Les línies de bus urbà de Molins de Rei modifiquen els seus horaris a l’agost -\nag. 4, 2020 Mobilitat\nDurant el mes d’agost les línies interurbanes MB1, MB2 i MB3, modificaran la seva freqüència de pas\nCom és habitual, i coincidint amb el mes d’agost, les línies de bus MB1, MB2 i MB3 veuran reduïda la seva freqüència de pas pels seus respectius itineraris urbans. Si fins ara, entre les 8:00 i les 20:00 hores hi havia sortides cada mitja hora des de les respectives parades, les properes setmanes, coincidint amb la davallada de la mobilitat laboral, es fixarà la sortida d’un bus cada hora entre les 9:00 i les 14:00 hores de dilluns a divendres.\nLa línia MB1: Riera Bonet – Can Graner, estableix les diferents sortides a les 9:00, 10:00, 11:00, 12:00, 13:00 i 14:00 hores, mentre que la línia MB2: Can Graner – Riera Bonet, programa les seves hores de sortida estimada a les 9:30, 10:30, 11:30, 12:30, 13:30 i 14:30 hores.\nPer la seva banda, la línia MB3: Pl. Països Catalans (Molins de Rei) – FGC La Floresta (St. Cugat del V.) suspèn el servei fins al mes de setembre.


Ponents | Traduccions de poesia publicades per Edicions del Mall\n(Cornellà de Llobregat, 1950) Vaig fer estudis de Filologia Clàssica a la Universitat de Barcelona, on vaig conèixer els amics amb què vam fundar Llibres del Mall: Maria-Mercè Marçal, que va acabar en casament el 1972, Gemma d’Ermengol i Xavier Bru de Sala, i també Miquel de Palol, Miquel Desclot i Jaume Medina, entre d’altres. L'editorial sorgí amb la voluntat d’ampliar la base –lectors i escriptors– de la poesia d’arreu dels Països Catalans, donar resposta a la vida letàrgica de les col·leccions de poesia del país i cobrir els buits més assenyalats, com l’experimentació i la traducció de textos estrangers. Hi vaig editar l'obra completa bilingüe de Salvador Espriu (Premio Nacional de Traducción 1980) juntament amb A. Sánchez Robayna i Mireia Mur, i així em vaig convertir en el seu secretari personal. El 2013, sota el segell Balasch Editor, en vaig publicar un conjunt de pròlegs profundament corregits i textos inèdits que Espriu m'havia lliurat els darrers anys amb el títol d'Ocnos i el parat esglai.\nCom a poeta, he publicat Remor de rems (1972, Premi Amadeu Oller), Aigües d'enlloc (1973, Premi Recull i Palma de Mallorca), Occit enyor (1975, Premi Carles Riba 1974) i Alicates (1978, Premi de la Crítica), sobre pintures de Joan-Pere Viladecans.\n(Barcelona, 1964). És professor de Teoria de la Literatura i Literatura Comparada a la Universitat Autònoma de Barcelona. Entre els seus llibres d’assaig, primordialment dedicats a estudiar la naturalesa de la poesia contemporània, destaquen Eironeia (1994), El contorn del poema (1998), El riure de la màscara (2007), Obra vista (2009) i La veu cantant (2011). En col·laboració amb Jordi Julià ha escrit Sobre islas y penínsulas. Ensayos de teoría de la literatura y literatura comparada i ha coordinat els volums col·lectius Lírica de fin de siglo (2005) i Arts de poeta (2007). Ha practicat la crítica literària des de mitjans com ara els diaris El País, Avui, o les revistes Serra d’Or, Els Marges i Lletres.\nDoctora en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona (2008), on s’ha format com a professora i investigadora amb una beca predoctoral de la mateixa universitat (2001-2006). Ha impartit docència en llengua, literatura, cultura i traducció literària a la Universitat de París-Sorbona (2007-2010) i a la Universitat de Brown (2011-2012). Ha realitzat estades de recerca a les universitats de París-Sorbona, Queen Mary College-University of London, Brown i Stanford i ha estat investigadora postdoctoral Beatriu de Pinós a la Universitat de París-Sorbona (2009-2011) i a la Universitat Pompeu Fabra (2012-2014), on ha impartit docència de llengua i traducció. En l’actualitat és professora d’estudis catalans a la Universitat de Harvard i professora consultora de literatura catalana i teoria literària a la Universitat Oberta de Catalunya. La seva àrea d’estudi comprèn la narrativa contemporània, la recepció i la traducció literàries.\nVaig néixer al barri del Clot de Barcelona l’any 1952. Vaig estudiar el batxillerat elemental al meu barri i el superior a Barcelona. A la tardor del 1969 vaig entrar a la Universitat de Barcelona per estudiar-hi Filologia Catalana. I a les aules i els claustres de la vella casa hi vaig conèixer de seguida altres enderiats per la poesia. Un dels primers, en Ramon Pinyol i Balasch, que em va venir a trobar en veure’m llegir el Blanquerna de Llull. Vaig participar de bon principi amb altres companys en el projecte editorial d’en Ramon, tot i que poc després me’n vaig deslligar. L’any 1971 jo havia guanyat el premi Amadeu Oller amb el recull Ira és trista passió. Al llarg dels quaranta-cinc anys que s’han escolat des de llavors he publicat un bon nombre de llibres, de gèneres diversos.\nLlicenciat en Filologia Eslava (1999) i doctor per la Universitat de Barcelona (2004). Professor agregat de la Secció de Filologia Eslava de la Universitat de Barcelona des del curs 2011-2012. Ha impartit classes de llengua i de literatura russes i, actualment, també de teatre polonès. Els seus interessos de recerca se centren en la recepció de la literatura i la cultura russes a Catalunya i Espanya i l’estudi i recepció del teatre rus i polonès. Actualment participa en els projectes "La traducción en el ámbito literario catalán desde el final del franquismo (1976-2000): estudios de recepción y de lengua literaria" i "Teoría de las emociones y el género en la cultura popular del s. XXI".\nFoto de Toni Galitó\nJordi Llavina (Gelida, 1968) és llicenciat en Filologia Catalana per la UB. S’ha dedicat professionalment al món de l’edició, al del periodisme i al de l’ensenyament, compaginant-los sempre. Com a periodista radiofònic, va presentar i conduir, durant cinc anys i mig, el programa de llibres diari Fum d’estampa, a la desapareguda Catalunya Cultura. Col·labora habitualment a El Punt Avui, La Vanguardia, El Mundo i El 3 de Vuit. L’any 2014 va ser el comissari de l’Any Vinyoli, un autor al qual ha dedicat el llibre Neu, fang, rosada, constel·lació.\nHa publicat novel·la, contes i poesia. En aquest darrer gènere, destaca la trilogia formada per Vetlla (premi Octubre de poesia i premi de la Crítica), Contrada i Matí de la mort. A final d’any, traurà el llibre 100 llibres imprescindibles de la literatura catalana.\nEs va formar llegint, entre altres, els títols de la col·lecció de poesia del Mall.\nJordi Mas López (Santa Coloma de Queralt, 1972) és doctor en Traducció i Interpretació per la Universitat Autònoma de Barcelona, on actualment imparteix classes de llengua i literatura japoneses. Ha publicat el volum Josep Maria Junoy i Joan Salvat-Papasseit: dues aproximacions a l'haiku i articles com ara «On l'or acaba tan lentament: l'haiku i la tanka en l'etapa de maduresa de Salvador Espriu», «Les traduccions al castellà de les Elegies de Bierville de Carles Riba: opcions traductores i models de llengua literària», «Les traduccions literàries indirectes del japonès al català: visió retrospectiva i estat de la qüestió» (amb Alba Serra-Vilella), «La primera recepció de l’haiku en la literatura catalana» (amb Marcel Ortín) o «Josep Maria Junoy’s Four and Five-Line Poems in El Dia: a Meditation on the Haiku». També ha editat l'Epistolari Jordi Arbonès & Francesc Parcerisas i els volums col·lectius La tanka catalana i L'haiku en llengua catalana.\nNascut a Sabadell l'any 1953. Estudis a Terrassa i Barcelona, d'Enginyeria Industrial, inacabats, i a París, Literatura Francesa i Filosofia (Université de Vincennes-Paris VIII). El 1973, va guanyar el premi Amadeu Oller de poesia. Des de París, on va viure onze anys, va fer de corresponsal de diverses publicacions periòdiques i va col·laborar en un munt de revistes de l'època. La seva relació amb els Llibres del Mall és tardana: comença l'any 1981, amb el projecte de novel·la de Joan Borrell que es va publicar el 1983 amb el títol de L'indret blau. Tot seguit hi publica una traducció de Nadja, d'André Breton, i codirigeix, juntament amb Ramon Pinyol i Mireia Mur, i amb Joan Tarrida com a director tècnic, dos projectes de traduccions: Poesia del segle XX, que va publicar una vintena de títols, i Narrativa del segle XX, que finalment no va reeixir. Mort el Mall, la col·lecció de traduccions de poesia va conèixer una segona etapa a Edicions 62, amb el títol de Poesia Universal del Segle XX, codirigida per Joan Tarrida, Àlex Broch i Joaquim Sala-Sanahuja.


Els Prínceps d'Astúries presidiran dimarts que ve a Palma la lliura dels Premis Nacionals de Disseny 2007\n28 de agost de 2008\nEn aquesta edició els premis han recaigut en Pati Núñez i Andreu World\nPALMA DE MALLORCA, 28 d'agost (EUROPA PRESS)\nDimarts que ve, dia 2 de setembre, a les 12.00 hores, es lliuraran al Palau de l'Almudaina, a Palma de Mallorca, els Premis Nacionals de Disseny 2007, certamen organitzat pel Ministeri de Ciència i Innovació i el Barcelona Centre de Disseny (BCD).\nMitjançant comunicat, el Ministeri va informar que l'acte estarà presidit per S.A.R. els Prínceps d'Astúries, acompanyats pel president del Govern Balear, Francesc Antich; la ministra de Ciència i Innovació, Cristina Garmendia; la batlesa de Palma, Aina Calvo; i el president de BCD, Miquel Valls, així com per altres autoritats, personalitats i professionals del món del disseny i l'empresa.\nEn aquesta dissetena edició, els premis han recaigut en la dissenyadora Pati Núñez, a la categoria professional, i en Andreu World, a la categoria d'empresa. Els Premis Nacionals de Disseny són el més alt guardó que s'atorga en el territori espanyol com reconeixement a una trajectòria rellevant al camp del disseny. Aquests premis de caràcter honorífic, es concedeixen a l'empresa, al dissenyador o equip de dissenyadors que hagin destacat per la seva excel·lent i exemplar trajectòria empresarial o professional.


