minut 10 de partit, Bonilla, amb un xut creuat, ha superat Gianni per inaugurar el marcador. A partir d'aleshores, en un terreny de joc molt petit el joc combinatiu ha estat gairebé inexistent i el Peralada ha hagut de remar amb desavantatge al marcador.\nEl primer xut entre els tres pals dels d'Arnau Sala ha arribat al segon minut de represa, en un llançament de falta de Paik que ha atrapat sense problemes Marcos. Els minuts anaven passant i els xampanyers no eren capaços de crear perill a la porteria d'un Formentera que ha administrat molt bé el seu avantatge fins el xiulet final de l'àrbitre. Amb la derrota, el Peralada tanca la primera volta i el 2017 en zona de descens.


El cau de l'eriçó: De l'eternitat\nAl llarg de la història humana això de l'eternitat ens ha dut força de corcoll. Sembla que als humans ens afalaga la idea de viure eternament, com els déus. I la idea d'una vida eterna hauria de ser una idea salvífica, que ens tregui de l'enorme desconcert que ens genera la desaparició més absoluta.\nLes religions, en especial les monoteistes, com també alguna altre aproximació espiritual com el budisme, ens parlen d'una vida eterna al costat de Déu, en el paradís, o d'un cicle de reencarnacions etern, fins a assolir un estat en que tot està ja bé eternament. De fet això ajuda molt a que el poble estigui ple d'esperances, esperances en una vida futura que serà bona ja que la que aquí viu avui deixa molt que desitjar.\nDiríem que això de l'eternitat es planteja com un bé. Però si un s'ho mira un xic a poc a poc, no sembla que sigui quelcom gaire bo, francament. Què és l'eternitat? Quan hagin passat cent mil milions de trilions d'anys encara no haurà ni començat. L'eternitat és molt de temps, de fet és sempre més, bufff!\nSi t'agraden el macarrons i et donen macarrons avui, i demà, i demà passat i l'altre i així, arribaràs a avorrir-los. Repetir la teva vida completa una i altra vegada, eternament, ve a ser la mateixa cosa. O estarem allà asseguts a la dreta de no sé qui mirant-nos embadalits? Quina cosa hauria de ser la vida eterna per a no resultar un tedi enorme, ja que, sigui com sigui, acabarà essent una repetició reiterada i tediosa del mateix. No té massa sentit viure eternament. No és un bé, vaja.\nD'altra banda, si un resulta que es va transformant al llarg del temps, d'aquí a no sé quants anys, o potser en una reencarnació com defensen alguns, jo seré quelcom que no sóc, algú que no tindrà ni idea de qui sóc ara mateix. Llavors, a mi, el d'avui, què més em dóna? Té algun sentit per a mi, el d'avui concret, allò que hipotèticament seré en un altre moment de l'eternitat? Un pot dir, home seràs la teva continuació. Val si, i li desitjo el millor a això que sigui, però no em convenç. Si jo no sóc jo, llavors tampoc podem parlar que sigui eternament. De nou, què més em dóna a mi?\nJo entenc que la vida comença i acaba. I està molt bé que sigui així. Plantejar-se l'eternitat em sembla fugir d'estudi. El que cal és plantejar-se la realitat. La vida que tens avui, aquesta. És l'única que tens, de fet. Desaparèixer en el no res tampoc ha de ser un drama. Deia Epicur que la mort no li importava gens, ja que quan ell hi era la mort no hi era i quan la mort hi fos ell ja no hi seria.\nNietzsche ens parla de l'etern retorn (aquest home deu ser dels més mal interpretats i tergiversats de la història). Jo entenc l'etern retorn com, més que tot torni a repetir-se, la idea de que sempre retorna, eternament, cada dia, cada instant, la vida que ens envolta, ara i aquí. La vida ens ofereix avui una constant reiteració de possibilitats.\nEl que cal no és pensar com serà la mort o si viuràs eternament, sinó què fas amb la vida que vius. Lo interessant no és viure molt de temps sinó viure molt. I potser millor, simplement viure.\nPublicat per Arcadi Garriga a 10:59


CFGS Sistemes de telecomunicació i informàtics | La Salle Mollerussa\nLa competència general d’aquest títol consisteix a desenvolupar projectes, així com gestionar i supervisar el muntatge i manteniment de les infraestructures comunes de telecomunicacions i de sistemes i equips de telecomunicacions tals com xarxes de banda ampla i de radiocomunicacions fixes i mòbils, sistemes telemàtics, de producció audiovisual i de transmissió, a partir de la documentació tècnica, normativa i procediments establerts, assegurant el funcionament, la qualitat, la seguretat i la conservació mediambiental.\nFamília professional: Electricitat – electrònica.\nOrganitzar i gestionar el muntatge de les infraestructures de telecomunicació i de xarxes de veu i dades en l’entorn d’edificis.