Anna Mas Vendrell – Calderí\nIniciCalderinsAnna Mas Vendrell\nAnna Mas Vendrell\nMembre del ple de la Cambra de Comerç de Barcelona\nLa gerent de l’empresa Josep Muntal, S.L., és un dels 40 nous membres escollits de la Cambra de Comerç de Barcelona. Juntament amb els també calderins Pere Barrios, Roser Xalabarder i Joan Anglí, forma part de la candidatura independentista Eines de País, que va rebre el suport de l’ANC i el Cercle Català de Negocis, i que va guanyar les eleccions amb 31 representants\nIMATGE | Fotografia d’Anna Mas durant l’entrevista cedida al Calderí.> J. SERRA\n· Per què vas decidir embarcar-te en la proposta d’Eines de País?\nNo estava al corrent de la candidatura ni del fet que hi hagués eleccions a la Cambra. Va ser pels assajos de Sant Antoni, on la Roser Xalabarder em va convidar a anar a una reunió de la candidatura perquè necessitaven dones empresàries. Hi vaig anar amb la idea d’anar a escoltar. Em va agradar la iniciativa i vaig pensar que era una estratègia molt encertada. La idea de guanyar les cambres a través d’una candidatura independentista em va semblar que podia ser de gran ajuda per quan tinguem la república a punt, perquè un dia arribarà i cal estar preparats.\n· Al ple de la Cambra representes el sector del metall?\nEl Pere Barrios i jo ens dividim el sector del metall. A grans trets podríem dir que ell representa les empreses que fabriquen productes metàl·lics, mentre que jo represento les empreses que subministren la maquinària o solucions diverses per ajudar a fabricar en el sector del metall. El meu compromís pel nostre sector és la formació. El sector metal·lúrgic és un sector industrial on es necessiten enginyers per a segons quins càrrecs, però també tècnics molt ben formats tant per fer funcionar la maquinària com per mantenir-la en bon estat i optimitzar la inversió que això significa. Avui dia és complicat trobar bons professionals tècnics i que estiguin al dia de la tecnologia. També ha desaparegut la figura de l’aprenent, tan necessària.\n“Les empreses no són independentistes, han de ser rendibles per poder donar valor a la societat”\n· En algun moment pensàveu que guanyaríeu?\nPensàvem que si guanyàvem 10 representants ja era un bon resultat, i si en guanyàvem 20, era extraordinari. I en vam guanyar 31!\n· Compartiràs cadira amb Joel Joan?\nEn Joel Joan ha delegat la seva cadira. Al final, qui s’acaba quedant a la Cambra és l’empresa. Per tant, l’empresa del Joel Joan és a la Cambra però la persona que la representarà és algú a qui ell ha delegat confiança i que sap que portarà a terme les accions que ell faria.\n· Les empreses han de ser independentistes?\nLes empreses no són independentistes, la seva missió és ser útils i rendibles en el temps per poder donar el valor que es proposen a la societat. La gent que hi treballa s’hi ha de poder guanyar la vida. Poden ser independentistes els seus dirigents i poden enfocar la seva direcció segons els seus interessos de país, però sense perdre mai de vista quina és la missió de l’empresa. Fent aquest símil amb la Cambra, la nostra missió és la de posar-nos a treballar fort, refer-la i reorganitzar-la per ajudar i enfortir el teixit empresarial català i fer de Catalunya un dels països més rics d’Europa.\n· Hi ha la sensació dins de l’empresariat que des de la Cambra no es fan prou coses?\nSí. Però en canvi fa molta formació a professionals i empreses. Pel que he vist, es mou molt a nivell europeu i ajuda a nivell internacional a exportar. La cap d’aquesta àrea de la Cambra em va dir que els empresaris no responem a les ofertes que ens fan ni aprofitem els ajuts, suposadament perquè el petit empresari té molta feina i el dia a dia no li deixa temps per res més. Tot i tenir un bon equip de comunicació, segons ella, la informació que fa la Cambra per als empresaris no els arriba. Això és una de les coses que s’han d’arreglar, la comunicació, perquè arribi a totes les empreses. La Cambra ha de ser la casa de tot l’empresariat.\n· Es necessita un canvi a la Cambra?\nJo crec que sí. Tots notem una il·lusió per part dels empleats. Els treballadors amb qui he parlat creuen que la candidatura que ha guanyat les eleccions és una gran motivació i que cal endreçar la institució. L’anterior president ha estat 17 anys al capdavant i valoren molt positivament el fet que arribi gent jove i amb ganes de fer coses noves.\n· Com es finança la Cambra?\nEls empresaris van pagar la quota cameral fins al 2010. Al deixar de rebre aquells ingressos, la Cambra de Comerç de Barcelona va haver de reduir la seva plantilla i passar dels 300 als actuals 111 treballadors. Ara es finança, en part, amb fons de la Cámara de España, des d’on arriben a totes les cambres, en funció del seu pes, uns ajuts FEDER per a projectes d’innovació, digitalització, turisme, emprenedoria… Una altra font de finançament són les catorze de les 60 cadires del ple que corresponen a grans empreses que paguen una quota anual per tenir la capacitat de poder votar i de prendre decisions. A més, la Cambra de Comerç de Barcelona s’ha espavilat per buscar fons europeus.\n· Com es busquen aquests fons europeus?\nDes del Departament de Projectes Europeus de la Cambra, creen possibles projectes amb utilitat per a les empreses. Busquen socis a Europa amb la intenció que el projecte estigui subvencionat en un 85 o 90%. Els presenten a concurs a la CE i n’estan guanyant la majoria. Competeixen amb projectes de tots els països d’Europa… i els guanyen! Cal aprofitar el valor dels recursos humans de la Cambra.


CCOO de Catalunya fa una crida a participar en la concentració de demà a Barcelona per reclamar accions més enllà de la Cimera del clima de París - CCOO Hospital Municipal Badalona\nCCOO de Catalunya fa una crida a participar en la concentració de demà a Barcelona per reclamar accions més enllà de la Cimera del clima de París\n11 de des. 2015, 2:47 publicada per Secció Sindical CCOO-HMB\nDavant la manca d'ambició de l'acord global per fer front al canvi climàtic\nEl passat 29 de novembre el Moviment per la Justícia Climàtica, del qual CCOO de Catalunya forma part, va reunir més de cinc mil persones en una marxa pels carrers de Barcelona que volia mostrar la preocupació de la societat pel canvi climàtic i reclamar acords vinculants a la COP21 a l'alçada del repte global que amenaça a la humanitat i el planeta.\nDavant la recta final de les negociacions de la Cimera del clima de París, i en vista que l'acord global no serà prou ambiciós com per reduir les emissions de gasos amb efecte d’hivernacle a nivells segurs pel planeta, el Moviment per la Justícia Climàtica convoca una concentració a Barcelona. Es farà demà dissabte, 12 de desembre, a les 12.00 hores, a la Plaça de Sant Jaume, i serà simultània a la manifestació organitzada a París pel moviment social global (http://d12.paris/). Amb aquesta concentració (en què els participants portaran roba, pancartes i mocadors de colors verds i vermells) volem demostrar als governs mundials que no només rebutgem aquest acord, sinó que seguirem construint les alternatives per viure en un món més just socialment i climàticament.


