Niebla - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n37° 21′ 41″ N, 6° 40′ 40″ O / 37.3614°N,6.6779°O / 37.3614; -6.6779Coord.: 37° 21′ 41″ N, 6° 40′ 40″ O / 37.3614°N,6.6779°O / 37.3614; -6.6779\nTaifa de Niebla (segle XI–segle XIII)\ntaïfa de Niebla (fr)\n3814 3833 3847 3879 3820 3933 3947 3953 4033 4233\nNiebla ha rebut nombrosos noms: Els tartessos li van dir Ilípula, els romans Ilipla o Ilipa o Ilípia, els visigots Elepla, els musulmans Labla i els castellans Niebla. Niebla es pot considerar la capital històrico-cultural d'aquesta zona peninsular, si bé al llarg dels últims segles va perdre gran part de la seva rellevància. La seva antiguitat es remunta fins als començaments de l'Edat del Ferro, apareixent en els seus voltants nombrosos restes neolítics i necròpolis dolmèniques (Dolmen de Soto i Dòlmens de la Hueca). Durant la cultura tartèssia es va mantenir un ric comerç. D'aquesta època data un important anell d'or, que es representa qui sembla una deessa cuidant d'un nen.\nAmb el poble fenici, per la riquesa minera dels seus voltants i per les seves facilitats de comunicació, a través del riu Tinto, llavors navegable fins a les mateixes portes de la ciutat. En l'època romana passava per Niebla la calçada que unia la desembocadura del riu Guadiana amb Itàlica. A la seva rodalia Publi Corneli Escipió va derrotar els lusitans Per la seva importància econòmica, política i administrativa en aquest moment, va guanyar el dret d'encunyar moneda i les seves muralles tartèssies van ser reforçades i ampliades. Posteriorment, durant la dominació visigoda, va anar una ciutat de gran prestigi civil i militar, i va arribar a constituir-se en important seu episcopal des del segle VI; el primer bisbe fou Basili i va estar present al III Concili de Toledo, signant les actes. De les seves muralles encara en queden vestigis.\nEl 713 va ser ocupada per Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr, passant a ser una de les seves kura (unitat administrativa similar a la província) del Gharb al-Àndalus, segurament dins la divisió d'Ishbiliya de la que més tard fou separada. Sota domini musulmà va ser coneguda com a Labla. La kura de Labla estava limitada a l'oest per la plana d'Ikshunuba, a l'est per l'Aljarafe de Sevilla, al nord per la kura de Beja (Badja) i al sud per l'oceà, i estava dividida en 8 districtes (akalim o climes) incloent el de la mateixa ciutat. En temps d'al-Hakam I pagava impostos (djibayat) per valor de 15.627 dinars. Les famílies més influents de la ciutat eren d'origen àrab, destacant els Yahsubi; també hi vivien amazics i sobretot hispano-romans (o hispano-visigots), una part cristians i l'altra islamitzats. El terreny era fèrtil i l'abundància d'aigua procedent de la serra d'Aracena permetia tota mena de cultius (cereals, fruites, oliveres, vinyes); es practicava la ramaderia de bovins i cavalls, la cacera i la pesca; també era un actiu centre comercial. De la medina de Labla depenien les viles i fortaleses de Awbaba o Unaba o Wanaba (Huelva), Talyata (Tejada) i Djabal al-Uyun (Gibraleón) a la vora del riu Odiel. A la ciutat es va establir una part del jund d'Homs.\nLabla es va revoltar el 766, revolta encapçalada per Said al-Matari al-Yahsubí, finalment sufocada. El 844 els normands (madjus) després d'ocupar uns dies Ixbíliya, van anar a Labla que van saquejar i van fer presoners a molts habitants. El 897 la ciutat estava revoltada i l'emir de Còrdova va enviar el seu fill Aban a reprimir el moviment, cosa que va aconseguir. Es suposa que el 916 es va revoltar altre cop doncs se sap que el 17 de març de 917 fou ocupada per l'hàjib Badr ibn Àhmad, quan estava a mans d'un tal Uthman ibn Nasr.\nVa ser regne de taifa independent en l'època de la desintegració del califat de Còrdova: vegeu Taifa de Niebla. Va esdevenir tributària de Sevilla el 1051, i annexionada a aquest regne el 1053. Labla va restar en mans dels abbàdides de Sevilla fins al 1091 quan fou ocupada pels almoràvits.\nEl 1144 s'hi van difondre's les doctrines d'Ibn Qassi de Mertola. Hostil als almoràvits es va revoltar Yusuf ibn Ahmad al-Bitrudji (1045) i fou atacat per Ibn Ghàniya. El 1046 la ciutat es va rendir a l'almohade Barraz al-Masufi. Al-Bitrudji es va mantenir a Tejada on va restar uns tres anys més; el seu successor al-Wahbi va acabar sotmès pels almohades (1050). El 1154 es va revoltar a la ciutat Barraz al-Masufi, però fou ocupada per l'almohade Yahya ibn Yaghmur que va fer una matança. Llavors es calcula que tenia vint mil habitants i en van morir vuit mil.\nEl 1178 va passar per Labla l'infant Sanç de Portugal amb tropes portugueses, i la va assetjar breument, i altre cop ho va repetir el 1182. Amb l'enfonsament dels almohades s'hi va fer independent Suayb ibn Mahfuz (1234-1262) incloent Huelva, Saltes i part de l'Algarve. El 1231 fou ocupada per l'arquebisbe de Toledo Rodrigo Jiménez, però fou retornada a Ibn Mahfuz (Ibn Mahfot) que va reconèixer la sobirania de Ferran III de Castella el Sant (rei de Castella 1217-1252 i rei de Lleó 1230-1252). El 1262 Ibn Mahfuz fou assetjat a Niebla per Alfons X de Castella durant 9 mesos i va haver de capitular i la ciutat i regió fou annexionada a Castella. En el setge els musulmans van utilitzar per primera vegada a Occident la pólvora amb fins bèl·liques, en utilitzar-se per a accionar uns primitius canons. Després de prendre la ciutat el rei va manar matar a tots els habitants mascles independentment de la seva edat, salvant a les dones i al rei àrab, que fou l'únic home supervivent de la contesa. Posteriorment Alfons X li va concedir un Fur Reial amb la finalitat d'obligar a la seva repoblació cristiana.\nEl 1369 el rei Enric II de Castella la va erigir en comtat a favor de la seva filla natural Beatriu de Castella, enllaçada amb la casa dels Guzmanes pel seu matrimoni amb Juan Alonso de Guzmán tercer senyor de Sanlúcar (i ascendent dels ducs de Medina-Sidonia i comtes d'Olivares), fet que va propiciar la seva segona etapa daurada, amb la construcció de temples, palaus i l'assentament d'ordes religiosos. El 1508 fou saquejada per tropes de Ferran el Catòlic, que tenien ordes d'apoderar-se de la fortalesa, en mans de Pedro Girón, tutor del duc de Medina-Sidonia.\nA partir del segle xvii, Niebla va començar un progressiu procés de decadència i de descens en la seva població, provocat sens dubte pel caciquisme i despotisme feudal al que eren sotmesos els ciutadans d'aquella època, els comtes només venien pels seus impostos i sotmetien i maltractaven al poble. Al mateix temps creixien els municipis i pedanies properes, afavorits per aquests comtes que posteriorment independitzaven. El terratrèmol de Lisboa de 1755, que tan greument va afectar a l'oest andalús, va arruïnar gran part del patrimoni de la ciutat i va posar un punt i a part en la seva riquesa històrica i artística. Quan els francesos la van evacuar el 1813 van fer volar el castell i les defenses locals.\nEl 1982, va ser declarada Conjunt Monumental Històric-Artístic.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Niebla\n↑ format per les viles de Niebla, Trigueros i Valverde del Camino, amb 13 llogarets\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Niebla&oldid=28447236»\nDarrera modificació: 17 oct 2021 a les 16:30\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 oct 2021 a les 16:30.


Un espectacle amb constant interacció amb el públic fent servir una titella, música en directe i molt de circ.\nEls Eufònics són dues velles glòries del circ que viatgen arreu del món cercant el públic ideal; el que s’emociona, esclata fent mamballetes, crida, riu i plora. Quan el troben ells mostren les seves grans habilitats circenses mentre conten les grans aventures viscudes durant les seves peculiars i llargues gires.\nUna nau espacial aterra al poble. Del seu interior emergeixen "Els Visitants", sis misteriosos personatges, tots ells amb llums de tots els colors que cobreixen els seus cossos. Els hi acompanya una bèstia indescriptible de més de tres metres.\nMentre recorren els carrers mostraran les seves increïbles habilitats; efectes visuals, malabars impossibles i acrobàcies que desafien la gravetat. "Els Visitants" és un espectacle itinerant únic, una posada en escena molt completa que uneix en un mateix cercaviles circ contemporani, música, espectacle de llums i fum i moltes sorpreses més. T'atreveixes a venir?\nEl circ itinerant de tota la vida arriba per culminar amb aquesta proposta els 15 anys de trajectòria del Circ Bover. Un espectacle dissenyat en ple confinament per garantir totes les mesures de seguretat i poder evadir-se gaudint dins un espai deliciós, ple d'històries i de sentiments.\nEl públic es submergirà en un espai màgic per viatjar als orígens del circ tradicional amb una "Troupe" d'artistes que no ens deixaran de sorprendre amb les seves increïbles habilitats compartides amb molt d'humor i entusiasme. Factors que avui dia tanta falta fan per mirar a un futur ple d'esperança i harmonia.\nLa Bibliomòbil, desenvolupa la creativitat i la imaginació dels infants, amb faules inspirades en l'obra de Ramon llull "El llibre de les bèsties" i una posada en escena completament original i captivadora.\nDos enamorats dels llibres viatgen en un quadricicle vell i tenen la missió de traspassar l'amor per la lectura als més petits, ja que els llibres, amb el pas del temps, han començat a desaparèixer en favor de les noves tecnologies.