El campus Terres de l'Ebre de la URV inaugura una aula d'innovació pedagògica per formar futurs docents - Imagina Ràdio\nEl campus Terres de l’Ebre de la URV inaugura una aula d’innovació pedagògica per formar futurs docents\nÉs la segona universitat de l'Estat que disposa d'una aula d'aquestes característiques\nLa URV és la primera universitat catalana i la segona de l’Estat que té una aula RTC (Reinvent The Classroom). Amb el nom d’Aula Idees, aquesta iniciativa aposta per un nou model educatiu en què la tecnologia i les noves metodologies de treball es posen al servei de l’educació, dels futurs docents i dels docents que ja estan en actiu.\nL’aula, que facilita als estudiants dels graus d’Educació Infantil i Educació Primària i també als del doble grau desenvolupar les habilitats i competències del segle XXI, s’ha inaugurat aquest dijous al campus Terres de l’Ebre. “L’Aula Idees és un entorn innovador on la tecnologia, el mobiliari i l’espai són al servei del procés d’ensenyament i aprenentatge. Està dissenyada perquè els usuaris es puguin moure lliurement utilitzant eines tecnològiques immersives i capdavanteres i col·laborin fàcilment per adquirir competències utilitzant un espai dinàmic, flexible i polivalent que promou l’autonomia i la creativitat” explica Josep Holgado, responsable dels graus d’Educació del campus ebrenc. Així, els futurs docents i els docents que ja estan en actiu, i que també poden beneficiar-se d’aquest espai, aprenen a incorporar les noves tecnologies a l’aula a través de jocs, la realitat virtual o dels drons, entre d’altres.\nL’espai es distribueix en quatre zones diferenciades: pensar, dissenyar, construir i presentar. Una de les principals singularitats d’aquesta aula és la flexibilitat de l’espai, que permet adaptar-se a diferents metodologies de treball, implementant la interdisciplinarietat, el treball cooperatiu, la interacció de grup i la social adequades a les noves maneres d’aprendre.\nL’Aula Idees ha comptat amb la col·laboració de l’Ajuntament de Tortosa, la Diputació de Tarragona, l’empresa HP i Advanced Education.\nEls i les estudiants d’Educació ja han començat a posar en pràctica l’aula des de l’inici d’aquest curs. Dissenyen seqüències didàctiques que s’incorporen a un catàleg en línia al qual hi poden accedir tots els centres d’educació infantil i primària del territori que hi poden portar l’alumnat d’infantil i primària, perquè puguin fer les activitats pensades per assolir determinades capacitats o competències. Aitor Perea, estudiant de 4t curs d’Educació Primària explica que els resultats d’aquests primers mesos demostren que l’aula “és una eina increïble, molt poderosa, un pas més a tot el que hem estat fent”. Explica que han treballat el cicle de l’aigua amb els alumnes i els resultats han estat molt bons: “No és el mateix estudiar-lo que experimentar-lo amb la realitat virtual”.\nUn dels centres que ja ho han posat en pràctica és l’escola de La Mercè, de Tortosa. El seu director, Carlos Javier Blanch, explica que és una aula “on es pot venir amb l’alumnat i, a partir de tots els recursos fer treballs de recerca, de dinàmiques de grup, de connexió amb el territori. És un espai ideal per connectar el món educatiu amb la Universitat. ”\nArticle anteriorCaixaBank renova el seu acord de col·laboració amb l’Associació d’Empresaris d’Hosteleria de la província de Tarragona per seguir donant suport al sector\nArticle següentLa mortalitat de nacres als Alfacs i les depressions creixents entre els joves, a la portada del Setmanari L’EBRE


Tobies Grimaltos i Manel Baixauli, Premis de la Crítica dels Escriptors Valencians - Diari La Veu\nEscriba el número 912822\nTobies Grimaltos i Manel Baixauli, Premis de la Crítica dels Escriptors Valencians\nCarles Miret i Estruch s'enduu el VI Premi de poesia Manel Garcia Grau amb 'Auir'\n10 juny 2015 01:00h\nEl jurat ha revelat aquesta tarda el veredicte dels premis que reconeixen les millors obres d'autors valencians publicades en llengua catalana durant 2014. Aquest jurat ha estat format per Isabel Garcia-Canet, Octavi Monsonís i Ramon Xavier Rosselló en els gèneres de poesia, literatura infantil i literatura juvenil; i per Anna Moner, Vicent Usó i Silvestre Vilaplana en els gèneres d'assaig, narrativa i teatre.\nEls Premis de la Crítica dels Escriptors Valencians els convoca l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana (AELC) des de 1991. Amb 25 edicions s'han erigit com uns dels premis més importants de la literatura catalana al País Valencià, amb un caràcter especial pel fet de ser obra publicada.\nA més dels guardons esmentats, la junta de l'AELC al País Valencià ha decidit atorgar el Premi de Difusió de la literatura catalana a la Societat Coral El Micalet. D'altra banda, i com a novetat, en el marc dels Premis també es presentarà el VI Premi de poesia Manel Garcia Grau, que convoca la Universitat Jaume I de Castelló amb la col·laboració de l'AELC. El premi ha recaigut en Carles Miret i Estruch, que s'endurà els 3.000 euros del premi per l'obra 'Auir', que publicarà l'editorial Perifèric. El jurat d'aquest Premi ha estat format per Antoni Albalat, Josep Lluís Roig -guanyador de l'edició anterior- i Marisol González.\nEls premis es lliuraran aquest divendres a l'Octubre Centre de Cultura Contemporània de València, en el transcurs d'una vetllada presentada per Francesc Anyó en què s'homenatjarà el poeta Marc Granell, amb un parlament de Maria Josep Escrivà. La vetllada també comptarà amb les actuacions musicals de la cantautora Manuela Alandes, que interpretarà cançons compostes a partir de textos dels socis de l'AELC, i de Borja Penalba amb Francesc Anyó, que interpretaran poemes de Marc Granell.\nPosteriorment, al mateix Octubre CCC, tindrà lloc un sopar al qual s'han inscrit més de cent persones del món literari i cultural valencià, entre els quals hi ha confirmada la presència de Laura Borràs, directora de la Institució de les Lletres Catalanes.\nEscriba el número 537806


BROOKE THE BACHELOR: THE TRUTH ABOUT NICK & BROOKE BLURTON - EL BATXILLERAT\nBrooke Blurton va ser considerat 'el que es va escapar' encès El Batxillerat El 2018, quan va deixar el programa controvertit després que Nick Cummins no expressés el que sentia sobre ella.\nAra que ho serà protagonitzada per Llicenciat al paradís el 2019 , fem una ullada a la relació de Nick i Brooke i aprenem una mica més sobre l’estrella de la realitat.\nQuants anys té Brooke i d’on és?\nBrooke té només 23 anys i és de Perth, a l’oest d’Austràlia. És una treballadora jove indígena que va cridar l'atenció de Nick per primera vegada a la temporada de The Bachelor Australia i va guanyar l’anhelat Llicenciat Clau que li va donar accés al bloc de solters de Honey Badger.\nCom va marxar Brooke El Batxillerat ?\nVa rebre consells per guanyar-li el cor a Nick, però després que les seves germanes li van dir a Nick que havia estat ferida en el passat durant la setmana de Home Town, va lluitar per explicar-li els seus veritables sentiments i estava preocupat per fer-li mal.\nBrooke és bisexual?\nBrooke també va admetre a Nick que era bisexual i que ha tingut tres relacions anteriors amb dones.\nb_rooklynb Veure el perfil 30k m'agrada - Veure publicació a Instagram Sorprenentment, una de les meves inseguretats més grans que vaig créixer era que era bastant baix i petit. Jo sempre pensava: 'Per què tothom va créixer i no jo?' Però després em vaig cansar de que la gent em digués el curta que era cada dia, de manera que amb el pas del temps la meva passió es va anar consolidant amb l’esport, la forma física i la salut. Volia demostrar a la gent que no era «petit», que era fort. Faig un esport de contacte trepidant i, independentment de les lesions, mai no m’ha desgastat de posar el cos a la línia, anar a buscar un atac o fer-me ferides. No m’esforço per aconseguir aquest cos “perfecte” al gimnàs. M’esforc per la força i la resistència. Per guanys mentals, no físics. Així que quan em tiren. Tornaré a aixecar-me. Cada vegada. Per això estic treballant. kit marí @jporterclothing la llegenda darrere de la imatge @rpdreamhunter & # 128248\nLa trista història de fons de Brooke\nBrooke també va revelar al programa que va tenir una educació turbulenta amb la seva mare suïcidant-se quan era jove.\n“Vaig créixer en una ciutat rural de Carnarvon. Vaig passar la meva infància allà fins als 11 anys, quan la meva mare, desgraciadament, va morir: es va suïcidar ', admetia anteriorment.\n'Va ser un moment difícil, viure a Carnarvon amb la meva mare i la meva mare, perdre la mare i, després, nan va morir un mes després'.\n“Crèixer va ser força complicat. [hi havia] molta violència contra les drogues i l'alcohol durant la meva infància i tenia una germana gran que patia esquizofrènia ', va afegir Brooke.\nQuina és la feina de Brooke?\nPerò Brooke diu que la seva infància difícil i el seu paper com a treballadora juvenil l’ajuden a convertir-se en mentora dels joves.\n“Jo també sóc un model o un mentor per a nois i noies joves, sobretot per ser aborigen. Hi ha una mica de pressió amb la meva feina que he de mantenir una visió realment positiva de la vida i això és el que intento fomentar als joves joves aborígens ', diu.\nb_rooklynb Veure el perfil 10,4 k m'agrada - Veure publicació a Instagram finalment és aquí i # 128014 demà pel dia del derbi al rusc @bumble_australia @tippleperth #thetippleeffect\n'Hem passat per algunes coses i tu les fas, però pots ser un model a seguir per a altres joves que passen, que és el que he intentat implementar jo mateix'.\nBrooke juga a futbol?\nA més de ser treballador juvenil, Brooke també és un futbolista aficionat. Ha jugat al Swan Districts Football Club, a la lliga de rugbi de South Perth i a la unió de Nedlands.\nBrooke va admetre que va continuar El Batxillerat amb l'esperança de trobar algú tan únic com ella.\nb_rooklynb Veure el perfil 43,6 k m'agrada - Veure publicació a Instagram Com us podeu imaginar, em sento força emocionat i desbordat per la nit passada. Va ser una decisió difícil acomiadar-se d’alguna cosa que tenia molt potencial d’amor i felicitat. Per a tothom que ho pogués preguntar, la meva decisió no va ser irracional. Va ser una conclusió reflexiva, em vaig prendre el temps lliure per prendre la decisió adequada per a mi. Si he après alguna cosa, heu de ser amables amb vosaltres mateixos i mantenir-vos sempre fidels a la vostra moral i als vostres valors i en el que realment creieu. Jo era el meu jo complet i complet al llarg d’aquest boig món de televisió d’amor i realitat, però gaudit a fons. la volta. Gràcies per l'amor i el suport que tothom m'ha demostrat. ❤ Vaig plorar, era cru, era vulnerable, però sens dubte estava feliç i vaig sortir, sabent exactament per què vaig entrar. És trobar l'amor en el qual trobaré un dia ... ❤ Love Brooke x * si us plau, també respecte, he desactivat els comentaris d'aquesta publicació *\n'Sóc diferent, sé el que necessito i no ha estat tan fàcil intentar trobar això', va dir.\n'També es tractava de posar-me fora i ser vulnerable en situacions en les quals no sóc molt bo, però vaig fer tot el possible. Amb el solter amb què vols sortir-ne, tant si surts amb ell com si estàs solter.\n'Sóc solter, però també estic content'.\nEs van besar Nick i Brooke?\nTot i abandonar Nick, Brooke va admetre que era molt aficionada al Honey Badger.\n“Em va agradar molt. I vaig poder veure molt de potencial en la relació ”. Li va dir a Fitzy i Wippa . 'Però va ser un cas que pensava que no sabia què sentia'.\nQuan se li va preguntar si Nick era un bon petoner, la seva resposta va ser 'eh, sí'.\nHi ha Brooke a Instagram?\nSí, el seu gestor d’Instagram és @ brooke.blurton\nb_rooklynb Veure el perfil 17,7 k m'agrada - Veure publicació a Instagram Si Nick no em dóna una rosa aquesta nit ... sembla que només hauria de 'fer-ne un' & # 128586 & # 127801 & # 128087 aquest episodi serà millor que els meus acudits, puc prometre-ho & # 128514 Ens veiem lot a les 19:30 aquesta nit a TEN @thebachelorau #thebachelorau