\nSupervisar el muntatge de les infraestructures de telecomunicació i de xarxes de veu i dades en l’entorn d’edificis.\nOrganitzar i gestionar el manteniment de les infraestructures de telecomunicació i de xarxes de veu i dades en l’entorn d’edificis.\nSupervisar el manteniment de les infraestructures de telecomunicació i de xarxes de veu i dades en l’entorn d’edificis.\nGestionar i supervisar el muntatge de sistemes de producció audiovisual en estudis i unitats mòbils.\nGestionar i supervisar el manteniment de sistemes de producció audiovisual en estudis i unitats mòbils.\nGestionar i supervisar el muntatge de sistemes de transmissió per a ràdio i televisió en instal·lacions fixes i unitats mòbils.\nGestionar i supervisar el manteniment de sistemes de transmissió per a ràdio i televisió en instal·lacions fixes i unitats mòbils.\nDesenvolupar projectes d’instal·lacions de telecomunicació per a la recepció i distribució de senyals de ràdio i i televisió en l’entorn d’edificis.\nDesenvolupar projectes d’instal·lacions de telefonia en l’entorn d’edificis.\nDesenvolupar projectes d’infraestructures de xarxes de veu i dades en l’entorn d’edificis.\nRealitzaràs classes pràctiques al Magical. Un centre de continguts audiovisuals, que pertany al Consorci del Parc Científic i Tecnològic de Lleida.\nAposta sobre les noves tecnologies i d’Internet de les coses.\nM01 Configuració d’infraestructures de sistemes de telecomunicacions. 99\nM02 Sistemes informàtics i xarxes locals 198\nM03 Tècniques i processos en infraestructures de telecomunicacions. 132\nM04 Sistemes de producció audiovisual. 165\nM05 Sistemes de radiocomunicacions. 99\nM06 Gestió de projectes d’instal·lacions de telecomunicacions. 99\nM07 Sistemes de telefonia fixa i mòbil. 132\nM08 Elements de sistemes de telecomunicacions. 132\nM09 Xarxes telemàtiques. 165\nM10Sistemes integrats i llar digital. 99\nM11Fonaments de programació. 99\nM12Formació i orientació laboral. 99\nM13Empresa i iniciativa emprenedora 66\nM14Projecte de sistemes de telecomunicacions i informàtics. 66\nM15Formació en centres de treball. 350


“Detectar un problema pot ser una oportunitat de negoci”, aquest és un dels missatges que més es va repetir en el decurs del II Fòrum de Joves Emprenedors del Maresme al qual van assistir 450 estudiants de la comarca. Totes les ponències van animar els joves a explorar el món de l’emprenedoria i descobrir que està al seu abast convertir en negoci allò que més els apassiona.\nTots els ponents que van passar per l’escenari de la Sala Cabanyes de Mataró van animar els joves a perdre la por al fracàs perquè “el món no s’acaba amb una fallida”. En aquesta línia, Santi Pozo va explicar com va canviar la seva vida a partir d’un greu accident que va patir mentre practicava longboard. Quan es va recuperar va muntar l’empresa Yaya Design i a l’estiu presentarà un prototipus de casc per practicar esports de risc amb seguretat.\nPer la seva banda, Vicenç LLobet de CETEMMSA, va posar molt d’èmfasi també en la necessitat de ser innovadors i va posar els exemples de la gran revolució que està vivint el món tèxtil a partir de la incorporació de teixits intel·ligents a la moda. EduCaixa i la fundació FEDEMAR també van explicar les seves experiències.


18/04/2021 - 17:54h\nEls plans de l’Ajuda són l’indret on hi ha més biodiversitat del municipi. Hi podem trobar els valuosos boscos illa de pi pinyer (Pinus pinea) on nidifica el mussol banyut (Asio otus) i el tudó (Columba palumbus).\nChalcides striatus (foto cedida per Honorio Iglesias) Podem veure els fenassars (herbassars) molt ben conservats en aquest indret, on hi ha el lludrió llistat (Chalcides striatus), una espècie que en tota la comarca d’Osona només s’ha trobat aquí.\nTyto Alba A la mateixa església de l’Ajuda i als voltants podem veure l’òliba (Tyto alba), companya i aliada dels pagesos. Una parella d’òlibes es mengen més de 2500 ratolins i talpons cada any, cosa que és un benefici directe per a l’agricultura.\nBubo bubo En els indrets més rocallosos i acinglerats podem veure, si ens hi fixem molt, el ballester (Tachymarptis melba) i el duc (Bubo bubo), espècies protegides i escasses a tot Catalunya.\nDarrera modificació: 17-05-13 a les 22:07