Sant Andreu de Palomar ha de poder decidir el seu futur | Andreuenc\nEditorialJordi Royo 20/04/2015\nSi per a Catalunya l’11 de setembre és la Diada Nacional, perquè és el dia en què es commemora la pèrdua dels drets com a poble sobirà, per a Sant Andreu de Palomar el 20 d’abril és una data amb un gran paral·lelisme. La pèrdua de la condició de municipi, de manera autoritària i en contra de la voluntat del poble andreuenc, converteix aquest dia en el que ha de ser la nostra Diada Municipal. Recuperant i reivindicant la memòria del que vam ser, el que no hauríem hagut de deixar de ser i el que algun dia potser podrem tornar a ser.\nMolts pensen que és una bogeria, d’altres diuen que les desagregacions són cosa del passat, mentre que alguns es riuen dels que pensem que en ple segle XXI pugui ser possible. Però més van riure a la Canonja el 2010 quan es van separar de la ciutat de Tarragona, convertint-se en el 947è municipi de Catalunya. Serà algun dia Sant Andreu de Palomar el 948è? El temps ho dirà, però sobretot ho haurien de poder decidir els andreuencs i les andreuenques.\nRecuperant les analogies entre Catalunya i Sant Andreu, l’esperit català és un clar exemple de l’anhel que tenim encara molts habitants andreuencs. La voluntat de governar-se un mateix, des de la proximitat i el coneixement de les pròpies necessitats, també està present en el nostre poble. I de motius històrics tampoc ens en falten, perquè l’annexió de Sant Andreu de Palomar a Barcelona va ser il·legal.\nDe les condicions exigides per decret que havien de reunir tots els municipis que podien ser annexionats, el nostre poble n’incomplia una d’elles: no feia frontera amb la ciutat de Barcelona. Sant Andreu de Palomar feia frontera amb Sant Martí de Provençals, Horta, Montcada i Santa Coloma de Gramenet. No hi havia contacte directe amb la Ciutat Comtal i aquest argument va ser esgrimit pels desagregacionistes, que durant anys van lluitar per restituir la condició de municipi. Tot i això, finalment el Tribunal Suprem del moment va acabar donant la raó als recursos barcelonins.\nBarcelona posteriorment tampoc va respectar la integritat territorial del nostre antic municipi, que va ser escapçat creant el Districte de Nou Barris. També es van veure afectades les nostres tradicions, ja que el dia de Sant Andreu va deixar de ser festiu per celebrar la Mercè. Sense deixar de banda l’excés de centralisme en la política de l’ajuntament barceloní, que deixa als actuals districtes un paper excessivament simbòlic.\nEn tot aquest context, i en plena efervescència del desig de manifestar les voluntats populars que es viu avui en dia a Catalunya, Sant Andreu de Palomar també ha de poder decidir el seu futur a curt termini. Es tracta d’un deute democràtic que arrosseguem des de fa 118 anys. El futur polític del nostre poble s’ha de sotmetre a votació i que cadascú hi digui la seva. Nosaltres ho tenim molt clar.\nFotografia: Pintada que va aparèixer al carrer Balari i Jovany el 2011 | Andreuenc\nEtiquetes: 20 d'abrilDiada Municipalmunicipi independentSant Andreu de Palomar


Espanya registra 112 noves defuncions per covid-19 i 159.161 infectats més, amb 17.269 hospitalitzats, 2.227 a l'UCI\nActualitzada 13/01/2022 a les 20:35\nEspanya ha registrat aquest dimarts 90.620 morts per covid-19 des de l'inici de la pandèmia, el març del 2020, després de sumar-ne 112 des de l'últim registre. Hi ha hagut 159.161 positius més, fet que deixa la xifra d'infectats en 7.930.528. La incidència acumulada a 14 dies és de 3.156,63 infeccions per cada 100.000 habitants, 28,72 punts més que en l'últim recompte. Hi ha 17.269 persones ingressades a l'hospital, 2.227 de les quals a l'UCI. Des de l'inici de la pandèmia Madrid encapçala el rànquing dels territoris amb més víctimes mortals causades per la covid-19, amb 16.414. Després se situa Catalunya amb 16.178 i en tercer lloc Andalusia amb 11.626, segons dades del Ministeri de Sanitat.\nEn els darrers 7 dies hi ha hagut 473 víctimes mortals, de les quals Andalusia n'ha registrat 62, el País Valencià 58, Castella i Lleó i l'Aragó 56 cadascuna i les Canàries 53. A Madrid n'hi ha hagut 19 l'última setmana i a Catalunya 2.\nPel que fa al nombre total de contagis que hi ha hagut des de l'inici de la pandèmia, a Catalunya és on més se n'han acumulat amb 1.476.170 casos, seguida per Madrid amb 1.303.596 casos i Andalusia amb 1.096.071.\nEn aquests moments, al conjunt de l'Estat hi ha 17.269 pacients ingressats per la infecció, que ocupen el 13,87% de tots els llits disponibles. Un total de 2.227 persones estan ingressades a l'UCI, el 23,62% del total de llits per a crítics a l'Estat.\nA Catalunya hi ha 3.813 pacients a l'hospital per coronavirus, el 15,42%, i a l'UCI n'hi ha 569, cosa que suposa un 42,98% de la capacitat total. Això significa que 4 de cada 10 llits de cures intensives estan ocupats per malalts de covid-19.\nEn les darreres 24 hores hi ha hagut 2.428 persones hospitalitzades a l'Estat per la infecció i 2.176 han estat donades d'alta. Del total d'hospitalitzacions, a Catalunya n'hi ha hagut 474, a Madrid 473 i a Andalusia 340.\n38.125.469 persones a l'Estat tenen dues dosis de la vacuna contra el coronavirus, el 90,5% de la població diana (la major de 12 anys) i el 80,3% de la població total. Així ho recullen les xifres diàries de vacunació que aporta el Ministeri de Sanitat.\nEn paral·lel, el 92,5% de la població diana, el 82,1% de la total, ha rebut almenys una dosi. Són 38.956.399 persones. D'altra banda, 16.812.886 persones han rebut dosis addicionals i 1.284.395 nens d'entre 5 i 11 anys han estat vaccinats amb la primera vacuna, el 38,3% del total que la pot rebre.\nEl govern espanyol ha entregat a les comunitats autònomes i a l'Exèrcit fins a aquest 13 de gener 90.294.678 (75%) dosis de les vacunes contra la covid-19 i fins ara se n'han administrat 86.326.709, que representen el 95,6% del total.\nLa comunitat que més n'ha rebut ha estat Andalusia (15.821.050), n'hi ha dues que les han injectat totes (Extremadura i Galícia) i Melilla és la que ha administrat el percentatge més baix (84,11%).\nA Catalunya, 6.036.603 persones han rebut dos vaccins (el 77,6% de la població general i el 87,9% de la població diana), mentre que 6.199.976 en tenen almenys una (el 79,7% i el 90,3% respectivament). Hi ha 2.615.449 persones amb dosis addicionals. En total s'han rebut fins ara 13.944.960 dosis i se n'han administrat 13.205.924, el 94,7%.\nLa Unió Europea ha adquirit per a Espanya, fins al quart trimestre de l'any, 218.448.216 vacunes, de les quals fins ara l'Estat n'ha rebut el 55,1%, 120.443.625. A les que ha distribuït a les comunitats autònomes cal afegir les 212.238 que ha rebut l'Exèrcit (fins ara n'ha administrat 208.015, el 98,01%) i les 10.810 per a la Sanitat Exterior, totes administrades.\nDades tràgiques per Tarragona que registra vuit nous morts per covid i 32 nous ingressats\nComenta el contingut : Espanya registra 112 noves defuncions per covid-19 i 159.161 infectats més, amb 17.269 hospitalitzats, 2.227 a l'UCI


Jack Grealish se salta el confinament i pateix un accident de cotxe\nBarcelona. Dimecres, 1 d'abril de 2020. 19:45\nActualitzat Dimecres, 1 d'abril de 2020. 19:45\nEls futbolistes han de saber utilitzar l'altaveu mediàtic que són i donar exemple. Això és el que va fer el capità de l'Aston Villa (Premier League), Jack Grealish, enviant un missatge a les xarxes socials dient a la gent que es quedés a casa, però només un dia després va ser ell qui no va respectar les normes de confinament pel coronavirus.\nGrealish va ser enxampat després de patir un accident de cotxe als afores de Birmingham. Els aficionats, quan es van assabentar del que havia fet, el van criticar i va ser llavors quan va voler demanar perdó.\n"Hola a tots, només vull fer aquest vídeo ràpid per dir que estic profundament avergonyit pel que va passar el cap de setmana. Sé que és un moment difícil per tots, estar tancats tant temps, vaig rebre una trucada d'un amic que em demanava que anés amb ell i vaig acceptar com un estúpid", va comentar.\n"No vull que ningú cometi el mateix error que jo, òbviament vull quedar-me a casa i seguir les pautes que se'ns ha demanat", va afegir.\nEl govern britànic ja l'ha sancionat, però també el seu equip. L'Aston Villa li ha imposat una multa de 150.000 lliures que seran donades a un hospital de Birmingham per combatre el coronavirus.