El Ple de l’Ajuntament de Rubí dona llum verda al cartipàs municipal del mandat 2019-2023 — Ajuntament de Rubí\nSou a: Inici / Ajuntament / Sala de premsa / Notes de premsa / El Ple de l’Ajuntament de Rubí dona llum verda al cartipàs municipal del mandat 2019-2023\nEl Ple de l’Ajuntament de Rubí dona llum verda al cartipàs municipal del mandat 2019-2023\nEntre d’altres, s’ha donat compte de l’organització del govern municipal i s’han aprovat les dedicacions i retribucions dels membres de la Corporació\nA la sessió d’aquest dijous, els nous regidors del Ple municipal han ocupat el seu lloc a la sala Enric Vergés (foto: Ajuntament)\nEl Ple de l’Ajuntament de Rubí ha aprovat, en una sessió extraordinària celebrada aquest dijous, el nou cartipàs municipal d’aquest mandat. Entre d’altres qüestions, s’ha donat compte de les responsabilitats polítiques que assumiran cadascun dels deu regidors i regidores de l’equip de govern, format pel Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC). També s’ha validat la proposta de dedicacions i retribucions dels membres del Plenari plantejada pel govern, gràcies a l’acord de governabilitat al qual han arribat PSC i En Comú Podem (ECP).\nDurant la sessió, s’ha donat compte dels diferents decrets d’Alcaldia que estableixen les àrees de gestió en què s’estructurarà l’acció del govern municipal, el nomenament dels membres de la Junta de Govern Local i dels tinents d’Alcaldia, les delegacions de l’Alcaldia als regidors i regidores i les competències delegades a la Junta de Govern Local. També s’ha pres coneixement de la constitució dels sis grups polítics municipals que integren el Ple: Partit dels Socialistes de Catalunya (ERC), Esquerra Republicana de Catalunya (ERC), En Comú Podem (ECP), Ciutadans-Partido de la Ciudadanía (Cs), Veïns per Rubí (VR) i Alternativa d’Unitat Popular (AUP).\nParal·lelament, s’ha aprovat per unanimitat la periodicitat de les sessions plenàries de l’Ajuntament de Rubí, que durant aquest mandat es continuaran celebrant el darrer dijous de cada mes. També s’ha establert la periodicitat de les sessions ordinàries de la Junta de Govern Local (abstenció d’ERC); la creació, composició i periodicitat de les comissions informatives permanents (abstencions d’ERC i Cs) i de la Comissió Especial de Comptes (abstencions d’ERC i Cs); el nomenament dels representants de la Corporació als òrgans col·legiats que són competència del Ple, com ara l’Assemblea General de la Federació de Municipis de Catalunya o l’Assemblea General de la Xarxa de Ciutats i Pobles cap a la Sostenibilitat (abstencions d’ERC, Cs, VR i AUP); i la delegació de competències del Ple a la Junta de Govern Local (abstencions d’ERC, Cs i AUP).\nPer últim, PSC i ECP han aprovat el règim de dedicacions, retribucions, personal eventual i assistències dels membres de la Corporació i l’assignació de la dotació econòmica als grups polítics. La resta de formacions ha votat en contra d’aquest punt.\nCom en l’anterior mandat, el Ple s’ha iniciat fent un minut de silenci en record de les darreres dones víctimes de violència masclista: Piedad, de 51 anys (Còrdova); Beatriz, de 29 anys (Alboraya, València); Ana Lucía, de 49 anys (Còrdova); Mònica, de 50 anys (Terrassa); Piedad, de 42 anys (Rute, Còrdova); Monika, de 28 anys (Salas de los Infantes, Burgos), i Manuela, de 61 anys (San Fernando, Cadis).


La CNE no dictaminarà els responsables de l'apagada fins a mitjans de setembre La República\nLa CNE no dictaminarà els responsables de l’apagada fins a mitjans de setembre\nEl Consell d’Administració de la Comissió Nacional de l’Energia (CNE) no podrà decidir aquest dijous la responsabilitat de l’apagada de Barcelona perquè no té tota la informació que havia demanat a Red Eléctrica Espanyola (REE) i Endesa i, per tant, insta les companyies a enviar tota la informació que necessita, segons ha avançat l’organisme regulador. Aquesta falta de documentació farà que la CNE no depuri responsabilitats pels incidents que van deixar sense llum 350.000 abonats fins a mitjan setembre.\nEl Consell d’Administració de la Comissió Nacional de l’Energia en la seva sessió deliberant d’avui dijous ha analitzat la informació remesa per Endesa i Red Eléctrica de España en relació a l’incident del passat 23 de juliol que va afectar el subministrament elèctric de Barcelona.\nLa CNE ha fet una anàlisi preliminar de la documentació aportada per les companyies, i d’aquí ha sorgit la necessitat de demanar informació addicional per completar el contingut del informe que finalment elabori aquesta Comissió.\nL’organisme regulador demana més detalls sobre aspectes com els resultats de l’anàlisi del cable de 110 kV que es va trencar i que, en caure sobre el parc de 220kV de la subestació de Maragall, va provocar l’inici del incident, detalls constructius de la línia subterrània de 220kv entre les subestacions de Collblanc i Badalona i informes pericials sobre la investigació del incendi en la subestació de Maragall.\nLa CNE també necessita una ampliació de les dades sobre els registres de les actuacions de les proteccions de les subestacions de 220kV afectades per l’incident, relació i interpretació detallada de les incidències del sistema de 220kV de l’àrea de Barcelona des de juliol del 2007 i la seva possible afectació amb l’apagada i previsió de la data quan s’espera que retorni el servei del parc de 220kV de la subestació de Margall.\nD’altra banda, el Consell d’Administració ha revisat també el contingut i fins on pot arribar l’informe que finalment elabori la Comissió i ha anunciat que aquest document contindrà els següents punts: la causa del trencament i caiguda del conductor de 110kv sobre el parc de 220kv de Collblanc; estat de les carregues de la xarxa en la situació prèvia a l’incident i de les instal·lacions afectades; dotació i comportament de les proteccions; valoració sobre l’origen de l’incendi en la subestació de Maragall; valoració sobre la cobertura de la contingència de la caiguda total de l’alimentació des del transport a una subestació de distribució; i per últim, conclusions i recomanacions.\nLa Comissió dóna 10 dies de termini a Red Eléctrica de España i Endesa per aportar la informació sol·licitada per l’organisme. Una vegada la CNE conclogui l’informe que ha de fer es decidirà si s’imposen multes i es marcarà qui les hauria de pagar.


Barcelona obre un concurs per redefinir el parc dels Tres Turons com a gran pulmó verd – CONFAVC\nPàgina inicial/Notícies/Barcelona obre un concurs per redefinir el parc dels Tres Turons com a gran pulmó verd\nNotícia CONFAVC.- Barcelona reactiva el desenvolupament del parc dels Tres Turons per consolidar-lo com a gran pulmó verd de la ciutat. El Govern municipal ha convocat un concurs de projectes per donar una mirada única a la millora global de la gran zona verda situada entre els districtes d’Horta-Guinardó i Gràcia, d’una superfície de 123 hectàrees que inclou els turons de la Rovira, del Carmel i de la Creueta del Coll. Els millors projectes serviran la base per consensuar amb els veïns i veïnes la consolidació del parc.\nL’ajuntament de Barcelona convoca el concurs, segons informa perquè, a partir del planejament de 2010, permeti dibuixar el futur del parc sota criteris de gestió del verd i la biodiversitat, l’aigua i l’energia. El concurs identifica tres sectors diferents: la definició de l’estructura bàsica de camins i anelles a l’entorn dels turons; la millora de la continuïtat de les vores del parc, i l’ordenació dels entorns de les pedreres de Can Baró.\nEls guanyadors tindran quatre mesos i mig per redactar els avantprojectes, que seran la base a partir de la qual l’Ajuntament consensuarà amb el veïnat el projecte definitiu per al parc.\nEs tracta de donar un impuls definitiu als Tres Turons, un dels grans espais naturals més importants de la ciutat i d’àmbit metropolità, juntament amb Montjuïc. I el parc més destacat del corredor verd Collserola-Ciutadella per la seva magnitud, diversitat d’hàbitats, biomassa vegetal i riquesa faunística. Així ho ha anunciat l’ajuntament barceloní en una nota de premsa.\nEl planejament urbanístic ha reconegut sempre la condició de parc per als Tres Turons, des del Pla Comarcal de 1953 fins a la Modificació del Pla general metropolità (MPGM) de 2010, l’ordenament vigent. El planejament actual es va elaborar amb un procés participatiu ampli que va permetre distingir el valor ecològic i estratègic de l’espai natural.\nNo obstant, des de 2010 no s’ha aconseguit avançar a un ritme suficient cap a la configuració dels Tres Turons com un gran espai verd de referència, ben connectat amb el seu entorn immediat i amb el conjunt de la ciutat. Per això, l’Ajuntament ha convocat aquest divendres les bases del concurs restringit de projectes, que servirà per definir el full de ruta de l’actuació al parc en els propers anys.\nL’àmbit del concurs és una superfície total de 82 hectàrees que correspon quasi en la seva totalitat als sòls qualificats a l’MPGM de 2010 com a parcs i jardins i els vials associats, i puntualment als destinats al reallotjament dels veïns a Can Baró. En queden exclosos els tres parcs ja consolidats avui dia, com són el Park Güell, el parc de la Creueta del Coll i el del Guinardó històric.\nEl que determinarà l’elecció de les actuacions a dur a terme seran els valors ecològics, ja que el futur del parc es dibuixarà sota criteris i paisatgístics i de gestió del verd, l’aigua i l’energia.\nEs requerirà que les propostes que es presentin preservin els recursos naturals de l’entorn i facin una bona definició formal i paisatgística dels espais lliures a urbanitzar i els usos associats, i dels elements que caracteritzaran el parc.\nTambé hauran de concretar les volumetries dels edificis d’habitatges de reallotjament al sector de Can Baró.\nwebeditor2020-05-15T09:50:06+02:0010 de setembre de 2018|Tags: Barcelona, medi ambient|


Ostsee Resort Damp 25 Damp Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nOstsee Resort Damp 25-, Damp, Damp, Alemanya, 24351 - Veure al mapaOstsee Resort Damp 25Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 40 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranbalcó/terrassa\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Damp, no busqui més enllà de Holiday home Ostsee resort damp 7. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Holiday home Ostsee resort damp 7, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos ascensor. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses centre esportiu, piscina exterior, parc infantil, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Holiday home Ostsee resort damp 7 és una elecció inteligents per a viatgers a Damp, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióestris de cuinaplat de dutxabalcó/terrassaforn microonesrenta vaixellesempolles d'aigua de cortesianevera Idiomes ParlatsAnglèsLituà AlemanyRus Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Ostsee Resort Damp 25 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.Mostrar més