La Senyora Warrington\nLa senyora Warrington era una persona que era més del que semblava i va ensenyar alguna cosa més que matemàtiques. Els seus esforços i valors van ser apreciats per molts dels seus estudiants i van continuar influint en ells durant tota la seva vida. Es tracta d'un conte descrivint-la com una persona i el que va fer a las seves classes.\nLa senyora Warrington va ser una mestra a qui sempre vaig a respectar i admirar. Sé que molts dels estudiants no els agraden les matemàtiques i és probable que sigui més difícil per al mestre capturar l'interès de l'estudiant a la classe de matemàtiques que, per exemple, Noves tecnologies divertides o, a la universitat, Psicologia anormal. És una molt bona sensació de trobar-se amb la realització del que significa alguna cosa o com aplicar-ho. És com obrir una porta que abans era molt tossuda i alguns dels secrets alliberats són molt gratificants. Els meus altres professors de matemàtiques de secundària eren bons, però la senyora Warrington va ser excepcional.\nSi ella estava caminant pel carrer és probable que ningú se n’adonés d'ella, a menys que ja la conegués. A través dels anys he arribat a conèixer un nombre de persones 'espectaculars' d'aquesta manera. No em refereixo veure-les passar pel carrer. Em refereixo a les circumstàncies que sorgeixen que em donen l'oportunitat d'interactuar i conèixer a aquesta persona millor del que normalment podria haver optat per fer.\nRecordo una professora d'anglès, aquí a Barcelona, declarant amb orgull a la sala de professors que prefereix reunir-se o passar el seu temps amb gent molt interessant. Em va fer pensar què qualificaria a una persona com interessant, almenys per als estàndards que ella estaria configurant en l'actualitat. També, em preguntava si seria capaç de complir amb aquestes mateixes normes amb ella mateixa.\nMoltes de les persones que han fet un impacte fort i positiu en mi són persones modestes, sense buscar fama o especialment dedicada a conrear una imatge determinada. Han estat persones que han estat potser entusiastes sobre alguna cosa o han tingut algunes bones idees i han estat disposades a compartir-ho. És possible que hagin\ntreballat o, fins i tot, lluitat dur durant un llarg període de temps per arribar a on estaven, però no és evident en la roba que porten o en la imatge que estan venent.\nLa senyora Warrington no tenia roba de moda o inusual, ni el cabell increïblement pentinat per destacar la seva espectacular personalitat. No és la meva intenció criticar aquells que desitgin fer una declaració a través de la moda o aparences externes, o aquells que descobreixen el valor de trencar les barreres conscients sobre si mateixos que es troben. Simplement, que la senyora Warrington tenia altres prioritats i aquestes no s'aprecien fàcilment en veure-la passar pel carrer o tenir una breu conversa amb ella.\nElla ens va col·locar, a nois i noies de tercer d’ESO*, al voltant de tres grans taules. Una d'elles era per als estudiants típics que es van trobar amb els èxits i les dificultats normals. A prop d'aquestes es van asseure altres que necessitaven una mica més d'orientació i atenció en la conquesta dels obstacles de manera suficient abans de passar al següent any d'estudis. Si bé cada un té els seus reptes, les matemàtiques no ocupen una posició alta en el meu conjunt particular de les càrregues i això em va atorgar un lloc en la tercera taula.\nNo sé si era de la seva pròpia inspiració o si ella va decidir fer un seguiment d'una idea que havia sentit en algun lloc, però la va dur a terme molt bé. Ella ens va repartir d'aquesta manera, però mai em vaig sentir que estàvem en un sistema de classes socials, un dels quals superior o inferior a un altre. Simplement teníem el nostre propi treball i projectes respectius davant nostre i ens va animar als que érem a la mateixa taula.\nA cada classe ens parlava en la nostra totalitat a continuació ens feia entrar en l'àmbit de les nostres tasques de grup per al dia. Ella era lliure de voltar entre les taules i per fer al seguiment de cada un dels alumnes i per donar, més directament, una orientació beneficiosa segons calgués.\nA la tercera taula teníem el llibre i ens va dir de treballar el nostre camí a través seu. Ens vam sentir especialment orgullosos de percebre la confiança que va dipositar en nosaltres. Hi havia un munt d'exemples i explicacions, un glossari i respostes a la part posterior del llibre. Ens teníem cadascú a l’altre i allò que no podíem treballar de manera col·lectiva, ella ens ajudaria.\nPotser tenia paraules diferents però similars per als altres grups, animant-los a l'altura del desafiament i se sentien bé sobre això. Les frustracions inevitables que ens vam trobar van ser suavitzades pel seu suport i que es van convertir en orgull dels nostres èxits, com a grup, com a classe, i com a individus.\nDe tant en tant, la gent d'un grup podia unir-se a un altre temporalment. Ell o ella ho faria en qualitat de préstec, ja fos buscant o donant ajuda i vam aprendre a incorporar la paciència, la humilitat, la mobilitat i en la nostra experiència d'aprenentatge de resolució de problemes. És una cosa per gaudir de la revelació sobtada de la comprensió d'un problema evasiu. Una altra cosa és tenir un coneixement prou ferm com per explicar-ho amb humilitat a un company que encara ha d'experimentar aquesta revelació, si aquesta persona està en el seu grup o un altre.\nCom a mestre, ara, encara recordo i aprofito aquesta experiència, potser afegint algunes modificacions de la meva collita. Era una bona idea tenir els estudiants ensenyant-se els uns als altres i he incorporat aquesta idea, sobretot en el treball en parelles, sovint en els meus plans de lliçons. És estrany per a mi separar els estudiants en grups estables d'acord a la seva capacitat, però en les poques ocasions que he jugat amb això, els he donat a cadascú diferents tasques per conquerir i cada grup té alguna cosa a ensenyar als altres una vegada que s'ha aconseguit el seu domini.\nAl meu entendre la senyora Warrington va ser una de les professores més dotades de totes les que he tingut i em sento molt afortunat per ser un membre d'una de les seves classes.\nLa senyora Warrington és morta i quan vaig escriure aquests records sobre ella, va ser després d’aquell fet. Així que m’he fet una promesa a mi mateix que si em trobo amb una persona que crec que està fent coses meravelloses, tractaré de trobar el valor per deixar la meva timidesa o les meves reserves freqüents per fer-los-ho saber, mentre que l'experiència és encara fresca.\nEl seu nom era Ann, per cert Ann Warrington.\n*Joves de 15 anys en Educació Secundària Obligatòria (ESO) a tot l’Estat espanyol.\nMercès a la Núria Lladós Albiol pel seu ajut i consell en aquesta traducció.\n(Si trobes algun error tipogràfic o altre tipus d’errors, son meus, no seus.)


Apartament en segona línia de mar, S'Agaró\nApartament molt bé situat en segona línia de mar.\nPis amb vistes a la mar des de la terrassa principal.\nDisposa de 3 dormitoris, 2 banys complets.\nLa cuina està equipada totalment. Un menjador lluminós.\nLa zona comunitària conté 2 piscines i jardí.\nInclou un box de pàrquing.


El Vilassar de Dalt dobla una base esportiva que serà presentada de forma oficial davant l'afició\nLa festa començarà a les 09:15 hores i l'acte oficial a les 10:30 hores\nEl club ha passat de gairebé 150 futbolistes a més de 350\nREDACCIÓ Vilassar de Dalt Actualitzada el 12/10/2011 00:05\n651x366 Aquesta fotografia de l'any passat multiplicarà enguany per dos el nombre de jugadors / CE VILASSAR DALT Aquesta fotografia de l'any passat multiplicarà enguany per dos el nombre de jugadors / CE VILASSAR DALT\nMolts clubs del futbol català aprofitaran el dimecres festiu per presentar els seus equips de base. Entre ells destaca el Vilassar de Dalt, que d'una temporada a l'altra dobla el número de jugadors que defensen els colors de l'entitat. L'acte, que donarà inici oficial a dos quarts d'onze del matí, comptarà amb la presència de 350 jugadors entre base i sènior, multiplicant els gairebé 150 que tenia el club l'any 2010.\nLa matinal a Vilassar de Dalt es dedicarà a presentar les formacions d'aquesta nova temporada mitjançant alguns parlaments i les respectives fotografies oficials. Fora d'aquest esquema principal també tindran lloc activitats que serviran per acompanyar la presentació dels equips. Tenint en compte els precedents, s'espera una gran afluència de públic. Un esmorzar popular i una bona estona d'activitats lúdiques i dinàmiques, un cop acabada la presentació, completaran l'acte.


Copes & plats - Comprar Copes & plats Online Enviament gratuït\nHem trobat 10 Copes & plats: 1 - 10\nCopes & plats Online\nEnviament gratuït Copes & plats\nComprar Copes & plats Online\n24560 Moda setmanal pla tassa amb llapis ventosa titular esponja Eraser ceràmica (blanc)\nAquesta moda setmanal pla tassa trets esponja goma d'esborrar i Ventosa titular pel seu llapis. Ofereix una solució flexible d'escriure els horaris importants quan vulguis en cas que se t oblidi. Característiques: Creatiu setmanal pla tassa, equipat amb esponja.. $17.77\n24557 Tassa de pla setmanal creativa amb esponja goma d'esborrar llapis ventosa titular ceràmica (blanc)\nAquesta tassa de pla setmanal creativa ve amb esponja goma i Ventosa titular pel seu llapis. Proporciona una solució ideal per escriure importants horaris quotidians en cas que se t oblidi. Característiques: Creatiu setmanal pla tassa, equipat amb esponja goma,.. $17.91\nModa setmanal pla tassa amb llapis ventosa titular esponja Eraser ceràmica (blanc)\nTassa de pla setmanal creativa amb esponja goma d'esborrar llapis ventosa titular ceràmica (blanc)


Les agències de viatges facturaran un 70% menys – Comunicatur\nHome/AAVV i TTOO/Les agències de viatges facturaran un 70% menys\nUna enquesta efectuada per l’Associació Corporativa d’Agències de Viatges Especialitzades (ACAVe) desvetlla que la facturació del 2020 serà un 70% inferior a la de l’any passat. Un 5% de les agències han tancat el negoci i si no es prorroguen els ERTO la meitat de les empreses podrien acabar tancant definitivament.\nLes agències no preveuen recuperar els nivells de facturació del 2019 fins d’aquí dos anys. El 2021 la facturació encara serà negativa, un 40% menys que la obtinguda abans de la crisi del coronavirus. Més d’un 40% de les agències ha sol·licitat crèdits avalats per l’ICO per poder subsistir.\nPer aquesta temporada d’estiu només obriran la meitat de les agències. La resta ho farà passat l’estiu i un 13% no té clara la data d’obertura. El president d’ACAVe, Martí Sarrate, reclama la pròrroga dels expedients de regulació temporal d’ocupació per força major per evitar el tancament definitiu de la majoria de les empreses que actualment conformen el sector de les agències de viatge.\nAlimentaria es torna a posposar, passa al 2021\nAdéu a Eurovegas, no es construirà a Madrid\nEls Palaus de Congressos de l’Estat espanyol baten rècords d’activitat i assistència el 2007\n10 març, 2008


El discurs del rei. L'editorial d'Antoni Bassas (Antoni Bassas)\nEl discurs del rei. L'editorial d'Antoni Bassas\nAquesta setmana està sent la de l’escalada verbal. Tu dius DUI, jo dic article 155. Tu dius urnes, jo dic precipici. Recorda allò del “You say potato and I say potahto”, que cantaven Ella Fitzgerald i Louis Armstrong.\nEl dia que Mas i Junqueras van tancar l’acord per a la seva llista, el govern espanyol i el PP, però també el PSOE i els mitjans espanyols, van començar a endurir el seu llenguatge. També Artur Mas. Ahir, al Parlament, en l’últim ple abans del 27-S, Mas va referir-se a la ignorància d’Albert Rivera i el hooliganisme d’Alícia Sánchez-Camacho.\nÉs en aquesta escalada que hem d’emmarcar l’esment que ahir va fer el ministre de Justícia de l’article 155 de la Constitució, que preveu la suspensió de l’autonomia. Tot això són exhibicions de múscul polític –on l’Estat, cal tenir-ho clar, té més força jurídica, una altra cosa és la força moral o política–, i exhibicions de seguretat, del tot o res de la llista unitària pel ‘sí’. L’Estat exhibeix la llei, el ‘sí’ espera poder exhibir una victòria a les urnes. Tothom parla pels seus.\nPerò la llista unitària, amb clares possibilitats de guanyar, ha provocat alguna cosa més que una escalada propagandística. Avui a l’editorial d’‘El País’ llegim que caldria anar a una negociació, que és evitable la dinàmica desafecció-càstig-ruptura –deunidó de l’ús de la paraula ‘càstig’– i, en una de calenta, els catalans hem de saber que tots els espanyols ens porten al cor. La solució, esclar, seria una reforma federal de la Constitució.\nEn paral·lel, el rei fa per manera que sapiguem que troba que l’actitud de Mas és “irreconduïble”. Aquesta paraula és més important del que sembla. Aquest adjectiu farà història. El rei no diu mai res important que el govern no ho vulgui, i menys Felip VI, que s’estrena i vol transmetre sempre una imatge d’escrupolosa obediència als seus límits constitucionals, de manera que hem de creure que a Rajoy ja li va bé que se sàpiga que el rei ho dóna per perdut. Si el rei és àrbitre i moderador –que també ho diu la Constitució– potser fóra més lògic que hagués dit “cal dialogar”. Però no, diu que l’actitud de Mas és irreconduïble, per tant: “Estat, procedeixi”. I diu Mas, l’actitud de Mas, aquesta drecera simplificadora que fa servir la psicologia política espanyola de reduir tot un país a una persona –de manera que si cosifiquem la persona la podem eliminar, i si eliminem la persona desapareix el problema, com si no existissin els 2,3 milions de catalans que van anar a votar el 9-N. Probablement, aquest ha estat el discurs més important que el rei hagi pronunciat en el seu curt regnat: considerar que la reclamació catalana és irreconduïble.\nLa temporada de discursos abrandats just acaba de començar. I aquí suggeriríem posar un punt de distància amb les paraules, i més que desgastar-nos amb discussions, de tu dius això, jo contesto allò altre, entenguéssim que el nostre millor discurs, el més clar, s’ha de pronunciar amb una papereta i una urna el dia 27 de setembre.