Guanyen més diners els indígenes que han anat a l’escola o els que han viatjat més que la resta? - UABDivulga Barcelona Recerca i Innovació\nUn estudi realitzat amb tres grups ètnics de l’Amazònia brasilera sobre la influència de l’escolarització i dels viatges a zones urbanes en l’obtenció d’ingressos per part dels indígenes mostra que tots dos factors tenen un impacte positiu. Els resultats demostren que els processos de socialització entre indígenes i societat dominant poden proporcionar als membres de societats més autàrquiques un altre mitjà d’aprenentatge de conductes i habilitats importants per tenir èxit en el mercat de treball i en el comerç.\nEn societats industrialitzades com la nostra, l'escolarització afecta positivament els futurs ingressos d’aquells que estudien, ja que tenen l’oportunitat d’adquirir habilitats cognitives i de socialització que els permetran aspirar a llocs de treball millor remunerats que aquelles persones sense estudis. Però què passa en societats indígenes que viuen en zones remotes del planeta i que encara són autàrquiques? La vida d’aquests grups indígenes es fonamenta en activitats de subsistència basades en l’ús i aprofitament del recursos naturals que extrauen del seu entorn immediat. Com els seus ingressos depenen de la venda d’allò que cultiven, cacen, pesquen o col·lecten del bosc, no és gens clara la relació entre el coneixement i les habilitats que adquireixen a l’escola i la rellevància dels beneficis econòmics que podrien obtenir posant en pràctica aquests coneixements a les comunitats on viuen. Tampoc està clar si els coneixements que adquireixen quan surten de les seves comunitats per anar a zones urbanes per vendre els seus productes, treballar o anar al metge, on per tant es relacionen amb la societat industrialitzada, els és útil a l’hora d’obtenir més ingressos. La recerca realitzada amb tres grups ètnics de l’Amazònia brasilera per investigadores de la Universitat de Sao Paulo i de l’Institut de Ciència i Tecnologia Ambientals de la UAB, contribueix a clarificar aquestes relacions entre capital humà i econòmic.\nLes enquestes realitzades als grups indígenes dels Kayapó, Araweté i Asuriní, tots ells habitants de les regions forestals del sud-est de l’estat de Parà, a l’Amazònia brasilera, indiquen tres resultats importants en relació als ingressos econòmics dels enquestats. Primer, el fet de viatjar freqüentment a la ciutat més propera (Redençao o Altamira) està associat a majors ingressos. Aquelles persones que hi han viatjat més de 10 vegades durant la seva vida tenen un 96% més d’ingressos que altres persones del mateix sexe, edat i nivell d’escolarització que mai hi han anat. Segon, i diferent del primer resultat, no hi ha associació entre viatjar a ciutats més llunyanes i els ingressos d’aquests persones. Per últim, la manca d’escolarització sí que hi està associada, però negativament. Aquelles persones que no han anat mai a l’escola, i que en conseqüència no saben llegir ni escriure (a les comunitats indígenes només es pot aprendre a llegir i escriure a l’escola), tenen un 72% menys d’ingressos econòmics que altres persones de la mateixa comunitat, d’igual edat i sexe, i que viatgen amb la mateixa freqüència.\nEn conclusió, viatjar a llocs propers permet als pobles indígenes augmentar els seus ingressos de manera considerable, essent importants també els retorns de l'educació en aquest sentit, tot i que els nivells d'escolaritat, encara molt baixos, només són rellevants per al grup amb major nivell d'exposició a la societat nacional, els Kayapó.\nAquest estudi amplia així el coneixement sobre l’impacte de formes modernes de capital humà en els ingressos de societats més autàrquiques, demostrant que els processos de socialització entre indígenes i societat dominant, a través de les experiències de viatge d’aquestes minories ètniques, els poden proporcionar un altre mitjà d'aprenentatge de conductes i habilitats importants per tenir èxit en el mercat de treball i en el comerç.


Illa de la Revolució d'Octubre - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nIlla de la Revolució d'Octubre\nCoord.: 79° 30′ N, 97° 30′ E / 79.500°N,97.500°E / 79.500; 97.500\nL'illa de la Revolució d'Octubre (en rus остров Октябрьской Революции, óstrov Oktiàbrskoi Revoliútsii) és la principal de l'arxipèlag rus de la Terra del Nord, a l'Àrtic, situada entre les illes Komsomólets i Pioner al nord i l'illa Bolxevic al sud.\nRevolució d'Octubre de 1917\n79° 29′ N, 96° 50′ E / 79.48°N,96.83°E / 79.48; 96.83\nTerritori territori de Krasnoiarsk\n99 km ( ) × 143 km ( ) default\nmar de Kara i mar de Làptev\nFou explorada per primera vegada per l'expedició de Gueorgui Uixàkov i Nikolai Urvantsev (1930-1932), que foren els qui li donaren aquest nom en honor de la Revolució Russa. Segons un decret aprovat l'1 de desembre del 2006 per l'extint govern regional de Taimíria, l'illa ha estat reanomenada illa de Santa Alexandra (остров Святой Александры, óstrov Sviatoi Aleksandri) en honor de l'tsarina Alexandra, assassinada durant la revolució bolxevic.\nTé una superfície estimada de 14.170 km², amb què és la 59a més gran del món. Culmina al mont Karpinski, de 965 m. La meitat de l'illa és coberta de glaceres que arriben fins al mar. A les parts lliures de gel, la vegetació és de tipus desèrtic o de tundra.\nL'illa de la Revolució d'Octubre té cinc glaceres principals: Rusànov, Karpinski, Universitetski, Vavílov i Albànov, més la de Maliutka, més petita. De 1974 a 1988, a la part nord de la glacera Vavílov hi va funcionar una estació meteorològica. Entre les glaceres discorren diversos rius, el principal dels quals és el Bolxaia, en direcció nord-oest.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Illa de la Revolució d'Octubre\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Illa_de_la_Revolució_d%27Octubre&oldid=23084792»\nDarrera modificació: 2 abr 2020 a les 09:40\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 abr 2020 a les 09:40.


Ara va de debó: Retorn als orígens o ho intento\nRetorn als orígens o ho intento\nQuan vaig començar el blog, fa uns quatre anys, em sembla, va ser per explicar les meves sortides bàsicament, deixant de banda que va ser culpa de la Mireia. Volia, explicar les excursions, però sense fer una ressenya com les que ja hi ha milers pel món. Mai he pretès que fos un blog de viatges, d'aquests que estan tan de moda, ni el santa santorum de les ressenyes. Si hi ha alguna cosa que em crida l'atenció, la poso i ja està.\nAra feia molt dies que no feia una entrada de les meves sortides, no per que no n'hagi fet, cada setmana hi ha sortideta. Aquesta setmana ha estat tot el cap de setmana. Ho necessitava, la setmana passada va ser horrorosa, dijous, tenia una presentació, que no sabia com agafar-la, no volia quedar bé, volia quedar més que bé i estava molt nerviosa i estressada. Així, que quan el dimecres un amic em va dir de fer alguna cosa el cap de setmana li vaig dir que si, tant me feia el que, però es tractava de sortir. Des de l'estiu que no dormia fora de casa, si no era per feina. Dijous, vaig fer la presentació i no em va agradar com em va quedar, em vaig sentir molt malament i quan vaig acabar, que eren tot just les nou del matí, estava rebentada, no estava contenta, ho havia passat fatal i els nervis havien passat factura, no dormir, vaig anar tot el dia adormida i l'endemà, tampoc no acabava de sortir-me'n.\nI per fi, va arribar el dissabte. Si feia calor, molta i més si penses anar a La Noguera, un embassament al cantó refresca una miqueta. I que bé que s'estava, sense ningú més a l'embassament, i això que a mi els embassaments no m'acaben de fer el pes. Sense horaris, dinar a les sis, i què? Sortir a fer un volt sense horari, una cervesa en un bar d'un poble perdut entre unes muntanyes. Tornar a sopar a quarts de dotze. Dormir deu hores!\nI com deia una cançó, que no recordo de qui era: "Però el somni d'aquell home, va arribar al fi, l'horitzó i aquell punt negre varen fugir i tot va tornar a ser, trist i infeliç, però al menys l'home es va sentir feliç. En aquell somni"\nI com no podia ser d'altra forma, unes fotos.\nLes fotos són meravelloses!! :)\ntots necessitem una escapada així de tant en tant sense pensar en el temps ni en res. Resulta agradable!\n20 de juny de 2012 a les 10:14