Moviment LGBTI: sis interseccions per ampliar la mirada - directa.cat\nSi es lluita pels drets i llibertats d’un col·lectiu determinat, això acabarà beneficiant a altres col·lectius i suposarà, en definitiva, un pas endavant per a tota la societat. És el que defensa el paradigma de la interseccionalitat, una perspectiva que entén que les diferents identitats que travessen les persones (relacionades amb el gènere, la classe social, la sexualitat, l’ètnia, la nacionalitat, etc.) no actuen de forma independent, sinó que estan interrelacionades i generen sistemes d’opressió i discriminació determinats. Unes interseccions que cal tenir en compte a l’hora de plantejar també els discursos i les agendes de les diferents lluites.\nEn aquest article volem visibilitzar com s’articulen –o es podrien articular- les reivindicacions del moviment LGBTI quan es creuen amb altres identitats, opressions o lluites. Ho fem a través de la veu de sis activistes.\n“La campanya pel dret a la reproducció assistida és un cas clar d’intersecció de la lluita LGBTI i el feminisme”\nMaria Rodó, activista feminista\n“La relació entre feminismes i lluita LGTBI parteix d’una base molt diferent a la d’altres interseccions, perquè són lluites que històricament han anat molt lligades, tot i que no ha estat una relació lliure de conflictes”, afirma Maria Rodó, activista feminista i investigadora en geografies feministes i sexualitats. “S’ha criticat el moviment feminista per ser molt heteronormatiu i al moviment LGBTI per no tenir en compte qüestions de gènere”, afegeix.\nRodó posa l’exemple de la campanya feminista a Catalunya pel dret a la reproducció assistida, en la qual ha col·laborat, com un clar exemple d’intersecció de la lluita LGBTI i el feminisme. “La campanya la van tirar endavant sobretot lesbianes feministes, però el protocol resultant beneficia també les dones heterosexuals, perquè és més respectuós amb els processos vitals de les dones. És un cas clar en què ens organitzem des del lesbianisme, però això acaba anant a favor de totes les dones”, afegeix l’activista.\nL’activista vol deixar clar que, tant en el cas de la relació LGBTI-feminismes com en altres casos, no hem de tenir la visió de què les lluites competeixen entre elles. “Si al final vas a l’arrel, a trencar amb les fòbies, les discriminacions i les desigualtats, això fa que s’avanci col·lectivament”, apunta.\n“Si el moviment LGTBIQ+ vol combatre la islamofòbia, hauria de combatre també el racisme i el classisme”\nDaniel Ahmed, activista queer musulmà\n“Una persona musulmana blanca amb nacionalitat espanyola, com és el meu cas, pateix un tipus específic d’islamofòbia completament diferent del que pot patir una persona musulmana migrada del Marroc”, reconeix Daniel Ahmed, activista queer musulmà. Assenyala que cal pensar de manera interseccional quan analitzem la islamofòbia. “L’hostilitat cap a l’islam no gira exclusivament al voltant de la identitat religiosa, sinó que està lligada a una qüestió de classe i racialització” afirma Ahmed. “Si el moviment LGTBIQ+ vol combatre la islamofòbia, hauria també de combatre el racisme i el classisme i les violències interseccionals que generen”, afegeix.\nAhmed creu que cal “filar prim” davant de “discursos homonacionalistes que estan passant desapercebuts i pels quals s’escola el racisme i la LGBTI-fòbia disfressats de llibertats i drets humans universals”, com per exemple en el cas de les informacions sobre Txetxènia, Síria o Turquia. També apunta a donar suport a lluites articulades per combatre aquests discursos com el BDS o la denúncia del pinkwashing (terme utilitzat per referir-se al rentat d’imatge de l’Estat d’Israel a través de la promoció del moviment LGBTI, mentre viola sistemàticament els drets humans de la població palestina).\nFinalment, l’activista queer creu que la islamofòbia dins el col·lectiu LGBTI respon també a un “ateisme bel·ligerant existent dins dels moviments socials” que identifiquen la religió (especialment l’islam) com una “ideologia anacrònica, bàrbara, incivilitzada i, per tant, incompatible amb la lluita LGBTI i les identitats sexuals i de gènere”.\n“Crear residències per a gent gran LGBTI seria com fer un monument d’homenatge per a les persones que han viscut discriminades”\nJoan Andreu Bajet, activista gai i pels drets de la gent gran LGBTI\n“Els que fa quaranta anys vam començar a militar en el moviment LGBTI ara ja tenim una edat i per tant som capaços de veure la realitat des dels mateixos conceptes de sempre, però amb una perspectiva i unes necessitats diferents”, afirma Joan Andreu Bajet, activista gai i president de la Fundació Enllaç, que defensa els drets i la dignitat de les persones grans LGBTI, especialment en moments de vulnerabilitat.\nSón moltes les persones LGBTI que, en arribar a una edat avançada i anar per exemple a una residència “tornen a l’armari” i amaguen la seva sexualitat. Per a Bajet, una possible solució és que es creïn residències o apartaments amb serveis per a gent gran LGBTI. “Seria una forma de reparar simbòlicament el mal que s’ha fet a la població LGBTI; com fer una espècie de monument d’homenatge útil i quotidià per a les persones grans LGBTI que han viscut discriminades i han patit agressions durant la seva vida.\nBajet reivindica que, tenint en compte la realitat de les persones grans, que volen viure a les seves cases, és important “crear cercles d’amistat, sobretot per a persones més grans i dependents, perquè tinguin sentiment de pertinença a la comunitat LGBTI”, i també “garantir unes persones al seu voltant amb la sensibilitat i empatia per respondre a les seves necessitats”, afegeix.\n“No podem viure la lluita contra el VIH i l’estigma i la de l’alliberament LGBTI com a lluites paral·leles, seria un fracàs”\nMontse Pineda, activista contra la serofòbia\nLa lluita contra el VIH i l’estigma associat està travessada per les lluites del moviment LGBTI des dels anys 80, quan l’epidèmia va colpejar especialment als homes gais, però també a les persones trans, i a dones lesbianes i bisexuals. “No podem viure la lluita contra el VIH i la serofòbia i la de l’alliberament LGBTI com a lluites paral·leles, seria un fracàs de les agendes polítiques i de la perspectiva del moviment”, afirma Montse Pineda, membre de Creación Positiva i activista contra la serofòbia i per la salut sexual i reproductiva.\nPineda creu que a l’Estat espanyol i a Catalunya, els col·lectius LGBTI haurien d’implicar-se en aquesta lluita de forma més activa. “Hem de recordar que hi ha serofòbia al col·lectiu LGBTI, i que aquesta té a veure amb l’homofòbia, la misogínia i la resta d’estigmes socials associats a viure la vida amb autonomia i diversitat”, assenyala l’activista. “Cal que, quan parlem en els nostres discursos de dret a decidir dels nostres casos, parlem també del dret a decidir, per exemple, sobre si follem amb garantia de salut. Això és un acte polític i una perspectiva de salut sexual que cal incorporar”, afegeix.\nMontse Pineda també assenyala que és important que hi hagi una participació no testimonial dels col·lectius LGBTI a l’hora de difondre i demanar el compliment de l’Acord Nacional per combatre el VIH i l’estigma associat o un dels seus punts clau, el Pacte Social per a la No Discriminació, i també a les mobilitzacions de l’1 de desembre. “Si no es garanteixen aquests acords, hi ha una part dels drets LGBTI que no s’està respectant”, afirma.\n“No hi ha pràcticament visibilitat de dones i persones LGBTI al capdavant del moviment independentista”\nNúria Alcaraz, activista independentista\n“A l’hora de dissenyar la república que volem, cal tenir en compte que una de les qüestions bàsiques són els drets de les dones i les persones LGBTI”, assenyala Núria Alcaraz, activista independentista i feminista i membre d’Esquerres per la Independència. “No hem de caure tampoc en pensar que l’Estat espanyol és més conservador per se, però sí que cal remarcar que, en el context de la lluita independentista, s’estan assumint moltes lluites socials i això pot ser favorable a l’hora de decidir des de zero quins consensos socials volem a la nova república”, destaca Alcaraz.\nL’activista independentista aposta per generar espais de debats que siguin vinculants i on participin col·lectius LGBTI per garantir també que la perspectiva LGBTI està present en totes les polítiques que es facin. “Per exemple, si abordem una reforma laboral, cal tenir en compte que les persones LGBTI tenen unes circumstàncies i unes discriminacions concretes en aquest àmbit i cal plasmar-ho en les polítiques que es facin i tenir-ho en compte, ja que això serà en benefici per a tothom”, afirma Alcaraz.\nL’activista critica també la masculinització al capdavant del moviment independentista: “les cares més mediàtiques de l’independentisme continuen sent homes heterosexuals d’edat mitjana; no hi ha pràcticament visibilitat de dones i persones LGBTI”, lamenta Alcaraz.\n“El poble gitano no és més homòfob que la resta de pobles”\nMiquel Torres, activista del poble roma\n“El poble roma no és un col·lectiu més, sinó un poble molt divers i amb una cosmologia pròpia”, afirma Miquel Torres, activista del poble roma. “Ser LGBTI al poble roma es pot viure amb soledat i en silenci, però cal deixar clar que el poble gitano no és més homòfob que altres pobles, sinó que en moltes ocasions, el fet de ser gai o lesbiana o trans s’associa a voler ser payo i això es viu com un pecat social dins la comunitat”, afegeix Torres.\nL’activista roma apunta al fet que això és degut a unes circumstàncies històriques concretes com a poble i a una “pedagogia i una pressió colonialista que ens han marcat com ens havíem de comportar i com havíem de pensar”. De totes maneres, Torres apunta que la família té uns vincles molt forts al poble roma i que “hi ha persones grans i sàvies, amb més esperit de lluita i obertura de ment del que creiem”.\nLa comunitat LGBTI del poble roma està actualment en un procés de reconeixement i treball intern. L’entitat Ververipen (Diversitat, en calé) està intentant arreplegar a persones LGBTI gitanes d’arreu de l’Estat per “repensar-se i oferir un discurs clar” però alhora sense “perdre els valors gitanos, que humanitzen l’existència i la vida”, afirma Torres. “No es vol trencar res ni revolucionar, sinó explicar com mira i com viu la comunitat LGBTI gitana, per tal d’incloure aquesta visió en la diversitat que defineix tan bé al poble roma”, conclou.\nIndependentisme LGBTI LGBTIfòbia poble roma VIH\n« Els refugiats de Turquia: malviure en la pobresa o abocar-se al mar\nUn gasoducte contrari als Acords de París »


