El Breny - El Racó del Conte - Setembre 2002\nCom haureu notat en aquests últims números hem pogut llegir tota una sèrie de contes que hem escrit des de la nostra redacció. Des d'aquí us volem animar a que vosaltres mateixos inventeu i creeu un conte o una història.\nSi voleu, podeu deixar els vostres contes indicant que és per la secció "L'Hora del Conte" a l'Apartat de Correus núm. 2, a l'adreça electrònica elbreny@elbreny.com, a la Biblioteca Popular o bé a qualsevol membre del Col·lectiu El Breny.\n365 LÍNIES DE PASSIÓ\nVa prémer el botó com tantes vegades havia fet, sense gaire força per no perdre energies innecessàries. La pantalla del televisor es va omplir de colors llampants que formaven múltiples laberints, capaços, fins i tot, de trastocar el cervell més calculador. En el cantó inferior dret d'aquella imatge tant destructiva, el temps anava caient amb una angoixant lentitud; ell, assegut ja davant l'estúpida caixa, esperava l'inici del primer programa de la jornada. Per fi va aparèixer, puntual com cada dia, el símbol del programa i tot seguit aquella cançó tan repetida i escoltada dia rera dia; aquella melodia que tant l'emocionava i que diàriament anunciava una intensa jornada davant el televisor. Un somriure de tranquil·litat, com el d'aquell qui ha realitzat el seu major desig, va aparèixer en el rostre. Una presentadora d'informatius, d'aquelles que sol equivocar-se i quedar bocabadada sense saber que dir , va treure el cap. Ell estava exaltat davant aquesta diària presència. No la va escoltar, ell volia mirar. La presentadora va obrir una llarga i avorrida jornada que acabava de començar; ella informà de coses quotidianes, que ja no despertaven l'interès d'ell: atemptats a Israel, al Caixmir i, és clar, al País Basc, eren el centre de l'informatiu. Després es feu una referència breu, és clar, de l'accident d'un avió iraquià i de les manifestacions d'unes quantes dones agredides pels seus companys. Sense fer cas d'aquestes ximpleries que omplien la pantalla, allargà la mà, la tornà a allargar altre cop, i un altre, fins que amb un esforç no gaire típic en ell, aconseguí rascar amb la punta dels dits l'aparell de comandament a distància que es trobava al lloc on ahir el va deixar. De mica en mica, i sempre amb la punta dels dits, l'acostà fins que el va poder agafar. Apretà un dels molts botons presents a l'aparell i el televisor va canviar el canal. Aparegueren ara a la pantalla uns quants d'aquells polítics grassonets i suats discutint sobre qui sap quina llei. Li va fer gràcia veure les persones que feia poc i sense saber per què (potser per haver-los vist per televisió), havia votat. Fins i tot va deixar anar una riallada quan va veure uns polítics dormint, uns altres xerrant amb el del darrere i uns altres llegint les xafarderies en una revista del cor sobre el polític del costat. Finalment, atabalat per la llarga, pesada, avorrida i incomprensible perforació enutjosa va canviar de canal, amb una bufada de satisfacció. Aparegué ara un d'aquells programes culturals que fan baixar l'índex d'audiència, però a ell no li va importar, estava orgullós de considerar-se un dels millors teleadictes del món. El programa feia un repàs a les escasses agrupacions culturals que hi ha al país, a la crisi que pateixen i, per acabar, a l'estadística de les societats culturals que es desfeien. Finalment, per molt teleadicte que es considerés no va poder aguantar més i canvià de nou de canal. Aparegué ara, altre cop, un dels catastròfics informatius fent un repàs a les quotidianes desgràcies mundials. Ara, però, la notícia central era una de les ja tradicionals desgràcies d'un Barça triomfant, i en segon terme els atemptats a Israel, al Caixmir i a Euskadi, l'accident sense supervivents de l'avió iraquià i la manifestació reprimida i castigada d'unes dones agredides en algun llunyà racó del país. Canvià novament de canal i va aparèixer ara aquella pel·lícula tan repetida, tan vella, tan gastada, tan odiada i tan en blanc i negre. Enfadat, va pensar en connectar el nou aparell de DVD. Agafà amb la mà una cistelleta de nous i n'agafà una. Es posà la mà davant l'ull i apuntà. Llançà la nou al DVD, però no va aconseguir l'objectiu de tocar el botó per connectar-lo. La nou tocà el cantó dret de l'aparell i caigué a terra, al costat de les llançades els dies anteriors. A veure si demà, per fi, recordava acostar el comandament a distància del DVD. No va ser fins al dotzè llançament que aconseguí connectar l'aparell. Passà una pel·lícula que ja es trobava dins l'aparell des del dia anterior, i d'aquest dia posada del dia anterior, i d'aquest de l'altre, i d'aquest de l'altre, i de l'altre, i de l'altre, i de l'altre, i de l'altre... Quan agafés el comandament també hauria de canviar la pel·lícula. Es repetien les escenes tantes vegades vistes, les conversacions tantes vegades escoltades i els personatges tan coneguts. Fins i tots ell repetia els diàlegs abans que els propis actors de la pel·lícula els diguessin. Cansat, però alhora content i satisfet, de repetir sense cap errada el diàleg, desconnectà el DVD (ara havia encertat amb la nou a la primera) i tornà com un drogaaddicte a la recerca de la droga, a canviar de canals i de programes, de qualsevol programa. Davant els seus ulls passaren absurds concursos, estúpids magazines, esports sense qualitat, fulletons llagrimosos, innecessaris documentals, persones tancades i des de càmeres observades i altre cop els catastròfics informatius. Tornava a donar-se importància a les desgràcies i insatisfaccions que causava el Barça, als atemptats a Israel, al Caixmir, a Euskadi i als recents de Colòmbia, França i Afganistan. S'informava altre cop d'un nou fracàs en les relacions comercials entre Europa i els Estats Units i, per acabar, es donava la culpa al vent de l'accident d'un avió iraquià i es veien les imatges del funeral d'una dona morta pel seu marit en un petit poble d'un racó llunyà del país. De cop, res, la pantalla s'ompli de neu. La seva fidel companyia s'havia tallat. Potser era hora d'anar a dormir. S'acostà al televisor, l'acaricià suaument amb una expressió d'afecte i, amb delicadesa, el desendollà. L'agafà amb tendresa i anaren plegats a dormir, a esperar l'arribada d'una nova jornada de mútua relació amorosa.


La residència de Bagà avança en la seva ampliació, que estarà a punt a final d’any | Aquí Berguedà\nLa residència de Bagà avança en la seva ampliació, que estarà a punt a final d’any\n05 maig 2009 00:00\nLa Fundació Salarich-Calderer, la residència de Bagà, està immersa en un important procés d’ampliació. És un projecte “ambiciós” que permetrà disposar de 25 places més, i d’aquesta manera es passarà de 56 a 81 places. Les obres estan plenament en marxa i és previst que finalitzin cap a final d’aquest any o principis del que ve.\nAmb la reforma, la tercera planta de la residència es destinarà a noves habitacions i l’objectiu és esponjarl’equipament i crear nous espais comuns. Al final de cada planta hi haurà una sala polivalent que servirà tant de sala per fer-hi tallers, com de menjador i de sala d’estar. A la planta baixa, s’habilitarà un espai on la gent gran podrà fer rehabilitació i també s’hi ubicarà un nou centre dispensador de serveis, entre els quals el de bugaderia, el d’acompanyament a la gent gran i el de càtering.\nEn aquest sentit, un dels primers reptes plantejats és el transport adaptat, i fa uns dies es va presentar un nou vehicle. Tenint en compte la manca de servei de transport especialitzat per la gent gran i per les persones amb mobilitat reduïda, la residència de Bagà posa a l’abast aquest servei de transport adaptat. És una furgoneta de sis places, més dues places per a cadires de rodes. El president de la Fundació Salarich-Calderer, mossèn Josep Maria Besora, ha remarcat en una entrevista a Ràdio Berga que el vehicle serà molt útil un cop enllestida l’ampliació.\nL’ampliació del centre comportarà una millora dels serveis com a centre de dia, a més es farà una ampliació del llocs de treball, encara que no serà un increment proporcional al de nombre de places. Actualment, la residència compta amb 46 treballadors.


L’Ajuntament de València col·labora en un projecte per millorar l’eficiència energètica i el confort tèrmic en l’entorn de treball | Valencia Extra\nA través de la iniciativa REENFOCO s’obtenen 13.800 imatges tèrmiques en centres laborals que permeten elaborar un diagnòstic i efectuar recomanacions\nLa millora dels elements de construcció i aïllament, com, per exemple, els finestrals, o l’agrupació del personal en sales segons el seu perfil tèrmic són algunes de les solucions proposades des del projecte REENFOCO per millorar l’eficiència energètica i el confort tèrmic en els centres de treball. L’Ajuntament, a través de la Regidoria d’Emergència Climàtica i Transició Energètica i la Fundació València Clima i Energia, ha col·laborat en esta iniciativa impulsada per l’Institut de Biomecànica de València (IBV) i l’Institut Tecnològic de l’Energia (ITE).\nEls investigadors han realitzat qüestionaris als empleats de les entitats participants, que han provat així mateix roba, màscares i moquetes, entre altres elements. A més, s’han instal·lat càmeres termogràfiques, amb les quals s’han obtingut 13.800 imatges que han registrat la calor emesa en les instal·lacions. Tot això ha permés efectuar un diagnòstic de la situació i elaborar una eina de gestió passiva de la demanda energètica.\nEl regidor d’Emergència Climàtica i Transició Energètica, Alejandro Ramon, ha remarcat “la importància de la col·laboració entre l’empresa privada, el sector del coneixement i l’administració pública, representada en este cas per l’Ajuntament de València i la Fundació València Clima i Energia, per generar nous models que permeten avançar en la millora de l’eficiència energètica i el confort en els centres de treball, recordant que el sector edificatori és, després del transport, el major emissor de gasos d’efecte hivernacle de la ciutat, per la qual cosa tota acció relacionada amb l’eficiència en este àmbit és prioritària per al consistori”. El regidor ha remarcat que és un projecte cent per cent valencià que posa el focus en conceptes nous, com són les condicions tèrmiques o energètiques, a l’hora de tractar el confort d’empleats i empleades en el seu lloc de treball.\nAixí, els investigadors de REENFOCO recomanen, entre altres qüestions, atendre els elements de construcció i aïllament, per exemple per reduir l’efecte hivernacle en finestrals amb incidència solar directa. També suggerixen adaptar l’espai de treball en funció de les necessitats de cada usuari a través de l’agrupació de les persones segons els seus perfils tèrmics i condicions de la sala. Estes solucions estan basades en l’anàlisi dels resultats obtinguts al llarg de l’estudi. Els experts han realitzat enquestes als empleats de les entitats participants, que han provat així mateix roba, màscares, moquetes o catifes per valorar la seua sensació de confort. També han instal·lat càmeres termogràfiques, amb les quals s’han obtingut 13.800 imatges que han permés registrar la calor emesa en les instal·lacions, i han efectuat mesuraments d’humitat i consum energètic.\nLa directora del projecte i investigadora de l’IBV, Alicia Piedrabuena, ha assenyalat que “tenim un diagnòstic clar del qual, a nivell tèrmic, els ocorre a les persones treballadores que compartixen un mateix espai de treball. Amb REENFOCO hem sigut capaços de generar solucions perquè l’entorn laboral siga més confortable”. En eixe sentit, l’ITE ha presentat una eina de gestió passiva de l’energia, amb la col·laboració de l’empresa NUTAI, amb la qual, tal com apunten des de l’Institut Tecnològic de l’Energia, “l’empleat pot notificar si no està confortable en el lloc de treball per les condicions de temperatura i humitat, i el gestor de l’empresa pot detectar ineficiències en l’ús de la climatització juntament amb la resposta subjectiva dels seus empleats per desplegar mesures correctores. A més, l’eina disposa de recomanacions i informació didàctica que pretenen ampliar el coneixement dels treballadors quant al consum energètic”.\nEl projecte REENFOCO és finançat pel programa 2020 d’ajudes de l’Institut Valencià de Competitivitat Empresarial (IVACE) per a centres tecnològics de la Comunitat Valenciana per al desenvolupament de projectes d’I+D de caràcter no econòmic realitzats en cooperació amb empreses, i compta amb cofinançament de la Unió Europea a través del Fons Europeu de Desenvolupament Regional, dins del Programa Operatiu de la Comunitat Valenciana 2014-2020.