Espanya només ha administrat l'11,5% de les dosis de vacuna rebudes\nBarcelona. Dilluns, 4 de Gener 2021. 20:30\nActualitzat: Dilluns, 4 de Gener 2021. 22:38\nDe les 718.575 dosis de la vacuna de Pfizer que han arribat a Espanya només se n'han administrat 82.834 a persones grans que viuen en residències i personal sanitari. Això suposa un 11,5% del total de dosis rebudes contra la Covid-19. Tot i això, el ministre de Sanitat, Salvador Illa, ha assegurat després del Consell Interterritorial que "el procés de vacunació segueix el pla establert, sense problemes greus".\n"Aquesta setmana ja aconseguirem la velocitat de creuer", ha anunciat Illa, admetent que el sistema està preparat per vacunar a una velocitat superior de com s'està fent ara. L'optimisme del ministre contrasta amb les declaracions des del Departament de Salut de Catalunya, que ha admès que no s'està complint amb el ritme previst.\nUn 0,18% de la població de l'Estat ja s'ha vacunat\nAmb les més de 80.000 dosis administrades, només un 0,18% de la població de l'estat espanyol ha rebut la primera vacunació contra la Covid-19. Per immunitzar-se contra el coronavirus, però, cal esperar set dies després de rebre la segona dosi, i aquesta només es pot posar 21 dies després de rebre la primera. De manera que encara caldrà esperar per notar-ne els efectes.\n"Confiem que la gran majoria de ciutadans voldran vacunar-se i preveiem que a l'estiu hi hagi moltes persones que ja s'hauran vacunat", ha augurat Illa. Pel que fa a la resta del món, una desena de països se situen per davant d'Espanya en percentatge de població vacunada —tot i que l'estat espanyol supera la mitjana mundial—.\nLidera el rànquing, i amb molta diferència, Israel. Segons les dades d'Our World in Data, un projecte de la universitat d'Oxford, l'estat israelià ja ha vacunat el 14,14% de la seva població de gairebé 9 milions d'habitants. "Estem batent tots els rècords. Vam portar milions de vacunes a l'Estat d'Israel. Estem per davant de tot el món", va expressar el primer ministre Benjamin Netanyahu, durant la seva visita, aquest divendres, a un centre de vacunació a la ciutat àrab israeliana d'Umm al-Fahm, on es va superar el milió de vacunats.\n"El primer ministre Benjamin Netanyahu i el ministre de Salut, Yuli Edelstein, s'han reunit aquesta tarda (1 de gener) a la instal·lació de vacunació contra el coronavirus a Umm Al-Fahm, la persona número 1.000.000 d'Israel que es vacuna".\nCORONAVIRUS Rússia acusa Borrell de "mentider i manipulador" per atacar la vacuna Sputnik V Núria Casas\ncoronavirus Trilla afirma que Salut ha pecat de voler "córrer massa" amb la vacunació Alba Solé Ingla


LÍNIA D'OMBRA, LA. CONRAD, JOSEPH. 9788416853212 La Llar del Llibre\nEscrita el 1915, La línia d?ombra és una novel·la breu, basada en fets i experiències de la vida com a mariner de l?autor, a la qual Conrad retornava obsessivament en la seva ficció. Aquí es conta la història d?un jove capità de vaixell en el seu primer comandament, amb l?embarcació aturada als mars tropicals, la tripulació presa de la febre, i la inquietud causada per un sentiment de culpabilitat, però també per la presència fantasmal de l?esperit maligne del capità anterior. La novel·la és narrada des de la perspectiva d?algú que travessa «la línia d?ombra», que fa el pas ?com diu el mateix Conrad? de la joventut, amb la seva despreocupació i fervor, a una etapa més conscient i dolorosa de la vida.


Degut a la pandèmia del coronavirus, les juntes dels Amics de la Bressola i La Bressola esperem i desitgem que estigueu tots bé, així com donar tot el nostre suport als que patiu o heu patit el contagi d'aquest virus, i especialment els que heu perdut una persona estimada. Una abraçada molt forta a tots i totes.\nJustament, a causa de la situació que estem vivint aquestes setmanes amb la pandèmia del coronavirus, i perquè les mesures de prevenció i contenció respecte a la Covid-19 així ens obliguen a tota la ciutadania, l’Associació dels Amics de La Bressola no podrà celebrar la seva Assemblea General Ordinària dins els terminis previstos. És per això que ens adrecem als nostres socis i les nostres sòcies per informar-vos que la junta de govern farà les gestions corresponents en tots aquells punts que calen tirar endavant i que qualsevol decisió o acord que calgui prendre durant aquest període serà ratificat en assemblea quan pugui ser convocada.\nDavant una situació excepcional ens cal adaptar-nos i us demaneu ens feu confiança una vegada més.\nDes dels Amics i La Bressola volem fer-vos arribar el nostre escalf i desig de retrobar-nos ben aviat i ens posem a la vostra disposició per tot allò que pugueu necessitar durant aquestes setmanes de confinament.\nEl nostre correu amics@bressola.cat continua operatiu i podeu trobar-nos al 626331894 de dilluns a divendres de 10 a 14 i de 16 a 19 per consultes o qualsevol dubte que tingueu.\nDes de fa uns anys als Països Catalans vivim èpoques convulses, crisis econòmiques, persecucions i repressions polítiques, i ara aquesta pandèmia del Covid-19. Però és justament en aquests moments difícils on aflora la solidaritat i l'esperit de lluita que els catalans i catalanes portem a dins. No ens hem rendit mai i ara tampoc ho farem!\nPer últim, volem transmetre el nostre més gran agraïment a tots el catalans i catalanes que aquests dies vetllen per tots nosaltres, i molt especialment a tot el personal sanitari.


La Generalitat licita l'estudi per reduir el volum de trànsit a la rotonda del Decathlon - Societat - Contrapunt, Diari de Mollet i Baix Vallès\nDimecres, 17 de gener de 2018 08:25 h\nActualment circulen per aquest punt més de 2.500 vehicles diaris\nMollet del Vallès Dimecres, 27.12.2017. 11:26 h\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat ha iniciat la licitació, per un import de 108.000 euros, de la redacció dels projectes constructiu i de traçat dels accessos a Mollet i Martorelles des de la C-17, especialment en l’àmbit de la rotonda del Decathlon, que registra elevats volums de trànsit en hores punta.\ncues, Decathlon, mobilitat, rotonda, Territori, trànsit,\nEl secretari d’Infraestructures i Mobilitat de la Generalitat, Ricard Font, ja va comprometre’s fa uns mesos amb els alcaldes de Mollet i Martorelles a buscar una solució definitiva als problemes de mobilitat que es generen habitualment a l’entorn d’aquest punt, uns problemes generats pels més de 2.500 vehicles diaris que circulen per aquest punt i que es preveu que augmentin amb l’increment d’activitat industrial al polígon de Martorelles.\nEs tracta d'un enllaç, entre el polígon de Martorelles i el carrer de Can Flequer que registra diàriament retencions durant les hores punta de matí i tarda. Entre d’altres, la rotonda del Decathlon recull trànsit que, provinent de l'AP-7, es dirigeix a la C-17 en sentit Barcelona, distribueix el trànsit entre Mollet i Martorelles a través del polígon industrial i, alhora, acull el trànsit provinent de la C-17 que vol accedir a Mollet, Martorelles, Sant Fost o Montornès.\nDes de ja fa temps, els ajuntaments reivindiquen la construcció d'una nova rotonda entre el pont de l'Aiguabarreig i el carrer Carrerada, a l'entrada del polígon de Martorelles, i el desviament del trànsit que prové de l'AP-7 per enllaçar amb la C-17 per fora de la rotonda del Decathlon.\nAra, amb aquesta licitació, la Generalitat estudiarà i valorarà possibles alternatives que millorin la circulació del trànsit en aquest enllaç, concretament al ramal de l'AP-7 que entra a la rotonda del Decathlon, els ramals d'entrada i sortida de la C-17, les connexions urbanes amb Mollet del Vallès i l'eix Mollet-Martorelles i el tronc de la C-17 entre els quilòmetres 11,5 i 12,5.\nEl termini de redacció del projecte és de 10 mesos –5 per al projecte de traçat i 5 per al constructiu–, i, malgrat que el projecte encara no està redactat, el departament fa una estimació de 2 milions d’euros per a la seva execució.\n949 lectures Cap comentari


Napflio, un viatge a la primera capital de la República grega\nBarcelona. Diumenge, 8 de desembre de 2019. 05:30\nActualitzat Diumenge, 8 de desembre de 2019. 05:30\nA Grècia hi ha vida més enllà d'Atenes. Nafplio és una ciutat grega desconeguda per molts i coneguda per uns quants. El que molta gent no sap és que aquest petit municipi del Peloponès grec va ser durant un temps la capital de la primera República hel·lènica i del Regne de Grècia. Concretament, des del començament de la Revolució grega des del 1821 fins al 1834.\nAra, la ciutat –que està a dues hores i escaig d’Atenes– té un port marítim força important on tímidament s'acosten alguns creuers, i malgrat que fa uns anys cap turista no la coneixia, de mica en mica té més visitants.\nSegons els grecs, un dia de vacances en una ciutat de platja inclou llevar-se ben tard –o sense pressa– i fer un esmorzar-dinar força potent, en què no poden faltar els anomenats pies, que no són altra cosa que pastissos de formatge o verds. Tampoc les olives negres o les torrades amb mantega i melmelada. Després d’agafar energies ja s’està preparat per passar el dia a la platja. No es torna a menjar fins a les 6 o 7 de la tarda. I si es té més gana, més enllà de la mitjanit sempre hi ha lloc per un souvlaki. Molt similar al kebab, inclou petites peces de carn, verdura, patates fregides i salsa tzatziki, i s'embolcalla amb pa de pita.\nDos souvlakis / A.S.S.\nUn dels atractius d’aquesta ciutat, però, és el castell de Bourtzi, al mig de l’aigua i visible des del port de Napflio. El castell ha tingut diverses utilitats, primer com a defensa, després com a residència, un hotel i fins i tot com a presó durant un petit període de temps.\nCastell de Bourtzi / A.S.S.\nEls dos altres llocs amb història de la ciutat són Acronauplia i la fortalesa de Palamidi. Al primer s’hi pot veure com a través dels anys, a la ciutat hi ha hagut diferents batalles entre persones de diferents nacionalitats. Palamidi és una fortalesa i un dels llocs més visitats de Napflio. Les vistes són espectaculars.\nVistes de Napflio des de Palamidi / A.S.S.\nNapflio és ideal per una visita de dos dies. I a més a més de deixar-se abraçar per la història també es pot fer platja, algunes de sorra fina i d’altres d’autèntiques roques. Les més visitades són les Karathona i Kantia. Tot i això, n’hi ha per explorar.\nUna de les platges de Napflio / A.S.S.\nVoltar i badar pels carrers de la ciutat és un dels altres atractius de Napflio, que és plena de bars, places i edificis amb encant. I abans de tornar a la realitat i posar punt final al viatge, es poden agafar forces tastant les loukoumades, els dònuts grecs, que estan fets d'una massa de pa fregida coberta amb mel i canyella.