Bialowieza, Polònia 2021\nDesprés de la cancel.lació d'aquest mateix tour per culpa del COVID-19, us presentem un nou tour de cinc dies per visitar un dels parcs nacionals més carismàtics d'Europa: Bialowieza. Els seus impressionants boscos primitius amb més de 400 anys sense alteració per l'activitat de l'home, fa d'aquest indret d'enorme diversitat de flora i fauna un immillorable escenari per a l'observació d'ocells però sobre tot, per a l'observació de picots, amb la possibilitat de veure fins a vuit espècies diferents, com ara el picot cendrós, picot negre, picot garser mitjà, picot garser dorsiblanc o el picot tridàctil. Però també és l'únic lloc on poder observar el bisó europeu que conviu amb altres mamífers com el llop, linx europeu, castor i l'alci, tot dins un espectacular mosaic declarat per la UNESCO Reserva Mundial de la Biosfera i Patrimoni de la Humanitat. Amb l'ajut d'un bon amic i guia local podrem detectar amb major facilitat totes aquelles espècies de major importància com el mussol menut, la guatlla maresa, grèvol, papamosques menut o papamosques de collar i altres visites a diferents zones al nord del mateix parc ens aportaran bones observacions d'àguila marina, àguila pomerània, cigonya negra o cabussó gris i gaudirem amb els rituals nupcials del becadell gros!. Un tour curtet però molt intens que ens permetrà gaudir al màxim dins i fora d'aquest meravellós parc nacional. T'animes a viure-ho en directe?\nArribarem a les 16:15h a l'aeroport de Varsòvia Frédéric Chopin (WAW) on recollirem el nostre vehicle de nou places. Iniciarem el nostre trajecte d'unes tres hores per arribar al Parc Nacional de Bialowieza on deixarem els equipatges al que serà el nostre allotjament durant les quatre properes nits. A partir d'aquest moment, ja amb els nostres binocles penjats del coll, començarem a desplaçar-nos per les diferents zones del parc. El fet de tenir l'allotjament al mateix poble de Bialowieza ens permetrà accedir amb molta facilitat a qualsevol de les àrees més interessants. El nostre itinerari, doncs, anirà en funció de les darreres observacions més rellevants. A partir del segon dia de tour, un bon amic i expert ornitòleg de la zona ens acompanyarà per localitzar els territoris de les diferents espècies de picots i mussol menut. Una tasca de gran importància que ens permetrà observar a molt curta distància totes aquestes espècies tant interessants. Durant el nostre tercer dia, i a primera hora del matí, ens acompanyarà un altre amic i guia local expert en la detecció del bisó europeu, a qui donarem absoluta prioritat. Per la tarda del mateix dia, ens aproparem a un dels leks de becadell gros on els seus espectaculars rituals nupcials ens deixaran bocabadats. Durant la resta dels dos dies visitarem altres indrets com les diferents zones del Parc Nacional de Briebza on ens esperaran les grans rapinyaires o també els enormes alcis. A migdia del nostre darrer dia de tour recollirem els nostres equipatges per dirigir-nos de nou cap a l'aeropot de Varsòvia Frédéric Chopin (WAW) on tindrà lloc la finalització del nostre tour.\nEl punt d'inici del tour serà el dissabte 1 de maig a les 16:15h a la zona d'arribades de l'aeroport de Varsòvia de Frédéric Chopin (WAW) i la finalització serà al mateix aeroport de Varsòvia Frédéric Chopin (WAW) el dia 5 de maig a les 16:55h. Serà responsabilitat de tots els participants estar presents aquest dia, hora i lloc per iniciar el tour. Aconsellem arribar a través dels diferents vols. Els vols recomanats en el cas de venir des de Barcelona són els següents:\n01/05/2021 - Barcelona a Varsòvia (Frédéric Chopin - WAW) amb sortida a les 09:20h i arribada a les 16:15h amb escala a Múnich (LH1809)(LH1614)\n05/05/2021 - Varsòvia (Frédéric Chopin - WAW) a Barcelona amb sortida a les 16:55h i arribada a les 21:25h amb escala a Múnich (LH1615)(LH1818)


El pop gegant: nou espai de jocs infantils : OBRA Barcelona\nBrowse: Home » El pop gegant: nou espai de jocs infantils\nEl pop gegant: nou espai de jocs infantils\n10 de setembre de 2019 · by obrablog · in Actualitat, Curiositats, General\nDeixar els nens jugar amb tota llibertat a l’exterior és beneficiós per desenvolupar l’aprenentatge i les habilitats socials i emocionals. Avui en dia, i sobretot a les ciutats, és difícil trobar espais de jocs infantils on els nens se sentin segurs i puguin relacionar-se amb altres infants. No obstant això, Barcelona fa temps que emprèn la iniciativa Pla de jocs, dissenyada amb l’objectiu de construir una ciutat més amable per als nens i les nenes. Avui us presentem el pop gegant del parc de La Pegaso. Un nou espai de jocs infantils de gran estructura i fruit del procés participatiu que s’ha dut a terme amb els infants de les escoles.\nCom és aquest pop gegant?\nEl pop gegant se situa a l’interior del parc de La Pegaso, un entorn verd i pacificat on es fomenta la vida comunitària i la convivència. És una estructura que no et deixarà indiferent, ja que està formada per diversos elements lúdics com tobogans, xarxes, escales de corda o túnels. L’objectiu principal de totes aquestes peces és estimular la imaginació dels infants.