Ryanair podria establir una base al Prat La República\nRyanair podria establir una base al Prat\nL’aerolínia irlandesa de baix cost Ryanair podria estar interessada en establir una nova base a Catalunya, concretament a l’aeroport del Prat. El president de la Generalitat, José Montilla, ha celebrat la ‘bona notícia’ que ‘hi hagi aerolínies que apostin pels aeroports del nostre país’ i ‘de manera molt especial, pel primer gran aeroport, que és el de Barcelona’. ‘Les empreses miren d’establir-se allà on hi ha mercat, que vulguin venir és una bona notícia, com ho va ser en el seu moment l’establiment de Ryanair a Girona, la mala és quan marxen’, ha defensat Montilla, després de participar en la Cimera Europea de Regions i Ciutats, aquest divendres a Praga (República Txeca).\nMontilla ha reivindicat que el Govern ‘treballa molt intensament per millorar les infraestructures aeroportuàries’, concretant la ‘gran inversió’ a l’aeroport del Prat i la construcció del nou aeroport de Lleida Alguaire. ‘Crec que aquests dos aeroports, cadascun amb el seu paper, dimensions i possibilitats, milloraran substancialment la capacitat d’atraure companyies aèries i vols i faran possible que hi hagi més destinacions’, ha explicat Montilla. El President ha recordat que el seu executiu està ‘mantenint les primeres converses exploratòries amb aerolínies pel nou aeroport de Lleida Alguaire’. Fonts de Ryanair han informat a l’ACN que no tenen ‘cap previsió’ d’establir una base permanent a l’aeroport del Prat.\nEl president de la Generalitat ha intervingut aquest divendres en el debat ‘Europa creixerà amb les seves regions i ciutats’, en què també han participat el president del Comitè Econòmic i Social Europeu, Mario Sepi; l’alcaldessa de Varsòvia (Polònia), Hanna Gronkiewicz-Waltz; i el president del Banc Europeu d’inversions, Philippe Mystadt. Montilla ha reclamat que la crisi econòmica obliga a ‘flexibilitzar més els instruments i recursos dels quals disposen el conjunt d’administracions’. Montilla ha apostat per ‘avançar determinats recursos que estan lliures a prioritats que tenen relació amb les necessitats del territori’, a ‘les qüestions que són més urgents, del dia a dia, però sense deixar de pensar en les estratègies’ i en ‘l’agenda de Lisboa’.


JOAN CARLES CHORDÀ I ESCRIVÀ\nNeix a Albalat de la Ribera (València). Inicia els seus estudis musicals a la Acadèmia de la seva localitat amb el mestre Vicent Granell i Alonso, continuant-los al Conservatori Municipal de Música de València amb els professors Josep Rosell, Salvador Seguí...\nEn 1980 es trasllada a Barcelona on cursa els estudis de Grau Superior de Trompa al Conservatori Superior Municipal de Música de Barcelona, amb els professors Vicent Aguilar i Eduard Bravo, obtenint el Premi d’Honor de Fi de Carrera per unanimitat.\nEstudia perfeccionament amb els professors Güelfo Nali, Michael Tompsons, Bruno Schneider i Daniel Bourgue.\nParticipa en diferents orquestres i grups de cambra entre els que destaquen l’Orquestra de Cambra de Sant Cugat, l’Orquestra de Cambra del Palau de la Música Catalana, etc.\nTambé participa en diferents Orquestres Simfòniques com l’Orquestra Nacional de Catalunya, Orquestra Ciutat de Palma de Mallorca, Orquestra Simfònica de Lleida, Banda Municipal de Barcelona i Orquestra Estatal de l’Òpera d’Hamburg, entre altres.\nPel que fa a la seva tasca dins del camp de l’ensenyança, ha impartit classes en diversos conservatoris i escoles de música, també ha realitzat diferents Masters-Class de Trompa per tota Catalunya.\nHa interpretat concerts per tot el territori Català i Espanyol així com també a Anglaterra, Eslovàquia, Grècia, Holanda, Bèlgica, Àustria, Itàlia, Alemanya, França, etc... Ha realitzat diversos enregistraments per a Catalunya Ràdio i Ràdio Nacional d’Espanya.\nCom a intèrpret, ha estat dirigit per diversos directors mundialment reconeguts, com Ricardo Mutti, Richard Boninge, Antonio Ros Marbà, Friedrich Haider, Peter Schneider, entre d'altres.\nHa participat en diferents cursos de direcció amb els directors Antoni Ros Marbà, Salvador Mas, etc.\nDurant els anys 1983-1984, va estar director de la Banda Municipal d’Ulldecona.\nEntre 1993-1999, va dirigir la Banda Municipal “Unió Musical” de Tarragona.\nEntre els anys 1999 i 2006, va estar director de diverses agrupacions musicals del Prat de Llobregat.\nHa estat convidat per a dirigir diverses vegades la Banda Municipal de Manresa i la Banda de Albalat de la Ribera (València) i la Banda de la Federació de Bandes de Catalunya.\nÉs membre fundador del quintet de trompes “Cornicinum” i del “Harmonia Quintet de Vent” amb els quals ha enregistrat diversos CD’S,.\nHa estat Professor del Conservatori Municipal de Música de Manresa. Ha estat convidat per formar part de diferents tribunals de música de cambra, de composició, així com, diversos concursos-oposició.\nActualment, és Assistent-Solista de l’Orquestra del Gran Teatre del Liceu, membre del grup de trompes del Gran Teatre del Liceu “Barcino” i Director de La Banda de Música del Prat de Llobregat.


CatPRIM6 | Banc de projectes interdisciplinaris\nArchivo de la etiqueta: CatPRIM6\n15/10/2014 de Guida Deja un comentario\nUn projecte per a 3r Cicle de primària dissenyat per Carlos Páez (Tarragona). Els nens fan entrevistes a personatges històrics i un relat com si fossin d´una altra època.\n26/07/2011 de Guida Deja un comentario\nProposta didàctica per treballar la competència oral a les classes de música i català (primària) Enllaç enviat per Júlia Al·lès.\nCreació artística, Tareas\n17/07/2011 de Guida Deja un comentario\nCacera del Tresor, Canvis en el temps PRIM, Objectes, Persones_cultures_societats, Programació didàctica, Secuencia didáctica\n31/08/2010 de Guida Deja un comentario\nUD oficial centrada en l´elaboració del full informatiu de l’escola. Un exemple més de les avantatges de treballar per competències: El llibre de text deixa de ser un recurs necessari. […]\nOficial, Programació didàctica, Secuencia didáctica, Tareas


Tresorets de monedes\nT TR 1 Imatge 1 Col·laborador/a 46 Visites Bústia de suggeriments\nTresorets de monedes ARQUEOL /NUM/HIST És el terme utilitzat per l’arqueologia i la numismàtica per referir-se a un conjunt de peces de moneda que varen ser amagades juntes i han arribat als nostres dies agrupades en el mateix indret. El seu nombre pot ser extremadament variable, i anar des de dues monedes (sobretot si aquestes són altes denominacions, com ara peces d’or o de plata) fins a centenars i àdhuc milers. Els motius pels quals es va fer l’ocultament poden haver estat molt diversos, segons el context històric, i aquest és un dels punts que l’estudi de cada tresoret ha d’intentar esbrinar. Freqüentment es relacionen amb etapes d’inestabilitat econòmica o política, o amb episodis bèl·lics, però no sempre. Per això habitualment es classifiquen en quatre categories: les pèrdues fortuïtes, els enterraments fets apressadament (en què les monedes reflecteixen la circulació del moment en què són amagades), els amagatalls d’estalvis o de tresorejament (que representen els estalvis de potser diverses generacions i on hi ha la tendència a seleccionar les peces millors) i, finalment, els dipòsits de tipus cultual, lligats a algun ritus (fundació, ofrenes, dipòsits funeraris, etc.). També a Eivissa s’han descobert alguns tresorets monetaris, tots de l’antiguitat. De l’època púnica destaca el tresoret de can Misses, que estava contengut en un recipient de ceràmica i va ser descobert fortuïtament l’any 1991, quan una pala excavadora va rompre la gerra. Constava d’unes 500 monedes, totes punicoebusitanes del Grup XII de la classificació de M. Campo que, desgraciadament, els descobridors varen dispersar mitjançant vendes indiscriminades a la pròpia illa, i fins i tot a Nova York, Londres, Barcelona, Madrid i València. L’erudit A. Planas va poder estudiar-ne una quarantena. Es data al darrer quart del s. III aC i podria estar relacionat amb la situació d’inestabilitat derivada de la Segona Guerra Púnica. El tresoret trobat a final del s. XIX a ca n’Espatleta, a la zona aleshores anomenada marina de ses Monges, prop de ses Torres (Talamanca), va ser el primer descobert a l’illa del qual es té notícia. Era propietat de la família Wallis i va ser regalat a Joan Roman i Calbet, qui el va donar a conèixer. Estava contingut en una gerra del tipus Eb. 77 i format per dues peces del Grup XII, de final del s. III aC, i 189 monedes del Grup XVIII de M. Campo. La seua datació se situa cap a mitjan o final s. II aC. Aquesta troballa és la que va permetre fer palès el seu error al numismata Àlvar Campaner, demostrant-li que l’encunyació de les monedes amb la imatge de Bes era feta a Eivissa. Així, Campaner va rectificar diligentment la seua atribució anterior a alguna de les Balears, bé Mallorca o bé Menorca, basada en el fet que aquestes monedes mai no havien estat trobades a Eivissa. El tresoret de Xarraca va localitzar-se a les proximitats d’aquesta cala, al terme de Sant Joan de Labritja, l’any 1891. Estava format per unes 400 monedes, totes ben conservades i totes encunyades a Eivissa. Malauradament, va ser repartit entre diverses persones de l’illa. Un dels lots, compost per 126 monedes, va ser comprat pels pares escolapis de Barcelona i va poder ser estudiat i publicat per Joan Roman i Calbet. Estava format per una moneda d’argent que M. Campo considera dubtosa i altres autors com a autèntica, una moneda de plata del Grup XVII i 124 semis del Grup XIX. Per desgràcia, varen desaparèixer en els esdeveniments de 1909, la Setmana Tràgica en què el museu dels escolapis va resultar destruït. Malgrat que les dues monedes de plata són del s. III aC, les monedes del Grup XIX, i per tant el tresoret, es daten al s. I aC. El tresoret de can Joan d’en Cama, també al terme de Sant Joan de Labritja, fou trobat fortuïtament en llaurar la terra amb un tractor. L’any 1966 va ser comprat per la Direcció General de Belles Arts del Ministeri de Cultura, destinat al Museu Arqueològic d’Eivissa. Està compost per 121 peces de bronze: 120 són semis del Grup XIX de M. Campo, encunyats a la seca d’Ayboshim, i l’altra, un bronze de la ciutat algeriana de Iol (Caesarea, actual Xerxell). Es data igualment al s. I aC. De l’època romana destaca, en primer lloc, el tresoret descobert a final de l’any 1906 a can Benet de Dalt, a la zona de Talamanca, dins la parròquia de Jesús, i adquirit per Artur Pérez-Cabrero Tur , sotsdirector de la Societat Arqueològica Ebusitana. Estava format per uns 600 sestercis, pertanyents a emperadors que s’esglaonen des de final del s. I dC (Titus, Domicià, Trajà...), fins als del segon quart del s. III dC (Maximí, Màxim, Pupiè, Gordià). Les peces més modernes, pertanyents a Gordià III permeten fixar la data de l’ocultació cap al 244 dC. La major part es conserva al Museu Arqueològic d’Eivissa i Formentera. El tresoret de les cases Barates, trobat també fortuïtament per un pagès, estava contengut en dos gerrets del tipus RE-0303a i el formaven una cinquantena de monedes. L’excomandant d’artilleria, Eduardo José Posadas López , va adquirir un dels gerrets i la meitat de les monedes. Mercès a la donació de l’interessat i la seua esposa, es conserven al Museu Arqueològic d’Eivissa i Formentera. Corresponen als emperadors Constantí I, Constantí II, Licini, Maxenci i Maximí II. La data del seu enterrament s’ha situat al voltant, o una mica després, de l’any 317 dC. [BCR]