Alemanys a la força – El Temps\nInici » Política Alemanys a la força\nPublicat el 23 de desembre de 2016\t0\n648 Vistes\tOriol Junqueras, Vicent Soler i Biel Barceló / Salvador Llosà\nHan passat ja dues setmanes des del referèndum constitucional italià que va fer caure el Govern de Matteo Renzi, i a simple vista, les coses no semblen haver canviat massa. A pesar de la contundent derrota del projecte estrela de la legislatura, la coalició de govern formada pel Partito Democratico (PD) i el Nuovo CentroDestra (NCD, format per trànsfugues de l’antic partit de Berlusconi constituïts ara en partit) no té la més mínima intenció d’anar a eleccions en breu, sabent que els queda per davant legislatura −les cambres no es dissolen fins a 2018− i que les enquestes no apunten a un bon resultat.\nA banda de l’interès partidista, hi ha motius econòmics profunds: la banca italiana passa per una greu crisi de solvència i està necessitada d’una urgent recapitalització per fer front a l’amenaça de crèdits dubtosos i impagats. Just a la setmana següent que Itàlia decidís votar en contra de l’opció per la qual havien apostat les elits europees amb Angela Merkel al capdavant, el Banc Central Europeu decidia negar la pròrroga que el Monte dei Paschi di Siena −tercer banc d’Itàlia per mida i entitat en funcionament més antiga del món, en actiu des de 1472− demanava per trobar 5.000 milions per a la seua recapitalització; en la pràctica, això suposa trobar algun comprador estranger, injectar-hi diners públics o declarar-lo en fallida. Els italians han optat per la via difícil.\nAixí, la primera gran assignatura del nou Govern de Gentiloni serà enfrontar-se a la gran crisi bancària del Monte dei Paschi, Es tracta d’un banc que té la majoria de la seua activitat −oficines, clients, empleats− a les regions de la Itàlia central i septentrional on el PD, hereu del Partit Comunista d’Itàlia, té les seues bases electorals; les úniques zones on va guanyar el SÍ al referèndum constitucional. Qualsevol ajust brusc en la gestió d’aquesta crisi pot suposar-li un problema ben greu al gran partit que li queda a l’establishment italià i europeu a la península Itàlica. A més a més, el 2018 acaba el termini fixat per al programa d’estímul monetari o Quantitative Easing del Banc Central Europeu que garanteix crèdit a la banca a un virtual 0% d’interès. Europa compra temps a Itàlia, i prefereix no mirar massa cap endavant: per diferents motius tant el M5S de Grillo com la Lega Nord i el que queda de la nova Forza Italia de Berlusconi qüestionen el disseny de la zona euro. És més: els de Grillo, que encapçalen les enquestes, demanen obertament un referèndum sobre la permanència d’Itàlia a la zona euro. A Brussel·les juguen amb foc.\nA diferència d’Itàlia, que a pesar del seu estancament econòmic continua tenint una indústria robusta i pot plantejar-se una eixida de l’euro per devaluar la moneda i vendre més barat, aquesta opció no és plantejable a Espanya. El model immobiliari-financer espanyol −del qual a la Mediterrània som malaurada punta de llança− necessita accés a capitals en una moneda forta i depèn i molt dels preus immobiliaris en els quals se sustenten els estalvis i la capacitat econòmica de les famílies. El flirteig de Podemos amb la idea d’abandonar la zona euro va durar pocs mesos, i no se n’ha tornat a parlar seriosament, ni tan sols després de l’eixida de Varoufakis del Govern grec i el consegüent abandó per Tsipras de les seues tesis reformistes. En aquest camp, a Espanya −que amb 46 milions d’habitants ja es pot considerar un mercat mitjà-gran− no es contempla com a alternativa. De manera que per a un eventual nou estat de 7 milions −fins i tot per a un de molt hipotètic de 13− amb una economia més oberta i més dependència del turisme això resulta encara menys imaginable. Segurament no hauriem d’haver entrat mai a la zona euro; però eixir-ne és molt complicat.\nAixí i tot, Europa també ha comprat temps. El suport del PSOE a la investidura de Rajoy s’ha traduït ben prompte en acords més amplis de tipus legislatiu i pressupostari: ja ningú parla d’una legislatura curta com al principi. La consolidació de la mena de Govern fiable que Berlín i Brussel·les buscaven ha tingut, a diferència del cas italià, premi: els severs objectius de dèficit que s’anunciaven durant 2015 i els primers mesos de 2016 s’han relaxat sensiblement i l’anomenada troica ja no demana retallades; és més, el PP aposta directament per assolir l’objectiu de dèficit del 3% anual −l’objectiu-marc del Pacte d’Estabilitat− apujant els impostos que siguen necessaris, fins i tot incomplint les seues pròpies promeses. Sembla que l’esglai del cicle electoral 2014-2016 ha ensenyat a la dreta espanyola a no jugar amb la desesperació ciutadana. Una altra cosa, és clar, és com collar les rosques en clau interna, i especialment entre administracions territorials.\nCom més va, sembla més que la negociació del nou sistema de finançament autonòmic −hi participen o no els representants de la Generalitat de Catalunya− tindrà un final anunciat a l’assaig general de la negociació de l’objectiu de dèficit: Catalunya, País Valencià i illes Balears en contra, i la resta exercint de bloc nacional espanyol. Les comunitats sistemàticament beneficiades, les de població més envellida i més despoblades s’han articulat en l’anomenat lobby de la España vacía: estan ben disposats que els de sempre acaben pagant la factura dels AVE amb estacions a pobles de 50 habitants sota l’excusa de la redistribució. I, bé es demane la independència, el federalisme, el cantonalisme o una millora administrativa, els tres territoris o països de la Mediterrània tenen −tenim− exactament el mateix problema: cap forma de pressió funciona amb un Estat que pot ignorar perfectament manifestacions de milions de persones mentre mantinga la base electoral en províncies electoralment sobrerepresentades i plenes de pensionistes fidels al bipartidisme. Juguem amb les cartes marcades.\nPer més que uns i altres intenten guanyar temps, la confrontació territorial a propòsit del repartiment del pastís fiscal s’acabarà produint dins l’Estat espanyol: el poder conservador madrileny té tot l’incentiu del món per continuar distribuint rendes de la Mediterrània cap a la Meseta i els territoris de l’interior. La resposta, en una posició demogràfica i política subalterna, només pot passar a mitjà i llarg termini accions massives de desobediència −siga ciutadana, institucional o ambdues− tindran alguna mena de valor. És això o resignar-se a l’empobriment crònic mentre es transfereixen rendes a comunitats més riques i amb més representació electoral. I això no podem fer-ho sols al món: ens calen aliats −com a mínim no tots els adversaris alhora− assumint que per desgràcia la plena sobirania al segle XXI són els pares.\nEn el nostre cas, sabem que la recaptació fiscal espanyola sobre el PIB amb dades de 2014 −38%− està 10 punts percentuals per sota de la mitjana de l’eurozona −8%–; la despesa pública, del 43%, 6 punts per sota de la mitjana de l’eurozona, del 49%. Hi ha un ampli espai encara per convergir a estàndards europeus d’estats de benestar. Com a territoris petits, amb economia oberta, vocació exportadora i balança comercial ben positiva a causa del [desgraciat monocultiu del] turisme, podem plantejar-nos augmentar i molt la despesa social fins i tot dins dels marges europeus. Hi ha espai per a acords amplis si s’explica a la societat que calen més recursos per cobrir necessitats bàsiques i ampliar la frontera d’allò prioritari i imaginable: més trens de rodalia i menys AVE, més escoletes i menys F-18, etcètera; però també que els ajuntaments poden gestionar serveis bàsics d’ensenyament o atenció de salut si se’ls en transfereixen els recursos.\nSiguem realistes: si ens ha de governar una potència colonial, més val que siguen els alemanys o els danesos: fiscalitat comprensible, sistemes de recollida selectiva de fem i de reciclatge d’envasos; bicicletes, cotxes elèctrics i impuls a energies renovables per compte d’impostos al sol, radiotelevisions públiques no copades per polítics, escoletes infantils gratuïtes, ajudes per fills a càrrec, habitatge públic de lloguer, contractació pública més transparent… Encara que ens toque dinar a la 1 i sopar a les 7.\n- Publicitat -\tAlemanyaCatalunyaGrilloIlles BalearsItàliaM5SMatteo RenziMerkelPaís Valenciàtroica\tEscrit per\nLlicenciat en dret i ciències polítiques, consultor en comunicació i coautor del llibre 'De Ciutadans a Ciudadanos' (Foca, 2015) El més llegit\nAlemanys a la força


Fedora d'estiu | Laura Cans | Cooperativa autogestionària\n/ Fedora d'estiu\nVestit / Samarreta llarga\nLaura Cans KOSTURITIS confeccions Ref. 9999900075724 Ver otros productos de la misma colección Ver otros productos del mismo autor\nNova versió més fresqueta per lluïr aquelles nits d'estiu en què refresca. Feta amb una tela fina i elàstica. Basat en el disseny original de Laura Cans hem seguit el mateix patró que en les dessuadores però tallant-li les mànigues, obrint el coll i eliminant les butxaques.\nDobles costures reforçades\nSense mànigues i amb caputxa oberta\nColeccion : Kosturitis Vestit 2016\nLa producció l'hem tornat a fer al Maresme, entre Premià i Mataró, apostant així per la producció local. La confecció a càrrec de Gaby Ponce de Belcolor, el teixit ha sigut filat per Megapunt S.L. i tintant per Felper S.L., ambdues empreses del grup Cotexmo afincades a Mataró.\nAquest cop però hem decidit fer una primera tirada reduïda de 30 unitats a un preu molt ajustat i assequible, renunciant així a gran part del nostre marge fins a esgotar existències. Properament en tindrem més a un preu més just per nosaltres.\nL'Adriana és compromís, consciència, sensibilitat, xarxa, acompanyament d’infants i dansa...\nEs dedica des de fa uns anys a l’acompanyament d’infants amb diferents marcs, sempre a l’escola pública, l’educació ambiental o des del lleure. Creu en l’acompanyament que respecta els processos orgànics de desenvolupament dels infants, la llibertat, la vida, i sempre des de l’amor. El seu marc actual d’acompanyament: l’hort escolar ecològic. Escola pública siii!!!\nUna de les seves grans passions és la dansa africana. Balla des de fa uns 6 anys, ha estat en diversos projectes i actualment està posant esforços en muntar el seu propi projecte: “MUSO”.


no és això: La immensa majoria\nAquestes tres paraules, pronunciades sempre per polítics populosos, voldria ser el paradigma de la democràcia i per això s’invoca sempre a la majoria silenciosa quan es tracta d’erigir-se en portaveu d’aquest nombre de votants indefinit. De fet, ningú no ha quantificat mai ni la “immensa majoria” ni la “majoria silenciosa”. Ara, Mariano Rajoy, des de la llunyania nord-americana invoca als espanyols que no es manifesten, una altra majoria inquantificable. El PP, a Catalunya, no fa ara altra cosa que dir que tots aquells que es consideren catalans i espanyols es manifestin. Bona coherència: els uns, a Calalunya que sí a sortir al carrer, els altres no a Espanya.\nSi existeix aquesta majoria silenciosa, convindria fer-ne un estudi profund del perquè es manté en silenci. Fóra interessant constatar quants no es mobilitzarien ni que se’ls cremés la casa, quants viuen al marge dels destins comuns, quants estan desencantats de la política. Potser els qui l’invoquen s’adonarien aleshores de que potser més val deixar-los on són, no fóra el cas que, si es mobilitzessis, les coses els anirien pitjor. És certament el discurs del desesperat, d’aquell qui no té confiança ni tan sols en els seus, dels qui necessiten justificar el seu fracàs a l’hora d’atraure un gruix prou important de votants al camp del seu programa. No voldria pas donar la impressió de menysprear aquells qui, amb un criteri madurat, opten pel silenci. Ben al contrari, defensar-los dels qui els volen donar una veu sense cap dret a fer-se’n l’altaveu.\nEn qualsevol cas, si un vol oposar la “immensa majoria” que no es manifesta, a la “immensa minoria” que sí que ho fa, no en traurà gaire res: malgrat tot, les posicions d’ambdues són clares. I és demagògic oposar la primera a una manifestació 1,5 milions.