\nCom ha sorgit la idea?\nLa iniciativa d’aquest nou espai de jocs infantil ha sorgit d’un procés de participació amb prop de dos-cents escolars de cinquè i sisè de primària dels centres educatius Congrés-Indians, Pegaso i Turó Blau. Aquesta és una nova manera de crear àrees de joc des del treball col·laboratiu, fomentant el benestar i desenvolupament dels infants.\nDurant aquest any ja s’han instal·lat diversos espais de jocs a l’àrea metropolitana de Barcelona i de cara al futur es preveu la incorporació d’altres àrees de joc als jardins de la Indústria, a l’Eixample, i al parc Central de Nou Barris, i a finals d’any també començarà la implantació d’una àrea de jocs a l’avinguda Meridiana.\nContingut relacionat: Pla de Joc Barcelona: una ciutat per jugar\nTags: Pla de Joc\n← Remodelació urbanística de 30 mercats\nPisos socials fets amb contenidors de vaixell →\nQueda inaugurat el museu d’arquitectura catalana\nInnovació urbana: Ca l’Alier\nActualitat rehabilitació OBRA Rehabilitació arquitectònica Rehabilitació Barcelona patrimoni arquitectònic Barcelona Actualitat arquitectònica Arquitectura


Acetat de cel·lulosa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nFórmula estructural de l'acetat de cel·lulosa.\nL'acetat de cel·lulosa (també conegut com a zylonite o zyl), és un èster de l'acetat de cel·lulosa que va ser descobert el 1865.\nL'acetat de cel·lulosa es fa servir com a base de la pel·lícula en fotografia, com un component en algun tipus d'adhesiu, i com material en les muntures d'ulleres; també és usat com una fibra sintètica i en la fabricació de filtres de cigarreta.\n2 Triacetat de cel·lulosa\n3 Pel·lícula d'acetat de cel·lulosa\n4 Cinta d'ordinador d'acetat de cel·lulosa\n6 Propietats de la fibra\nL'acetat primer va ser presentat en el 1904, quan Camille Dreyfus i el seu germà menor Henri, va fer la recerca i desenvolupar el component químic en un cobert al jardí del seu pare a Basilea, Suïssa. Ja que el seu pare va estava interessat en processos químics, la seva influència era probablement un factor importat a l'hora de triar la seva carrera. I ja que Basilea era un centre de la indústria de colorants, era natural que el seu primer èxit fos el desenvolupament d'un tint sintètic de color anyil. A la recerca d'un camp que ofereix potencialitats realment il·limitades, ells deliberadament van seleccionar els de productes d'acetat de cel·lulosa, incloent fibres per al l'ús de tèxtil.\nDurant cinc anys, els germans Dreyfus van estudiar i experimentar d'una manera sistemàtica a Suïssa i a França. Cap al 1910, havien perfeccionat laques d'acetat i la pel·lícula plàstica i havien obert una fàbrica a Basilea capaç de produir aproximadament tres tones per dia. La major part va ser venuda a la indústria de cel·luloide de França i Alemanya, i el principal client Pathé Frères de París per a la base de pel·lícula cinematogràfica no inflamable. Una quantitat petita però constantment creixent de laca d'acetat, "la droga" anomenada, va ser venuda a la creixent indústria aeronàutica per cobrir la tela que cobreix ales i fuselatge.\nDesprés d'algun mil de vint senar d'experiments separats, cap el 1913, els germans van produir les mostres excel·lents de laboratori de fil de filament continu d'acetat. El brot de primera guerra mundial va ajornar la terminació de desenvolupament que condueix a la producció encertada comercial fins al 1921. La guerra, per descomptat, va fer necessari l'extensió ràpida de la fàbrica de Basilea que va acabar el seu comerç amb Alemanya i exclusivament subministrar els Governs Aliats "de la droga" d'acetat per l'avió militar.\nEl novembre del 1914, el Govern britànic va convidar el doctor Camille Dreyfus a anar a Anglaterra per fabricar "la droga" d'acetat. "La Celulosa britànica i la Companyia de Fabricació de Substància química" van ser instal·lades. Al final de primera guerra mundial, el Govern britànic va cancel·lar tots els contractes i l'empresa canviada per produir fibres d'acetat. El 1918, el nom de la companyia va ser canviat a Celanese britànic Ltd.