Opinió - Arriben les festes de Nadal\nArriben les festes de Nadal\nPublicat: el 21/des/16\nEscric la vigília de la Loteria Nacional, aquest impost tan intel·ligent que es van inventar fa molts anys perquè els que tenen poc donin diners a guanyar als que, probablement, tampoc no tinguin massa i l'Estat (l'espanyol ara o el que vulguis desprès)recaptin dinerons, exactament el 20% si el premi supera els 2.500 euros.\nCom ho veuen? Tothom diu allò de, 'és clar, convé jugar el número que compren a la feina perquè mira que si toca i jo no...'. O també, 'és pels nens, pel viatge de final de curs' o... Raons n’hi ha per omplir tota una pàgina i, tranquils, no penso continuar però si fer una lleugera meditació 'avant la fète'! Els catalans som increïbles!. No, no, no vull parlar del referèndum, que també, si no que amb això de les festes de Nadal, estem a totes. Si han fixat?\nCom a bons cristians (o no!) celebrem el naixement de Crist, allí a una establia suburbana, és a dir un pessebre, passant fred encara que hi havia una mula i un bou que els donaven una mica de calor. És clar que la celebració consisteix a menjar i beure molt, més del que acostumem a fer, possiblement per evitar-nos la terrible experiència de Josep i Maria que abans havien intentat aixoplugar-se en alguna casa del poble de Betlem sense aconseguir-ho. Més o menys com passa ara amb els refugiats de Siria o d’Afganistan o ves a saber tu.\nAllí va néixer el nen Jesús, la nit del 24 al 25 de desembre, coincidint més o menys amb el solstici d’hivern que ja celebraven els romans però això és una casualitat casual com tots sabem. Ara hi ha persones que es reuneixen aquests dies, beuen, mengen (sobretot vegetarià o cuina vegana) i diuen això, que es trobem per celebrar el solstici d’hivern. Jo penso que tothom pot fer el que vulgui, no?, però si es troben ara precisament no serà perquè s’acosten les festes de Nadal?. No em facin cas.\nEls catalans celebrem la vigília de Nadal, altrament dita Nit Bona, el dia de Nadal, el dia de Sant Esteve, el Cap d’Any, altrament dita Nit Vella i el dia dels Reis Mags d’Orient.\nUna veïna, flamenca de Flandes vull dir, acaba de celebrar amb els seus néts el dia de Sant Nicolau que, a més a més, venia d’Espanya!!, però evidentment, quan arribi el moment també celebraran les altres festes. Nosaltres, els catalans, com deia som increïbles: regals que ens porta el Pare Noel, regals que ens porten els Reis Mags d’Orient (últimament els regals des de Orient són una mica perillosos!) i, sobretot, que no falti tot allò que caga el tió. Ah, el tió, pobre essència pagana que rep els cops sense misericòrdia per donar-nos més regals trencant les possibilitats de totes les targetes de crèdit. Ho volem tot, els catalans, després de la Loteria el president Puigdemont convoca per tornar a parlar del referèndum. I allí, en un racó del pessebre, amagat de tothom, el caganer aspira a acabar de fer la seva feina sense que el molestin. I no dic res del rabadà!!, perquè aleshores tots plorariem.


Viu l'economia social amb la promoció d'El Mercat Social | Voluntaris.cat\nEl 12 i 13 de juliol gaudeix de transport gratuït sense comanda mínima a totes les compres solidàries\nAquest estiu apostar per l’economia social és més fàcil que mai. Durant el 12 i 13 de juliol totes les compres que es facin a El Mercat Social de Voluntaris.cat gaudiran de l’enviament gratuït sense necessitat de fer una comanda mínima.\nEntra al web, hi trobaràs productes d’alimentació, decoració, accessoris, llibres i un gran nombre de productes amb els que estaràs col·laborant amb els projectes d’entitats socials.\nEl Mercat Social de Voluntaris.cat és la plataforma de difusió i compra en línia de productes i serveis de prop de 30 entitats socials, amb més de 200 productes i serveis i de 5.000 persones a qui aquestes entitats donen l’oportunitat d’inserció social i laboral.\nUna iniciativa de la Federació Catalana de Voluntariat Social que promou els valors de la solidaritat, l’economia social i el consum responsable.


Quan el racisme de cap de setmana truca a la porta | Directa\nQuan el racisme de cap de setmana truca a la porta\nAquest text forma part de #RelatsReals, una iniciativa de SOS Racisme que la Directa acull en la seva edició de paper. El seu objectiu és informar i sensibilitzar a través de la difusió de casos atesos pel Servei d’Atenció i Denúncies de SOS Racisme Catalunya. S’utilitzen noms falsos per mantenir l’anonimat de la persona agredida, però és l’única dada fictícia. Tots els fets que s’hi narren són reals. Més informació a www.sosracisme.org i al twitter @SOSRacis\nEn Jose dorm amb un ull pendent del que passa al replà / SOS Racisme\nEn Jose dormia amb la dona i els fills al seu pis de lloguer, a Sabadell. Era setembre i tenien la finestra oberta per deixar córrer l’aire. Tot d’una, va sentir uns joves que feien xivarri. El soroll era molt proper. Ja no va poder dormir. I la seva dona, tampoc.\nLes gresques van continuar cada cap de setmana. Aviat va descobrir que, al 1r 2a, just sota de casa, s’havia inaugurat un club de cànnabis de dubtosa legalitat. En Jose va baixar a queixar-se:\n–Escoltin, visc al pis de dalt. Tinc dues criatures petites que no poden dormir. Els demanaria que baixessin el volum... En cas contrari, explicaré a l’Ajuntament què fan en aquest local.\n–Ens està amenaçant? No som delinqüents! –i van tancar-li la porta als morros.\nEn Jose, veient que els joves no entrarien en raó, va acudir al servei de mediació de l’Ajuntament i va concertar una trobada. Cap d’ells no va comparèixer.\nMúsica a tot drap, rondes de pipa, gossos i motos rugint en plena matinada sota el portal... La situació era insostenible. La seva dona, amb qui s’havien ficat en més d’una ocasió, només es calmava a força de Diazepam. Els nens tenien por i havien modificat les seves pautes de son. I ell se sentia responsable de protegir la seva família.\nEl mes de desembre, una forta tempesta va tallar la llum de tot l’edifici. Eren les tres de la matinada quan uns cops els van despertar bruscament:\n–Panchitos, fills de puta, enceneu el llum, enceneu el llum! –cridaven, donant cops d’escombra contra el sostre.\nVa voler denunciar els fets als Mossos d’Esquadra, però li van dir que, si no sabia identificar-los, no podien fer-hi res. Sense més remei, va tornar a apostar pel diàleg. Ple de coratge, va baixar i va picar novament al timbre:\n–Panchito, vine aquí, et rebentarem el crani! –el jove més arrogant havia sortit a rebre’l amb un pal de ferro.\nLa seva dona i una veïna van reaccionar ràpidament i van trucar a la policia. Davant dels Mossos, els joves van intentar agredir en Jose. Els policies s’ho van prendre amb calma:\n–Doni’ns la seva documentació –li va semblar injust; a qui havien d’identificar era a aquells incívics, no a ell. Senyor, no pot sentir-se agredit amb insults racistes perquè el seu NIE diu que vostè és espanyol.\n–Putu sudaca de merda... Empresoneu-lo! –va cridar el jove– Haurien d’agafar-los, posar-los en una pastera i enviar-los tots al seu país!\n–Agent, deia que no puc sentir-me agredit? Ha sentit bé què em diuen?\n"–Putu sudaca de merda... Empresoneu-lo! –va cridar el jove– Haurien d’agafar-los, posar-los en una pastera i enviar-los tots al seu país!"\nAl final, el club va caure per si sol i van tancar el local. Però els cops a la porta, els pixats al replà, les trucades al timbre i les pedrades a les persianes no van cessar. Per a més inri, un dels nois del club va denunciar en Jose, qui va deixar de pagar un mes de lloguer per poder sufragar les despeses de l’advocat. Van absoldre ambdues parts, ja que la policia va declarar que no havia vist ni sentit res. Va tornar un cop més a l’Ajuntament, aquesta vegada per reunir-se amb l’oficina de convivència: només li van suggerir que abandonés el seu domicili.\nDesesperat i amb una possible ordre de desnonament al clatell, va sortir a buscar aliats. Va trobar la Fedelatina, que el va posar en contacte amb el cònsol de l’Equador i amb el Servei d’Atenció i Denúncies (SAID) de SOS Racisme. La pressió diplomàtica que va exercir el cònsol i l’assessorament legal ofert des de SOS Racisme van permetre denunciar el cas i convocar una reunió seriosa amb el tinent d’alcalde, els Mossos d’Esquadra i l’associació de veïns del barri, que finalment es va posicionar al seu favor. Allà reunits, els Mossos van reconèixer que havien actuat amb negligència, tot i que no van adoptar cap tipus de mesura correctora. Finalment, va ser en Jose mateix qui va aconseguir reunir les matrícules de les motos i els cotxes dels joves per interposar la denúncia.\nDes que es va obrir el procés judicial, l’assetjament ha minvat. Però en Jose té por de perdre el judici perquè està convençut que, si venç la impunitat, tornaran a la càrrega.\nQuan el racisme de cap de setmana truca a la porta Flattr donate!


El cor i locomotora d’Europa vota | El bloc de l'Aleix Cuberes\n← Què seguirem amb interès aquest nou curs politic?\nEl proper dia 27 Alemanya està cridada a les urnes per escollir el nou govern federal. Aquestes eleccions suposaran a més de decidir la persona que liderarà el país per sortir de la crisi, com per valorar la feina feta per la grosse koalitzion entre la CDU de la cancellera Merkel i SPD del ministre d’exteriors Steinmeier.\nEls sondejos assenyalen que la cancellera Merkel estaria en condicons de recollir un suport i un recolzament superior al dels socials-demòcrates per haver liderat el govern de concentració durant la darrera legislatura.\nFins i tot l’únic debat cara a cara dels dos super candidats ha estat de poc voltatge on ni tant sols va haver -hi sang ni cops baixos. Un debat molt a l’alemanya. Tampoc podia ser d’una altra manera perquè els dos partits han governant conjuntament durant prop de 4 anys.\nAixò faria pensar en que les espectatives dels partits menors són bones? Segons per quin. Sembla que hi ha un posicionament comú en rebutjar un front CDU i els liberals de la NLP a la cancelleria. “Com pot ser que aquells que han provocat la crisi, ens puguin portar fins al final de la mateixa?”. Mentre que els Verds i el partit d’Oskar Lafontaine (hereu del partit comunista) respiren amb optimisme els bons resultats que han obtingut fa dues setmanes als Lander del sud i l’oest.\nMentre la cancellera Merkel apareix més presidencial que mai en el material gràfic de campanya amb un fons negre on destaquen els seus vestits llisos ja siguin verd o violat, el candidat social demócrata dona un aire més informal sortint a les fotos sense corbata. Cal dir que hi ha un cert ascendent de la política alemanya sobre la catalana, ja que el candidat Steineier té un semblant molt proper a l’ex-conseller de cultura Ferran Mascarell. Anècdota? En política mai.\nSembla que el partit dels Verds ha viscut un relleu de lideratge sense traumes després de la marxa de Joshka Fischer, el gran senyor diplomàtic, dedicat ara a la universitat i les seves conferències milionàries, l’òpera i les noies joves.\nEl cas de la CDU és un paradigma de partit de centre dreta, social-cristià i moderat que es troba cómode en l’espai electoral del centre cap a la dreta, obertament i indispensablement europeista, que ha donat grans estadistes i grans prohoms i prodones. Contrasta doncs amb el Partit Popular espanyol que ha basat les seves credencials en l’atlantisme més americà, el seu posicionament extrem i amb un estil dur (massa?) i negatiu en moltes issues i .\nSembla que en l’actual PP no hi ha lloc de l’anhelat centre. La situació de figures rellevants com Gallardón y Piqué deixen pocs dubtes al respecte. Aquesta estratègia al PP li ha garantit el vot mobilitzat dels seus fervents defensors en les cites electorals. Però alhora li dificulta l’entrada de capital humà i clientela nova.\nEls somriures, la no crispació i l’aposta per escenaris de futur amb un color diferent a la crispació i l’atmòsfera negativa poden engrescar també sobretot ara que sembla que cada cop els indecissos estan fugint del primer ministre Zapatero y del PSOE.\nUn altre PP central, centrat i homologat a Europa és possible. La cancellera Merkel és un bon exemple a seguir.\nAquesta entrada s'ha publicat en Altres i etiquetada amb Ferran Mascarell, Gallardón, Joshka Fischer, Merkel, Oskar Lafontaine, Piqué, PP, SPD, Steinmeier, UCD. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n2 respostes a El cor i locomotora d’Europa vota\n24 Setembre 2009 a les 9:15 pm\nJo no hi entenc de tendències polítiques alemanyes, però aquest cap de setmana que he estat a Berlín he pogut comprovar el mal gust i l’estetica lamentable dels cartells electorals. No sé tu, però a mi no em motivaven per votar la veritat !\nSobre el Pp i el seu suposat centrisme, ja sabeu que el llop a vegades intenta amagar-se sota la pell de xai, però mai deixa de ser un llop. I això amb tot el respecte pels llops que els hi ha tocat el paper galdòs en aquesta dita popular.\nSeguirem informats políticament, seguint el teu bloc Aleix !\n26 Setembre 2009 a les 10:03 pm\nHe vist els cartells en zones comunes i respectades, no intrusius i carrers més nets que els nostres en campanya electoral.\nEls cartells de la Cancellera Merkel els he vist molt “presidencials” aquest negre de fons i el seu vestit verd o violat i el seu posat m’ha agradat molt. M’ha sobtat que la informalitat del candidat social-demòcrata en aparéixer sense corbata.\nL’Estat espanyol i Catalunya necessiten deixar de ser de les poques excepcions d’Europa en no tenir un partit situat a l’extrema dreta del ventall ideològic, més enllà del PP.\nPer ser un país normal necessitem un partit de dreta homologable a Europa a Sarkozy, a Merkel, a Cameron … i no un partit resistencialista. per això parlava de Piqué o Gallardon.\nAixò dels llops també em sona a resistencialista. Quí defineix quí o qué és un llop? Tu, jo, la direcció del PP?