El campanar de Sant Vicenç d'Enclar lluirà acabat el 2022\nL’objectiu és poder incloure’l a la candidatura de la Unesco\nReconstrucció església Sant Vicenç d'Enclar\nTreballs de manteniment a l'església.\nActualitzada 02/12/2021 a les 11:21\nLes obres de reconstrucció de l’església de Sant Vicenç d’Enclar estaran enllestides la tardor del 2022, amb l’objectiu que la infraestructura pugui estar inclosa a la candidatura transnacional de la Unesco. Així ho va afirmar ahir al matí la ministra de Cultura i Esports, Sílvia Riva.\nSegons es va detallar, les obres tenen com a motivació principal impulsar l’aixecament del campanar, però també s’acordaran temes com la reparació de les afeccions estructurals i constructives que l’esfondrament de la torre va provocar sobre els elements més propers de l’església, així com incidir en l’adequació de l’interior de la nau i millorar-ne l’entorn proper.\nRiva va expressar que “seguint el compromís que vam adquirir, iniciem els treballs i tasques per impulsar la reconstrucció més fidedigna possible”, va ressaltar Riva.\nPer la seva banda, la directora de Patrimoni Cultural, Isabel de la Parte, va verbalitzar la voluntat del Govern de “recuperar la imatge tan icònica del roc d’Enclar”, i és per aquest motiu que als arquitectes a qui s’ha adjudicat el projecte se’ls ha encomanat una reconstrucció “fidedigna” de l’original. En aquest sentit, va emfatitzar que es obres que ara s’han iniciat recullen la tasca feta per la comissió d’experts que va analitzar la situació pocs dies després dels fets, dels treballs arqueològics fets sobre el terreny durant els primers mesos del 2021 i de l’avantprojecte que l’equip d’arquitectes encapçalat per Axel Letellier. “La simbologia i particularitats del campanar fan encarar el projecte amb moltes ganes i il·lusió”, va explicar De la Parte.\nEls arquitectes van expressar que combinaran tècniques tradicionals amb noves tecnologies, com ara un model 3D del campanar, perquè duri “com a mínim 1.000 anys més”.


Condemnen per abús sexual i no per agressió els cinc membres de La Manada de Manresa\nL'Audiència de Barcelona ha condemnat per abús sexual i no per agressió cinc acusats de la violació en grup d'una menor a Manresa el 2016. La sentència els imposa penes d'entre 10 i 12 anys de presó. A més, absol un altre jove jutjat pels mateixos fets. Hi havia un setè jove acusat per un delicte d'omissió de socors que també ha quedat absolt.\nEn l'últim moment, la fiscalia havia decidit elevar a agressió sexual l'acusació contra els sis processats per violar la noia, que llavors tenia 14 anys, en la línia del que havia mantingut des de l'inici l'acusació particular. L'Audiència, però, ha descartat aquest delicte i ha imposat una pena de 12 anys de presó per a dos dels acusats, i una de 10 per a tres més.\nLa sentència els imposa penes d'entre 10 i 12 anys de presó\nSegons la sentència, l'Audiència condemna dos dels acusats a dotze anys de presó per un delicte continuat d'abús sexual sobre una menor de 16 anys, llibertat vigilada durant 10 anys i els prohibeix apropar-se a la noia durant 22 anys. Condemna tres joves més pel mateix delicte a 10 anys d'empresonament, 10 de llibertat vigilada i prohibició d'atansar-se a la víctima durant 20 anys.\nEls cinc hauran d'indemnitzar la jove amb 12.000 euros. Un altre dels acusats de la violació ha quedat absolt del delicte d'abús sexual. Els sis han quedat absolts del delicte d'agressió sexual que demanava tant la fiscalia com l'acusació particular, així com del d'amenaces. La fiscalia va decidir finalment demanar per als acusats penes de presó d'entre 14 i 15 anys. Per la seva banda, l'acusació particular en reclamava entre 15 i 20, mentre que la defensa demanava l'absolució dels acusats, que tenien entre 19 i 26 anys en aquell moment.\nUn grup de dones amb cartells de "No és abús, és violació", per donar suport a la víctima de La Manada de Manresa / ACN\nUna festa de Halloween en una fàbrica abandonada\nEn un inici, la fiscalia, que sempre ha donat crèdit a la declaració que la menor va fer durant la instrucció, acusava els autors d'un delicte d'abús sexual, però va elevar l'acusació a delicte d'agressió sexual després d'escoltar el testimoni de la víctima i de l'amiga que la va alertar que l'havien violat sis nois.\nEls quatre acusats de la nova Manada de Manresa: qui són i com són\nA presó la dona del vídeo viral que van enxampar robant en un Mercadona\nLa fiscalia eleva a agressió sexual l'acusació per la Manada de Manresa


Quina és l'atenció al públic de l'ORGT de Premià de Dalt davant la Covid 19? — Ajuntament de Premià de Dalt\nQuina és l'atenció al públic de l'ORGT de Premià de Dalt davant la Covid 19?\nQuina és l'atenció al públic de l'ORGT de Premià de Dalt davant la Covid 19? L'oficina atén al públic dos cops per setmana, sempre amb cita prèvia. Concretament, els dimarts i els dijous http://www.premiadedalt.cat/news/canvis-en-latencio-al-public-de-lorgt-de-premia-de-dalt http://www.premiadedalt.cat/news/canvis-en-latencio-al-public-de-lorgt-de-premia-de-dalt/@@download/image/informació02.jpg\nL'oficina atén al públic dos cops per setmana, sempre amb cita prèvia. Concretament, els dimarts i els dijous\nEl punt d'informació de l'Organisme de Gestió Tributària de la Diputació de Barcelona és a l'oficina d'Atenció al Ciutadà de l'Ajuntament de Premià de Dalt i roman obert al públic per realitzar determinats tràmits i sempre amb cita prèvia, els dimarts i dijous de 9.30 h a 13.30 h.\nA través del web de l'ORGT: www.orgt.cat/cites\nTrucant als telèfons: 934 729 109 i 674 960 876\nAtenció a la persona contribuent\nEs continua prestant de forma telemàtica i per telèfon.\nAl web orgt.diba.cat, on podreu fer tots els tràmits així com presentar escrits a traves del Registre Telemàtic. També en el web trobareu un formulari en què podeu deixar anotat el vostre número de telèfon i l’ORGT us trucarà per a donar-vos tot el suport que necessiteu.\nA les adreces de correu electrònic premiadedalt@diba.cat i orgt.atenciociutadana@diba.cat des d’on us ajudaran a fer tots els tràmits que calgui.\nTrucant directament a l’oficina als telèfons 934 729 109 i 674 960 876