\nEl 1917, el Ministeri de la Guerra del Govern dels Estats Units va convidar al Doctor Dreyfus a establir una fàbrica similar en EU després de la seva entrada en la guerra. Després d'unes sis setmanes, un contracte va ser negociat per a la venda "de droga" d'acetat al Ministeri de la Guerra i un lloc de planta va ser buscat. El Doctor Dreyfus i els seus socis van començar la construcció de l'empresa americana a Cumberland, Maryland el 1918, però la guerra era acabada abans que la planta pugui ser completada. El negoci amb el Govern va ser completat al seu temps, la construcció de la planta continuada, el primerenc nucli de la direcció va començar a muntar, i l'organització a Anglaterra el desenvolupament completat del primer el fil de tèxtil commercial encertat d'acetat. A Anglaterra, el 1912, l'empresa britànica va produir el primer fil d'acetat de cel·lulosa comercial. El fil va ser venut principalment per crocheting, ornament, i fils d'efecte i per folres populars-llocs un preu.\nEl primer fil que va fer girar a Amèrica va ser al dia de Nadal, el 1924, al Cumberland, el Maryland la planta. El primer fil era de qualitat justa, però la resistència de les vendes era de socis pesants i de seda, treballat amb entusiasme per a desacreditar l'acetat i descoratjar la seva ocupació. L'acetat es va fer un enorme èxit com una fibra per moiré perquè la seva qualitat thermoplastic va fer el disseny de moiré absolutament permanent. La mateixa característica també va fer pleating permanent un fet comercial per primera vegada, i va donar el gran ímpetu d'estil a la indústria de vestit sencera.\nAixò era una contribució genuïna. La barreja de la seda i el acetat en teles va ser aconseguida al principi i gairebé immediatament el cotó també va ser barrejat, així fent teles possibles econòmiques mitjançant una fibra que llavors era més barata que la seda o l'acetat. Avui, l'acetat és barrejat amb la seda, el cotó, la llana, el niló, etc. donar a teles una recuperació d'arruga excel·lent, bé esquerre, la maneta, cobrint la qualitat, la sequedat ràpida, l'estabilitat apropiada dimensional, el tint enfadat modela el potencial, en un preu molt competitiu.\nTriacetat de cel·lulosa[modifica | modifica el codi]\nEl triacetat de cel·lulosa es confon erròniament amb l'acetat de cel·lulosa, com la mateixa fibra. Encara que siguin similars, la seva composició química és completament diferent. El triacetat com una descripció genèrica o l'acetat primari no que conté cap grup hydroxyl. En canvi l'acetat modificat o l'acetat secundari té dos grups hydroxyl o més. El Triacetat fibres, encara que més no produït als Estats Units, contenen una proporció més alta d'acetat-a-cel·lulosa que fan fibres d'acetat.\nPel·lícula d'acetat de cel·lulosa[modifica | modifica el codi]\nLa pel·lícula d'acetat de cel·lulosa va ser presentada el 1934 com un reemplaçament (suplent) com a base de pel·lícula de nitrat de cel·lulosa que abans havia estat estàndard. Quan exposat per escalfar-se, la humitat o àcids en la base de pel·lícula comencen a deteriorar a un estat inutilitzable, l'alliberament l'àcid acètic amb una característica vinegary l'olor, fent el procés és sabut (conegut) com "la síndrome de vinagre". L'acció (reserva) de pel·lícula d'acetat encara és usada en alguns casos, com la càmera negativa per a pel·lícules. Des de la dècada del 1980, l'acció (reserva) de pel·lícula de polièster (de vegades enviat a sota el nom comercial de la Kodak "ESTAR la base") s'ha fet més cosa comuna, en particular per a usos d'arxiu. La pel·lícula d'acetat també va ser usada com la base per a la cinta magnètica, abans de l'adveniment de pel·lícula de polièster.\nCinta d'ordinador d'acetat de cel·lulosa[modifica | modifica el codi]\nL'acetat de cel·lulosa la cinta magnètica va ser presentat per la IBM el 1952 per a l'ocupació de l'IBM 726 unitat de cinta magnètica en l'IBM 701 ordinador. Era molt lleuger i més fàcil per manejar que la cinta metàl·lica introduïda per UNIVAC el 1951 per a l'ocupació de la unitat de cinta magnètica UNISERVO al UNIVAC jo l'ordinador. El 1956 l'acetat de cel·lulosa la cinta magnètica va ser substituït per la pel·lícula més estable FAVORITA la cinta magnètica per a l'ocupació de l'IBM 727 unitat de cinta magnètica.\nFibra[modifica | modifica el codi]\nL'acetat de cel·lulosa o la fibra de raió d'acetat (1924) són una de les fibres sintètiques més primerenques i estan basats en el cotó o pasta de cel·lulosa d'arbre ("biopolímers"). Aquestes "fibres cel·lulòsiques" han passat el seu bec, com fibres barates petrolífers basades (el niló i el polièster) han desplaçat fibres de pasta regenerades.