L'associació · El moviment és vida\nEl Moviment és Vida és una associació sense ànim de lucre que gestiona un grup de vilatans i vilatanes de forma voluntària amb el fi d'organitzar activitats i tallers adreçats principalment a la gent gran.\nLa realització d'aquestes activitats tenen com a objectiu principal que les nostres associades o associats gaudeixin d'un millor estat de benestar i tranquil·litat i que, sobretot, el seu cos i ment no deixin de moure's.\nEl passat mes de juny de 2017 un grup amb idees i ganes, ens vàrem reunir i vàrem decidir posar-nos en marxa amb aquest objectiu. Per això necessitaven un aixopluc legal i vam iniciar els tràmits per constituir-se com associació; va ser el setembre d'aquest mateix any quan va ser inscrita en el Registre d' Entitats l' Associació Catalana El Moviment és Vida. (s'adjunta còpia, més avall)\nEs va començar amb el taller de Gimnàstica Terapèutica amb la col·laboració de la Associació de Veïns, que va cedir la sala del primer pis de l'edifici del Casal on es va desenvolupar aquesta activitat. Més endavant, com a entitat, vam demanar a l' Ajuntament d'Argentona un local més adient i ens van concedir uns espais a la Velcro.\nA partir d'aquest moment vàrem poder projectar i realitzar tres tallers més, Anglès, Balls en Línia i Costura per a principiants.\nHem anat creixent com associació i hem col·laborat amb l'Ajuntament en moltes de les activitats que ens han convidat. També hem fet presentacions de llibres i altres col·laboracions.\nTenim moltes idees i estem treballant per portar-les a terme.\nCopia de la Resolució d'inscripció com Associació\nassembleas i actas


Llums i ombres de Christine Lagarde, primera dona a presidir el BCE\nL'advocada i política conservadora francesa també va ser la primera dona d'arribar al capdamunt de l'FMI\nRedacció 03/07/2019 - 18.13 Actualitzat 03/07/2019 - 20.11\nDesprés de negociacions maratonianes per acordar el repartiment de càrrecs de les institucions de la Unió Europea, els líders europeus han acabat arribant a la paritat. Amb Ursula von der Leyen al capdavant de la Comissió Europea i Christine Lagarde dirigint el Banc Central Europeu, se saldaria un deute històric amb la igualtat de gènere en els alts càrrecs de les institucions comunitàries.\nEl nom de Christine Lagarde quadrava en tot o no molestava en res: conservadora, dona i francesa.\nLagarde va ser la primera dona d'arribar al capdamunt de l'FMI. Ho va fer el 2011, després de la polèmica sortida de l'exministre francès Dominique Strauss-Kahn, arran d'un escàndol sexual. Ha estat directora gerent d'aquesta institució fins ara, que ha decidit renunciar temporalment al càrrec per presidir el BCE.\nEl 2013, sota la seva direcció, l'FMI va proposar a Espanya fer un pacte social que contemplés més contractes a canvi de sous més baixos. Lagarde també va demanar al govern espanyol un any més tard que aprofundís en la reforma laboral.\n63 anys, advocada i política\nLagarde, de 63 anys, és advocada i política. Va dirigir el gabinet d'advocats estatunidenc Baker McKenzie, i va ser la primera dona al capdavant del Ministeri francès d'Economia i Finances.\nTot i que no és economista, haurà de prendre decisions molt sensibles per a les economies, com si apuja o no els tipus d'interès, i les mesures per contenir la inflació.\nL'exconseller del Banc Espanya i catedràtic de la UPF, Guillem López Casasnovas, creu que hi havia altres candidats que pensaven que "amb la formació" que tenien en sabien més de política monetària:\n"Serà benvinguda perquè no és alemanya, però no serà benvinguda respecte d'altres que es posicionaven per a aquest lloc i que pensen que, amb la formació que tenen, en saben més de política monetària que ella mateixa."\nChristine Lagarde en una reunió de ministres de Finances i de governadors del Banc Central (Reuters)\nLagarde va ser declarada culpable per negligència\nA partir de l'1 de novembre, Lagarde substituirà l'italià Mario Draghi al capdavant del BCE. Haurà de prendre les decisions acompanyada per un consell format pràcticament només per homes i una institució que sempre s'ha autoproclamat independent.\nSegons López Casasnovas, un "handicap" de la francesa és la seva "proximitat amb la política":\n"Lagarde té també un cert handicap, que se la coneix per massa proximitat amb la política, quan el BCE llueix d'independència de la política."\nChristine Lagarde s'ha caracteritzat sempre per intentar establir bones relacions amb tothom i per no perdre mai el somriure. El va mantenir fins i tot quan un tribunal la va declarar culpable per negligència el 2016.\nQuan era ministra d'Economia, l'any 2007, va estar implicada en l'arbitratge privat que va concedir una indemnització milionària a l'empresari Bernard Tapie, amic del president francès Nicolas Sarkozy, per la venda del grup Adidas, que li va ser expropiat. La francesa va ser declarada culpable, però sense condemna penal.\nLes tensions no espanten aquesta antiga nedadora de natació sincronitzada. Només arribar a l'FMI va haver de gestionar el rescat de Grècia, i se n'anirà amb les relacions comercials entre la Xina i els Estats Units més embolicades que mai.\nUnió Europea Banc Central Europeu\nLa pantalla facial de plàstic no protegeix de la Covid, segons una simulació feta al Japó\nChristine Lagarde serà la primera presidenta del BCE


Valentí Agustí deixa el càrrec amb “recança” però agraït i satisfet per la feina feta | Ràdio Palafolls\nHome Política Valentí Agustí deixa el càrrec amb “recança” però agraït i satisfet per la feina feta\nMarc Ferri , juny 12, 2019\t / 593 0\nAhir dimarts al vespre, l’actual alcalde en funcions de l’Ajuntament de Palafolls, Valentí Agustí, va passar pels micròfons d’aquesta emissora per ser entrevistat.\nHa estat, de fet, l’última entrevista que Agustí ofereix a RP ostentant l’alcaldia del municipi, càrrec que deixarà aquest proper dissabte amb l’inici de la nova legislatura.\nPrecisament, l’entrevista ha servit per fer balanç dels 36 anys d’Agustí al capdavant de l’Ajuntament de Palafolls, dels resultats de les passades eleccions del 26M i per valorar el futur del municipi en aquest proper mandat, en què ERC assumirà el govern municipal.\nL’actual alcalde en funcions diu que abandona el càrrec amb “recança”, principalment per motius d’edat; un fet que lamenta però assegurant a la vegada que “és el moment”.\nAgustí es mostra satisfet per la feina feta, però considera que el final ha estat trist, en referència als resultats del PSC a les eleccions del passat 26 de maig, assegurant també que la política municipal s’ha vist afectada per la situació política a Catalunya.\nTot i els resultats electorals, Agustí considera que el PSC ha fet una bona tasca, i posa com a exemple el major nombre de vots obtinguts per la candidata socialista Loli Agüera en els darrers comicis respecte els obtinguts en l’anterior contesa.\nDels seus anys de govern, Agustí ha destacat entre d’altres alguns projectes que considerava complicats de fer realitat, com el Palauet o el fet d’agrupar les dues escoles de Palafolls en la mateixa zona.\nL’alcalde també ha destacat la feina feta a nivell cultural, tant amb la realització de festivals artístics com també petits projectes o inciatvies culturals al carrer.\nCom a autocrítica, Agustí considera que el seu govern s’ha equivocat amb el canvi d’empresa i de sistema de recollida d’escombraries a Palafolls, que qualifica de “desastre absolut”.\nValentí Agustí també ha tingut paraules d’elogi cap al nou govern d’ERC que ha d’iniciar legislatura aquest dissabte, i que considera que poden fer una bona tasca de govern.\nAgustí ha afirmat que té pendent una trobada amb el futur alcalde, Francesc Alemany, per parlar dels temes que l’actual alcalde en funcions considera que caldria continuar posant damunt la taula.\nValentí Agustí ha explicat que ara, un cop abandoni l’alcaldia, es dedicarà als diversos projectes a la zona relacionats amb la seva feina de psiquiatra, així com també a satisfer les seves inquietuds d’aprenentatge musical.