Petit Obra.D.O.r d'estiu, programa de reforç a la dramatúrgia balear - Arts Escèniques | IEBaleàrics\nPetit Obra.D.O.r d'estiu, programa de reforç a la dramatúrgia balear\nPrograma dedicat a la dramatúrgia contemporània balear, conjuntament entre la Conselleria de Cultura, l’Ajuntament de Palma i la Sala Beckett\nLa Conselleria de Cultura, Participació i Esports, a través de l’Institut d’Estudis Baleàrics (IEB); la Regidoria de Cultura, Patrimoni, Memòria Històrica i Política Lingüística de l’Ajuntament de Palma i la Sala Beckett/Obrador Internacional de Dramatúrgia han organitzat per aquest cap de setmana en el Teatre Mar i Terra de Palma “Petit obra.D.O.r”, un programa d’activitats que comença avui i acaba diumenge al voltant de la dramatúrgia contemporània de les Balears que pretén reforçar i donar a conèixer la creació dramàtica de les Illes Balears.\nEl programa es compon de dues lectures dramatitzades de textos no estrenats dels dramaturgs balears Toni-Lluís Reyes i Jaume Miró, que es podran veure a Mallorca, Menorca, Eivissa i Barcelona, i el curs d'escriptura teatral "Busca la vida i trobaràs la forma" del dramaturg català Llàtzer Garcia, que aporta l'IEB.\nEs tracta de la primera acció conjunta per convertir el Teatre Mar i Terra en un Centre de Dramatúrgia, un lloc de creació per donar suport i mostrar la creació dramàtica, que, fins ara, era un espai amb una doble funció. D’una banda, una escola i, d’altra, un centre d’exhibició. Ara, vol sumar un nou objectiu i convertir-se també en un centre de dramatúrgia, un lloc on es crea, es dóna i es mostra la creació dramàtica.\nL’objectiu és teixir col·laboracions a través del Mar i Terra per ampliar l'oferta de formació a través de laboratoris i fer arribar els fruits d'aquests laboratoris i espais creatius al públic a través de la seva programació habitual i de programacions específiques del “Petit obra.D.O.r”.\nEl programa comença avui amb la lectura dramatitzada “Nandi”, del dramaturg illenc Toni-Lluís Reyes. Demà serà el torn de “La revolució de les coses petites”, de Jaume Miró. Es tracta de dues lectures dramatitzades de textos no estrenats de dramaturgs balears que es podran veure a Mallorca, Menorca, Eivissa i Barcelona. Demà i diumenge serà el torn del taller d’escriptura teatral “Busca la vida i trobaràs la forma”, que es farà dissabte durant tot el dia i diumenge pel matí i que imparteix el dramaturg Llàtzer García. El curs, eminentment pràctic, posa el focus en els personatges i dota de vida els seus conflictes, buscant en les profunditats dels seus pensaments allò que els mou i allò que els paralitza.\nAquest matí s’ha fet un assaig obert on hi ha intervingut els actors Albert Martínez Artiaga i Bàrbara Nicolau, actors del text de Miró; i Enka Alonso i Xavi Frau que, a més de Guillem Román, són els actors de la peça de Toni-Lluís Reyes. També hi ha assistit el responsable del curs, Llàtzer García, i el director de l'IEB, Francesc M. Rotger, la directora general de Cultura de Palma, Marta Ferré, i Jeroni Obrador, president de l'Associació de Dramaturgs de les Illes Balears.\nLa participació de l'IEB en aquest projecte és fer-se càrrec del taller d’escriptura teatral. Francesc M. Rotger, director de l’IEB, recorda que a semblança de "l'Obrador d’estiu" que es fa a la Sala Beckett, i pel qual l'IEB ofereix 10 beques, “el d’aquí és un petit curs com el d'allà amb la marca D.O. Illes Balears”. “Durem aquestes dues lectures per la tardor a Sant Lluís a Menorca, Santa Eulària des Riu a Eivissa, i a la mateixa Sala Beckett, i seguint amb aquesta aposta per la dramatúrgia, el setembre tenim prevists més cursos”.\nLa directora general de Cultura, Marte Ferré, ha destacat la “satisfacció que suposa presentar la primera edició del Petit Obra.D.O.r de dramatúrgia”. “És un orgull veure néixer a l'escenari del teatre municipal Mar i Terra noves històries creades per dramaturgs balears, i és un èxit veure-les viatjar a les altres illes i a Barcelona en col·laboració amb el Govern balear i amb un referent de dramatúrgia contemporània com és la Sala Beckett”, segons Ferrer.\nLa selecció de les lectures s'ha fet entre l’IEB, Ajuntament de Palma i la Sala Beckett. La proposta és de l’Associació de Dramaturgs de les Illes Balears (ADIB) que, segons el seu president, Jeroni Obrador, “les institucions han acollit i l’associació en gestiona la producció de la iniciativa per fomentar la dramatúrgia balear, i de la qual estam molt contents”.


Diputació - Ipsum Tecnics. Empresa de Rehabilitacions, reformes i projectes a Barcelona. Reformes integrals d'habitatges, rehabilitacions de façanes, projectes d'obres a Barcelona. Empresa de solucions tècniques en obres i rehabilitacions d'habitatges en Santa Coloma, Cornellà, Badalona, Sant Cugat del Vallès, etc.\nReforma integral de terrassa en carrerdiputació. Dissenyd’espai en terrassa diàfana mitjançant la realització de cuina exterior amb barbacoa, fabricada en obra combinada ambacer inoxidable. Realització de reforç estructural per a incorporació de jacuzzi. Es destaquen petitsdetallscomfolrat de columnes de ventilació amb panell tipus japonès retroiluminat, combinació d’altures amb paviment flotant per a realització de camí entre pedres blanques. Disseny del paisatgisme ambil·luminació, vegetació i fabricaciód’equipaments de ferro acabats amb efecte envellit. Pèrgoles de fusta construïdes a mesura amb tendals microperforats


"Tu també pots" | Blog Agora Sant Cugat International School\n“Tu també pots”: un projecte educatiu solidari\nSeguint els valors de consciència i compromís que caracteritzen el nostre grup educatiu, els alumnes del col·legi Agora Sant Cugat International School han col·laborat en un gran projecte solidari basat en el conte “Tu també pots” de l’escriptora Anna Llauradó. Com el pit-roig d’aquesta història, cada alumne ha participat, gota a gota, en aquest projecte solidari.\nL’essència de “Tu també pots” es basa en l’educació participativa. La comprensió del món que els envolta és clau per tal que els nens aprenguin i coneguin que les desigualtats es poden canviar. Amb aquest projecte, els alumnes han contribuït en causes solidàries comprenent, sentint i connectant amb altres nens que es troben en situació de desigualtat.\nAmb un euro al mes, els estudiants han fet possible dos projectes solidaris: la creació d’una petita escola pels nens de l’orfenat de l’ONG Bamba Project (Kenya) i aliments per la despensa del menjador social de Cáritas de Sant Cugat del Vallès.\nAquesta experiència enriquidora s’ha plasmat en el documental “Tu també pots, l’assignatura pendent”, en el qual cada alumne ha aportat la seva gota. L’objectiu és poder difondre internacionalment el reportatge, per poder mostrar que sumant les petites accions de cada persona és possible suavitzar les diferències socials.\nAgora Sant Cugat International School és un exemple a seguir. Essent el primer centre que participa en aquest projecte, es reafirma com a col·legi pioner i innovador.\nDes dels centres educatius del grup NACE Schools es fomentauna educació per la pau, basada en la vivència dels valors de la justícia, la solidaritat i la democràcia. Promovem el compromís, el respecte i l’amor cap als altres per a un futur millor.\n“L’educació és l’arma més poderosa per canviar el món” – Nelson Mandela


No menyspreeu els indignats – Miquel Àngel Maria\nFa uns dies vaig prendre gust de llegir un article del professor de l’URL Josep M. Carbonell sobre la figura de Joan Maragall, exponent d’una manera de ser catòlic que Carbonell reivindica com a referent per als temps actuals. Carbonell cita diversos escrits de Maragall, i en destaca La Iglésia cremada, un article de 1909 en què el poeta reflexiona sobre els fets de la Setmana Tràgica. Les cites i comentaris que en fa, em van empènyer a llegir el text sencer de Maragall, i no he pogut evitar d’establir paral·lelismes amb el tema d’aquests dies, l’anomenat Moviment 15M, o moviment dels Indignats.\nMaragall es va distanciar de les reaccions més habituals davant la crema d’esglésies i convents esdevinguda els darrers dies de juliol de 1909 a Barcelona. Mesos abans de l’esclat de la violència, el malestar social era públic i notori, però ni les institucions públiques, ni l’Església, ni les forces vives de la ciutat, no van ser capaços de veure el que se’ls venia al damunt, o almenys no van fer res per aturar-ho. En tot cas, majorment es va optar per la via de la repressió, i no hi van faltar les actituds de menyspreu contra la ignorància i la desorganització de les classes populars, així com la crítica per la manca de propostes alternatives viables. El resultat, és conegut.\nMaragall, però, va a l’arrel: «Destruint la iglésia heu restaurat la iglésia, la que se fundà per a vosaltres, els pobres, els oprimits, els desesperats». I afegeix més endavant: «Ara ells no veuen el Crist i van contra la seva Iglésia: és a dir, contra la vostra. Per què? Perquè entre vosaltres no hi estan bé; perquè hi troben massa pau, massa ordenació, massa acabament. I el seu cor, aturmentat per la ignorància, per la pobresa, per la impotència del seu desig, no vol pau, que vol guerra; no vol ordre, que vol desordre; no vol acabament, sinó començament i novetat».\nSalvant les distàncies, cosa d’açò passa amb els Indignats i amb les reaccions que suscita la seva protesta. D’acord, jo també compartesc moltes de les crítiques (i de les autocrítiques) que s’han fet, però no subscric, de cap manera, ni el desdeny —«és cosa de quatre perroflautas»— ni la crítica conservadora dels instal·lats, dels instal·lats allà on sigui: a un escó polític, a un sindicat o una patronal, a una plaça de funcionari, a la directiva d’una ONG o a una pila de seguretats que fan figa. El malestar social hi és, i conec moltes persones que participen en aquest moviment social espontani que em donen deu voltes en testimoniatge personal, en compromís social, en implicació activa a favor dels principals damnats de la bestialitat d’aquesta crisi i de les seves males solucions. El pitjor error és ficar-ho tot dins un mateix sac i no voler acceptar l’evidència: que si aquest moviment social s’ha produït és perquè els canals democràtics estan embussats, perquè els mecanismes socials de participació estan esclerotitzats, encarcarats, quan no podrits.\nFem com Joan Maragall, fem-nos les preguntes d’arrel. Per què s’ha produït aquest moviment? Què hi ha darrera la indignació, la dels manifestants i la dels qui no hi han participat però hi combreguen? I treballem per trobar respostes i alternatives.\nCompartesc l’afirmació que el perill de destruir el sistema de partits polítics —tan defectuós com vulgueu— sense haver bastit una alternativa és suïcida. Ja coneixem el resultat d’aquest experiment: es diu Berlusconi (seria interessant analitzar en paral·lel el moviment dels Indignats amb la protesta italiana de 1993 contra la tangentopolis). Sostenc que els moviments socials són l’àmbit adequat per a la visualització del malestar, per a la protesta, per a l’anunci obert, i utòpic, de propostes de sortida dels camins barrats. Però no són l’espai on aquestes propostes s’han de negociar, formalitzar i traslladar a la realitat. Per això, la societat ja té els seus mecanismes, i si estan corromputs i espatllats, potser que ens esmercem a reparar-los abans de llençar-los al femer. Segurament, el buit seria omplert pels arribistes o pels poders fàctics.\nNo menyspreem el que significa i revela el moviment dels Indignats. Contra el cofoisme de les seguretats, contra el risc de la ruptura de la cohesió i la legitimitat democràtica, no humiliem els qui s’indignen. Identifiquem les causes i els qui causen la indignació, i agafem forces per a la lluita que ve. El camí és llarg i difícil.\nDivendres, 27 de maig de 2011 a les 17:37\nVal a dir que havia escrit i publicat aquest article abans de la repressió desfermada a la Plaça Catalunya de Barcelona. Em mantenc en el que dic, i ara hi afegiria: no els menyspreeu, ni els reprimiu. El conseller Felip dirà el que vulgui, però la seva decisió és una provocació de resultats previsibles. Ha creat un problema on no n’hi havia cap. I si es tractava d’evitar una hipotètica col·lisió entre la massa d’aficionats del Barça i els ‘indignats’ acampats, el missatge és clar: per a la dreta (Felip Puig demostra cada vegada més que primer és de dretes, molt de dretes, i després catalanista), abans és perferible la massa futbolera que sol causar desperfectes en el mobiliari urbà i en locals i comerços de l’entorn, que una manifestació pacífica de ciutadans que, amb més o menys encert, més o menys representatius, al capdavall clamen per la democràcia i la justícia. Terry Eagleton té raó: la religió ja no és l’opi del poble. Ara ho és el futbol.\nDiumenge, 29 de maig de 2011 a les 02:37\nMolt bó recuperar Maragall, i estimulant la comparació de la setmana tràgica amb aquests dies. Amb tot esperem que el resultat no sigui que estem “covant l’ou del feixisme” (o del Berlusconisme…”\nIgnasi Moreta ha dit\nDissabte, 4 de juny de 2011 a les 22:07\nMaragall i els indignats:\nMÃ©s sobre Maragall i els indignats:\nMés sobre Maragall i els indignats:


Roser Solé Ribas, vocal\nMestra de Primària, llicenciada en psicopedagogia per la UB , postrgrau de “nova ciutadania i inclusió social” per la UDG. Màster en Pedagogia sistèmica (cinquena promoció). Actualment forma part de l’equip directiu de l’institut de Sant Pol de Mar en la funció de coordinadora pedagògica i desenvolupant la tasca d’orientadora educativa Membre de l’equip de…\nReyes Font Ballbé, vocal\nDiana Sanfeliu Vernis, secretària\nLlicenciada en Ciències de l’Educació a la Universitat de Barcelona, en l’especialitat d’Orientació educativa i Professional. Assessora psicopedagògica i orientadora del Departament d’Ensenyament. Màster en Pedagogia Sistèmica. Col·laboradora en les tutories de les formacions en Pedagogia Sistèmica de l’Institut Gestalt. Col·laboradora en intervenció psicomotriu sistèmica en l’atenció a les famílies. Coordinadora de la formació de…\nLaura Cortés Martín, presidenta\nMarisol Aznar Casañez, vocal\nXavier Inglès Bo, vicepresident\nNascut al Vendrell el 1959. Mestre de música i primària durant més de 30 anys. Màster en Pedagogia Sistèmica Multidimensional. Actualment, vicepresident de la Junta de l’Associació MES.\nJuan Manuel Justicia Prunera, vocal\nProfessor de secundària. Format en Constel·lacions Familiars i Pedagogia Sistèmica a l’Institut Gestalt, en Medicina Energètica amb Tew Bunnag i Juan Nuñez del Prado, en Mindfulness amb Thich Nhat Hanh i Coaching-PNL a lccmunicación. Formador de professors i mestres en Pedagogia Sistèmica, Coaching Sistèmic, Mindfulness i Educació Emocional. Facilitador de grups de creixement personal. Actualment,…\nMaría José Reina Domínguez, tresorera\nNascuda a Girona, el 1969. Llicenciada en Filologia Clàssica i Filologia Hispànica per l’UAB. Treballa com a professora de llengua i literatura castellana a l’INS S’Agulla de Blanes. Ha estat coordinadora i formadora TIC. Màster en Pedagogia Sistèmica per l’UdG. Formació en Constel·lacions Familiars, a l’Institut Gestalt de Barcelona. Actualment, tresorera i membre de la…\nMireia Florenza Gellida, vocal\nObservadora, aprenent i enamorada de la Vida, experimentant mitjançant la Natura, el Cos-Dansa, el treball interior, les relacions humanes. Mare de la Maria i el Joel. Formada en ballet per la Royal Academy of Dance, amb dansa oriental amb Cárol Corrales, dansa lliure amb Núria Banal, Kinesiologia Educativa i Brain Gym amb Anna Alabern i…


Papa San Pellegrino Terme Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia De Medici 4, San Pellegrino Terme, San Pellegrino Terme, Itàlia, 24016 - Veure al mapa\n"The staff is very nice and helpful especially il signor Gius..."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Papa és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten San Pellegrino Terme. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Papa, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com pesca, massatge, solàrium, esports d'aigua (no motoritzats). Papa és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a San Pellegrino Terme.\nTots els tipus de viatgers (425) Parelles (272) Viatgers en solitari (41) Famílies amb infants petits (38) Famílies amb infants grans (11) Grups (66)


Controlador d’Accessos – Cem Formació\nEstàs aquí: Pàgina d'inici / Cursos / Controlador d’Accessos\nEmpreses mitjanes i grans, Empreses petites, Formació per a persones, Oferta Formativa Seguretat privada i manipulació d'aliments Subvencionat\nS’entén per personal de control d’accés la persona o persones que exerceixen les funcions d’admissió i control d’accés del públic a l’interior de determinats establiments o espais oberts al públic d’espectacles públics o activitats recreatives, i que es troben sota la dependència contractual de la persona titular o organitzadora d’aquestes activitats. La dependència i responsabilitat del personal de control d’accés amb la persona titular o l’organitzadora de les activitats hi és durant tot el desenvolupament de l’espectacle públic o activitat recreativa, amb independència de les relacions contractuals que el personal de control d’accés pugui tenir amb aquelles persones, ja sigui perquè s’hagin contractat directament o per mitjà d’una empresa proveïdora d’aquests serveis.\nCapacitar i dotar de coneixements jurídics així com de tècniques d’autocontrol, habilitats socials i primers auxilis les persones aspirants, respecte de les normes que regulen els establiments oberts al públic, espectacles i activitats recreatives on desenvoluparan les seves funcions, així com de la resta de normativa que els és d’aplicació.\nConèixer les funcions, les responsabilitats i les tasques del personal de control d’accés. Saber integrar els coneixements teòrics necessaris per fer-ne una correcte aplicació a les situacions que es puguin plantejar.\nAprendre a aplicar les tècniques per respondre davant de situacions violentes o conflictives.\nRespondre de manera eficaç i positiva en situacions de risc per a les persones i els béns.\nConèixer i aprendre a aplicar correctament les tècniques més bàsiques de primers auxilis, tenint en compte les lesions produïdes i les persones afectades, així com les situacions de risc per a la salut que es puguin produir.\nAprendre tècniques d’autocontrol, d’atenció a la clientela i d’habilitats socials.\nUtilitzar tècniques i habilitats per ajudar a prevenir i resoldre incidents de manera efectiva i eficaç.\n- Controlador d'accés a espectacles, cocerts i altres activitats d'oci.\n- Controlador d'accés de vehicles amb possibilitat d'intervenir en la captació de clients per al local.\n- Vigilant de l'accés a empreses i comunitats privades.\nPresencial i grupal\ninici previst grupal:\nfi previst grupal:\nCarnet professional per a controladors d'accés.\n- Tenir la ciutadania espanyola d'algun dels països que integren la Unió Europea o estar en possessió del permís de residència i de treball.\n- No haver estat condemnat per delictes contra les persones, el patrimoni, la salut pública o justificar que els antecedents dels delictes comesos han estat cancel·lats.\n- Haver superat les proves de selecció.\nC/Justícia 19, (08191) Rubí\nNeuromàrqueting Community Manager


La Bisbal d'Empordà destinarà l'entrada dels prop de 40 actes culturals de la Festa Major a projectes socials\nEs faran concerts, castells de focs, vermuts i altres activitats a un preu de dos euros, del 14 al 18 d'agost\nPla general de la Plaça de l'Ajuntament de la Bisbal d'Empordà abans de l'inici de la cercavila de Festa Major dels darrers anys. (Horitzontal)\nLa Bisbal d’Empordà celebrarà la setmana que ve la seva festa major més “atípica i solidària”. I és que les prop de 40 activitats que es faran del 14 al 18 d’agost tindran un preu de dos euros cadascuna, uns diners que aniran destinats íntegrament a projectes socials. En concret, se’n beneficiaran el Centre de Distribució d’Aliments (CDA) de Càritas, el projecte d’acompanyament de gent gran i a l’Associació del Barri del Convent. Des de l’Ajuntament destaquen la implicació de les entitats del poble, malgrat que el coronavirus ha obligat de suspendre alguns dels actes més emblemàtics com la cercavila o el correfoc. Des del consistori destaquen que es tracta d’una de les festes majors amb més actes, això sí, tots “molt controlats”.\nProva d’això, és que en totes les activitats que s’ofereixen, com concerts, vermuts, exposicions o espectacles de foc, l’aforament està limitat i només s’hi pot accedir amb una entrada, que té un cost de dos euros. A més cal desinfectar l’espai després de cada acte i s’hi ha d’assistir amb mascareta. El regidor de Cultura i segon tinent d’alcaldia, Carles Puig, justifica el preu perquè volen “evitar” que hi hagués gent que agafés les entrades a molts espectacles i que després no hi anessin, com va passar, per exemple, a Palamós. “D’aquesta manera ens assegurem que hi ha un compromís per part de la persona i evitem les aglomeracions”, assenyala.\nA més, cal tenir en compte que en el moment en què cada persona es registra ha de deixar el seu nom, la població on viu i el número de telèfon per tal que, en cas que hi hagués un contagi, poder fer el seguiment de manera ràpida i eficaç. “Sempre vam treballar amb la possibilitat de fer la festa, però teníem molt clar que s’havia de fer limitant l’espai i controlant qui entra”, explica Puig.\nUns 40 actes\nEl regidor de Cultura es mostra “satisfet” de poder tirar endavant la festa major, que ha qualificat de “diferent i complicada”, com a conseqüència de la pandèmia. Puig també s’ha felicitat que el ritme de venda d’entrades és “bo” i es mostra “convençut” que els veïns de la Bisbal “respondran positivament” a la proposta.\nEls actes se celebraran en diferents zones de la capital del Baix Empordà. La majoria de concerts se celebraran al Parc 8 de Març, on hi tocaran entre d’altres Mazoni, Miquel Abras o El Último Veneno i a la Rigotaverna, on hi haurà concerts com Cesk Freixas, Fetus, COI Montgrons o Indivendres Band, just abans que els Dracs facin el castell de focs que tancarà la festa el 18 d’agost.\nA més, el 13 d’agost també hi haurà actes previs a la festa major com exposicions de ceràmica o un concert per celebrar el desè aniversari del grup local La Puça, que tocarà a la Rigotaverna.


L’alcalde Trias rep les penyes barcelonistes de la ciutat\nEl vicepresident Jordi Cardoner encapçala la delegació del Club en la recepció a l’ajuntament per millorar la interrelació entre els penyistes i el teixit social de Barcelona\nUna delegació del FC Barcelona ha acompanyat avui els representants de les penyes de la ciutat en la recepció que s’ha celebrat a l’ajuntament de Barcelona amb l’Alcalde Xavier Trias, els tinents d’alcalde Joaquim Forn i Maite Fandos, el president del Grup Municipal UpB, Jordi Portabella, i els regidors dels districtes Mercè Homs, Jordi Martí, Xavier Mulleras i Francina Vila. El vicepresident de l’Àrea Social, Jordi Cardoner, ha encapçalat la delegació del Club, que han completat el directiu Pau Vilanova, el síndic de les penyes, Ramon Térmens, i els representants de les més de 50 penyes que es troben repartides en els deu districtes de la ciutat.\nEl motiu de la recepció, que ha estat una iniciativa del Club, és millorar la col·laboració entre les penyes barcelonines i les institucions, per treballar conjuntament i millorar la interrelació entre les entitats en els àmbits social, esportiu i cultural. Aquesta interrelació, que a la resta de Catalunya i del territori espanyol es compleix satisfactòriament, a la ciutat de Barcelona és més complicada d’aconseguir a causa de la magnitud de la ciutat i de les moltes activitats que genera el Club.\nAquesta iniciativa blaugrana s’emmarca dins del projecte ‘Penyes Segle XXI’, que té com un dels seus objectius elevar la marca Penya i fer Barça al territori. El Consell de Penyes ha proposat a l’Ajuntament treballar conjuntament per dinamitzar aquesta interrelació, que ha tingut en la reunió d’avui el tret de sortida i que permetrà integrar millor les penyes amb altres associacions de cadascun dels districtes.\nEn definitiva, la consolidació dels llaços entre les penyes del FC Barcelona i Barcelona permetrà enfortir encara més els llaços que les uneixen, amb la voluntat de treballar junts per mitjà de les penyes per millorar el Club i també la ciutat.\n“És la primera vegada a la història d’aquest club que el món penyístic està a la casa de la ciutat per exposar i començar un projecte d’apropament a la ciutadania. Les penyes de Barcelona, que són nombroses, no tenen el nombre de penyistes que poden tenir en percentatge de població en altres indrets. Probablement és per la proximitat a l’Estadi. Cada cop més aquest associacionisme a Barcelona l’hem de potenciar i l’alcalde ens ha permès fer aquest inici de projecte, que esperem que sigui exitós”.\nDeclaracions de l’alcalde Xavier Trias:\n“Agraeixo al FC Barcelona que hagin volgut venir aquí, perquè per a l’Ajuntament de Barcelona tots els clubs de la nostra ciutat són molt importants. Però és veritat que tenim un club de referència i especial com és el FC Barcelona, amb una quantitat de penyistes a tot el món i que ens fa d’ambaixador, i en molts casos la marca Barcelona es veu tremendament potenciada pel mateix Barça”.