\nVa ser inventat per dos germans suïssos, Doctors Camille i Henri Dreyfus, que al principi va començar la investigació química en un cobert darrere de la casa del seu pare en Basilea, Suïssa. El 1905, Camille i Henri van desenvolupar un procés comercial per fabricar l'acetat de cel·lulosa. Els germans de Dreyfus al principi enfocar la pel·lícula d'acetat de cel·lulosa, que fins llavors emprava la base de cel·luloide. Cap al 1913, Camille i els estudis d'Henri i experiments havien produït les mostres excel·lents de laboratori de fil d'acetat de filament continu. El 1918, la fibra d'acetat primer va ser fabricada a la quantitat a la planta britànica Celanese en Spondon, Derbyshire. El 1924, van fer girar el primer filament comercial d'acetat als Estats Units i que té la marca de fàbrica com Celanese.\nEls noms comercials per l'acetat inclouen acceleració, Avisco, Celanese, Chromspun i estrona.\nPropietats de la fibra[modifica | modifica el codi]\nLes propietats d'acetat l'han promogut com "la fibra de bellesa". L'acetat és usat en teles com setí, brocat, i tafetà per accentuar la brillantor, el cos, la caiguda i la bellesa.\nL'acetat és una fibra molt valuosa fabricada a baix cost i té molt bones qualitats entre les quals destaquen:\nTacte: suau, llis, sec, resistent.\nComoditat: fresca, s'asseca amb facilitat, no hi ha calor estàtic.\nCaiguda: el moviment dels folres coordinen amb el cos.\nColor: ombres profundes brillants.\nBrillantor: el reflex de la llum crea una aparença única.\nAcompliment: colors inalterables a causa de la suor, a rentat en sec, aigua o vapor, permeable.\nTenacitat: Fibra feble, es trenca de 1.2 a 1.4 g/d, ràpidament perd força quan està mullada.\nAbsorció: resistència pobre.\nRetenció de la Calor: pobre retenció de la calor, cap potencial lergènic. (Hipoalergènic).\nTenyit: 2 mètodes, mètode del cross-Dying on els fils d'una fibra i les altres són teixits amb el disseny desitjat i el "Solution-Dying" que proporciona un excel·lent tenyit i és resistent a la llum solar, suor, rentat.\n↑ 1,0 1,1 Eyeglass Frame Materials a allaboutvision.com\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Acetat de cel·lulosa Obtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Acetat_de_cel·lulosa&oldid=16343783»\tCategories: FibresPlàsticsAcetatsCategories ocultes: Articles amb traducció per millorar des de febrer de 2013Pàgines amb enllaç commonscat des de Wikidata\tMenú de navegació\nالعربيةČeštinaDeutschEnglishEsperantoEspañolEestiSuomiFrançaisBahasa Indonesia日本語ҚазақшаLietuviųBahasa MelayuNederlandsPolskiPortuguêsRomânăРусскийSlovenčinaSlovenščinaSvenskaТоҷикӣУкраїнська中文\tModifica els enllaços\tDarrera modificació de la pàgina: 22 gen 2016 a les 18:24.


Menjar bé a fora i a casa.: QUE ES?\nAhir vaig estar per l'hort del avi, i vaig fer aquestes fotos, sabeu ell que son?\nBé amb aquests fruits es poden fer receptes tan dolces com salades.\nSi sabeu que son m'expliqueu alguna recepta que podem fer amb aquest fruits.\nPublicat per GURMET a 7:11\nContinuo enfeinat en pocs dies se m'acumulat un munt de feina.\nGracies per seguirme.\n20 de setembre de 2010 a les 7:13\n20 de setembre de 2010 a les 7:39\nJo també diria que codonys!\nEl codonyat és fantàstic!!!\n20 de setembre de 2010 a les 7:49\nSeguríssim que codonys.\nLa recepta complerta no la tinc a mà, però el codony es pot fer servir també en estofats en el paper que fa la patata. Queda sorprenentment bó :)\n20 de setembre de 2010 a les 8:13\nSón uns codonys preciosos, i amb ells podem afartar-nos de codonyat o combinar-lo amb un formatge força potent. Sens dubte és el meu deliri de la tardor. ;)\n20 de setembre de 2010 a les 8:15\ncom ja han dit... son condonys!!! a mi no m'agrada gaire el codonyat, sols estic aprenent a apreciar-lo darrerament amb una mica de formatge.\n20 de setembre de 2010 a les 10:25\nSon codonys, a part de fer el dolç tipic pots cuinar-los amb carn de cacera per exemple.\n20 de setembre de 2010 a les 12:28\nSon codonys preciosos i es pot fer confituras i mermeladas a par de altres coses.\n20 de setembre de 2010 a les 14:05\nUna mica tard però arribo..\nCom diuen son codonys, saps a casa dels pares n'hi han dos arbres i quan la mare encara estave bé feia confit per tot l'any ara, aquesta costum tristement s'ha perdut, i te una propietat que va molt bé per quan tens descomposició.\n21 de setembre de 2010 a les 15:45\nCodonys? suposo...ma mare sap fer-ne codonyat però no recordo...em sembla que es bullien amb aigua i sucre? es deixaven espessir i refredar i ja no sé res més sóc molt dolenta amb això de recordar receptes\n22 de setembre de 2010 a les 22:58\nTambé crec que son Codonys, ens has posat d'acord!\n24 de setembre de 2010 a les 8:11\n11 d’octubre de 2010 a les 0:37\ncodonys!! Vols una recepta del codonyat fet al microones? aquí la tens:\n18 d’octubre de 2010 a les 21:56\nRED BULL NATURAL\nTURISME GASTRONOMIC, PROPOSTA.