Tren de Llevant. En marxa, ja! | Dia 9: Cansats però agraïts\nDia 9: Cansats però agraïts\ntrenllevant | 09 Juny, 2008 08:59\nVolem agraïr a tots els qui han fet possible l'èxit d'aquesta marxa. Esperam no oblidar ningú. Si feim algún oblit, recordau-mos-ho i l'hi afegirem:\nTomeu Obrador i equip del Diario de Mallorca,\nGuillem Mas i equip d'Ultima Hora i Diari de Balears,\nBiel Capó i Informatius de Televisió de Mallorca,\nGlòria i Miquel de l'Aguait, i la resta de l'equip\nequip de notícies d'IB3 televisió i ràdio,\nunitat mòbil d'IB3,\nNotícies Ona Mallorca,\nequip del programa l'Altaveu,\nequip del programa Tercer Paràgraf,\nequip del programa 2 i 2 són 22,\nequip de "El Cafè dels dissabtes" de Capdepera ràdio\nCent per Cent,\nFlor de Card,\nForn de ca n'Amer\nAssociació de veïnats de Sant Llorenç\nAssociació Eixam Xalest de Son Carrió\nAssociació de Tercera Edat de Sa Coma\nMUSICA I FESTA\nGrallers de Manacor\nCOORDINACIÓ I SUPORT\nA tots els que heu vengut, des de diferents punts de Mallorca.\nI a tots els qui ens menyspreuen i s'oposen al tren emprant aquest bloc, perquè ens donen força i coratge.\nGeneral | Següent | Anterior | Comentaris (26) | Retroenllaços (0)\nMiguel Genovart | 09/06/2008, 10:45\nEls qui ens hi posam al tren estam contents per la mínima repercusió per part dels mitjans de comunicació, ya que ni sou portada als telenoticies,ni tampoc als diaris. Mal día vau triar per fer la vostra reivindicació, a veure si la pròxima vegada triau un millor cap de setmana.\nRe: Dia 9: Cansats però agraïts\nAndreu | 09/06/2008, 10:54\nMe pareix inadecuat i preocupant que els que defensem el tren califiquem com a menyspreu els arguments que no ens interessa sentir, crec que tindriem de contestar amb arguments! I una llista de tots el que hi vam ser no és argument!\npobre favor ens feim\nsi llegeixes tots els posts\nMiquel | 09/06/2008, 11:29\nSi llegeixes tots els posts...veuràs els arguments les desqualificacions i menyspreus de que fan gala. Ens tracten d'indigents, ca...un bagatge molt magre. Tanmateix sou els qui estau en contra qui no heu tengut cap repercussió i pel que mi respecte no us tornaré donar més bolla. No existiu.\nEls arguments a favor estan molt clars al manifest.\nMiguel Genovart | 09/06/2008, 11:34\nNoltros no ens volem fer sentir com vosaltres, simplement deim el que pensam en aquest blocs i veim que no es cosa de una ni de dues persones.\nEl dia en que ens hagem de fer sentir no ho farem amb marxes, sino bloquejant el pas del tren i provocant retards etc, com a piquets. Se que no es una forma correcta, pero es efectiva i sou vosaltres, els que voleu tren, els qui podeu i sufrireu les conseqüencies\nTREN SI O POTSER NO!\nMiquel Vives | 09/06/2008, 11:57\nAlgú em pot dir... Estam lluitant pel TREN o per un transport públic de qualitat? Sembla que hi ha gent que vol el tren sigui com sigui. Jo crec que els que estavem a la marxa, la majoria, el que voliem era un transport públic de qualitat i eficaç, una proposta pot ser el tren però n'hi ha d'altres? si n'hi ha les vull conèixer i poder-les comparar amb l'opció del tren. I estic d'acord amb l'Andreu. Dir NO EXISTIU ens fa molt de mal sense arguments no hi ha possibilitat d'aconseguir res, quina por em fan els fanàtismes del tren o els del Miguel per les autopistes. Arguments i transport públic de qualitat sigui quin sigui per això penso treballar.\nJO SI EXISTESC\nPetra | 09/06/2008, 12:49\nEn sorpren molt tot el que he llegit, bloquejant el tren? Miquel Genovart: Tot el que dius son merament paraules? El que jo digui, reivindiqui i lluiti sempre seran fets, la lluita per cualque cosa digna, per bé a tothom.\nJo com a membre de la plataforma et puc dir que estic molt satisfeta de la marxa, del temps que he invertit personalment per ella, i que seguiré fent feina, juntament amb els meus companys.\nSeguirem fent feina!!!! FEIM VIA\nI qui són aquesta gent que truquen de matinada\nPere | 09/06/2008, 17:33\nun parell de coses. És increïble veure alguns comentaris que no fan al cas i que venen de gent de la contrada, o no? Fent un repàs de les intervencions negatives a n'aquest bloc podem destacar els següents nicks:\n1r.- Juan Carlos Moreno que respon com a Biel Joan o com a Jordi Garcia. Amb la IP: 83.41.66.159. Des de Barcelona.\n2n.- Miquel Genovart que respon també a Un que viu a Palma, Jose Antonio B. i Universitari. Amb la IP: 88.26.66.94. Ve de la zona de la Comarca de Llevant\n3r.- Catalina que respon també com a Miquel Vives i Andreu. Amb la IP: 80.24.10.184. La teva ip respon a alguna part de Catalunya, a prop de Reus.\n4t.- I finalment, i potser molt relacionat amb en Miquel Genovart, tenim en Indignació al Tren Gabellí, Estudiant artanenc a l'UIB, Foravila, Fora els ecologistes d'Esquerres i Veïnat d'Artà. Amb la IP: 217.126.219.59. Ve de la zona de la Comarca de Llevant\nPer tant, podem notar un trastorn per personalitat múltiple preocupant.\nVos recoman als 4 que faceu una profunda reflexió sobre el que estau descalificant i de quina manera. Potser no voleu profunditzar perquè les raons del no al tren és degut a que teniu una finqueta, amb un xaletet que hi viviu o que voleu vendre a algun alemany. Teniu la gran sort de viure a foravila, deixau que els indigents (com deia un o uns de vosaltres) tenguem alguna cosa per a millorar les nostre vides.\nNo vos vull gens de mal, i estic content que hi sigueu. Perquè el vostre acollonament em fa percebre que el Tren de Llevant prest farà sentir el seu xiulet per la comarca de llevant. I tranquils, atentau tot el que volgueu...\nSalut i tren\nJoan Ramon | 09/06/2008, 19:01\nMolts d'anims, una xarxa ferroviaria moderna, s'ha de anar ampliant, per altra banda més endavant, en poder gaudir de aquesta ampliació, n'han de venir més, hauria de arribar a l'aeroport, a Alcúdia... i és clar que el Tren no pot arribar per tot, per això es fan els busos llancaderes, però tamoc els autocars poden arribar per tot, i un Tren electric serà menys contaminants, a més tindra un atractiu turístic afegit, als detractors els puc assegurar que el major alicient turístic no és venir per anar a passejar amb AUMASA, dir que he estat xofer de Autocar.\nbé res companys, molt bona tasca, i com algú de voslatres deia, si aquí heu tengut crítiques virulentes, és perquè veuen que el tren està per arribar.\nHaurem d'anar a cercar un billet aviat.\nPere, ets un crack!\nMiquel | 09/06/2008, 19:40\nOstres, Pere! quin crack! La lliçó de les ip és magistral! Als que intentau desqualificar la marxa, encara que sigueu tres: teniu un documental de 30 minuts penjat a youtube que dona resposta a totes les raons que plantejau (vies de futur). S'hi explica el cas de Suïssa on un poble de 100 habitants té un tren cada hora. Pel que fa als telenotícies: els heu vist avui? parlen del tren a primera plana a tots: la crisi del transport i del petroli també parla del tren de llevant. Parla de tots els trens de mercaderies que no s'han fet en aquest país. Parla de com serà el futur on el transport públic serà l'única alternativa a un món quasi sense petroli. D'altra banda, fins a Artà no s'ha d'expropiar a ningú: que deis de pagesos que quedaran orfes de terra? Tanmateix, d'expropiacions ja veurem si en parlam quan el tren vagi cap a Cala Rajada: pot anar al costat de la carretera. Per cert, que no xapen finques i fan expropiacions per fer carreteres? sabeu quin cost ambiental té per la societat el co2 dels cotxes? Ho veureu pq sou joves. Sabeu què són 40.000 morts a Europa cada any per mor dels accidents? I tots els que pateixen seqüeles com ara traumestismes cranoencefàlics i han de ser mantinguts per la societat fins el final dels seus dies? vos feis una petita idea del cost en vides, de territori, de contaminació...de la factura que pagam entre tots per carreteres i autopistes? No hi ha cap pressupost per fer un tren que li arribi a la sola de la sabata. Podeu contestar a això? El tren sí que ho fa: és el transport terrestre més econòmic, ecològic i segur que existeix. No ho dic jo, ho diuen les dades recollides a qualsevol indret del món on hi ha tren. Les dades del cotxe, per desgràcia, també són globals i negatives.\nJo vull que els meus pares, quan no puguin conduir, puguin anar en tren. Vull que els més petits puguin anar a Palma en tren al cine o al teatre, cosa que jo no vaig poder fer. Vull que els joves puguin anar a la discoteca i tornar amb el tren sense jugar-se la vida a la carretera. Com a mínim vull el mateix que tenen a la península i que s'ha pagat amb els meus impostos. Vull arribar a la mitjana espanyola en hospitals, en escoles i en quilòmetres de vies....tenc més arguments, però ho deixaré aquí. Qualque dia esper llegir alguna cosa amb una mica de base i sentit en contra del tren. Aquest moment, després d'anys d'estar a l'aguait, encara no ha arribat.\nAh, i enhorabona!\nMiquel | 09/06/2008, 19:53\nAh, i enhorabona a tots els marxaires!Especialment a tots els que treballareu per fer-ho possible i a aquesta meravellosa criatura d'un any que no deixa de sorprendre'ns i meravellar-nos: Cap Vermell, sou un autèntic luxe! esper gaudir-vos molts d'anys!\nAndreu Cañellas | 09/06/2008, 20:46\n(ei, som en Miquel, però faig veure que som un altre...veig que això se du bastant per aquí)\nMolt bé, Miquel, estic completament d'acord amb tu. Però has deixat de dir un parell de coses: que Mallorca és el lloc del planeta on hi ha més cotxes per habitant. També podries afegir que la mitjana d'accidents i morts a Mallorca és molt més alta que a la península. Ah, i que a s'estiu hi ha molta més povlació (faig qualque falta per despistar;-) pels turistes. I que si a principis del segle XX teniem 250 quilòmetres de tren, com és que no en podem tenir més a principis del XXI si tots els països, fins i tot Espanya, encara que aquí no ho sembli, estan apostant pel tren. Deu ser que no som Espanya...els independentistes tenen una altra raó de ser...Au, bona nit...me'n vaig a llegir que diu en Vicenç.\nTRANSPORT PÚBLIC PER TOTHOM!! I SNSE DESTROSSAR EL TERRITORI\nBiel amb IP de barcelona | 10/06/2008, 22:26\nEstimat Pere, com diu en Miquel ets un crack! mirar les IP, realment un crack...! No sé si saps que molts mallorquins hem tingut que marxar de Mallorca per estudiar i treballar perquè s'illa no ens dóna aquesta possibilitat. I ens estimam Mallorca i hi tornam i feim pinya entre naltros quan hi som fora i hi tenim les nostres families i volem tindre el present i el futur. Sembla mentira que es malinterpretin les meves paraules d'aquesta manera, tots o quasi tots volem un transport públic de qualitat i per tots. Això no vol dir que creiam que el tren sigui la solució, millor dir NO ho és. Els estudis ho diuen, les experiències d'altres regions Europees amb les mateixes característiques també. Les vies de tren que s'estan construint a Europa responen a tres parametres diferents:\n1.- trens turístics amb paissatges molt exepcionals per unir dos punts d'interès turístic, amb preus i característiques especials per turístes, No és el cas.\n2.- tren de rodalies per unir perifèries de grans ciutats amb el centre, en nuclis urbans de més de 2 milions d'habitants i amb frecuencies de menys de 20 min perquè serveixin per fer disminuir l'ús del cotxe, línees deficitaries amb amb grans problemes de finançament, un bon exemple el patim a Barcelona, en aquest cas ni Palma copleix aquests paràmetres. Fins Inca té possibilitats.\n3.- trens d'alta velocitat per unir grans nuclis urbans entre distàncies relativament curtes i que puguin competir amb l'avió, podem travar aquest creixement viari a Europa, al Japó on les distàncies entre grans nuclis super densos és curta, també s'està utilitzant per unir grans nuclis urbans amb aeroports a més de 50km de la ciutat. Tampoc estem parlant d'això.\nSI!! és una vergonya que l'aeroport no estigui connecat amb tren fins a Palma i el resta de xarxa de tren. ës una línea inqüestionable.\nMiquel, hi ha sectes que't faran creure que els ovins existeixen o que la terra és plana. Comparar Suissa amb Mallorca, NO té sentit!!! si ens convertim no només amb un país de bandolers sinó també de blanquejadors de doblers, amb el centre de negoci de l'especulació mundial de petroli, matèries primes, armes i comestibles potser ho podriem discutir, però et recomano un viatge a Suissa, que vegis si els pobles són nuclis urbans compacte o dispersos, si et pots pagar el bitllet de tren, si la relació de necessitats de transport públic i les dificultats climàtiques són iguals, comprovaràs que et podràs moure per tot el país amb transport públic, veuràs quin és majoritariament i llavors comprovaràs que quan Mallorca tingui un transport públic del mateix nivell potser algú podrà permetres el luxe de convertir pobles sense cotxes i amb accés únic de tren per millonaris, NO és el cas. Potser tindrem de mirar a altres zones com algunes illes del mediterrani o les canàries amb sistemes inteligents de transport públic que permeten que la seva gent es pugui moure sense necessitat de cotxe, a un cost molt inferior, amb un impacte sobre el entorn mínim, i amb una absoluta capacitat per adaptar-se a les necessitats canviants d'un territori. EL tren no et porta a la porta de casa teva perquè la teva padrina pugui muore's!!!! això mai ho farà el tren si és que vius a l'estació i llavors et felicit perquè a part de poder disfrutar del tren cada dues hores faràs un molt bon negoci amb les teves possesions, oi! pillin...\nSabem que porteu i durant un temps portàvem treballant amb el tren però per molts Mallorca necessita un transport públic per TOT, que compleixi amb les necessitats reals del territori, que serveixi pel desenvolupament de les zones ara molt mal comunicades i per la totalitat de Mallorca.\nNo feim un altre cop el ridícul i malgastam els doblers i el prestigi i la lluita per un transport públic de qualitat amb un altre METRO!\nJa n'hi prou d'insfrestructures que parteixen el territori, que trenquen els corredors ecològics, que obliguen a fer km de cotxes per creuar un terrotori dividit i pr anar-lo a buscar, ja n'hi ha prou d'especulació amb les recalificacions de terrenys que comporten les noves estacions concentrant els punts de creixements al seu entorn. Els mateixos que van destruir i es van enriquir amb les autopistes i el tren a Manacor (sobres, sobres i més sobres!) ara es freguen les mans! Sistemes de transport públic adaptats al territori impedeixen crear punt concentrats de desenvolupament urbanístics que destrossen el territori.\nA Espanya i a Europa hi ha milers de km de vies verdes que han permès el desenvolupament sostenible d'àmplies regions, articulant un turisme de respecte amb l'entorn aprofitant les antigües vies obsoletes, Només teniu que passau-se per Olot fins a Girona i conèixer l'Empordà per comprovar-ho.\nSabeu la concesió que té AUMASA amb el Govern i perquè no el pot, o no sap, o no vol desfer?\nSou uns fanàtics del tren o voleu un transport de qualitat per Mallorca, per tota Mallorca. Què va costar el Metro de Palma i què haguessim pogut fer amb aquests doblers, No repetim el mateix des de l'esquerra perquè si és així SI QUE ESTAM PERDUTS! perquè la dreta tindrà arguments durant dècades per fer més autopistes!!! Que les promeses electorals poc realistes NO destrossin el futur de Mallorca!\nMenys fanatisme i més arguments!\nNO ENGANYAM MÉS A LA GENT!\nSI A UN TRANSPORT PÚBLIC EFICAÇ, MODERN I DE QUALITAT PER TOTA MALLORCA! treballem per aconseguir-ho!!pel futur i present de MALLORCA.\np.d. amb tot el respecte i amb admiració per la gent que treballa pel que creu. Però sempre és millor saber que creure, no? donguau tota la informació a la gent! ;)\nBiel, o no\nMiquel | 11/06/2008, 06:57\nBenvolgut, ningú t’ha dit res pel fet d’escriure des de Barcelona. Jo també escric des de Barcelona. Hi vaig venir a estudiar amb 18 anys i ara hi visc de manera bastant definitiva. El que en Pere criticava és que empris tres pseudònims per fer veure que sou més gent de la que sou.\n1. En el punt u devies estar despistat i pensant en una altra cosa: Cala Rajada, Artà o Son Servera no són llocs d’interès turístic? Ostres, idò que tirin la meitat dels hotels en terra ara mateix ;-) Pel que fa al paisatge, estic segur que el valores tant com jo: no hi ha enlloc al món tan guapo. Viatjar en tren a Palma des de Manacor és una experiència d’una bellesa sublim. I si un dia t’entretens a caminar per damunt les vies des d’Artà a Manacor descobriràs meravelles. Després de viatjar per tot el món et dic sincerament que racons tan guapos com Cala Agulla, pocs (sense sombrilles ni hamaques molt millor).