L'OCDE troba "relativament escàs" el deute públic de Catalunya "en comparació amb la seva despesa"\nL'organització diu que les retallades del govern de Mas "van en la bona direcció". Destaca que algunes comunitats estan prenent "mesures importants per retallar despeses i millorar la seva situació pressupostària"\nACN París Actualitzada el 04/07/2011 11:01\nL'Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE) considera "relativament escàs" el pes del deute públic de Catalunya i de la resta d'autonomies de l'Estat "en comparació amb la seva responsabilitat de despesa" i competències. L'economista principal de l'OCDE per a Espanya, Andrés Fuentes, assegura que les retallades del govern d'Artur Mas "van en la bona direcció" i nega que el dèficit de les comunitats posi en risc la solvència de l'Estat.\nEl Banc d'Espanya ha denunciat aquest juny que el deute autonòmic ha superat aquest 2011 el seu màxim històric, enfilant-se fins al 17,2% del PIB (més de 34.300 milions d'euros) a Catalunya.\nL'OCDE celebra que algunes comunitats estan prenent "mesures importants per retallar despeses i millorar la seva situació pressupostària". "No ens sembla que s'hagi de témer per la solvència de les finances públiques a l'Estat", defensa Fuentes, tot i que la Comissió Europea i algunes agències de ràting han advertit Zapatero que si no posa a ratlla les autonomies incomplirà la reducció del dèficit promesa (6% del PIB aquest 2011, 4,4% el 2012 i 3% el 2013).\n"En comparació amb la responsabilitat de despesa que tenen les comunitats autònomes, el pes del seu deute públic és relativament escàs, la major part és a nivell estatal", constata l'OCDE. El Banc d'Espanya xifra en l'11,4% del PIB el deute autonòmic espanyol (121.400 milions d'euros en total): Catalunya és la comunitat més endeutada (34.300 milions), tot i que proporcionalment el País Valencià la supera, amb el 17,4% del PIB. Fuentes recorda que les comunitats "tenen la responsabilitat" de pagar serveis públics essencials com "la sanitat o l'educació" i per això troba "relativament escàs" aquest 11,4% de deute. "Això s'explica perquè la descentralització de la despesa", la transferència de competències a les autonomies, "és força recent i les comunitats no han tingut temps d'acumular deute", assegura l'analista.\nExigeix imposar un sostre de despesa a les autonomies\nTot i això, l'OCDE reclama a Zapatero que limiti per llei el sostre de despesa de les autonomies. "Cal reformar les regles pressupostàries de les comunitats autònomes per obligar-les a tenir superàvit en temps de bonança i evitar així que hagin de retallar molt la despesa quan els ingressos cauen per una crisi", reivindica l'economista en cap per a l'Estat. "El govern espanyol ha de fer servir els seus poders per assegurar-se" que les comunitats compleixen i imposar-los "un sostre de despesa és una manera d'aconseguir-ho", apunta.\n"Per coherència social", Fuentes rebutja el concert econòmic i qualsevol altre pacte fiscal entre Catalunya i Espanya que no sigui un sistema de finançament comú "que cobreixi tot l'Estat". "Això ajuda a compartir riscos, quan una crisi toca particularment una regió més que una altre, un règim de finançament comú, inclusiu per a totes les comunitats distribueix millor els riscos", diu.


Repassem les tendències en cases de disseny modernes | minkahouses.com\nRepassem les tendències en cases de disseny modernes\nEntre les noves tendències de cases modernes que estan pegant fort, s'han fet un lloc les cases de disseny de la firma Minka. I és que l'estudi d'arquitectura del català Joan Enric Ejarque Velázquez ha posat en pràctica un mètode innovador i avantguardista de disseny i construcció de llars. Citem, a més, la paraula llars per afegir un matís de proximitat, ja que tu, com a client, ets la peça més important per aconseguir transmetre a l'equip d'arquitectes teus desitjos i necessitats i, per tant, sentir la qual serà la teva casa com un llar des d'abans que es realitzi el seu primer pla.\nEn Minka HOUSES es respecta la tradició i, al mateix temps, es mira cap al futur amb rigor i il·lusió. No en va, el nom de l'empresa procedeix de les cases tradicionals japoneses. Unes construccions que s'integraven perfectament en el seu entorn natural. Un viatge al Japó de Joan Enric Ejarque Velázquez va suposar el punt de partida del projecte de Minka HOUSES, el qual fusiona les bases de l'arquitectura de tota la vida amb conceptes d'allò més sofisticat i futurista.\nA continuació, es repassen les tendències més actuals en la creació de cases de disseny, les quals es plasmen en les singulars construccions dutes a terme per Minka HOUSES.\nLa modernitat feta casa\nModernitat i Minka HOUSES són dos conceptes que van de la mà. I és que, en moltes ocasions, és natural observar una casa amb un disseny d'allò més actual i plenament funcional i que et doni per assegurar que es tracta d'una creació de Minka HOUSES.\nEls responsables de Minka HOUSES estan al corrent de les noves tendències constructives perquè, de fet, el seu despatx d'arquitectura està involucrat en els processos de gestació del dia a dia d'aquestes tendències avantguardistes.\nEn aquest aspecte, hem de destacar que hi ha unes qualitats recognoscibles com modernes a les cases de disseny que estem tractant. En primer lloc, en la línia de les minkas japoneses originals, es projecta una recerca de sensacions naturals entre els espais, la qual passa per una integració important amb l'entorn. Per tant, que hi hagi una comunicació fluïda entre les necessitats i funcionalitats dels espais interiors i exteriors de la casa és fonamental.\nD'altra banda, els volums, com es pot veure a les façanes, adquireixen formes pures. Això es tradueix, per exemple, en l'elegància d'algunes formes d'estil clàssic, però totalment adaptades a les tendències modernes. I és que el minimalisme no deixa de ser una tendència a l'alça. Aquesta concepció arquitectònica es plasma a la perfecció mitjançant materials nobles, com ara la fusta, l'acer i la pedra. El cristall també juga un paper essencial en els espais de Minka HOUSES. A més, el disseny d'aquestes cases modernes concedeix una gran rellevància a la llum (especialment, a l'entrada de la natural), pel que el seu ús serà clau en la configuració de les estades.\nEn resum, la modernitat dels dissenys de Minka HOUSES es caracteritza per una autèntica passió per les formes. Les distribucions són funcionals i clares i els volums s'insereixen en combinacions certament estètiques.\nPer tant, aquest concepte de modernitat queda reflectit en línies d'avantguarda, ambients acollidors i acabats de la màxima qualitat.\nLa teva aportació és essencial\nUna cosa que fa úniques les creacions de Minka HOUSES és que vas a poder ser amo d'una casa única. I aquesta llar estarà dissenyat amb aportacions que tu vas a poder realitzar, de manera que seràs un col·laborador assessorat pels professionals en els dissenys d'aquests espais.\nD'aquesta manera, s'aconsegueix un dels objectius principals d'Minka HOUSES, en la línia de les tendències actuals de les cases de disseny: generar emocions i sensacions. Aquestes construccions transpiren sensibilitat. Una sensibilitat, a més, molt particular, ja que és la teva.\nPer tant, una de les peculiaritats, en sentit sempre positiu, d'aquestes cases modernes és que s'adaptaran als teus gustos. Un exemple d'això és que tindràs la possibilitat de configurar espais que no siguin els habituals en els habitatges convencionals.\nA grans trets, aquesta filosofia d'atenció al client, que es converteix en el centre de tota la producció arquitectònica, és una de les senyes d'identitat que Minka HOUSES aporta a l'escena actual de les noves tendències de les cases de disseny.\nEs tracta, grosso modo, de deixar volar la imaginació dels futurs propietaris i oferir l'assessorament expert dels professionals del disseny i de la construcció de Minka HOUSES.\nEl mètode Minka com a exemple de les cases modernes de principis del segle XXI\nMés enllà de les fotos dels catàlegs de cases de disseny, de vegades, val la pena que parem atenció a les trajectòries recents dels estudis d'arquitectura i comprovem quins segueixen una línia innovadora i creadora de noves tendències.\nSense cap dubte, Minka HOUSES ens ofereix solucions, en matèria d'arquitectura, per als temps que corren. Has de tenir en compte que vivim en una societat en què les exigències urbanístiques són molt elevades. El temps, en aquest aspecte, també és diners. Per tant, volem i necessitem no només que les cases siguin construïdes correctament, sinó també que es puguin utilitzar amb gran rapidesa.\nAquests resultats només poden aconseguir-se amb un control absolut de tots els processos implicats en el disseny i la construcció de les cases modernes. Aquesta sistematització de les operacions que s'han de fer és la que possibilita que els responsables de Minka HOUSES puguin garantir-te tant el termini oportú per gaudir de casa teva com un pressupost tancat.\nJa saps que, des de 2008, hem travessat una crisi econòmica estructural de conseqüències fatals. En conseqüència, les economies domèstiques han quedat molt tocades i, precisament, un dels sectors més afectats per aquesta crisi ha estat l'immobiliari, arran de l'esclat de la bombolla que s'havia creat.\nPerquè no hi hagi ensurts amb els típics modificats de moltes obres, des de Minka HOUSES també t'ofereixen uns preus assequibles i un pressupost tancat. A part, igual que es respectarà el preu inicial acordat, no hi haurà desviacions relacionades amb la data de finalització de les obres, de manera que com a futur propietari tindràs marge per planificar el teu canvi de casa.\nI és que la modernitat no es plasma només en el disseny de les sofisticades i funcionals línies arquitectòniques de les construccions de Minka HOUSES, sinó que també es posa de manifest en una autèntica revolució associada a les formes de relació entre el client i l'empresa constructora . Una relació que ha d'estar basada en una confiança total i el respecte escrupolós a les condicions dels contractes.\nAquesta serietat en els terminis s'està donant a conèixer com el mètode Minka. A grans trets, aquestes són les etapes principals, acompanyades dels terminis corresponents:\n1. Explicació per part teva de la teva vivenda somiada i els usos que pretens donar-li (pot ser avui mateix).\n2. Preparació per part de l'equip de dissenyadors del projecte bàsic de la teva llar i contrast amb tu dels acabats i detalls (entre un mes i mes i mig).\n3. Encàrrec de l'estructura i realització del projecte executiu (entre mes i mig i dos mesos).\n4. Muntatge de l'estructura de la llar sobre el terreny (una setmana).\n5. Construcció finalitzada de casa teva (quatre mesos).\nComptat i debatut, un temps rècord de projecció i construcció de la que serà casa teva. A més, amb tot luxe de detalls i la supervisió permanent de l'equip tècnic de Minka HOUSES. Pots donar per fet que, a més de comptar amb les teves aportacions i les qualitats del catàleg de Minka HOUSES, la teva casa disposarà de tots els sistemes i certificats de seguretat homologats. És difícil imaginar, finalment, un sistema de construcció de cases més modern i centrat, com a pedra angular, en el disseny.\nEl modern a través de la revolució ecològica\nDe vegades, la modernitat ens convida a conservar el originari. I la natura és potser el concepte més important, l'origen de tot. Per això, aquesta inspiració perviu en cada disseny constructiu de Minka HOUSES.\nEcologia i tecnologia, d'altra banda, no són conceptes irreconciliables, sinó que poden beneficiar-se mútuament. Un exemple d'això remet a com un material natural, com la fusta, es fusiona amb la que coneixem com a tecnologia CLT. Aquesta estructura de fusta tecnològica compta amb diferents avantatges: salubritat, durabilitat, resistència, sostenibilitat ... De fet, els materials que s'empren en les obres de Minka HOUSES han estat aconseguits amb criteris eco-friendly.\nL'eficiència energètica es converteix, com no podia ser d'altra manera, en un concepte essencial. I la fusta, per la seva capacitat aïllant, juga un paper fonamental en el manteniment de les temperatures més apropiades per a cada moment del dia. Es tracta d'un benefici en el qual també hem de destacar que la il·luminació natural, derivada de l'orientació de la casa, té una important incidència. Finalment, hem de ressenyar que els sistemes d'estalvi energètic característics de Minka HOUSES tenen unes qualificacions entre A i B.