▷ ⭐Definició de zoologia⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de zoologia\nDefinició de zoologia\nara pots veure La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula zoologia, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots descobrir com es pot utilitzar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que pots trobar aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui moltíssim més simple comprendre què significa zoologia.\nPart de la biologia que tracta dels animals.\n¿Cóm es diu zoologia en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice zoologia en catalán?\nSi vols aprendre com s’escriu en castellà zoologia has de saber que la seva traducció és zoologia pots veure en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar zoologia\nEl seu discurs d’ingrés, «Zoologia fantàstica a la Catalunya de la Il·lustració» és una peça desconcertant des del punt de vista d’una institució científica, i una delícia de la literatura d’imaginació.\nA més de zoològic, aquí també es col·loca un planetari i un museu de zoologia, i també un museu de geologia.\nHem rebut 11 propostes d’investigadors d’institucions nacionals i internacionals que participaran com a ponents en el Simposi sobre Aus Migratòries organitzat per SELVA, que es durà a terme durant el III Congrés Colombià de Zoologia a Medellín del 21 al 26 de Novembre 2010.\nMembres de butlletí tindrà un 10% de descompte al museu biblioteques […] (excepte la biblioteca del Museu vaig donar […] Roma i el Museu Civico di Zoologia) i una reducció d’admissió […] a les exposicions de dimarts a divendres després de 14,00.\nDepartament de Zoologia, Universitat d’Aberdeen\nTampoc els seus interessos i […] obsessions, com la zoologia (especialment […] el món dels ocells) i l’antropologia, són els […] més habituals en el món de l’art.\nal zoològic de Barcelona hi havia un goril·la blanc.\nA més de […] zoo, que aqui es refereixen també a un planetari i un museu de zoologia, juntament amb un museu geològic.\nAquest palauet […] modernista, habilitat com a museu de ciències, acull diverses sales d’exposicions temporals o permanents relacionades amb la zoologia, la botànica i la geologia de Mallorca.\nHa aconseguit […] el doctorat en Zoologia / Sistemàtica […] al Museu Nacional d’Història Natural de París en 2001; ha treballat […] en post-doctorat com a associat d’investigació a la Universitat d’Alberta a Edmonton del 2002 al 2005, i en el Smithsonian Tropical Research Institute (STRI) a Panama City (Panama) del 2005 al 2008.\nJa conservador de Zoologia al Museu Cívic d’Història Natural de Verona i del Museu Regional de Ciències Naturals de Torí; entomòleg, especialista […] en coleòpters Crisomelidae.\nLa Sala de la Balena del Museu de Zoologia de Barcelona i després el Museu de les Ciències de Granada, s’han convertit així en el recinte d’un espectacle audiovisual.


El Manresa no concreta les ocasions i obté una victòria curta davant el Tona - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Manresa no concreta les ocasions i obté una victòria curta davant el Tona\nlluís cuberes i martí 11.08.2018 | 23:19\nEl Manresa va desaprofitar ocasions clares per ampliar el marcador salvador redó\nEn el tercer partit de pretemporada, el Manresa de Piti Belmonte va continuar oferint moments de bon joc i exhibint possibilitats ofensives esperançadores, però també, el seu principal handicap va ser no concretar les ocasions de què va disposar. Per això, l'1 a 0 mínim davant un Tona nul en atac.\nEl joc dels blanc-i-vermells a l'inici de la primera part es va veure condicionat per la joventut de tres dels quatre migcampistes, que van facilitar el domini del mig del camp a l'equip osonenc, circumstància que no es va veure reflectida en la creació de perill per part dels de Dani Juvany. Tal com va succeir set dies enrere, el Manresa va transformar la seva primera ocasió. Manel Sala va rebre una pilota a l'exterior de l'àrea de penal, i veient el porter Genís mal col·locat a la seva porteria, va engaltar a gol sense pensar-hi dos cops. Una assistència de Montero, quatre minuts després, va propiciar una altra perillosa rematada de cap de Manel Sala. Ell mateix tindria una darrera opció, al minut 21, un servei de falta que la tanca va desviar a córner.\nA l'inici del segon període, altra vegada, els locals van prémer l'accelerador ofensiu. En aquesta ocasió, el protagonisme va recaure en Marc Serra, que va trencar de forma reiterada l'entrellat defensiu del Tona com a interior esquerre. Una excel·lent assistència del mateix Serra, al minut 48, va facilitar una rematada de Manel Sala per sobre del travesser. Dos minuts després, una altra acció de Serra facilitava un xut de Caicedo, que Genís va aturar. En la seva tercera acció de mèrit, Serra va tornar a assistir Caicedo, que en excel·lent disposició va fer un llançament desviat. Florent, de cap, rematant un servei de falta de Manel Sala (min 2), va disposar de la darrera acció clara dels locals.


Suport als mitjans exclosos d’un acte de Podemos – Grup de Periodistes Pi i Margall\nHome » Comunicats » Suport als mitjans exclosos d’un acte de Podemos\nSuport als mitjans exclosos d’un acte de Podemos\n18 jul., 2017 in Comunicats tagged ES | CAT by Actualidad\nEl Grup de Periodistes Pi i Margall denúncia i condemna la decisió de Podemos de vetar l’entrada a un esmorzar informatiu als companys de “El Periódico de Catalunya”, “El País”, la Cadena SER, El Independente i Ok Diario.\nDes del Grup de Periodistes Pi i Margall creiem intolerable que un partit polític que aspira a governar el nostre país faci distincions a l’hora de convocar als mitjans als seus actes amb periodistes, ja siguin de caràcter privat o públic. Tots els periodistes han de poder tenir accés a les fonts d’informació sense que es produeixin vetos.\nPerquè existeixi democràcia és necessària una premsa lliure i els partits polítics no haurien de castigar als mitjans discrepants, un tipus d’actuació que pot soscavar la llibertat de premsa i el dret a la informació dels ciutadans.\nÉs un fet preocupant, ja que no és el primer que protagonitza Podemos. El partit morat ja va intentar incidir en alguns periodistes que habitualment cobreixen els seus actes demanant informalment a la cúpula dels seus mitjans que fossin destituïts o substituïts.\nEl Grup de Periodistes Pi i Margall mostra el seu suport als companys i mitjans vetats i fa una crida perquè no torni a succeir cap fet semblant.\n· © 2022 Grup de Periodistes Pi i Margall · info@pimargall.org ·


Fira del Tupí 2017 - cafeteriaimes.cat\nL’actor i humorista David Olivares serà el president d’honor de la Fira i l'encarregat de trencar del Tupí inaugural. Ell és el protagonista de la falca publicitària per promocionar la fira que sentireu per Rac1. A més, la Fira comptarà amb la presència del Conseller d'Empresa i Coneixement de la Generalitat, el Sr. Jordi Baiget.\nSant Julià de Vilatorta es prepara per acollir la 9a edició de la consolidada Fira del Tupí. Es celebrarà del 27 al 28 de maig i tindrà a l’actor i humorista David Olivares com a president d’honor. A més, serà l’encarregat de protagonitzar la trencada del tupí gegant. L’acompanyaran diverses autoritats com l’alcalde de Sant Julià de Vilatorta, Joan Carles Rodríguez, el conseller d'Empresa i Coneixement, Jordi Baiget i autoritats comarcals.\nSeguint la tradició dels darrers anys, hi haurà un terrisser convidat. Aquesta vegada serà en Josep Papaseit de Miravet, població coneguda per la seva tradició terrissaire i ceramista.\nUna de les moltes singularitats d’aquesta fira és que la innovació i la tradició hi conviuen perfectament amb el Projecte I+T. Per una banda té l’objectiu de preservar la centenària tradició en el món de la terrissa i fomentar el treball artesanal en la ceràmica i, per altra banda, s’hi posa de relleu la innovació i la creativitat per trobar noves formes que connecten amb la societat actual. Aquest any, Núria Nofrarias -ceramista- i Antoni Fonseca -arquitecte- ens presentaran "Rectangles dinàmics"\nCom cada any, els carrers del poble s’ompliran de parades i expositors dedicats a la terrissa i la ceràmica i també de productes gastronòmics. A les hores dels àpats es podrà gaudir amb el Mos del Tupí, un dels actes més concorreguts de la Fira. En aquesta mostra gastronòmica s’hi podran degustar tapes cuinades amb terrissa i elaborades pels restauradors de Sant Julià de Vilatorta i de Vilalleons.\nEn aquesta edició també es podrà participar al 26è Concurs de pintura ràpida i al 4rt Concurs La Cuina Vilatortina de Cassola, enguany amb el caipota com a protagonista. A més, es podrà participar al taller de ceràmica o al taller de microrakú i es podrà gaudir de les demostracions d’oficis o de conferències com “Impressió 3D en ceràmica” l'art aplicat al disseny industrial.\nEls horaris de la Fira són de 10 del matí a 2/4 de 9 del vespre.


El Departament de Salut publica unes recomanacions d’higiene més estrictes i inclou les embarassades com a grup de risc\nFonts del departament de la Generalitat de Catalunya diuen que són 'mesures extremes' per a persones que conviuen amb gent molt vulnerable\nEl Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya ha publicat unes noves recomanacions d’higiene més estrictes per a evitar els contagis de la Covid-19. Són una sèrie de mesures que cal prendre quan es torna a casa de treballar o d’anar a comprar. Fonts del departament diuen que són ‘mesures extremes’ per a persones que conviuen amb gent molt vulnerable, però el govern no ha donat més explicacions sobre per què fins ara no s’havien fet aquestes recomanacions.\nAixí mateix, crida l’atenció que ara inclouen les embarassades com a grup de risc, juntament amb les persones majors de 65 anys i persones amb malalties cròniques i patologies prèvies, cosa que fins ara no s’havia fet, tal com es pot veure en aquest anunci del 13 de març. En canvi, la Generalitat Valenciana les incloïa des del dia 16.\nAquestes recomanacions no les han donades fins ara ni la Generalitat Valenciana, ni el govern d’Andorra ni el de les Illes, que continuen explicant que cal mantenir la distància, rentar-se les mans, evitar tocar superfícies, etc.\nQuè s’ha de fer quan arribes a casa després de sortir al carrer?\nEl Departament de Salut recorda que quan arribeu a casa heu de ser conscients que podeu portar el virus i, per tant, podeu posar en perill les persones que conviuen amb vosaltres, especialment si tenen més de seixanta-cinc anys o alguna malaltia crònica. Per això recomanen de seguir els següents passos:\nIntentar no tocar res del que hi ha dins de casa: sobretot, cal recordar que primer de tot convé rentar-se les mans.\nDeixar la bossa i les claus a l’entrada: el Departament de Salut recomana de deixar una capsa a l’entrada per a posar-hi tots aquells objectes que heu utilitzat a l’exterior i que no us calen en el dia a dia dins de casa, com ara la bossa, les claus i la cartera.\nTreure’s les sabates i la roba: a més, recomanen que només d’arribar us tragueu la roba i les sabates que portàveu a l’exterior. Aquesta roba, cal posar-la dins una bossa tancada i, després, ficar-la a la rentadora.\nNetejar el mòbil i les ulleres: pel que fa als objectes personals, com poden ser el mòbil o les ulleres, recomanen d’apartar-los i rentar-los amb aigua i sabó o amb alcohol. Cal recordar que un cop fet aquest pas, cal tornar-se a rentar molt bé les mans.\nVentileu molt bé les zones comunes: És més, fa temps que Salut recomana que en cas d’estar aïllat o confinat és recomanable ventilar la casa, com a mínim, deu minuts tres vegades al dia.


Solucions Electorals - Scytl\nI PER A CADA\nSatisfem les Necessitats Electorals\nDurant tot el Cicle Electoral\nLes nostres solucions electorals estan dissenyades per millorar l’eficiència, la seguretat, la transparència i l’auditabilitat de cada fase del procés electoral: Pre-Eleccions, Dia de les Eleccions i Post-Eleccions.\nEn el període més crític de l'elecció, les nostres solucions asseguren que tant en persona com remotament, els votants aprofiten la tecnologia accessible que els permet votar de manera privada i segura.\nLes nostres solucions ajuden als administradors electorals amb la planificació, la dotació de personal, la formació i les activitats de gestió de votants i candidats necessaries per al lliurament i execució d'unes eleccions perfectes.\nDesprés de la votació, es duen a terme alguns dels passos més importants per garantir la plena integritat dels vots, la consolidació segura i la publicació dels resultats.\nAssegura que el personal electoral està capacitat de manera eficient per al desenvolupament i gestió de les eleccions de manera impecable.\nProporciona als votants amb un canal pràctic i segur per a registrar-se i actualitzar la seva informació a través d'Internet.\nPermet la presentació, revisió i publicació d’informació sobre els programes electorals dels partits polítics i dels candidats.\nPermet als votants remots rebre per Internet de forma segura la papereta de votació, marcar-la i retornar-la electrònicament.\nOfereix nombrosos avantatges respecte a la votació tradicional amb paper, i és de fàcil accés per a votants remots i a l'estranger.\nProporciona als administradors electorals i ciutadans una visualització fiable per Internet dels resultats electorals en temps real.\nProporciona a les organitzacions electorals les eines per recopilar i agregar els resultats de les eleccions de manera ràpida, segura i amb més precisió.