La Pasqua jueva, durant la qual va tenir lloc la mort de Jesús, se celebra cada any el dia de la primera lluna plena de la primavera, i és la commemoració anual del gran esdeveniment de la història d’Israel: quan el poble, guiat per Moisès, es va alliberar de l’esclavitud de Faraó. Israel va veure en aquell alliberament l’acció salvadora de Déu, i des de llavors ho va commemorar cada any amb la celebració del sopar pasqual, com a agraïment a Déu i refermament del desig de fidelitat a l’aliança.\nA principis del segle II, en algunes comunitats cristianes, es va començar a sentir la necessitat de celebrar, en els dies mateixos de la Pasqua jueva, l’aniversari anual de la mort i la resurrecció de Jesús, la qual, a més, va començar a ser vista com la realització plena de l’alliberament de l’esclavitud que la Pasqua jueva commemorava. I així va néixer la Vetlla Pasqual, que a poc a poc es va anar estenent per tota l’Església. A Roma, aquesta celebració no es va començar a fer fins a la segona meitat del segle. Hi hagué, però, en aquells temps inicials, una forta discussió sobre quan s’havia de celebrar la festa: mentre les Esglésies d’Àsia defensaven que la Pasqua s’havia de celebrar el mateix dia de la Pasqua jueva, és a dir, el dia de la primera lluna plena de la primavera, fos quin fos el dia de la setmana en què caigués, les altres Esglésies, entre elles la de Roma, deien que s’havia de celebrar sempre en diumenge, i la celebraven, per tant, el diumenge següent a aquesta primera lluna plena; aquesta segona posició és la que finalment es va imposar, i així ha perdurat fins ara.\nLa celebració pasqual consistia, en aquell primer temps, en dos dies (o a vegades més) de dejuni total, que expressaven la unió amb Jesús mort i sepultat, i que conduïen a una vetlla que se celebrava la nit del dissabte al diumenge, amb pregàries, salms, lectures de l’Antic i del Nou Testament, i finalment l’Eucaristia i un àpat fraternal. Més endavant, sobretot a partir del moment en què l’emperador Constantí doni la llibertat a l’Església l’any 313, la nit de Pasqua esdevindrà també el gran moment en què rebran el Baptisme tots els qui vulguin esdevenir cristians i s’hi hagin preparat adequadament; i una mica més tard, també s’hi introduirà el ritu inicial de la llum.\nPot resultar sorprenent, però en aquelles èpoques inicials no hi ha cap celebració pròpia de la mort de Jesús: aquesta mort es recorda mitjançant el dejuni de preparació de la Vetlla, com hem dit; i tampoc no hi ha cap celebració del darrer sopar. És que, a aquells primers cristians, no els interessava tant recordar pas per pas el que havia fet Jesús, sinó més aviat reviure el camí de Jesús i el que això significava per a ells. Per això en tenien prou amb el gran dejuni que els unia a Jesús mort i sepultat, i amb la vetlla de pregària, lectures i Eucaristia que feia reviure la seva resurrecció. I per això també, ben aviat, la celebració de la nit de Pasqua s’allargarà en un temps de cinquanta dies, uns dies que, segons diran els escriptors cristians Ireneu, a finals del segle II, o Tertul·lià, a principis del segle III, s’han de celebrar com un únic dia de festa, com un gran i prolongat diumenge, que és vist com un signe de la plenitud de vida que la resurrecció de Jesús ha encetat; durant aquests dies, no es pregava mai agenollat, i no es podia fer dejuni. El temps de Pasqua s’acaba el diumenge de Pentecosta (una paraula que ve del grec pentekostós, que vol dir “cinquantè”), un diumenge que en aquelles èpoques primeres només és la conclusió del temps de Pasqua, i no s’hi celebra, com es va incorporar després, la festa del do de l’Esperit Sant.


És Festa Major! (3) La cercavila | una mica de tot arreu\nÉs Festa Major! (3) La cercavila\nEl dissabte a la tarda va tenir lloc la, coneguda popularment com cercavila, però que en realitat era la XXXIII Trobada de Gegants de Cervera.\nA continuació podreu veure diferents moments del recorregut. Recordem que aquest any Cervera gaudeix amb la companyia dels gegants d l’Agrupació. Per tant, aquesta Festa Major, quedarà també com una fita històrica perque ens acompanyaran en tots els actes. En Pau i na Alegria passes davant de cal Delfin on hi ha la Cafeteria “el Campanar”.\nNa Cultura al seu pas pel carrer Combat. Mireu el balcó i podreu veure el domàs que s’ha dissenyat aquest any per posar-lo els dies de festa, unificant així aquest ornament en tota la ciutat. Ha estat una molt bona idea i el disseny és elegant fa molt goig.\nMolts dels gegants que van participar en aquesta trobada no els havíem vist el dia de la Festa Gegantera.\nLa nostra nena està enjogassada saludant una altra nena.\nVa ser fantàstic poder tenir l‘Almodis tan a prop i poder-li fer aquestes fotografies.\nVa ser gràcies al geganter Ramon Armengol que la portava i que la va deixar, dempeus, davant el balcó de la casa dels pares, que és d’on mirava la cercavila. Va ser un cara a cara inesperat i molt ben rebut!\nNo s’escapa cap detall. Portava el pentinat d’una manera diferent que l’afavoria molt.\nL’Estudiant, no va voler ser menys, i també es va plantar davant el balcó. Quina cara fa de trapella!\nEls gegants de l’Agrupació, el Treball i na Cultura, ja han arribat a la plaça i estan plantats davant la Paeria.\nEn Pau i…\nFoxeu-vos en un detall: la bandera espanyola no hi és…\nEls fanals, sempre tan bonics…\nTots encarats cap a l’estelada. El President, Artur Mas, el matí ja havia signat el decret per la consulta.\nVa sorprendre la presència d’aquest colós. Un gegant que jo no recordo haver vist mai i que era de dimensions impressionants.\nFixeu-vos fins on arriba!\nAnava acompanyat d’un àngel i d’un dimani força peculiars.\nTots els gegants ja plantats esperant el moment dels lluïments. Com sempre, sota la mirada del Campanar de Cervera.\nper unamicadetotarreu a Octubre 1, 2014\nCategories: Cervera, Cultura popular, Festa Major\n← És Festa Major! (2) La matinal de grallers, la visita a Sant Antoni, la maqueta i els escacs\nÉs Festa Major! (4) La Carretillada, sopar de geganters, la tòmbola, les exposicions i un aparador →


DESCÀRREGA FSND McDonell-Douglas MD-83 FSX - Rikoooo\nCompatible amb FSX + FSX-SE\nVersió del complement1\nmida 38.6 MB\ndescàrregues 52 151\nEl primer MD 8X en rikoooo native per a FSX, una veritable meravella a provar ràpidament. Un treball minuciós i detallat, dinàmic de vol proper al real.\nCaracterístiques: Cockpit 2D. Cockpit Virtual Funcionant el sistema APU. Equip de gestió de vols de treball *. "FMC" Bendix King / Honeywell Aviation General FMC / GPS de Garrett Smith. Animacions completes, incloent portes de sortida. FSX compatibilitat de porta terminal. Wing flex ... i molts afegits més realistes.\nGràcies a Alejandro Rojas Lucena (FSND) pel permís per posar aquest arxiu en rikoooo d'auto-instal·lació.\nEl McDonnell Douglas MD-80 és un avió nord-americà que va ser produït pel fabricant d'avions McDonnell Douglas. Això després es va desenvolupar i comercialitzar un canvi, el MD-90. Després de la compra de McDonnell Douglas en 1997, Boeing està canviant la unitat, com el Boeing 717.


El Robolot 2014 obre portes amb 600 participants – elgarrotxi.cat\nEn l’acte d’inauguració s’ha destacat la importància de la tecnologia com a eina d’aprenentatge i la necessitat de fomentar les vocacions tecnològiques entre els joves. Olot esdevé avui i demà el centre de la robòtica didàctica de Catalunya. El Robolot 2014 ha obert les portes aquest matí amb 600 participants al conjunt d’activitats programades.\nLa tecnologia com a eina d’aprenentatge\nEl Robolot és un punt de trobada d’alumnes però també de professors que intercanvien experiències educatives en el camp tecnològic. Precisament en l’acte d’inauguració d’avui el Director Adjunt dels Serveis Territorials d’Ensenyament a Girona, Josep Fernández, ha destacat que “la tecnologia fa un pas més en el model d’aprenentatge dels joves perquè reforça la seva imaginació i creativitat”, en aquest sentit ha afegit que “a banda d’ajudar a aplicar la resta de coneixements també els ajuda a treballar en equip i a aprendre a compartir coneixements i resoldre problemes conjuntament”. Segons Fernández “per aconseguir fer realitat un projecte, l’alumne hi ha de posar molt esforç i constància i això també és bo pel seu desenvolupament formatiu i maduratiu com a persona”.\nEn la mateixa línia, el president de la Fundació Príncep de Girona, Antoni Esteve ha recordat que “la Fundació treballa per promoure l’emprenedoria entesa com a l’actitud positiva que han de tenir els joves per incorporat i lluitar per les seves il·lusions i construir-se un futur” i, en aquest sentit, ha afirmat que “a banda de les famílies, les escoles són el context més proper a l’alumne des d’on treballar per fomentar aquesta emprenedoria”.\nEn l’acte s’ha destacat també la necessitat de fomentar les vocacions tecnològiques entre els joves perquè passin a ser creadors d’aquesta societat digital en la que estem immersos.\nUnes jornades amb més participants que mai\nL’acte d’inauguració s’ha dut a terme al Casal Marià, seu de les jornades d’intercanvi d’experiències sobre robots didàctics per a professors vinguts d’arreu de Catalunya i de diferents indrets de l’Estat Espanyol. La jornada ha estat tot un èxit i, aquest matí, s’han escoltat ponències sobre impressions 3D a les escoles catalanes, projectes de tecnologia i robotització d’Elx, projectes de 3D de Granada o les activitats de divulgació tecnològica que es duen a terme a Andalusia.\nTambé s’ha pogut veure un projecte de Tarragona que consisteix en un robot amb un braç versàtil 3D que és capaç de servir begudes.\nDe cara a aquesta tarda, entre d’altres projectes, es presentarà un treball dut a terme per l’equip de professors del Robolot. Es tracta d’un conjunt d’eines didàctiques que han de permetre aplicar les anomenades “competències digitals” a primària. Aquests recursos educatius han estat creats per l’equip de professors del Robolot, amb la col•laboració de tècnics d’educació primària i secundària i autors de llibres didàctics sobre la matèria. El projecte ja ha començat a experimentar-se en alguns centres pilot.\nEl Torín, aparador de la última tecnologia\nParal•lelament a les jornades, la Sala el Torín d’Olot s’ha convertit des d’avui i fins demà en l’escenari de les últimes novetats en tecnologia aplicada a l’educació. Des de primera hora del matí s’han volgut veure demostracions d’impressores 3D i tot tipus de robots construïts per joves, alguns dels quals participants al concurs de demà.\nAquest espai també ha estat l’escollit per veure treballar en directe a drons. L’empresa 3D Tècnics, empresa Garrotxina Líder a nivell nacional en l’ escanejat i replicat en 3D d’elements de gran envergadura, ha estat l’encarregada de fer les demostracions. També s’ha pogut veure un prototipus\ngegant d’impressora 3D basada en Hardware i Software lliures, que l’empresa\nolotina Innova Didàctic, pionera al sector educatiu del 3D, ha preparat per a l’ocasió.\nEl Concurs de robots didàctics\nDe cara a aquesta tarda i demà la Sala el Torín d’Olot acollirà el concurs de robots didàctics. El certamen es dividirà en 6 categories (rastrejadors, mini sumo, lego, mini sumo lego, categoria lliure i robot fora de categoria) en les quals es faran subgrups en funció de l’edat dels participants. En aquesta ocasió competiran més de 300 participants que formaran els més de 114 equips de joves vinguts d’arreu de Catalunya, així com de Màlaga, Segovia , Granada i Gales.