Quinze anys del debut de Xavi Hernández - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesQuinze anys del debut de Xavi Hernández\nQuinze anys del debut de Xavi Hernández\nEl migcampista es va estrenar en una semifinal de la Copa Catalunya contra el Lleida (1-2) Tito Vilanova jugava aleshores a l'equip local, i va ser l'autor de la diana lleidatana Mourinho, l’ara tècnic del Madrid, va dirigir un Barça amb molts jugadors de les categories inferiors\nEl 24 de març del 1998, ara fa quinze anys, un jove Xavi Hernández s’estrenava al primer equip a la semifinal de la Copa Catalunya. Es jugava al Camp d’Esports, contra un Lleida en què militava l’ara tècnic del FC Barcelona, Tito Vilanova. El migcampista de Terrassa va disputar els 90 minuts i va ajudar l’equip a assolir la classificació per a la final (1-2). Tenia 18 anys i dos mesos.\nDirigits per Mourinho\nEl més curiós d’aquell partit és que va ser José Mourinho, l’ara tècnic del Reial Madrid, qui va dirigir un Barça amb molts jugadors de les categories inferiors. També va ser ell i no el primer entrenador, Louis Van Gaal, qui va comparèixer en roda de premsa un cop acabat el matx: “Tots els nois estan identificats i creuen en la filosofia de Louis, cosa que prova la molta influència que té sobre els jugadors”.\nGols de Jofre i Vilanova\nEntre els titulars blaugrana destacaven Carles Puyol (va debutar amb el primer equip a la final de la Copa Catalunya de la temporada 1996/97), Pizzi, Ciric, Ferrón i Jofre, jugador del Barça C i autor dels dos gols del Barça al Camp d’Esports. Tito Vilanova, que va entrar a la segona part, va fer l’1-2 per als locals.\n665 partits oficials, 757 en total\nDes d’aquell 24 de març, Xavi Hernández ha disputat un total de 757 partits amb el Barça, 665 dels quals oficials. El debut oficial es va produir el 18 d’agost del 1998, en un Mallorca-Barça (2-1) corresponent a la Supercopa d’Espanya i en què va fer el gol blaugrana. En tot aquest temps ha signat 89 gols, 78 dels quals en compromisos oficials, i ha sumat fins a 23 títols.


Nou mesos de suspensió a Groenewegen per provocar l’accident de Polònia - CATzona\nNou mesos de suspensió a Groenewegen per provocar l’accident de Polònia\nLa Unió Ciclista Internacional (UCI) ha suspès durant nou mesos al neerlandès Dylan Groenewegen (Jumbo-Visma) per l’accident que va provocar en l’esprint de la primera etapa de la Volta a Polònia el 5 d’agost. La UCI ha informat que Dylan Groenewegen ha col·laborat en la investigació i ha reconegut que es va desviar de la seva línia i va cometre una infracció del reglament. El corredor neerlandès va acceptar complir els nou mesos de sanció que van des de la data de l’incident fins al 7 de maig de 2021.\nDylan Groenewegen va ser el responsable del greu accident que es va produir en la primera etapa de la Volta de Polònia, en la que el seu compatriota Fabio Jakobsen (Deceuninck) va acabar colpejant-se brutalment contra les tanques de l’arribada i encara s’està recuperant. Altres ciclistes també van patir fortes caigudes, entre ells el català Edu Prades.\n“Aquest accident serà per sempre una pàgina negra en la meva carrera. Durant l’esprint em vaig desviar de la meva línia. Ho sento, perquè vull ser un velocista just. Les conseqüències van ser molt lamentables i greus. Sóc molt conscient d’això i espero que aquesta hagi estat una sàvia lliçó per a tots els velocistes” va explicar Dylan Groenewegen en un comunicat facilitat pel seu equip. El ciclista neerlandès assegura que segueix molt de prop la recuperació de Fabio Jakobsen i diu: “Només puc esperar que algun dia torni completament”.


Recordant el cinema París, la sala del Portal de l'Àngel de Barcelona\nEl cine va obrir l'any 1928 amb l'estrena de 'Beethoven' de Löwenstein i va tancar el 2007 per donar pas a un Zara\nUn dels espais de Barcelona per on passo més sovint és el Portal de l’Àngel. Recordo alguns establiments desapareguts, desaparicions que ja em costa situar en el temps. La llibreria Porter, la Hormiga de Oro, després transformada en Happy Books, un fet que ja em va empipar. És absurd i injust enfadar-se amb els canvis, són constants i abans d’allò que nosaltres recordem i enyorem ja hi havia elements diversos que els nostres pares i avis potser van enyorar. Quan diem que determinat edifici era de tota la vida ens referim, és clar, a la nostra vida. Un dels indrets emblemàtics de fa anys, en aquell espai, era el cinema París. La seva façana em semblava molt luxosa, quan era petita, encara mes perquè aleshores era aquell un cinema car per als nostres possibles. Ja quan era una mica més grandeta i els cinemes típics de barri es decandien hi vaig anar de tant en tant, era un cinema cèntric i còmode.\nJo el veia molt antic, pero no era tan antic, quan jo vaig néixer el cinema tenia tot just vint anys. Ignoro què hi havia abans, com tampoc sé què hi havia abans de Can Jorba, avui una seu més d’El Corte Inglés. Per algunes referències trobades a hemeroteques hi he trobat un establiment dedicat a la fotografia on, en ocasions, també es lliuraven entrades teatrals i materials diversos destinats al món de l’espectacle, Can Cuyàs. Hi ha moltes boniques Cases Cuyàs per la nostra geografia, ignoro si tots eren parents. Fos el que fos, en aquell indret, que aleshores pertanyia a una plaça que no era ben bé una plaça, la de Santa Anna, l’any 1928 s’hi inaugurar, pel juny, el París dels meus records. La pel·lícula triada va ser Beethoven, dirigida per Hans Otto Löwenstein i protagonitzada per un molt bon autor alemany d’origen austríac, Fritz Kortner. Kortner va néixer a Viena, el 1892, va fer i dirigir teatre i va actuar al cinema com actor de caràcter, més aviat de mal caràcter i dolentot, tot i que també va ser Dreyfus. De fet, ja diuen que Beethoven tenia mal caràcter, també.\nLa pel·lícula es va estrenar un any abans, a Alemanya. El 1927 va ser un any Beethoven, el centenari de la mort del músic, i es van fer molts actes i celebracions. L’actor era jueu i va haver de marxar d’Alemanya i d’Àustria, va viure a Gran Bretanya i els Estats Units i va acabar per retornar a Alemanya el 1949, assolint un gran prestigi com a director de clàssics antics i moderns. Va morir l’any 1970. La propaganda de l’època va remarcar les virtuts de la nova sala de cinema, serà, deien, una sala fresqueta i còmoda. Això de la frescor devia ser un aspecte molt valorat, que es troba citat en diferents propagandes sobre sales de cinema. Les projeccions s’acompanyaven amb números musicals a càrrec de conjunts orquestrals. A Beethoven el va acompanyar una pel·lícula espanyola, força popular, La tía Ramona, rodada a Barcelona, per cert.\nL’empresa també remarcava que la selecció de pel·lícules estaria determinada per una absoluta moralitat, un ganxo per atreure un públic familiar, en aquella època el cinema encara tenia una mena de connotacions pecaminoses, a banda de considerar-se que els locals eren poc saludables. Un moment estelar del cinema va ser la incorporació del Cinefón, un sistema de sonorització que millorava la relació entre imatge i so. El París va programar durant alguns anys amb el Fantasio i el Rialto. L’any 1988 va patir un incendi que el va malmetre i que va obligar a una gran remodelació, amb millores de la façana. Va obrir de nou, reconvertit en una doble sala, l’any 1989 i una de les pel·lícules que va acollir va ser Un negre amb saxo, de Bellmunt. Va forma part de l’empresa Balañá. Era un cinema discret i agradable, que va oferir una programació variada i eclèctica, més aviat tradicional i clàssica, malgrat que hi podíem trobar de tot, des de l’erotisme de l’apertura fins una meravella com Camins de glòria de Stanley Kubrick. L’any 2007 va tancar de forma definitiva, tenia setanta-nou anys. Les darreres pel·lícules que s’hi van poder veure van ser Volver, d’Almodóvar, i La vida abismal, de Ventura Pons.\nPublicat per\tRedacció\t- des. 26, 2020\nPublicat per\tRedacció\t- des. 28, 2020\nVida i assassinat de Francesc Layret\nFa cent anys de la mort del polític republicà català, gran defensar de la cultura i de la justícia social i víctima de delinqüents a sou.