\n2.\tL’educació pública és deficitària, per això l’hem de treure? La sanitat pública també és deficitària, la tancam? El problema de Barcelona, efectivament és de finançament i de no haver ampliat la xarxa i els serveis abans que s’ho menjàs tot la demanda. Ara, és un problema de finançament provocat perquè els que decideixen on van els doblers no els ha donat la real gana d’invertir aquí i així han ofegat el sistema: hi ha catenàries de l’any 1936 encara en funcionament! Tot i això, avui he anat a fer feina amb tren i de conya. No sempre van malament, encara que ho sembli. El problema és que abans de fer l’AVe havien d’haver renovat i millorat la xarxa de rodalies...\n3.\tPer mi els trens d’alta velocitat són molt menys necessaris que els de rodalies i una gran equivocació a molts nivells. Com dius, no estam parlant d’això, per tant deixem aquest punt.\n4.\tEstam d’acord amb lo de l’aeroport. No crec en els ovnis (mentres no em demostrin el contrari amb proves irrefutables). La terra és rodona i t'ho puc demostrar empiricament: ves al far de Cala Rajada i mira l'horitzó. He estat a Suïssa i ho compar amb Mallorca ara i quan vaig fer el documental “Vies de Futur” i no veig quin problema hi ha. És més, l’orografia mallorquina és molt millor que la Suïssa per fer trens. El problema és que tots plegats pertanyem a la secta del cotxe. Ningú no qüestiona que hi hagi carreteres que arribin a qualsevol poble per petit que sigui, per què no hi ha d’arribar una línia de tren. Això passa a Suïssa, passa a Catalunya i passa a Mallorca: la línia de Manacor passa per molts de poblets i hi ha tres o quatre persones a l’andana...i què, no tenen dret a anar amb tren? A Suïssa passa el mateix. Quan els primers polítics van parlar de reobrir línies a Mallorca els que manaven llavors, finals dels 80 principis dels 90, els van dir si també proposarien que tornàssim a anar amb carro enfotent-se. Quan es va parlar de reobrir la línia de Manacor es va dir que seria un desastre i que no la faria servir ningú. La línia de Manacor té un munt d’usuaris i els que s’oposaven al tren ara hi pugen.\nSa meva padrina no hi pujarà al tren, efectivament, perquè fa anys que és morta. Ara bé, fins que va morir podia caminar i de ca seva a l’estació d’Artà no hi havia gaire: és el que tenen de fantàstic els pobles, les distàncies són curtes. Els taxis et deixen a la porta de ca teva, però no veig a ses padrines artanenques o serverines amb poder adquisitiu com per pagar-se’n un fins a l’hospital de Manacor o de Palma...\nNo sé que vols dir amb això de les possessions ni el pillin. En tot cas, no tenc cap possessió a prop de l’estació...Aquest transport públic que dius que Mallorca necessita, benvingut sies, és el tren combinat amb el bus.\n“Ja n’hi ha prou d’infraestructures que parteixen el territori”, et refereixes també a les autopistes i les carreteres? No sé de cap punt on el tren de Llevant pugui obligar a fer cap voltera, jo diria que interfereix minimament amb les altres vies. No deus conèixer el traçat, clar, com que no has vengut a les marxes:-). Això de les requalificacions al voltant de les estacions....les estacions solen estar dins el nucli urbà amb habitatges al voltant...no veig que en el cas d’alguna estació que s’ha obert nova anant a Palma des de Manacor i que està un pèl allunyades del centre hi hagi hagut cap creixement de res, però hi estaré atent. Diria que els requalificacions a Mallorca van per un altre camí.\nLes vies verdes són collonudes. Aprofita mentres no fan el tren per anar-ho a comprovar a Mallorca. El tren és compatible amb deixar un corredor al costat per anar caminant o amb bicicleta. Les vies són obsoletes fins que se’n posen de noves.\nEl proper pic que vegis un eriçó esclafat enmig de la carretera que va a Cala Rajada, demana-li si no s’hagués estimat més creuar unes vies amb una freqüència de pas immensament més baixa. Pots fer el mateix amb les genetes, conills i la resta d’animals que cada any moren a carreteres i, no tant, a les autopistes (clar, no poden ni entrar-hi per travessar...)\nLo d’Aumasa, més o manco, està explicat al documental. Si tu coneixes el misteri del poder actual de les rectoretes tot i el mal servei i els escàndols que les acompanyen (record el cas d’un conductor sense carnet) som tot orelles.\nEl metro de Palma és collonut. Has anat a l’UIB? Has vist la quantitat de cotxes que hi ha? Allò sí que és insostenible. Tal volta et refereixis a que el metro s’inunda: manava qui manava i ja se sap, si en sa nit vas de putes a clubs gai i consumeixes drogues per un tub, després el teu rendiment a la feina baixa un poquet. Sí, una xapuça, efectivametn, però el metro a Palma i a qualsevol ciutat és necessari. Tu que vius a Barcelona ho deus haver comprovat. Un dels impulsors de la marxa, en Joan Matemales, a Barcelona estava encantat: és cec i podia anar a tot arreu tot sol a un preu assumible. A Mallorca també hi podrà anar.\nO sigui, dir no al tren i a continuació reclamar “un transport públic, eficaç, modern i de qualitat per a tota Mallorca” és el mateix que dir no a l’energia solar i l’eòlica i a continuació reclamar un futur amb una energia més sostenible. El campanar es queda petit.\nTot i que és una mica cansat, estaré encantat de continuar donant arguments que fa 10 anys que repetim, que estan escrits a internet, que pots trobar a qualsevol web on es promocioni el transport públic, que queden plasmats en el documental penjat a youtube... Hi ha qui la vol rebre la informació i qui no. En tot cas, no perd l’esperança que arribi el dia en que qualcú, escrigui des d’on escrigui, me doni un sol argument raonable contra el tren de Llevant o els trens de rodalies en general.\nFelicitats Miquel, ara continua\nmallorcallevant | 11/06/2008, 18:50\nÉs totalment lícit i lloable que defensis el teu documental.\nEstà molt ben fet, i és una sort poder casar els ideals amb la teva feina i que te paguin per fer el que t'agrada.\nCom bé dius els camins de ferro, eren per moure gent i mercaderies.\nÉs una idea romàntica, però també incòmoda, del ferrocarril. Sabien s'hora de sortida però no el d'arribada, aquests devien ser els que partien d'artà o de palma.\nSempre he trobat la línia mataró funcional però també una pena perquè divideix muntanya i mar. És un impacte contra el paissatge del maresme molt fort. Ara que tant és no, perquè tammateix després del tren s'hi van posar les urbanitzacions i després les autopistes perquè el tren no donava a basto.\nEl que diu en Toni Riera, deu ser per la gent que no se mareja. Jo no puc llegir dins el tren de palma a manacor perquè hi ha trossos que m'he d'aferrar per no caure de la cadira de tant que se remena.\nEl tros dels accidents de trànsit trob que no ve a cuento amb el documental.\nEl tema de saturació és a Palma a la via cintura. Al Llevant no tenim saturació de cotxes.\nTotalment d'acord amb posar més freqüències de tren per entrar a palma i evitar embussos de cotxe, però dels nuclis de llevant a manacor posa minibusos amb moltes freqúències cap a manacor i que passin per tots els nuclis de població (tots, no només els 4 per on passa el tren).\nM'estim més no comentar el tema del canvi climàtic per les darreres polèmiques sortides en els mitjans.\nLes imatges del vessament de petroli estan fora de context. O no, el tren de palma a artà funciona amb petroli també.\nPer favor, no poseu energia eòlica a les comarques de llevant, com proposa el del gob.\nah, i si tornau fer una marxa a peu, tancau els portells, encara hi ha pastors que guarden ovelles per on passen les vies del tren. Avui mateix he vist que havíeu deixat un portell obert.\nNosaltres també volem un transport public, però ho volem òptim i consideram que el tren no és òptim.\nSi, si, construiu a Catalunya, més km de vies ferroviàries. Crear una via nova és com crear una autopista nova. Xapes el territori.\nSostenible és una paraula que l'haveu sobada tant que ja és insignificant.\nEl Japó és un país molt dens de població. No ho podeu comparar amb Mallorca. L'únic comparable són les flors dels ametllers.\nEl suís disposa de 4 trens cada hora per anar a la ciutat a fer feina!. No diu quants de km hi ha del poble a la capital. De Manacor en surt 1 cada hora per anar a ciutat! Hi ha 50 km i tarda una hora. D'artà tardarà una hora i mitja, més els 10 minuts de transbort a Manacor. Per què no ho deis en això a les marxes a peu?\nAumasa és una vergonya! Jo vaig fer tard 4 anys cada matí a l'institut culpa d'aumasa.\nÉs vergonyós que el Govern no pugui arreglar el contracte que tenen amb Aumasa des de temps d'en franco.\nAquest home que diu penós deu fer temps que no ha anat amb transport públic per barcelona.\nI Miquel, no estic gens d'acord amb el final que sentencies: "El futur de la mobilitat, sens dubte, passa pels camins de ferro". El futur de la mobilitat pública i eficient passa per implantar al territori sistemes de transport intel.ligents.\nT'anim a fer un nou reportatge. Un reportatge que compari el tren amb els sistemes intel.ligents de tranport col.lectiu. És un altre documental d'investigació, però enlloc de mirar cap al passat mirant cap al futur.\nMirar el paissatge per la finestra d'un tren és com mirar la mar per la finestra d'un hotel\nmallorcallevant | 11/06/2008, 18:56\nHI ha una frase que m'ha fet reflexionar. Algú diu que mirar per la finestra del tren mentre viatges d'inca a manacor és espectacular. I tant! Ho és tant com el turista que mira la mar amb vistes a sa punta de n'amer per la finestra de l'hotel.\nNoltros pensam, quina pena que hi hagi aquests hotels tan asquerosos. Però el turista pensa. Quina sort que tenc de gaudir d'aquestes vistes!\nÉs el mateix que un viatger que mira per la finestra del tren que pensa, quin paissatge més extraordinari. Però el pagès i el pastor pensen: "quina putada més grossa que m'han fet, i aquests quatre pardals ecologistes que se pensen que anant a 4 manifestacions a l'any i 2 dies a l'any amb tren arreglaran él món"\nMiquel Piris | 11/06/2008, 20:45\nBenvolgut mallorcallevant: tot un plaer parlar amb tota una comarca mallorquina en ple ;-). Aniré ràpid: un altre pages a qui han expropiat per fer una carretera o una autopista diu: "joder, quina putada, si arriben a fer un tren només m'haguessin fotut la meitat de la meitat de la meitat de la terra". Paradoxalment la capacitat d’una via doble de tren és equivalent a 16 carrils d’autopista. Pel que fa al planol del petroli: saps que el tren és el que menys petroli consumeix de tots els transports terrestres conjuntament amb el bus, no. I tant que ve a compte. Menys petroli consumit, menys riscos a la costa. En tot cas evidencia la fragilitat d'un sistema drogodependent del petroli. En aquests moments la major part dels trens al primer món van amb electricitat. El canvi climàtic...només el 99'9% dels cientifics hi estan d’acord, sí, millor que no diguis res. La via de tren de Mataró és força impactant, però ho és molt mes que no n’hagin fet més des de 1848. El tren no és romàntic, és actual i funcional arreu on es cuida: és el present i serà el futur. Jo he llegit dins el tren anant a Palma sense marejar-me, i també m’he remenat: Tant de bo a Mallorca el cuidassin més...Els accidents venen a cuento perquè el tren és el vehicle terrestre més segur que existeix. El cotxe, en canvi, és el rei de la mobilitat: allà van a parar la major part dels doblers en inversions. Tot i això, el cotxe és deficitari pq deixa milers i milers de víctimes cada dia a tot el món, paraplègics als hospitals, traumatismes cranoencefàlics, mutilats... empesta el planeta i, aquest sí, destrueix el territori que te cagues. El tren, en comparació fa pessigolletes. Jo no parl de saturació de cotxes a Llevant. Però una part dels cotxes que saturen la via de cintura venen de Llevant, ponent, mestral i/o migjorn. Això dels minibusos és compatible amb el tren. La combinació ha de ser sempre bus+tren. Jo estic un pèl enfadat amb el gob pq a llevant ja ha tirat enrera dos projectes eòlics a Llevant. La velocitat del tren a Palma s’incrementarà en electrificar la línia tal i com està previst. Estam d’acord amb aumasa! A Barcelona, tot i els darrersmesos, el tren funciona amb bastanta puntualitat. L’AVE ho ha liat. Una altra frase per acabar: el tren, sens dubte, és el transport terrestre més intel.ligent que existeix. No ho dic jo, ho diuen persones que els han comparat tots als cinc continents. Il•lumina’m i diga’m quins són aquests sistemes de transport tan intel.ligents, però fes-ho amb dades, amb proves...no amb ganes d’anar a la contra i prou.\nEt desig que també t’arribi el dia en que puguis fer una feina que t’encanti i te paguin bé per ella.\nBus + tren, clar que si\nmallorcallevant | 11/06/2008, 22:15\nno estam en contra del tren que ja hi ha.\nno estam a favor de fer més carreteres ni autopistes.\nvolem que s'optimitzi el que ja hi ha.\nbusos, mini, i amb molta freqüència, com els col.lectius de centroamèrica, que circulin per les carreteres que ja hi ha i vagin cap a Manacor (a agafar el tren al qual hi posin freqüències de 20 minuts) i també connectin els pobles de l'interior amb la costa.\nno estam comparant ni amb autopistes ni amb cotxes. estam parlant d'optimitzar el transport col.lectiu amb tamanys adaptats a les necessitats reals de la població i amb itineraris que uneixin tots els nuclis de població, no només que manacor faci de hub per concentrar tots els trajectes, ja sigui perquè la gent s'hi quedi a fer gasto o parteixi cap a palma.\nels embossos que hi ha a la via cintura no són dels cotxes de la comarca de llevant. concretament els cotxes de la comarca de llevant haurien d'embossar la rotonda de manacor. ni la rotonda de manacor ni l'anterior, que te desvia cap a via cintura direcció andratx estan gaire embossades. El vertader embós està quan entres dins via cintura de cotxes que venen de l'autopista de l'aeroport i els que entren de l'autopista d'inca en direcció a son castelló, exactament.\nen quant als molins de vent, enormes i paissagísitcament impactants. tu saps el renou que fan a menys de 3 km? Però bé, a tu això te deu ser igual perquè no hi deus viure a prop.\nSobre el transport públic basat en sistemes intel.ligents,\npega una ullada en això, i després en seguim parlant.\nNomés te demanaria que ho fessis amb un poc d'imaginació i ambició, amb la mateixa que has posat per dinamitzar que torni el tren de llevant.\nI pensa per favor amb:\nla gent que viu a manacor i fa feina a n'es port o a cala millor o a cala mandia. La gent que viu a sant llorenç i se'n va a fer feina a s'illot, sa coma, cala millor o cala bona. La gent que viu a son carrió i se'n va a fer feina a s'illot o a sa coma.\nla gent que viu a artà i se'n va a sa colònia de sant pere, o la gent que viu a capdepera i se'n va a sa font de sa cala, o la gent que viu a son servera i se'n va a cala millor, a cala bona o a sa costa des pins a fer feina, o sa gent que viu a cala millor, i ha d'anar a sa coma o a n'es port de manacor.\nno pensisn només amb la gent que anam i venim de barcelona i necessitam un enllaç directe des de l'aeorport al nostre poble de llevant.\njo també vull tenir la seguretat que quan torni de barcelona sàpiga que puc arribar a ca meva amb transport públic i que no tengui la necessitat que ningú m'hagi de venir a buscar. però tampoc vull deixar de pensar amb la possibilitat que ens poguem moure bé i amb comoditat per tota la comarca de llevant.\nmallorcallevant | 11/06/2008, 22:22\nEls cotxes que van cap a Son Castelló no entren per l'autopista d'Inca, sino d'altres entrades.\nMiquel | 12/06/2008, 07:07\nNo em demanis imaginació, demana'm fets, el mateix que et deman jo a tu i no em dones. Has sentit tocar campanes sobre el tema perque t'hi has interessat una mica els darrers dies, però del tema mobilitat demostres anar peix de mala manera. Ara bé, no et desanimis, continua per aquí perquè tal volta ho arribis a entendre.\nL'informe que em fas arribar advoca per la combinació de bus amb el tren. L'has llegit? És curiós que em diguis que no puc comparar Mallorca amb Suïssa i tu te'n vagis a cercar els exemples a Centroamèrica i Finlàndia...