Torna el Dragon Khan - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 19 de Març de 2009. 22:19h.\nTorna el Dragon Khan\nSaura descol·loca el Govern en revelar que Zapatero ofereix només 1.200 milions\nMontilla i Saura, en una reunió del Govern\nEl conseller d'Interior i Relacions Institucionals de la Generalitat, i líder d'ICV, Joan Saura, ha deixat al Govern en una incòmoda posició al revelar l'última oferta de Solbes sobre el finançament de Catalunya, segons ha sabut e-notícies. Després d'una reunió de dirigents dels tres partits del Govern arran de l'úlitma oferta de finançament de Solbes, Saura va comparèixer davant els periodistes per primer cop arran de la polèmica actuació dels Mossos en el desallotjament de la Universitat de Barcelona.\nEl titular d'Interior va revelar llavors una xifra que el Govern no volia revelar perquè, en teoria, les negociacions continuen. Voluntàriament o involuntàriament, a Joan Saura se li va escapar la quantita en plena la polèmica provocada per l'actuació dels Mossos d'Esquadra. El Govern havia mantingut, fins ara, en secret les quantitats durant totes les negociacions\nPosteriorment, en una reunió informal al Parlament entre el mateix Saura, el conseller d'Economia, Antoni Castells, i el president Montilla, va ser evident que Castells li retreia a Saura la seva actuació i li indicava que es desentén de la qüestió. Saura va deixar en evidència Castells perquè, just una estona abans, havia estat parlant amb periodistes als passadissos de la cambra sense que informés de la xifra.\nNo és l'únic problema que es planteja al conseller d'Interior. Després d'admetre que hi ha hagut errors en l'actuació policial d'aquest dimecres, Saura està obligat a traduir aquests errors en responsabilitats i, per tant, en destitucions. Aquesta situació provocarà l'obertura d'un nou front contra Saura al cos de Mossos d'Esquadra.\nCastells es queixa de Saura\nEducació redueix la vaga a un 40%\nLa premsa exigeix responsabilitats\n#15 Pepeillo, barcelona, 20/03/2009 - 14:26\nTotalment d?acord Fran però per fi aquí i en altres afers d\_\_\_'aquesta merda de govern també es crema en Montilla. La hostia de les properes serà per ERC i ICV però pels sociates també I Ja tocava!!!!\n#14 Fran, BCN, 20/03/2009 - 14:05\nTot i que no el voto i crec que mai no el votaré, he de reconeixer que aquest Montilla va fer una jugada magistral al posar a Saura a Interior. "Un caramel enverinat\_", com li van suggerir a una entrevista, on el presi va contestar "en absolut..."\n#13 Hug, Begur, 20/03/2009 - 09:42\nPerque en Zapatero no compleix una llei organica com es l estatut. Perque es negocia? . Esta mal redactat l estut? no diu ben clar quin ha de ser el financament de catalunya? Quina imatge de trileros!.\n#12 Miqui, LF, 20/03/2009 - 08:32\nAquest tio està "zumbat" !!! No són de la meva calanya però com a mínim dignitat...Pare nostre ens agafi confessats !!!\n#11 Pol, BCN, 20/03/2009 - 08:29\nPerò anem a veure... qualsevol persona sensata sap perfectament que si Catalunya vol decidir per ella només te una sortida: INDEPENDÊNCIA.


Detingut per tocar els pits a una noia de 13 anys en un autobús de València - Empordà\nDetingut per tocar els pits a una noia de 13 anys en un autobús de València\nLa menor va alertar la conductora, que va aturar el vehicle i va avisar la Policia Nacional\nRedacció | Levante-EMV 11.02.2019 | 17:22\nBus urbà de València levante-emv\nBus urbà de València\nLa Policia Nacional ha detingut un pederasta de 52 anys que va tocar una nena de 13 en un bus urbà de València després que la menor ho expliqués dies després de l'agressió a la conductora del vehicle.\nSegons ha informat la Prefectura Superior de Policia de València, la detenció va ser practicada la setmana passada, encara que no havia transcendit fins ara. L'adolescent es va adonar que l'home que li havia tocat els pits un mes abans, en el mateix trajecte i a una hora similar, tornava a viatjar en el mateix autobús que ella, així que va avisar la conductora, que va aturar el vehicle al mig del carrer.\nLa conductora va alertar la Policia Nacional, que va enviar-hi immediatament un cotxe patrulla. Els agents van entrar i van detenir l'agressor sexual, que fins ara no tenia antecedents.\nLa menor, acompanyada d'un familiar, va denunciar que aquest home s'havia assegut darrere d'ella i, després d'introduir la mà entre el vidre i el seient, li havia tocat els pits. La nena no només li va recriminar la seva actitud, malgrat la qual cosa no va cessar, sinó que a més es va aixecar del seu seient i va avisar al conductor, però el pederasta va aprofitar aquell instant i va escapar de l'autobús aprofitant l'obertura de les portes.\nExperts en abusos sexuals de la unitat de família i atenció a la dona (UFAM) investiguen ja si hi ha més casos, cosa molt probable, ja que aquest tipus d'agressor sexual sol repetir una i altra vegada les seves accions.\nA presó un home per abusar de dues menors que va conèixer a les xarxes socials.


Homenatjats a l’acte de Sant Jordi del Consell Escolar Municipal 2019 (25 d’abril) (3/5)\nEtiquetes: Mater Salvatoris\nEl Col•legi Mater Salvatoris de Lleida és una sòlida institució educativa amb 70 anys d’experiència. El 1948 un grup de famílies van demanar a les Mares María Félix i Carmen Aige que obressin un col•legi on es poguessin formar les seves filles. Aquest desig es va fer realitat el curs 1948-49, quan va obrir les seves portes en un edifici llogat a la cèntrica plaça de Ricard Vinyes.\nEl 1969 el Col•legi es traslladà a la seva ubicació actual, a la Partida Pla de Monsó, 30. L’elecció del lloc afavoria que els alumnes estiguessin en contacte directe amb la natura. A poc a poc, el Col•legi va anar creixent i completant les seves instal•lacions fins a formar el conjunt d’edificis que l’integren en l’actualitat: pavellons d’Infantil, Primària, ESO i Batxillerat; menjadors i cuina; poliesportiu; camps oberts de futbol, bàsquet i voleibol; zones amb jardí i amplis espais naturals.\nMater Salvatoris és un Col•legi concertat, mixt i catòlic, dirigit per les Religioses de la Companyia del Salvador. La direcció, alumnes i professorat formen una comunitat oberta, dialogant i participativa.\nEl Centre té concertades amb el Departament d’Educació tres de les etapes educatives que s’imparteixen: Educació Infantil, Educació Primària i Educació Secundària Obligatòria. I amplia la seva oferta educativa amb dues etapes no concertades: Educació per a infants d’1 i 2 anys i Batxillerat.\nL’objectiu essencial del col•legi consisteix a proporcionar als alumnes els mitjans necessaris per a aconseguir el desenvolupament harmònic de la persona en les seves tres dimensions: individual, social i transcendental.\nPer això promou actituds i valors cristians fonamentals per una educació integral: responsabilitat, seriositat i constància en el treball, sentit espiritual de la vida, maduresa per a prendre decisions personals, sensibilitat davant els grans problemes del món, obertura al futur, sentit crític i creador, solidaritat amb l’entorn, respecte per la consciència dels altres i recerca de la justícia, la veritat i la pau.\nMater Salvatoris Escola IME Branemark higiene educació\nSes Magestats els Reis...\nRecepció institucional a...\nNou curs de l’Aula...\nMig milió d’euros en...\nConferència de l’alcalde...\nLa Paeria s’explica -...\nEl paer en cap Fèlix...\nVídeo 3: Projecte CCI...


Múm - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMúm actuant al festival Aldrei fór ég suður a Ísafjörður, 2009\n1997 , Islàndia\nElectrònica, experimental, Islandesa, post-rock, folktronica, dream pop, trip hop, Ambient, indie, lo-fi/glitch\nSigurlaug Gísladóttir (en)\nMúm és un grup de música experimental originat l'any 1997 a Islàndia. La seva música es caracteritza per unes veus suaus i melòdiques, nombrosos efectes electrònics i l'ús d'instruments poc convencionals. El grup ha patit diversos canvis de formació durant la seva trajectòria.\nEl grup va ser format l'any 1997 com un duo, els membres del qual eren Gunnar Örn Tynes i Örvar Þoreyjarson Smárason. Poc després es van unir a la banda les bessones Gyða i Kristín Anna Valtýsdóttir.\nL'any 2000 es va publicar el seu primer àlbum (Yesterday Was Dramatic-Today is OK), i el 2002 va sortir a la venda el seu segon treball (Finally We Are No One). Aquest mateix any Gyða Valtýsdóttir va deixar la banda per reprendre els seus estudis. La seva germana Ásthildur va assolir el lloc de cantant durant la gira que s'havia planejat, i poc després, Ásthildur i Kristín Valtýsdóttir van deixar la banda. Com a conseqüència es van incorporar a la banda Ólöf Arnalds i la nova cantant Hildur Guðnadóttir.\nEl 2004 van llençar el seu tercer àlbum (Summer Make Good) i el 2006 el seu quart LP (Go Go Smear The Poison Ivy).\nEl seu últim disc fins avui, Sing Along To Songs You Don't Know, va ser gravat durant 2008 i va sortir al mercat el 24 d'agost de 2009. 149 còpies fetes a mà van sortir a la venda només durant la seva gira pels Estats Units i Canadà.\nFinally We Are No One / Loksins Erum Við Engin [Versió islandesa] (2002)\n↑ Biografia no oficial de múm\n↑ Web oficial de múm\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Múm&oldid=30346409»