La nostra finalitat és vetllar pel benestar dels nostres avis i àvies.\nSom una residència ubicada a Súria al centre del Bages. La fundació va néixer l’any 1980 per tal de donar resposta a la necessitat del poble de tenir un centre per a la gent gran de qualitat, agradable i atent. La fundació és de caire privat i es regula segons criteris de la Generalitat de Catalunya i està configurada pel patronat i una direcció pròpia.\nCinc anys més tard, el 1985, es va inaugurar el centre, que amb els anys no ha parat de créixer i millorar. Des de llavors hem mantingut ferm el nostre compromís a oferir una atenció als nostres residents i usuaris el més acurada possible.\nFuncionem com a residència integral però també com a centre de dia amb un a capacitat de 25 plaçes, oferint transport propi per a ajudar als nostres residents a accedir al centre. També disposem d’un gran jardí, habitacions individuals i dobles, una gran sala d’actes, una capella amb servei de missa pels residents, gimnàs, sala de vetlla, biblioteca, sala d’estar i una unitat de deteriorament cognitiu (U.D.C) completament equipada.\nEl centre està totalment adaptat per a les persones amb dificultats de moviment, de manera que no existeixen barreres ni limitacions arquitectòniques. Disposem de rampes, ascensors i baranes que faciliten la mobilitat per totes les instal·lacions.\nD’altra banda, destaquem la disponibilitat d’una gran quantitat de serveis que vetllen per a la satisfacció personal i per a la resposta personalitzada per als nostres residents i usuaris. Disposem de servei mèdic, de rehabilitació, de bugaderia, religiós, d’estètica, de perruqueria i de bar. També cal destacar, que per poder oferir una resposta personalitzada tenim un equip tècnic configurat per metge, infermeres, psicòloga, treballadora social, animadora sociocultural, fisioterapeutes i terapeuta Ocupacional, que vetllen per poder donar una atenció personalitzada responent a les necessitats específiques dels residents i usuaris, tant a nivell físic i cognitiu com socio-emocional.\nAl centre hi ha 94 places, 24 habitacions dobles i 46 habitacions individuals. Per tal de poder ingressar al nostre centre, cal complir els criteris d’admissió i ser major de 65 anys.


III Congreso Nacional de la Federación Española de Diabetes - ADC – Associació de Diabetis de Catalunya\n« Cursa 5K@EASD\nGirona – Caravana ACT FOR FOOD “Acciones para Comer Mejor” »\n[Activitat externa] Després de l’èxit aconseguit en la segona edició del Congreso Nacional de FEDE torna una nova edició. Es tracta d’un espai de trobada de referència a nivell informatiu i formatiu per a totes les persones amb diabetis, les associacions i, en suma, per a totes aquelles que treballen per a millorar la qualitat de vida del col·lectiu.\nHi participaran professionals de la salut, científics i investigadors referents en diabetis. A més, es donarà continuïtat a les activitats per als infants i, per primera vegada, tindrem un espai per als i les joves, que analitzaran el futur de la diabetis, per tal de proposar iniciatives de gran interès per a les noves generacions.\nPots inscriure’t fins el 2 de setembre.\nFederación Espanyola de Diabetes\nToledo,Espanya+ Google Map


Revisió del 21:26, 3 feb 2016\nRevisió del 05:40, 18 gen 2016 (modifica)\nTastyPoutine (discussió | contribucions)\nRevisió del 21:26, 3 feb 2016 (modifica) (desfés)\nEn l'època de la seva incorporació el [], Portland tenia més de 800 habitants, un tren de vapor, un hotel en una cabanya i un periòdic, el ''Oregon Weekly''. El 1879, la població havia crescut fins als 17.500 habitants.\nLa localització de Portland, a l'[[Oceà Pacífic]] i al [[riu Columbia]] i a la vall de [[Tualatin]], li va donar avantatge sobre els altres ports propers i la va fer créixer ràpidament: La ciutat de Portland es va transformar en el millor port del Pacífic Nord-oest durant molt de temps al [[segle XIX]], fins a [], quan el gran port de [[Seattle]] va ser connectat amb la resta de zones impotantsimportants per tren, proporcionant una ruta sense la navegació traïdorenca del Riu Columbia. Durant aquest temps, la corrupció del govern era tal que estaven tàcitament permeses algunes activitats molt repugnants com el [[tràfic de blancs]], i el segrest d'homes per a ser utilitzats com esclaus. Això va ser tan comú que una xarxa de túnels subterranis, coneguda com el "Metro de Portland" va ser construït per a efectuar tals pràctiques criminals tolerades per les autoritats. La primera referència de Portland com la "Ciutat de les Roses" va ser feta per visitants de l'Església Episcopal el []. El sobrenom va créixer en popularitat després de [], durant l'Exposició de Lewis i Clark, on l'alcalde Harry Lane va suggerir que aquesta ciutat necessitava tenir un "[[festival de les roses]]". El primer Festival de les roses de Portland va ser realitzat 2 anys després, i encara segueix sent la major festa anual de la ciutat 100 anys després.\nPortland compta amb una gran varietat d'activitats tant culturals com esportives. Els més coneguts són els [[Portland Trail Blazers]] (o simplement, Blazers) l'equip de bàsquet professional de la NBA que juga al [[Moda Center]] i en el qual es pot veure jugar el balear [[Rudy Fernández]]. S'han realitzat intents d'atreure un equip de les Grans Lligues a la ciutat fins, ara sense èxit. I també és seu d'importants companyies com Nike, que té base a Beaverton a només 15 minuts de Portland.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/16388944»


Diàleg entre arquitectura, disseny i art a la Fundació Setba | Barcelona Cultura\nDiàleg entre arquitectura, disseny i art a la Fundació Setba\nLa nova exposició temporal se centra en tres edificis interpretats per artistes plàstics.\nFins al 18 de novembre sou a temps d'entrar a la Fundació Setba per visitar la mostra titulada Arquitectures, muntada amb la col·laboració del Col·legi Oficial d'Arquitectes de Catalunya (COAC). L'exposició suposa un diàleg entre arquitectura, disseny i art, a partir de tres edificis d'arquitectes catalans de renom que han estat interpretats per artistes plàstics.\nUna de les construccions és obra d'Antoni de Moragas i Francisco Riba, i es troba a Via Augusta / Brusi / Sant Elies, a Barcelona. És un edifici alçat entre el 1964 i el 1970, i del qual l'artista Sílvia Martínez-Palou n'ha fet la seva interpretació. A més a més l'exposició també inclou fotografies de Francesc Català-Roca i peces dissenyades per Moragas per a diversos projectes. Un segon edifici és La Ricarda, obra d'Antoni Bonet Castellana al Prat de Llobregat. Es va construir entre el 1949 i el 1962, i qui n'ha fet la seva interpretació és l'artista Bea Sarrias. També en aquest apartat el visitant hi troba un reportatge fotogràfic de Català-Roca, així com una butaca dissenyada per Bonet especialment per a La Ricarda. Finalment, el tercer edifici el trobem a Las Palmas de Gran Canaria; es tracta de l'Auditori Alfredo Kraus, que du el segell d'Òscar Tusquets. En aquest cas es va edificar el 1992, i va ser el mateix Tusquets qui cinc anys més tard en va fer una interpretació artística, que és la que recull l'exposició de la Fundació Setba.\nCada edifici ocupa una de les tres sales amb què compta la seu de la Fundació. Però la mostra també suposa l'estrena d'una nova sala audiovisual, que durant l'exposició acull la projecció Un dia a La Ricarda, de Bea Sarrias i Morrosko Vila-San-Juan.\nPorta per títol 'Línia de fuga' i relaciona i contextualitza persones migrants, refugiades i demandants d'...


La nova RTVV és "à", i no "À"\n12:19 pm - Sunday, 31 May 2020\nLa nova RTVV és “à”, i no “À”\nEl nom de la futura radiotelevisió valenciana serà “à.” i no “À.”, segons aclareix la Corporació Valenciana de Mitjans de comunicació (CVMC) en una correcció d’errors que publica el Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV).\nEl DOGV va publicar ahir la resolució de la CVMC del passat 23 de març per la qual es donava publicitat al resultat del concurs públic que es va obrir al gener per a seleccionar el nom de la nova radiotelevisió valenciana, i s’indicava que la proposta triada era “À.”, presentada per l’empresa After Share València SAU, propietat de Risto Mejide.\nUn dia després, el DOGV publica una correcció d’errors de la resolució del 23 de març, en la qual explica que s’ha “advertit un error” en la publicació d’aqueixa disposició i la corregeix. D’aquesta forma, segons exposa la correcció d’errors, en la proposta de nom seleccionada, que va ser presentada per l’empresa After Share València sota el pseudònim de “Després”, on diu “À.” ha de dir “à.”.\nPrevious articleLa Diputació trau a licitació la millora de la CV-673 de Bellreguard a la platja i contempla la conexió ciclopeatonal\nNext articleEl mort en l’accident de l’Olleria era Ricardo Cháfer, delegat de la UD Montaverner


La Pobla de Mafumet, rival a la Copa Federación - UE Sant Andreu\nLa Pobla de Mafumet, rival a la Copa Federación\nAquest matí s’ha fet el sorteig de la fase autonòmica d’aquesta competició i el Sant Andreu ha quedat emparellat amb l’altre equip català que hi participa. L’anada serà el 3 d’octubre al Narcís Sala i la tornada el dia 17 a terres tarragonines.\nEl calendari de la temporada es comprimeix una mica més amb la inscripció de l’equip a la Copa Federación. La competició, sortejada avui, començarà el proper dia 3 d’octubre al Narcís Sala amb la visita de la Pobla de Mafumet. Aquest partit encara no té horari definitiu fixat, però serà el debut a casa en el torneig.\nSí té horari el de tornada, que serà dimecres 17 d’octubre a les 19.00h a La Pobla. El guanyador de l’eliminatòria serà el representant català que quedarà viu en aquesta Copa Federación, que llavors arrencarà la segona fase d’eliminatòries amb rivals de qualsevol punt de l’estat.\nCastelldefels – Sant Andreu: cursa exprés cap al ‘playoff’\nDiumenge de futbol femení\n‘Oliver’: Una oportunitat per millorar el rendiment del Femení


I aquest Tsunami ens fara la vida mes economica o mes cara??\nl'hauria de fer més barata, però no sé com estarà la inflació d'aquí a vint anys. Segurament el sonotone, el lloguer dels pisos i les ulleres seran de franc...\nsi tot va molt rapid.. als laboratoris i a les ments dels empresaris mes visionaris. Però la nostra realitat va canviant de mica en mica. I potser tardarem una mica mes del que ens pensem en enrollar el nostre teclat per arribar a gratar-nos lesquena.\ncrec que la imaginació humana corre més que els seus descobriments.\nA mi aquest mon, em fa por. el que dona diners son les autopistes de la informació. Heu vist els dos "penjats" de youtube?? 1300 milions d'euros per vendreu. I només feia 2 anys que s'ho havien inventat. uf!!\nA mi es que tot aquest tema de la tecnología puntera, m'encanta, segur que tú també ets d'aquests que miren pelis fruturistes amb la baba a la boca, i compra revistes de tecnologia, oi que si???\nI no et passa que penses: PERQUE COLLONS HEM D'ESPERAR 15 O 20 ANYS?????? JO HO VULL JA!!!!!\nOstres quin post més bo! Realment, la tecnologia ja no té aturador. En vint anys hem vist canviar el món gairebé de puntetes... i tot just comencem.\nFa poc em va caure a les mans un llibre de Isaac Asimov dels anys 70 on parlava de novetats tecniques que arribarien. És impresionant i divertit com descriu motles coses que avui en dia ja son del tot normals o fins i tot antiquades. Parla per exemple dels futuristes cables de fibra òptica que "..substituiran els actuals cables de coure en les linees telefòniques".\nHo pairem. L'altra dia un amic em deia, de broma, que la lletra de la sintonia de "La bola de cristal" es podria aplicar avui en dia al que és un mòbil. Tot el que s'imagina arriba a existir. Llàstima que no n'hagi més que imaginin un món sense guerres i sense fam.\nChamb, amb una vegada ja s'enten. ;-)\nPerò si vols un home avançat a la seva época llegeix Juli Verne.\nJo també he llegit a Asimov (Robot), però Ray Bradbury també.\nDintre de no massa te la grataràs l'esquena, amb teclat i ratolí i potser amb la computadora sencera. És un procés irreversible.\nL'únic que frena els descobriments és la capacitat d'assimilar-los.\nAquests que en diem penjats, en realitat només ho semblavan. Amb sis mil milions i mig sota el braç, un penjat deixa automàticament de ser-ho. Si és que mai ho ha estat.\nHo en sóc menys del que semblo. M'interessa per que penso que no m'hi haig de girar d'esquena. Però les revistes que compro darrerament són sobre cuina i sobre rutes per Catalunya -o els PPCC-. Que és el que ara mateix m'interessa descobrir de debó.\nAgraeixo les teves amables paraules. I sí, el millor encara està per venir. Serà imprevisible i revolucionari. Com mai ho ha estat.\nSi, Asimov era una mena de visionari. Però el cable de fibra òptica a tenir el seu moment i va fer llufa...\nPotser això també arriba. HI ha els mitjans per erradicar la fam; només cal posar-ho en dansa. I les guerres... mentre existeixi el PP és un tema difícil d'erradicar.\nVerne o Asimov: tots dos aviat quedaran com visionaris obsolets. Potser en George Lucas ens dona més pistes amb les seves "Guerres de les Galàxies".