\nNo estàs en contra del tren que hi ha: fantàstic, també el demanàrem nosaltres. Segur que quan el tren de Llevant funcioni podràs dir la mateixa frase...i hi haurà gent que continuarà demanant noves línies fins arribar, com a mínim, a la mitjana espanyola...(arribar a l'europea és un somni). M'encurioseix aquesta actitud vostra dels antitren de voler ser, fort i no et moguis, ciutadans de segona: "No, aquí no invertiu! Ja mos basten ses carreteres!".\nLa rotonda de Manacor ara no està embossada, però les retencions que hi havia abans de fer la circumvalació eren monumentals: per saturació de cotxes es va destroçar territori: et vas moure llavors en favor dels pobres pagesos expropiats? No dic que no fos necessària però no em diràs que no demostra una certa saturació de cotxes (especialment a l'estiu). Quina és la solució a més cotxes: més carreteres? No, resposta equivocada. Continues obviant que som el lloc del planeta on hi ha més cotxes per habitant i això està relacionat directament amb la manca d'un servei de transport públic eficaç.\nHe vist bastant camps d'aerogeneradors: solen estar en llocs aïllats; el renou que fan s'ha reduït i des dels llocs habitats és dificilment perceptible. Per sentir-los a tres quilòmetres hauries de tenir orelles de llop...em sembla que el que no ha vist gaires molins de prop deus ser tu...Fan impacte paisatgístic sí, però es poden desmuntar quan deixen de ser útils...mentrestant contribueixen a que els pulmons de la gent no acumulin tanta merda; no es gasti tant de petroli per fer energia; redueixen el CO2 a l'atmosfera; són una alternativa a les nuclears...a mi, ja només pels avantatges ambientals, els aerogeneradors em semblen guapos, igual que els antics molins de vent...ara fins i tot els restauren. Són el signe d'un temps i preferesc aquest a veure desaparèixer les platges de Mallorca, per exemple. Això sí que serà fotut paisatgistica i economicament...si arriba a passar, és clar. Però bé, com que tu saps més que els científics que parlen del canvi climàtic...això poc t'importa. Evidentment hi ha llocs millors i pitjors per fer els molins, per això es fan estudis d'impacte. Ves a veure el fum de la central d'es murterar, allò sí que impacte (per dins i per fora).\nPens amb tota la gent quan pens amb el tren, especialment amb els que no tenen cotxe ni carnet (la major part de la població). Sempre, sempre, sempre combinat amb el bus, a veure si t'entra. El tren és el riu i el bus els afluents. Llavors hi ha la combinació cotxe més tren...en fi, la multimodalitat (cerca-ho a internet veuràs com t'agrada la idea). Pel que fa a mi, si només estàs a favor del tren per les vegades que el faré servir des de l'aeroport, no el demanaria. Dins del conjunt de raons per donar suport al tren, agafar el tren des de l'aeroport suposa un 1 o un 2% del total.\nQuan tornis de Barcelona, si tornes, això mai se sap, tendràs un transport públic digne perquè hi haurà un bon grapat de mallorquins que hauran lluitat per tenir-lo. Gent que va lluitar pel Trenc, per les cales de Manacor, per destapar el cas Andratx, per conservar la fauna de les Balears...gent que no és 100% coherent amb les seves idees, ningú ho és, però que ho intenta i això ja val la pena. Són persones a les que tu amb els teus escrits desprecies i intentes deslegitimar amb aquella alegria que us caracteritza. Sé que contestar-te és fer ratlles dins l'aigo i que hi ha una bona part de la societat mallorquina que és com tu. A tu i als que sou com tu, tengueu l'edat que tengueu, desgraciadament no vos canviarem. Ho vaig aprendre després dels atemptats de l'11 M veient els resultats electorals a Malloca. Només contestaré un missatge més teu: espavila perquè fins ara no hi ha ni un raonament que valgui la pena. Ja em disculparàs que no et dediqui més temps, però tenc molta feina.\nT'ho recordaré una vegada més: el que defens és tren+bus i altres transports com ara bicicletes, cotxes o motos. Multimodalitat, amic, amb una columna vertebral anomenada tren. Sense ella el sistema de transport es doblega i cau.\nPer a qui li pugui interessar\nMallorca Llevant | 12/06/2008, 12:33\n"la imaginacion es mas importante que el conocimiento" deia Einstein, un gran científic. 122.000 fonts ho citen (en castellà) http://www.google.es/search?hl=es&q=%22la+imaginaci%C3%B3n+es+m%C3%A1s+importante+que+el+conocimiento%22&meta=\nsense imaginació no tenim les eines suficients com per pensar que un altre transport públic de primera superior és possible.\nno em sentiré de segona perquè no passi el tren. m'hi sentiré quan passi un tren cada dues o quatre hores, quan hagi d'agafar un bus per anar de cala millor al tren a son servera, esperar el tren, agafar el tren cap a manacor, esperar el tren, agafar el tren cap a palma, i esperar el bus perquè em dugui cap a la uib. Total 2,30 hores per anar i 2,30 hores per tornar si tot va bé.\nTenc la imaginació suficient i també la il.lusió i la perspectiva de futur com per pensar amb un transport públic intel.ligent que tengui la previsió de a quina hora necessit arribar a la uib, que s'apropi a un punt proper de casa, que m'acosti de la forma més ràpida al hub de connexió (manacor) més rapid per arribar a palma. Que a Manacor no hagi d'esperar ni dos minuts per arribar a una estació que no hagi d'entrar al centre de la ciutat per després haver de tornar a sortir, i que per allà passi un bus que em dugui directe a la uib i em deixi davant la meva facultat.\nNO volem més xaps al territori, ni amb carreteres, ni amb autopistes, ni amb circunvalacions ni amb trens.\nvolem un transport públic ràpid, moderm, flexible, eficaç i intel.ligent, que sapiga a quines hore ens hem de moure i quin és el recorregut que necessitam fer. I això, amb imaginació, tecnologia, anàlisis de casos d'altres indrets i sentit comú, és possible.\ndades tècniques demanau, cap problema, aviat les vos passarem.\nI no en cant d'altre...\nMiquel Piris | 13/06/2008, 10:25\nLa imaginació és molt important, molt. Però si tan sols tens imaginació i no tens coneixement, és com si no tenguessis res. No et serveix de res tenir ales si no saps volar.\nEn tot cas, tens imaginació, això m'ha quedat clar. Ara demostra que també ets prou humil i reconeix que darrera la planificació de la mobilitat hi ha persones que pensen, experts que hi dediquen la seva vida, professionals que en saben molt més que tu i que jo. Jo basaré els meus raonaments sempre en el que m'aportin de coneixement ells, a més de la meva experiència. Tu imagines. Ok. Dius que cercaràs dades (com siguin com l'informe en anglès que defensava la coexistència del tren i el bus a Finlàndia, millor que ho deixis córrer). De moment no les tens, però parles com si sapiguessis quin terreny trepitges. I el que trepitges i et vols carregar, precisament, és el que diuen la majoria d'experts en mobilitat a tot el món. Agoserat, no? Des del meu punt de vista, un camí erroni. Si tu vols continuar per aquí, no comptis amb mi. Tenc molta feina com per perdre el temps intentant ficar seny dins un cap on tan sols hi ha imaginació i ganes de dur la contrària perquè sí.\nEstàs en contra de més xaps al territori i el tren de llevant discorre per una via que no s'ha de fer nova, és una via feta. O sigui, que ni per aquí l'encertes. Ja et vaig dir que d'Artà a Capdepera s'havia de veure per on passava. I si s'ha de fer un nou xap i suposa un benefici per la col·lectivitat important, idò se xapa, com li han xapat a tanta gent les finques per fer circumvalacions i l'autovia que va de Manacor a Palma. Xaps immensament majors que els que pugui suposar un tren.\nEn realitat, el que tu vols, perdó, vosaltres voleu (una mica presuntuós això de parlar de tu mateix en plural, no?) és un tren+bus perquè tots els raonaments vos hi duen. Que no ho volgueu reconèixer és un altre tema.\nAu, ha estat un plaer. Esper que trobis un bon manual per aprendre a volar.\nAvui a El periódico\nUn | 13/06/2008, 11:43\n"No hem de frenar la instal.lació de molins de vent, antenes d'alta tensió, nuclears, magatzems subterranis de gas, incineradores de residus, perquè ens semblin molestos. Estem actuant com nens mimats que es pensen que ho poden tenir tot sense renunciar absolutament a res."\n13/6/2008 L'ENTREVISTA AMB MARIANO MARZO, SUPEREXPERT EN RECURSOS ENERGÈTICS\nMariano Marzo: "El pitjor arribarà el 2011"\nEl geòleg diu que el preu del petroli no baixarà dels 100 dòlars el barril. I això significa que vénen temps molt, molt dolents.\nFoto: ÁLVARO MONGE MÉS INFORMACIÓ\nCarta de Josep Maria Álvarez als transportistes\nEDITORIAL: ¿Qui paga els plats trencats?\n--Sembla que ens preparem per a l'apocalipsi. ¿Hi ha motius?\n--No. Aquesta situació ja la va resumir James Schlesinger, secretari d'Energia dels Estats Units durant l'Administració Carter: "El món només coneix dos comportaments en matèria d'energia: complaença o pànic". La percepció dels experts és una altra.\n--Vostè n'és un. Endavant.\n--Aquesta és la crònica d'un succés anunciat. Els primers informes de l'Agència Internacional de l'Energia, fundada després del xoc dels anys 70, ja alertaven d'això. Però encara no hem tocat fons. Des del punt de vista del subministrament de petroli, el pitjor arribarà el 2011.\n--¡Això és demà passat!\n--El petroli no s'acaba, perquè d'un jaciment n'extraiem el 35% i la resta es queda sota terra. La clau està en el ritme d'extracció.\n--¿Què tal un augment del ritme?\n--No és tan fàcil. No sabem si els paï- sos que tenen el petroli realment barat no volen o no poden augmentar la producció. En culpen els especuladors, però si l'OPEP volgués desemmascarar-los, podria fer una demostració de força en el mercat.\n--Ja ho entenc.\n--Mentrestant, el món demana 150.000 litres per segon. La producció ha arribat al màxim i hem anat tirant amb altres productes, com els derivats del gas natural, els biocarburants o les arenes asfàltiques del Canadà, cosa que ha permès que no hi hagués desproveïment. Però la demanda creix. Els xinesos no volen anar en bicicleta, els indis tampoc, el parc automobilístic augmentarà de 700 a 1.200 milions de vehicles d'aquí al 2030... No s'han fet les inversions necessàries i no hi ha bons descobriments.\n--Sona a col.lapse imminent.\n--Hem viscut al dia, confiant que no passaria res. Som una societat amb mentalitat de nou-ric. Però, fora que ens salvi una recessió, no hi haurà petroli per a tothom.\n--Dibuixi el panorama.\n--Hi haurà escassetat. S'accentuarà aquesta sensació d'histèria, que ara només és psicològica. Un informe de Shell preveu per al 2050 dos escenaris: la lluita a mastegots pels recursos (scramble) o l'acord de tots per trobar-hi una solució (blueprint), sabent que a mig camí pot passar que s'hagi de desfer, com passa ara amb els biocarburants de primera generació.\n--Solem optar per la via ràpida. ¿Preveu guerres pels recursos?\n--No. Hem après la lliçó de l'Iraq. Els Estats Units sabien el que ens cauria a sobre i van mirar d'assegurar el control de les fonts i les rutes del cru mentre preparaven la transició cap a altres energies. Però els ha sortit malament. I ara Bush fa un discurs que ni els verds. ¿Sap per què?\n--Perquè la transferència de capital que es fa als països del Golf és de tal magnitud que poden comprar empreses on vulguin. ¡Occident ha d'acabar amb la dependència del petroli, perquè s'hi juga la supremacia econòmica!\n--¿Com es pot fer?\n--Acabant amb el fenomen Nimby ("Not in my backyard", o sigui "no al meu pati del darrere"). No hem de frenar la instal.lació de molins de vent, antenes d'alta tensió, nuclears, magatzems subterranis de gas, incineradores de residus, perquè ens semblin molestos. Estem actuant com nens mimats que es pensen que ho poden tenir tot sense renunciar absolutament a res.\n--Un remei d'urgència.\n--Eficiència i estalvi. Fer el mateix o més però amb menys. Hem de veure de què podem prescindir. ¿Necessitem tant aire condicionat? ¿És vital anar cada cap de setmana a la Cerdanya?\n--¿D'això depèn la cosa?\n--Qui marca la demanda és el consumidor. Encara que el problema és que el futur energètic no està en mans dels països rics, sinó dels que estan en desenvolupament, que aspiren a arribar allà on nosaltres ja hem arribat. Un 75% de l'increment que es preveu correspon a aquests països.\n--Així doncs, Occident està en un carreró sense sortida.\n--Potser ens haurem de plantejar si el creixement econòmic és un fi o un mitjà per arribar a una qualitat de vida que no té per què ser material. Imaginem-nos que anem tots en bici; potser quan un arriba a un cert nivell, s'atura, i els altres segueixen pedalejant.\n--Llavors, ¿aquest any hem de renunciar a les vacances al Carib?\n--Poden anar-hi, però el que es gastin aquest any potser ho necessitaran l'any que ve per omplir el dipòsit, perquè el barril ja no baixarà de 100 dòlars. El petroli barat ja és història. I el preu de tot s'apujarà. Uns 3.000 productes d'ús quotidià procedeixen del cru, des de cosmètics fins a adobs, passant per medicaments i roba. Hem de viure segons les nostres possibilitats.\nNO AL TREN\nMiquel Vives | 13/06/2008, 16:38\nMiquel. Experts diem que no hi ha un model fantàstic per totes les situacions. Els experts diem que el tren és un molt bon mitjà de transport molt més sostenible que el transport per carretera, en moltes ocasions. I la majoria dels experts que hem estudiat el tren de Manacor fins el mar sabem que no és un dels casos per donar un bon servei de transport públic als ciutadans. Els polítics ho saben i s'han fet realment malevarismes perquè els resultats dels estudis donessin uns valors molt poc creibles i als llindars de lo inacceptable en qualsevol país, ells ho saben però alegüen que s'han passat 10 anys utilitzant el tren com a arma política i ara no s'atraveixen a tirar enrera, tot i saben que hipotecaran el transport públic de les comarques de llevant. SI que s'ha aconseguim, i me n'alegro, el tram de via fins a Manacor però també s'ha fet l'autopista!!!!!!!!!!!!! així que al final l'únic que hem aconseguit és destrossar molt més el territori i destrossar el pressupost del Govern en transport públic. El tren de llevant és inviable economicament i socialment al no solucionar més del 70% dels moviments interiors de la comarca que continuarien necessitant el cotxe. I les curtes distàncies fan que sigui poc probable que trajectes de pocs minuts la gent no agafi el cotxe i s'esperi als horaris del tren. No destrossem aquest país, que ja ens l'han fet malvé prou, amb una proposta que no solucionarà els desplaçaments realment important i majoritaris, NO anem per una proposta que NO impedirà ampliar l'autopista fins el mar. NO construim una proposta que crearà una muralla en tot el territori, que xapara corredors ecològics, que implicarà la construcció de noves carreteres , deviacions, ponts i tunels nous. NO feim una proposta que farà que els pobles on hi hagi estacions creixin descontroladament en comptes de repertir els avantatges d'un transport públic per tot llevant pensat des de paramentres del s. XXI. Em comentes que el tren amb carborant gasta menys que els cotxes, amb quina ocupació? la saps!? i saps la ocupació real d'un tren entre Artà i Capdepera a mig matí? Es clar que la clau està en combinar tren i bus però aquí el problema és fins on té sentit el tren i on ha de començar el bus i això està clar i si els polítics no saben fer la seva feina (donar les millors solucions per les necessitats dels seus ciutadans) i l'únic argumet que tenen teniu raó però ens fa por desenganyar la gent que han "enganyat", llavors si estimam la nostra terra hem de posar-nos en acció i explicar a la gent el que els nostres politics NO s'atreveixen a fer. En un moment on estam estudiant com treure el tren del maresme de la costa, perquè xapa el territori i provoca molts morts cada any, estam petint com modificar la primera infraestructura ferroviaria de l'estat i la col.loquem junt amb la N-II per evitar el mínim impacte i concentrar totes les infraestructures. NO FEIM EL MATEIX! Si VOLEM DESTROSSAR MÉS MALLORCA I QUE D'AQUÍ 3 ANY S'ALLARGUI TAMBÉ L'AUTOPISTA. PEL FUTUR DEL TRANSPORT PÚBLIC A MALLORCA NO AL TREN!\nAdministrador | 13/06/2008, 17:39\nAquí s'acaba el debat. Si voleu defensar el NO AL TREN be perque tengueu finques, per que no voleu que arribi a Cala Rajada o pel que sia, endavant! creau un bloc una web i difoneu les vostres idees.\nAquí vos hem deixat espai, temps i fins i tothem deixat que ens amenaceu i insulteu.\nAquí s'acaben les intervencions.\nLA MARXA HA ESTAT UN ÈXIT. ENHORABONA A TOTS I TOTES.