20 coses que hauríeu de saber abans de comprar un matalàs nou - el bloc nzLlegir Més\nPrincipal el bloc nz 20 coses que hauríeu de saber abans de comprar un matalàs nou\nLa gent passa més temps al llit que no pas en qualsevol altre moble de casa seva. És com una font d’alleujament i confort. Una son de bona nit té un efecte refrescant i renovador. És per això que la selecció de matalassos és un exercici de compres força important. Si teniu previst comprar un matalàs nou, feu temps per llegir diverses coses importants que haureu de saber abans de comprar-ne un.\n1. Centra’t en la comoditat. El més important a tenir en compte és el vostre propi nivell de confort. Tot i que compreu el matalàs més car, no tindreu la millor experiència de dormir de la vostra vida si no esteu còmodes. Per trobar un matalàs amb el qual còmode cal tenir en compte diversos factors, com la mida, la fermesa i el tipus de materials utilitzats en el matalàs.\n2. No busqueu un matalàs que sigui el millor per a tothom. Busqueu el vostre millor matalàs. No oblideu buscar un matalàs que us sigui millor, no els matalassos que els experts consideren com els millors del mercat.\n3. Cerqueu la mida adequada a les vostres necessitats. Si us sentiu restringits per un llit estret, necessiteu un llit doble més ampli. Una mida queen pot ser una mica gran per a una persona, però és fantàstica si t’agrada l’espai addicional. Els matalassos de mida King o Califòrnia estan dissenyats per a socis i per a dormitoris principals i ofereixen molt d’espai per a parelles.\n4. Les etiquetes de fermesa no són precises. Quan es tracta de fermesa, no creguis que les etiquetes siguin fermes, mitjanes i més. L’empresa addicional d’una marca pot ser l’equivalent a l’opció d’empresa mitjana d’una altra marca. No podeu confiar en aquestes etiquetes completament.\n5. Prova el matalàs. És per això que primer has de provar personalment el matalàs. La majoria de botigues de matalassos i llits us permetran ficar-vos al matalàs per poder-lo provar.\n6. Llegiu les ressenyes del matalàs al consumidor en comprar en línia. Això us dóna una idea més pràctica dels populars matalassos disponibles actualment i us permet reduir l’enorme camp d’opcions.\n7. Més ferm no és millor. Necessiteu prou fermesa com per suportar adequadament la columna vertebral i altres parts del vostre cos. Però l’excés de fermesa pot provocar punts de pressió incòmodes i evitar que la seva columna vertebral mantingui la seva corba natural mentre dorm.\n8. Més suau no és millor. Massa suavitat s’anirà enfonsant a la zona mitjana de la columna vertebral, cosa que pot provocar una mala postura i conduir a mal d’esquena.\n9. Un llit d’aire ajustable és una opció segura, però costosa. Ja que podeu ajustar la fermesa i la suavitat amb un comandament remot, esteu més segurs fins i tot sense haver de provar abans el matalàs.\n10. Els llits de diverses zones ofereixen bones alternatives. Si trobeu llits ajustables massa cars, podeu anar a matalassos amb diferents zones de suport. Busqueu un matalàs més suau a malucs i espatlles, però més ferm a la zona central de la columna vertebral.\n1 1. Decideix el pressupost i compleix-lo. Els preus dels matalassos varien molt, de manera que cal establir un preu que està disposat a pagar i no superar la quantitat.\n12. No t’afanyis. Preneu-vos el vostre temps i així prendreu la decisió correcta. L’últim que voleu fer és portar a casa un matalàs dolent i després passar per totes les molèsties de retornar-lo.\n13. Considereu totes les opcions. Podeu dedicar el temps a investigar matalassos innerspring, llits d'aire, llits d'aigua, espuma de memòria, làtex, etc. per trobar els millors matalassos i el tipus que més us convingui.\n14. Les bobines metàl·liques són habituals, però no necessàriament les millors. Els llits interiors són propensos a caure i al·lèrgens, són sorollosos i tenen un efecte rebombori que algunes persones resulten incòmodes.\n15. L’escuma de memòria està lluny de ser perfecta. Malgrat tot el bombo, l'escuma de memòria no és la millor opció. Tendeix a sentir calor, expulsa una olor química desagradable i és propens a sagnacions corporals.\n16. L’espuma de làtex natural és millor. Vigileu amb el làtex natural si decidiu anar amb aquesta elecció clàssica d’escuma.\n17. Els llits d’aigua no són per a tothom. Els llits d’aigua poden seguir la forma del cos i sentir-se frescos, però algunes persones també es senten marejades i marejades per ells i no sempre proporcionen prou suport a l’esquena.\n18. Els llits híbrids són cada cop més populars. Si voleu obtenir els avantatges dels diferents tipus de matalassos, obteniu híbrids com el làtex i la combinació d’escuma de memòria, o una innerpring amb capa superior d’escuma de memòria.\n19. Les marques tenen valor. Hi ha raons per les quals algunes marques són més conegudes que d’altres. Busqueu marques de confiança que tinguin productes de bona qualitat i una bona atenció al client.\n20. Busqueu una bona garantia. La garantia, per descomptat, és l’aspecte més important del sistema d’atenció al client d’una marca de matalassos. Com més llarga sigui la garantia, millor.\nRecordeu que passareu més temps al vostre llit que qualsevol altre moble de casa vostra. Una petita quantitat de temps dedicat a la investigació de les vostres opcions de matalàs pot pagar dividends enormes contribuint a la vostra comoditat i benestar durant els propers anys. David Patrick de Mattress Wiz ens va proporcionar aquests consells.\n14 terrassa Ellen Johnson14\n6 maneres creatives d’utilitzar els seients de la finestra\nCom fer front als retards en la construcció\nCom organitzar el teu armari com una estrella\n39 habitacions golfes que utilitzen de forma àmplia tot l'espai disponible


«De què serveix la culpa?» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«De què serveix la culpa?»\nÉs vital com a pares que anem amb molt de compte a utilitzar el sentiment de culpa dels nostres fills amb altres finalitats\nclara puigventós. psicopedagoga i directora de projectes a la baula sccl / gemma torregrosa. directora tècnica a la baula sccl 08.07.2019 | 12:32\nLa culpa és un sentiment que ens permet adaptar-nos a les normes establertes en el nostre entorn. Quan ens sentim malament per no haver complert allò que creiem que esperen de nosaltres, ens permet reflexionar-hi i adaptar el nostre comportament al que és acceptat o volgut. Aquest sentiment va íntimament lligat a la construcció de la consciència moral, que s'inicia a partir de l'any de vida.\nTot i que així a priori sembla que és un sentiment positiu, en realitat, la barreja que en fem amb altres sentiments la distorsiona. Sovint barregem culpa amb vergonya, quan sentim que no tenim la capacitat per fer les coses millor; o amb l'autoestima baixa, quan creiem que no som prou bons per als altres; o amb la por de no ser estimats quan pensem que si l'altre s'ha disgustat amb nosaltres ens pot deixar d'estimar. I és en aquesta barreja de sentiments on la culpa s'amara de tota la resta, on la culpa es converteix en un sentiment molt negatiu per al qui el sent d'aquesta manera. Viscut així, no ens ajuda; al contrari, ens paralitza i ens empetiteix.\nPer tant, és vital com a pares que anem amb molt de compte a utilitzar el sentiment de culpa dels nostres fills amb altres finalitat que no siguin estrictament les que hem descrit a l'inici. O sigui que, quan trenqui alguna cosa, o pegui alguna persona, hem de vincular la nostra explicació al resultat de la seva acció, i que aquesta tingui una conseqüència natural i directa.\nPerò mai afegir altres components, com que si piques a un nen no t'estimarà ningú, o que quan piques ets lleig i no m'agrades. La culpa és un sentiment positiu perquè ens ajuda a adonar-nos que hem actuat malament i a empatitzar amb el que haguem provocat, a prendre consciència de la repercussió dels nostres actes. Per això tampoc no és positiu treure ferro a tot el que fa el nostre fill i no donar-hi cap importància. Si llença totes les coses a terra, ho ha de recollir ell; si ho fem nosaltres, no l'estem ajudant que s'adoni de les conseqüències dels seus actes. No hem de buscar generar en els nostres fills cap sentiment de culpa, sinó que s'adonin dels seus actes, del que han provocat en objectes o persones, i que hi reflexionin i pensin en les conseqüències i en com ens podem estar sentint els altres. El que senti ell o ella serà una conseqüència d'aquest adonar-se que el seu comportament ha estat equivocat. Però haurem d'enfocar-lo a la reparació del dany, més que no pas a exterioritzar el sentiment de culpa, obligant-lo a demanar perdó encara que no ho senti així. Els infants que tenen un sentiment excessiu de culpa poden oscil·lar entre els dos extrems de la seva exteriorització, amb somatitzacions físiques, mal de cap, de panxa; aïllant-se del món que els envolta per por de ser jutjats, per por d'equivocar-se, no atrevint-se a provar coses noves, perquè creuen que no ho sabran fer. O bé tot el contrari, intentant constantment mostrar-se hàbils i útils, intentant agradar als altres, sobretot als adults de referència, buscant l'aprovació constant de tot el que fan, posant el focus més en la recompensa que en l'acte en si. Com en totes les coses, la infància és una època clau que determina la construcció de la persona que serem en l'adultesa, però un sentiment de culpa mal elaborat tindrà un paper fonamental en tantes facetes, l'emocional, la laboral, etc., que cal ser curosos i estar atents als sentiments dels nostres fills per ajudar-los a situar els seus actes sense altres sentiments negatius que no els deixin créixer amb una imatge positiva d'ells mateixos.


Hemeroteca/401130 - Indymedia Barcelona\nEstrena a la península del documental "La vida y no sus lamentos"\nBruixeria i estigma. Cacera de bruixes i memòria herstòrica a Lleida i als Pirineus\nLA GENERALITAT de CATALUNYA contra els mitjans lliures\nper comunicador\t 10 ago 2010\nLa Generalitat de Catalunya contra les ràdios lliures.\nLa Generalitat de Catalunya -ERC- exerceix la seva repressió amb el decret de penalització i control de les ràdios lliures de Catalunya.\nEl decret està copiat de la Ley General del Audiovisual creat a Madrid.\npodeu escoltar, o baixar una de les falques de la campanya en contra en mp3\nRe: LA GENERALITAT de CATALUNYA contra els mitjans lliures\nper merda pels botiflers !!\t 11 ago 2010\nAquests niñatos que corren per aquí a Indymedia,\nsegur que el seu papá és de ERC.\nIndependentistes? però ara defensem les lleis\nde repressió que és fan a Madrid per reprimir les ràdios lliures.\nBotiflers, espanyolistes, traidors !!\nper testimoni\t 11 ago 2010\nSoc funcionari de la Generalitat, i puc testimoniar que ERC quan ha enganxat la "poltrona" s´ha oblidat de tot, exepte el manteniment del seu sou.\nper les coses al seu lloc\t 11 ago 2010\nA veure jo vaig ser de ERC però fa molts temps que em vaig donar de baixa, una cosa va ser als anys 30´s, Companys, Macià, però no oblido les declaracions d´en Carod que va dir que a l´esquerra de la guardia civil ja estaven ells.\nPura demagogia, que han fet al estar al poder? us ho dire clar, el papanatas, vivim de la seva memòria històrica.\nper les coses com són\t 11 ago 2010\nCarod va dir que tot el que hi hagués a l'esquerra d'ERC era assumpte de la Guàrdia Civil. I home, si l'EI pretén ésser rupturista i anticapitalista raó no li faltava: ERC participa al marc oficial actual i l'EI diu pretendre sobrepassar-lo.\nper molt bó\t 11 ago 2010\nmolt bó !! les coses com son, us has clavat exactament és això.\nper teniu raó\t 13 ago 2010\nEls ERC s´han convertit en psoesistes, només hi ha que veure el que voten al Congreso de los Diputados, avalan lleis de reforma laboral, i aquí a Catalunya el mal govern com responsables del Departament de Cultura no pot ser pitjor, i deien que eren d´esquerres i progrés, jajajaja !!!\ns´ha de estar boig o borratxo, per seguir creien en ells.\nEl fotut de la qüestió és que pel seu mal govern ara tindrem que aguantar una altre vegada PP a Madrid CiU a Catalunya.\nMori el mal govern !! visca la terra !!\nper odi social\t 13 ago 2010\nCada día creix al carrer més i més l´odi social contra els polítics botiflers, s´ens pixen al damunt i ens diuen que plou.\nDiuen que a cada porc ´l´hi arriba el seu sant martí, o sia que aneu buscant feina perque us fotarem una puntada de peu que ni el Messi la podría millorar.