La websèrie del Carnaval de Terra Endins\nUna visita inesperada durant la presentació del Carnaval de Terra Endins portarà a tres integrants de l’autoanomenat Kumandu Barrila a iniciar una lluita contra els poders municipals i eclesiàstics per recuperar el Falatell i proclamar la República de la Barrila. La història ens convoca, per on comencem a buscar? La...\nDurant la cerimònia es lliuraran també els guardons del concurs literari de les escoles de Torelló Pescallunes/Pescalletres i els de la primera edició del Premi Pescamots.cat, per a textos dels alumnes i voluntaris lingüístics de l’Oficina de Català de Torelló. Durant l’acte hi haurà una actuació musical del grup format...\nLes dones sempre hem treballat, impulsat projectes, hem lluitat pels drets de totes, ens hem cuidat de la família, dels amics i hem tingut cura de la llar. Fa temps que estudiem, investiguem, fem esport, conduïm.... Hem avançat, però a vegades encara som invisibles i volem posar-hi llum. Volem...\nCarrossaires, la màgia de Terra Endins\nAssociació Carnaval de Terra Endins\nEl nostre Carnaval és famós per ser un dels més participatius i multitudinaris de Catalunya, especialment durant la rua de dissabte, on milers de persones segueixen les carrosses pels carrers de Torelló. Amb una tècnica artística molt depurada, cuiden cada detall al mil·límetre per tal de fer gaudir a cadascuna...\nTorna la Noemí amb un altre espectacle poètic, de petit format, intimista i personal A Camí de cavalls quatre dones, amb motxilla i botes noves, recorren el camí antic que encercla Menorca. Un viatge emocionant de Noemí Morral i la Companyia Mil Futurs cap als bells racons de l’illa, però també...\nINAUGURACIÓ DE LA TEMPORADA 2021 Guillem Albà i els sis músics de La Marabunta ens conviden a una festa d’humor, ritme i diversió. Guillem Albà torna als escenaris amb ‘JALEIU’, un espectacle que farà esclatar de riure tothom. Acompanyat de sis músics en directe, torna més provocador, més bufó i...\nRamon Madaula escriu i protagonitza una comèdia familiar amb grans dosis d’humor àcid i intel·ligent que enfronta cara a cara les contradiccions dels seus protagonistes A cal Brugarol —família de l’alta burgesia catalana—, la filla, l’Anna, que és activista social i feminista, decideix canviar-se el cognom pel de la mare:...\n... parla de tendresa, d’amor, de sexe, de passió. Temes que, encara avui, no s’aborden sovint des de l’òptica femenina. La infanticida parla d’una dona que intenta trobar una escletxa de llum en un món fosc i desolador. El monòleg dona veu a una dona, l’autora de la qual va...\nEspectacle recomanat per a majors de 8 anys La Baldufa, recentment guardonada amb el PREMIO NACIONAL DE ARTES ESCÉNICAS PARA LA INFANCIA Y LA JUVENTUD 2020 Mon pare és un ogre és un espectacle que ens parla sobre la maldat dels bons i la bondat dels dolents, el càstig, la...\nMagnífiques interpretacions en una comèdia on/en què/en la qual tothom reparteix a tort i a dret i, és clar, tothom rep. El dia del seu quaranta aniversari, la Laura té una experiència fugaç però demolidora: durant el trajecte habitual en metro, un desconegut li somriu i li diu alguna cosa...\nSempreviva planteja, des d’una perspectiva de gènere, fins a quin punt tots som captius de les idees que ens són alienes. És el primer solo de dansa teatre de la directora i coreògrafa Mar Gómez. Un espectacle interdisciplinari amb música en directe que es mou entre el realisme i la...\nL’espectacle del Grup Xarxa que ens va emocionar, sorprendre i divertir per la Festa Major. Mary Poppins és la història d’una mainadera molt peculiar que fa viure fantàstiques aventures als nens que té al seu càrrec. La seva interacció amb els nens posa en evidència la impossibilitat de molts pares, absorts en la...\nLes cançons de Cecilia ens conviden a silenciar els intermediaris –mediàtics, culturals, polítics, familiars o religiosos– per a preguntar-nos qui som, què pensem i quin és el nostre desig més profund. En escoltar Cecilia, Lídia Pujol s’ha sentit interpel·lada i ha volgut establir una conversa amb el projecte artístic i...


Necessitats D’aigua De L'àrea Regable - Libro Gratis\n1.2.2. Necessitats d’aigua\nEs tracta de determinar quines són les necessitats reals de cada cultiu i la seva distribució al llarg de l'any per a què aplicant només les quantitats d'aigua que la planta necessita s’obtingui la màxima producció i qualitat, a la vegada que s’evitin excessos de drenatge que poden contaminar els aqüífers o en tot cas, s’utilitzi més aigua de la que és necessària per al conreu. Tot i que hi ha diferents experiments en curs i una bona part ja finalitzats i que han complert aquesta finalitat, l'equip lisimètric és el més rellevant.\nEn aquelles zones que tradicionalment s'han cultivat conreus com l'ametller i l'olivera i que podem utilitzar aigua dels regs de suport, cal veure quines estratègies de reg es poden fer servir (reg deficitari controlat i d'altres) per tal d'obtenir bones produccions. En aquesta línia hi ha tot un seguit de treballs amb més de 10 parcel·les experimentals en diferents zones de Catalunya.\nS’han estudiat els consums hídrics mitjans dels fruiters cítrics, oliveres i alguns conreus d’horta a la zona regable del canal Xerta-Sénia. Per això, s’ha emprat el mètode mixt Thornthwaite i Blaney-Criddle, el qual ha donat lloc al quadre exposat a continuació, en el qual l’ETP (evapotranspiració potencial) ha estat calculada a partir de la coneguda fórmula de Blaney-Criddle:\nETP = (0,4572 · t + 8,128) · p · k , essent:\np = percentatge d’hores de llum del període respecte del total anyal.\nk = coeficient empíric estacional de consum.\nTot tenint en compte que el consum mitjà ve prou ben representat a la zona regable pels cítrics, s’ha tingut en compte l’esmentat conreu per al nostre estudi, les necessitats del qual resulten força coincidents amb les dotacions unitàries o mòduls de reg previstos a la concessió administrativa que és objecte del nostre estudi.


Castelló acomiada el Mundial d'Handbol després de 21 partits que han enfrontat a 11 seleccions | Castelló Extra\nCastelló acomiada el Mundial d'Handbol després de 21 partits que han enfrontat a 11 seleccions\nL’alcaldessa assisteix a l’última trobada en el Ciutat de Castelló, que han disputat les jugadores de Països Baixos i Noruega\nEl Ciutat de Castelló acomiada aquest dilluns el Campionat d’Handbol Femení 2021 després d’acollir 21 partits que han enfrontat a onze seleccions nacionals. L’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha acudit, al costat d’altres membres de l’equip de govern, a l’últim partit que s’ha disputat en el renovat pavelló i que han jugat Països Baixos i Noruega. Marco ha destacat l’impacte positiu a nivell reputacional, social i econòmic que ha suposat la celebració d’aquesta cita internacional de l’esport per a la ciutat.\nAixí, l’alcaldessa ha destacat que la ciutat ha sigut escenari durant dotze dies d’un esdeveniment que ha reunit l’elit de l’handbol i ha recalcat “l’important impacte reputacional, així com el retorn social que implica donar suport a esdeveniments com aquest, que posen en valor i visibilitzen l’esport femení i contribueix a avançar en igualtat”. En aquest sentit, s’ha referit als mitjans acreditats d’un total de 22 països i a les diferents retransmissions en directe realitzades del torneig, amb el corresponent efecte multiplicador per a la ciutat. També ha destacat l’impacte econòmic que ha suposat que el mundial haja tancat 2.300 pernoctacions per a acollir a les persones dels equips nacionals i de l’organització del campionat.\nEn concret, han passat per la ciutat els equips de Noruega, Romania, el Kazakhstan, l’Iran, Croàcia, el Japó, el Brasil, Paraguai, Puerto Rico, Països Baixos i Suècia.\nA més, cal destacar l’assistència als partits d’escolars de dotze centres educatius i d’entitats participants en el projecte d’handbol inclusiu, que organitza la Federació d’Handbol de la Comunitat Valenciana dins del programa ‘Handbol Som Tod@s’, i d’altres entitats com el Centre Ocupacional Síndrome de Down.\nMarco ha indicat que aquesta cita “ha contribuït a facilitar a xiquets i xiquetes de Castelló referents femenins en l’esport d’elit”. “Hi ha un impacte econòmic i reputacional evident, però també un impacte a mitjà i llarg termini en el social, especialment pel que fa a l’àmbit de la igualtat”, ha apuntat.\nTambé ha destacat la inversió realitzada en el Ciutat de Castelló “que ha transformat aquest emblemàtic pavelló de trenta anys en una instal·lació preparada per a acollir tot tipus de cites esportives de primer nivell”.


3 experiències eròtiques per regalar a la teva parella aquest Sant Valentí\nLes joies i la xocolata estan bé, perquè no proves a regalar erotisme i sensualitat en parella?\nQuè hi ha més divertit i original que regalar una experiència en parella? Aturar el temps per uns instants per gaudir de la dolça companyia fent alguna activitat divertida, plaent i fins i tot una mica entremaliada. I no, ens referim a la típica caixa regal amb una llista interminable d'activitats que acaba caducant dins un calaix. Nosaltres us recomanem tres experiències romàntiques alhora que sensuals per celebrar el dia de l'amor.\n1. Fer un massatge eròtic a la teva parella\nMassatge eròtic a dues mans i dos peus. I amb la part del cos que vulguis, perquè aquest tipus de massatge es pot fer amb tot el cos. Els beneficis derivats d'aquesta connexió són múltiples: millora de la comunicació i la intimitat en parella, augmenta el desig sexual i l'autoestima.\nCom es fa? És molt senzill. Tria un bon oli específic l'aroma del qual et recordi a una platja balinesa o un bol ple de deliciosa fruita fresca. Els olis especials per a massatge sensual, com Desliz!, estan formulats per ser lliscants i nodrir la nostra pell, de manera que pots allargar aquesta plaent experiència tant com vulguis. Això sí, si volem fer massatges a la zona genital és millor prescindir dels olis, ja que podrien afectar el pH de les nostres estimades mucoses. En aquest cas, és millor utilitzar un lubricant específic, com Desliz! Flap Flap.\nI si ets d'aquestes persones obsessionades amb la neteja, has de saber que existeixen llençols impermeables i reutilitzables perquè centris tota la teva atenció en el que és realment important, el massatge.\n2. Participar en un taller de sexualitat\nConvida la teva parella a participar en un taller de sexualitat. N'hi ha de temes molt variats i suggerents com els que es realitzen a amantis: Iniciació a les pràctiques de BDSM a l'art eròtic del Shibari, jocs amb cera, massatge tàntric, sexe anal, tècniques per millorar el plaer… A més, poden adoptar diversos formats: taller teòric, teòric-pràctic (no et preocupis, generalment la gent no es despulla), xerrada o fòrum de discussió. Aquesta activitat no només us divertirà, sinó que us farà millors amants.\n3. Regalar joguines eròtiques\nSorprèn la teva parella amb una nova joguina sexual que podreu incorporar al vostre repertori eròtic, gaudint de noves experiències al llit, al bany o on us vingui de gust. Si vols decantar-te per un bàsic, fes-te amb un bon lubricant de base aquosa sense olor ni sabor, compatible amb joguines i preservatius, i que no taqui els llençols com Desliz! Eco. També pots regalar a la teva parella un petit vibrador amb un toc glamurós, com Pure, un sofisticat 'sextoy' de color daurat amb 9 patrons diferents d'estimulació i dues mides per triar. Les joguines de metall són joguines molt temperamentals… Pots ficar-les a la nevera o al congelador o en aigua calenta, permetent un interminable joc de contrastos.\nEn canvi, si prefereixes una joguina més versàtil, existeix Crotate, un 'plug' anal per control remot que serveix tant per estimular i dilatar a poc a poc l'anus de forma plaent com per estimular la vagina o qualsevol part del cos amb la baleta vibradora extraïble i diferents modes de vibració. A més, és recarregable, cosa que és molt més econòmica i ecològica a curt termini. I els més entremaliats podeu provar els vibradors amb comandament a distància com el Triple Minou. S'accionen mitjançant control remot i poden donar molt de joc, sobretot si us trobeu en un lloc públic. La sensació de prendre o perdre el control poden ser molt excitants. És la joguina perfecta per afegir emoció a les vostres relacions i donar un revulsiu a la vostra vida sexual!