Escola Nova 21 | Institut La Plana\nEscola Nova 21 WEB\nEscola Nova 21 és una aliança de centres educatius i entitats per un sistema educatiu avançat, que respon a la crida de la UNESCO per la participació de tots els sectors en un procés inclusiu de millora de l’educació. Es va crear el gener de 2016 per conveni entre el Centre UNESCO de Catalunya, la Fundació Jaume Bofill i la Universitat Oberta de Catalunya, al que s’hi van sumar l’Obra Social “la Caixa” i la Diputació de Barcelona. El programa va néixer amb el suport de la Federació de Moviments de Renovació Pedagògica, la Federació d’Associacions de Mares i Pares de Catalunya (FAPaC), i la Fundació FemCAT, i compta també amb el suport de la Fundació PuntCAT pel desenvolupament de l’estratègia digital.\nEl programa té signat des dels seus inicis un conveni de col·laboració amb el Departament d’Ensenyament de la Generalitat, amb qui treballa conjuntament en la planificació de les accions de transformació educativa per tal que sumin esforços amb el treball que fan els professionals del Departament.\nAquesta horitzó comú d’actualització es concreta en el que s’ha anomenat “marc d’escola avançada”, una referència que possibilita molts models i projectes diferents però que tenen en comú quatre eixos interconnectats i interdependents:


P4: 8- PROPOSTES SETMANA 2 AL 5 DE JUNY\n8- PROPOSTES SETMANA 2 AL 5 DE JUNY\nAquesta és la proposta per a la setmana del dia 2 al 5 de Juny.\n- escriure les dates de la setmana en un full. Per exemple: DIMARTS 2, DIMECRES 3 ....\n- OBJECTES AMB EL NOSTRE NOM: heu d'escriure el vostre nom però separat per les lletres, és a dir, cada lletra en un full i buscar objectes que comencin per aquella lletra.\nDesprés heu d'escriure el nom de cada objecte a la lletra que correspons.\nAquí teniu dos exemples que hem fet:\nARIADNA: ÀLIGA, RATOLÍ, IMANT, AMPOLLA, DRAC, NINTENDO, AURICULARS\nMARI: MINNIE, AMBULÀNCIA, RODA, INDI.\n3. Matemàtiques: aquesta setmana hem de mesurar. I com ho podem fer? Doncs us proposem que mesureu la distància entre dos punts de casa vostra amb els peus, un peu davant de l'altre (com la foto). Podeu mesurar la distància del vostre passadís, quantes passes hi ha entre la cuina i l'habitació...entre moltes d'altres. PERÒ que passa si en comptes de fer servir els vostres peus feu servir el dels vostre pare o mare?\nAbans de fer-ho, heu de pensar:\n1. En una mateixa distància, qui haurà de donar més passes, un nen o una mare/pare?\nEns podeu enviar:\n- un vídeo a on ens ho expliqueu.\n- una foto amb el número de passes que hi ha d'un lloc a l'altre de la casa, primer amb els vostres peus, i al costat el número que li surt amb les passes dels vostres pares.\n4. English: Comencem el mes de Juny i ja fa molts dies que no repassem els colors. Aquesta setmana farem una manualitat en anglès. Es tracta de fer un rainbow (arc de Sant Martí). Per fer-lo us envio la cançó que vam treballar a la classe. Podeu fer servir pintures, plastilina, ceres, colors, materials varis del mateix color o el que vulgueu. Us envio alguns exemples, feu volar la imaginació!!\nEntrega: foto de la vostra manualitat.\n5. Música: Aquesta setmana treballem el ritme i les frases musicals a través de la música.\nNomés heu de seguir el vídeo. Feu-ho tantes vegades com vulgueu.\nPer fer el retorn trieu una manera:\n-Explicar a la tutora que heu fet l’activitat.\n6. Psicomotricitat: Comença el Juny i la calor i us proposem jocs d’aigua que podem fer a la banyera, a la dutxa o al pati, terrassa o balcó... (si teniu). Tal com vaig enviar fa dues setmanes us envio diferents jocs que podeu escollir segons els gustos, no fa falta que els feu tots sinó que estigueu una estona en família jugant i passant una bona estona. Si teniu més idees de jocs d'aigua també podeu fer els vostres jocs. Si per algun motiu no podeu fer-los no us preocupeu!!! Envieu fotos o videos i divertir-vos molt!!!\n- Passes amb globus d'aigua, esponja plena d'aigua, xeringa ...\n- Omplir una galleda i posar objectes que amb al boca podeu agafar (us deixo una foto d'exemple)\n- Fer un dibuix a terra amb aigua amb una xeringa o un pinzell.\n- Omplir pots petits i anar omplint una galleda gran. (per l'esquena)\nAquesta setmana us proposem un seguit d'activitats ....\n1. DIBUIX DEL COS: podeu fer un dibuix del vostre cos.