El PSC s'enfronta a CiU després que Mas avisi del perill del terrorisme islàmic\nL'enfrontament polític en la campanya municipal catalana ha pujat aquest diumenge un esglaó més a causa del fenomen de la immigració. El president de CiU, Artur Mas, ha alertat del perill que Catalunya es converteixi en "camp d'entrenament de terroristes islàmics i porta d'entrada d'haixix". Mas ha acusat els socialistes de voler "papers per a tothom" i ha recordat que l'aleshores alcalde de Barcelona, Joan Clos, va reclamar-ho per als immigrants tancats a l'església del Pi el 2001. El PSC ha exigit al candidat de CiU a l'alcaldia de la ciutat comtal, Xavier Trias, que rectifiqui aquestes paraules de Mas.\n13/05/2007 - 20.30 Actualitzat 14/05/2007 - 09.43\nL'alcaldable socialista, Jordi Hereu, creu que aquestes paraules de Mas suposen una "certa inflexió" en el to de les declaracions i conclou que "hi ha algú molt desesperat" per arribar a dir segons quines "ximpleries". Hereu ha visitat aquest diumenge les Corts, el districte on es va estrenar com a regidor i on viu. Allà ha volgut tranquil·litzar els veïns en assegurar que la reforma dels terrenys del Barça serà respectuosa amb els barris de l'entorn.\nEl president de CiU, però, ha volgut allunyar la seva formació de qualsevol adjectiu extremista. Artur Mas ha definit la federació nacionalista com "una formació de centre ampli i no uns sectaris, com certs dirigents d'altres partits". Mas creu que CiU "és el punt on conflueix més gent de Catalunya, perquè, més enllà dels extrems de la dreta i de l'esquerra, hi ha una idea de país".\nDavant d'aquest panorama, el secretari general d'Esquerra Republicana de Catalunya, Joan Puigcercós, ha afirmat que els republicans són "l'únic partit de canvi" davant la corrupció, perquè "han impulsat dos instruments per fer-hi front", com la llei de finançament de partits polítics al Congrés espanyol i l'Oficina Contra el Frau a Catalunya.\nD'immigració, també n'ha parlat el president del Partit Popular de Catalunya, Josep Piqué, que ha assenyalat que davant l'existència d'un cert "temor" del que puguin suposar els imams que estan "més a prop de l'integrisme que de la integració", no es pot "amagar el cap sota l'ala" i se'ls ha de fer front controlant certes activitats clandestines.\nPer la seva banda, la candidata d'ICV-EUiA a Barcelona, Imma Mayol, ha exigit també a la direcció de CiU i en especial a Xavier Trias que "desautoritzi o rectifiqui" en aquest cas Josep Antoni Duran Lleida per unes declaracions sobre immigració en què demanava mesures més restrictives en el reagrupament familiar ja que, segons ella, voregen la "complicitat amb actituds xenòfobes".