El projecte RiConnect està definint com ha de ser l’avinguda N-150 ·\nRedacció 28 maig 2021 3 min read\nLa carretera de Barcelona, la N-150, es vol convertir en una avinguda metropolitana, com a mínim, de Montcada a Barberà. Una via que connecti, que no sigui frontera. On guanyi protagonisme el vianant, la bicicleta i el transport públic. Un eix en sintonia amb el seu entorn. Tot plegat una transformació molt ambiciosa que només es pot imaginar superant les lògiques dels termes municipals. És per això que resulta tan interessant el projecte metropolità RiConnect. Un programa subvencionat amb fons europeus que ha de permetre redactar un Pla d’Acció Integrat. Un full de ruta que defineixi els projectes i inversions necessaris per capgirar la situació actual en tot l’entorn. Hi participen tècnics, polítics dels municipis implicats i també s’està escoltant les demandes i opinions de la ciutadania.\nEl passat dimarts es van fer tres passejades amb veïns en diversos punts de la carretera per identificar zones verdes. La sortida més nombrosa va ser la de Ripollet i Cerdanyola, amb una quinzena de participants. Amb sortida als Quatre Cantons, van creuar l’autopista per arribar al riu Ripoll, van tornar cap al Riu Sec i van voltar pels barris que tenen contacte amb la carretera.\nAquesta activitat arriba després que a començaments d’any més d’un miler de veïns de la comarca participessin en un enquesta i assenyalessin els punts de millora a l’entorn de la N-150. El 96% dels participants van assenyalar que cal recuperar l’entorn del riu Ripoll, el 75% que cal més vegetació a la N-150, el 77% que calen més passos per creuar l’autopista C-58 i el 95% considera que s’ha d’intervenir a la carretera i els seus voltants.\nEntre els punts de millora es van assenyalar els espais residuals, les zones sense voreres, la manca de connexió amb espais verds com Collserola o els rius, els accessos a les estacions de tren, la necessària revitalització d’alguns polígons industrials, la reducció de la contaminació, la voluntat de reduir la dependència del vehicle privat, fer l’espai urbà més amable i inclusiu. Com s’assenyalava en la presentació del projecte el passat mes de març, superar l’actual “patchwork d’usos monofuncionals” i fer un canvi de paradigma.\nSembla fàcil el consens ciutadà i polític en la necessitat d’una nova mirada a un espai molt reduït però on conflueixen moltes infraestructures i usos diversos (vies de tren, autopista, carretera, rius, polígons, zones residencials, comercials…). De fet, les activitats del projecte estan posant de manifest que els objectius dels veïns són compartits però també que l’ús actual de l’espai porta al desconeixement dels entorns propers.\nDe moment, el projecte avança i a finals d’aquest any s’han de presentar uns primers resultats per tal que al 2022 es puguin concretar actuacions de futur.\nTags: AMB C-58 N-150 RiConnect riu Ripoll Urban\nPrevious: Últims dies per demanar les ajudes per al pagament dels lloguers\nNext: L’Escola Popular Rizal celebra el final de curs fent un mural a la seu


CLUB EXCURSIONISTA ELS PERDUTS DE BEGUR: 2009\nSORTIDA AMB BICICLETA ALS AIGUAMOLLS DE ROSES\nEl passat diumenge 24 de maig del 2009 , a les 8 del matí, al pàrquing de la Font de Baix, vam sortir un grup de gent a fer una sortida amb bicicleta als aiguamolls de Roses. Com sempre organitzada pel Grup Excursionista “Els Perduts”.\nCap a les nou, ja érem descarregant totes les bicicletes i preparant-nos per a l’excursió. A les deu vam esmorzar en una pineda.\nTot seguit vam continuar pedalant fins arribar a Castelló d’Empúries.\nDesprés d’un recorregut d’uns 30 Km aproximadament, vam arribar a la pineda on havíem deixat els cotxes.\nDurant la sortida varem poder veure diferents espècies d’animals: cigonyes, daines,...\nEl paisatge és molt bonic, us recomanem que feu una visita a aquest espai natural!\nMarc Collado Gurillo.\nAiguamolls de l'Empordà amb bicicleta (Maig 2009)\nEl dia 15 de febrer a les 7’00 del matí el grup excursionista “Els perduts ” es va reunir a l'aparcament “Font de Baix” per emprendre camí cap a Set Cases. Vam anar amb cotxe durant 1 hora i mitja.\nEn arribar allà vam esmorzar i fer un cafè en un bar, mentre esperàvem l’arribada dels guies.\nQuan van arribar ens van donar les raquetes i bastons, ens van explicar com ens les havíem de ficar i com utilitzar-les, també ens van explicar el camí que faríem.\nAnàvem fent parades, ja que era cansat. En un punt que era una mica complicat de passar la Neus es va girar el peu, i va haver de recular amb un dels monitors.\nA les parades que feiem per descansar , el guia ens parlava de la flora local i de la fauna, de com identificar les petjades dels animals que havien passat a prop.\nQuan vam arribar al punt més alt de la caminda, el guia ens va parlar de temes de nivologia, és a dir, relacionats amb la neu: com es formen les diferents capes de neu, com s'endureixen o no, quan són inestables, com es formen els allaus, com evitar provocar-los i també ens va parlar d'uns moderns aparells que ajuden als companys a trobar algú que ha quedat enterrat a la neu. .\nDesprés de la petita “classe” vam reprendre el camí de baixada.\nEl arribar vam anar a recuperar les forces a un restaurat, un cop acabat, vam tornar cap a Begur.\n28 persones vam poder gaudir d'un dia assolellat, en mig d'un bosc tranquil i solitari i vam poder caminar sobre un bon tou de neu.\nBerta i Anna.\nSortida amb Raquetes de Neu 2009


Abril entra amb força, la primavera ja és aquí i podem començar a disfrutar de fruites i verdures ja més estivals. Això ens permet fer una cuina més lleugera, de menús més frescos, amb aliments crus: enciams, créixens, tomàquet, cogombre, etc.\nEls cítrics ja estan desapereixent, però encara trobem mandarines i tarnonges, aranges i kumqats. És temporada de maduixes i fresons, alvocats, pomes, peres, nespres, comencen a venir prunes i encara trobem xirimoies.\nHi ha molta ceba tendra, espinacs i bledes que encara són bons; i molts espàrrecs, no només boscans sinó espàrrec blanc i verd; pèsols i faves, i els tirabecs; també pastanaga, carxofa, porro, carbassó, bròquil, mongeta tendra o endívies.\nTrobem peixos com el bacallà, besug, llobarro, mero, palometa o salmó; i mariscs com escopinyes, tallarines, musclos, gambes, llagostins, escamarlans, sípia, pop, calamar o també les garotes.\nSant Jordi s’acosta i amb ell ja veiem l’estiu més a prop. Que gaudiu molt dels aliments de temporada.


Concertines a la Mola - Diario de Mallorca\nConcertines a la Mola\n21·11·20 | 01:00 | Actualizado a las 02:13\nÉs un error tornar als llocs que hem idealitzat en el nostre record. Sovint ens enduim un disgust. La Mola, al port d’Andratx, era en la meva memòria un indret on admiràvem el comiat diari d’un sol que desplegava la seva paleta de colors vermells i taronges. Asseguts damunt unes roques li dèiem fins demà i ens entraven ganes de fer mamballetes, com fan les males companyies de Joan Manuel Serrat a trenc d’alba. A la dreta, teníem la Dragonera. A l’esquerra, la immensitat de la Mediterrània.\nFa uns dies hi vaig tornar. Mai no ho haguera fet. Damunt les roques que ens servien de seient s’hi ha aixecat un edifici amb una vintena d’habitatges. Sense ànim científic, cont una quinzena de llinatges centre o nord-europeus, un xinès i un molt mallorquí. L’única possibilitat d’admirar la posta de sol són uns pocs metres quadrats devora el far que ens ha deixat l’Autoritat Portuària que ara presideix Francesc Antich.\nSi no maleeixes tant progrés i decideixes observar l’espectacle celestial, ho faràs entre reixes de dos metres o més d’alçada. Abans d’arribar a la gàbia de les feres has de travessar un passadís amb concertines. Sí, concertines, aquest «filat extensible espinós o de fulles tallants que es col·loca al capdamunt d’un mur com a tanca de seguretat», que hem vist a Ceuta o Melilla per evitar l’arribada d’immigrants. La diferència és que a la Mola són concertines anti residents.\nEl Port d’Andratx és un desgavell urbanístic i ecològic. És paradigma de la «balearització». Allà hi ha florit com a pocs altres llocs de l’illa la llavor de l’especulació i la corrupció. La força de la insensatesa es manté després de quaranta anys de democràcia municipal i de dècades de denúncia del model. Basta veure l’immens forat recentment obert poc abans d’entrar dins la zona urbana.\nAlguns consideraven perpetu el model de la Mola, consistent en esprémer el territori fins a la darrera gota. Habitatges de luxe de molts metres quadrats i piscina per a xeics del petroli, russos enriquits per la desfeta del comunisme, alemanys de sempre o britànics, no importa si són «brexiters» o no. Apartaments luxosos per a una classe mitjana alta. Ports esportius cada cop amb més capacitat. Un aeroport que només pensa a augmentar la seva capacitat operativa. Pisos pastera per a servents de totes les nacionalitats.\nUn virus diminut ens ha portat de les quotes més altes del Producte Interior Brut a la cua. Un any perdut, el 2020. Un any més que dubtós, el proper. I la recuperació ajornada, segons els estudis bancaris, fins al 2022... o 2023.\nMalgrat això hi ha qui defensa que aquest haurà de ser el model de la recuperació. Més és la paraula clau. Més ciment per a alimentar el sector de la construcció. Més turistes per a omplir hotels, apartaments, cases rurals i oferta il·legal. Més habitatges de dubtosa qualitat per allotjar a milers de treballadors de temporada.\nEn qualsevol cas, ningú cerca un model alternatiu. Tal vegada no existeixi. O no sabem trobar-lo. O, el que és més probable, hem arribat tan lluny en el monocultiu turístic que ja no podem fer anques enrere. Així, sols ens quedaria l’opció d’una fuita cap endavant vers un futur distòpic. Perquè vindrà una propera crisi vestida d’economia, de salut o de conflicte bèl·lic geogràficament proper i tornarem a plorar aquest model depredador del territori. Aquest que elimina els paradisos oberts i protegeix el ciment amb filferro... i millor si és de concertines.\n1 Detenida por abandonar a dos de sus hijos tras ser sorprendida robando en Palma\n4 Apuñalan a un joven en la calle Manacor de Palma\n5 Baleares lleva a Sánchez al Constitucional por el REB con el voto en contra de Armengol