\n2. RETALLAR I COMPOSICIÓ ARTÍSTICA: podeu retallar papers de colors, revistes, diaris o altres materials que es puguin retallar. Després amb els retalls podeu fer una composició artística lliure, feu volar la imaginació!!\n3. PLASTILINA: podeu fer la creació que volgueu: una pizza, un animal, un vehicle, una persona... igual que ho fèiem a la classe. Sinó teniu plastilina la podeu crear com ja vam fer en setmanes anteriors.\nUs donem uns enllaços amb algunes idees:\n4. PRACTICAR PER APRENDRE A DIBUIXAR: Fer dibuixos a partir de tires. A internet en podeu trobar moltíssimes. Aquí us deixem unes quantes com a model.\nEsperem que tingueu una molt bona setmana, i que gaudiu moltíssim compartint amb els vostres petits mentre feu aquestes activitats.\nUna abraçada famílies, i felicitats de nou per la gran tasca que feu!!!\na 02 de juny


A poc menys d’un mes de la celebració de l’Aplec (20, 21 i 22 de maig), s'hi ha presentat el ‘Pack del Visitant’ que ofereix vuit modalitats que van dels 10 als 152 euros per persona i es comercialitza a través de Viatges Azul Marino, agència oficial de la Federació. També s’ha promocionat l’oferta del restaurant ‘Lo Tast’, al recinte de l’Aplec, que ofereix la possibilitat de gaudir d’un menú caragoler per 25 euros i, per 5 euros més (30 euros), completar-lo amb consumicions en diferents penyes.\nPaco Cerdà –tinent d’alcalde i president de Turisme de Lleida– i Ignasi Amor –regidor de Joventut, Festes i Tradicions– de l’Ajuntament de Lleida, José Crespín –subdelegat del Gobierno a Lleida–, Joan Galceran –tinent d’alcalde– i Adrià Companys –regidor– de Sant Esteve Sesrovires i els parlamentaris Jordi Albert, Judith Alcalá i Engelbert Montalà; han acompanyat Ferran Perdrix en la benvinguda als assistents al dinar.\nA més, les marques patrocinadores i col·laboradores s’han sumat a la jornada amb la participació de responsables de San Miguel, Hyundai Control Motor Serveis Automobilístics, Cafès Batalla, Viajes Azul Marino, Paradis o Yzaguirre.\nTambé, Elena de Carandini Raventós –presidenta de la recentment constituïda Fundació Comunitària Raimat Lleida– ha donat suport a la iniciativa de la Fecoll, amb la voluntat de crear sinergies territorials.\nEls helicicultors d’ANCEC i Interhélix, membres de l’associació Cargol Graciós del barri de Gràcia i de centres regionals, junt amb nombrosos mitjans de comunicació, han completat la llista de convidats.\nDisset són les edicions del Caragol Tour i disset són els anys que la Federació de Colles de l’Aplec del Caragol de Lleida i l’Escola d’Hoteleria i Turisme de Lleida porten col·laborant per promocionar la festa i les comarques de Lleida. Ferran Perdrix, president de l’entitat, ha volgut agrair el compromís de direcció, claustre i alumnat, “als quals devem molt”. “Pel Caragol Tour han passat molts dels xefs que avui lideren les cuines del nostre territori. Les colles de l’Aplec i Lleida tenim un deute amb aquests joves que, tot i ser estudiants, han portat el sabor de la nostra festa a tots els racons. La nostra promoció seria impensable sense el seu compromís”, ha dit.\nEl proxim i últim dels dinars del Caragol Tour, tindrà lloc el 9 de maig) a Saragossa, ciutat que –a més d’una presentació exclusiva per a mitjans de comunicació– oferirà les ja habituals Jornades del Caragol a Casa Pedro, els dies previs a la celebració de la festa.


Com cada any, arriba el moment de dir "fins d'aquí a uns dies". Parèntesi. Silenci passatger. Temps d'agafar aire, de respirar a ritme diferent al que marca el dia dia. Temps de marxar, de descobrir, de retrobar. Temps de viure sota uns altres paràmetres, nous, sorprenents, emocionants inclús.\nMarxo uns dies i abandono aquest petit espai on cada dia, amb disciplina espartana, hi vaig desant petits bocins de pensaments, de ràbies, de desigs o de fantasies. Marxo de la mà d'un somriure meravellós, mític; d'un somriure que sempre sap com obrir-se pas fins al país de l'alegria. Jo que sóc de somriure rar, fins i tot infreqüent...\nAvui em ve de gust retrobar una cançó estranya i captivadora de Pau Riba i Pascal Comelade, que parla del poder d'un somriure i de com una ànima en repòs li pot fer un lloc a l'alegria. A veure si tenim sort i el repòs dels pensaments sense neguits també deixa espai a l'alegria. N'estic convençut que sí.\nUna picada d'ull per al tots els somriures que hem compartit i per a tots aquells només imaginats i encara per descobrir.\nComentaris (0)29-06-2016 06:08:37