La contaminació amenaça el Superclàssic de les Amèriques entre el Brasil i l'Argentina a Pequín - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLa contaminació amenaça el Superclàssic de les Amèriques entre el Brasil i l'Argentina a Pequín\nPequín serà l'escenari d'un duel que molts havien somiat com a final mundialista. I, tot i que el Superclàssic de les Amèriques de dissabte no deixa de ser un amistós, el Tata Martino l'ha descrit com el clàssic entre seleccions més important del món. L'alt índex de contaminació de la capital xinesa, que es troba en alerta taronja, pot fer perillar la disputa del matx.\n09/10/2014 - 16.36\nPequín serà l'escenari d'un duel que molts havien somiat com a final mundialista. I, tot i que el Superclàssic de les Amèriques de dissabte no deixa de ser un amistós, el Tata Martino l'ha descrit com el clàssic entre seleccions més important del món. Aquest també serà el retrobament del Tata amb Leo Messi, que per una lesió muscular es va perdre el primer partit del nou seleccionador de l'albiceleste, en què l'Argentina va guanyar per 2 a 4 Alemanya, el seu botxí a la final del Mundial.\nL'amfitrió i gran decepció d'aquell Mundial, el Brasil, ara a les ordres de Dunga, tindrà una bona ocasió per demostrar si la "canarinha" està o no al nivell dels subcampions del món. Amb un Neymar que, superada la lesió que el va apartar de la fase decisiva del Mundial, s'enfrontarà a Leo Messi justament quan més sintonia demostren els dos davanters del Barça.\nLa capital xinesa es consolida com a amfitriona d'amistosos. En joc, contractes milionaris. Tampoc és casualitat que jugadors com Neymar o Messi, entre d'altres, siguin habituals de les felicitacions de l'any nou xinès i d'anuncis de marques xineses.\nI encara que això suposi exposar-se als alts índexs de contaminació atmosfèrica de la ciutat. Aquest dijous Pequín ha emès l'alerta taronja, que obliga les escoles a suspendre l'activitat física a l'exterior i recomana als ciutadans que es posin mascareta si surten al carrer.\nL'excés de pol·lució amenaça el Brasil-Argentina a Pequín


Simfonia núm. 44 (Haydn) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSimfonia núm. 44 (Haydn)\nSimfonia núm. 44\nCatàleg Hoboken I:44\nLa simfonia en mi menor, Hoboken I/44, del compositor austríac Joseph Haydn va ser composta el 1772. Es coneix popularment amb el nom de Fúnebre). Al final de la seva vida, Haydn va sol·licitar que toquessin el moviment lent d'aquesta simfonia en el seu funeral.\nEstà orquestrada per a dos oboès, fagot, dues trompes (en mi i sol), cordòfon i baix continu. La simfonia consta de quatre moviments:\nLa peça és característica del període Sturm und Drang (tempesta i ímpetu) de Haydn. El primer moviment, que està escrit en forma sonata, comença amb un motiu de quatre notes tocades a l'uníson que apareixen per tot el moviment.\nEl segon moviment, de manera inusual, és un minueto en mi menor i un trio en mi major (aquest moviment hauria d'anar en tercer lloc, com de costum). El minueto és un cànon entre les veus agudes i greus en un interval d'un compàs. Haydn escriuria més tard un cànon semblant en el minueto de la seva simfonia núm. 23 i cànons similars serien escrits més endavant en minuetos en sol major per Michael Haydn i Mozart. Més endavant, el mateix Haydn desenvoluparia aquesta tècnica en els Cànons en diapasó del minueto de la seva simfonia núm. 3 i el Minueto de les bruixes del seu Quartet per a cordes en re menor de l'Op. 76.\nEl tercer moviment és lent, també en mi major i amb les cordes amb sordina.\nEl final, com el primer moviment, està escrit en forma sonata i està dominat per una figura que obre el moviment a l'uníson. És bastant contrapuntístic i acaba en mi menor en comptes d'acabar en una tonalitat major com era habitual a moltes altres obres en tonalitats menors d'aquella època (com la següent simfonia de Haydn, la Simfonia dels adéus.\nJa que tots els moviments estan a la mateixa tònica, l'obra és homotonal.\n↑ Hc Robbins Landon, < u>Haydn: Chronicle and Works, 5 vols, (Bloomington and London: Indiana University Press, 1976-) v. 2, < u>Haydn at Eszterhaza, 1766-1790\n↑ Hc Robbins Landon, < u>Haydn: Chronicle and Works, 5 vols, (Bloomington and London: Indiana University Press, 1976-) v. 1, < u>Haydn: the Early Years, 1732-1765\nH. C. Robbins Landon (ed.), Joseph Haydn: The Complete Symphonies, volum II (Philharmonia/Universal Edition, 1964)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Simfonia_núm._44_(Haydn)&oldid=17953016»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 des 2016 a les 13:04.


El diumenge 28 d’octubre a les 11:00h el CE Bisbal Bàsquet durà a terme la Presentació dels Equips oficials de la temporada 2012-13 – CE BISBAL BÀSQUET\nEl proper diumenge 28 d’octubre, a les 11:00h el CE Bisbal Bàsquet durà a terme la Presentació dels equips de la Temporada 2012-13 i la sessió de fotografies oficials de la temporada.\nLa presentació es durà a terme, al Pavelló Vell, de la Capital baixempordanesa, a les 11:00h del matí.\nPresentació dels equips de la passada temporada\nPer aquest motiu tots els jugadorsi jugadores han de ser al pavelló, a les 10:30h, vestits amb l’equipament oficial de joc. En el cas dels més menuts, Pre-minis i escoleta se’ls hi facilitarà el mateix diumenge. Aquests equips, a més, jugaran uns partidets d’exhibició per poder mostrar les seves primeres passes en el món de la cistella.\nEn acabar la Presentació, el club convidarà a tots els assistents a un piscolabis al porxo del Pavelló, Aixa com, de poder gaudir del partit del primer equip masculí, corresponent a la 7ª jornada de 2ª Catalana, en el derbi gironí que enfrontarà el SOL GIRONÈS BISBAL BÀSQUET amb el CB ARBÚCIES.\nAquest és un dels actes de major rellevància que celebra el club al llarg de tota la temporada, per això demanem el comprimís de tots els jugadors i jugadores, així com que en feu la màxima difusió possible.\nPresentació de l’Escoleta 2011-12\nEnguany, el club presentarà un total de 13 equips oficials, 7 masculins, 4 de femenins i 2 de mixtes, als quals cal sumar-hi les tres escoles de bàsquet de nova creació als centres d’Educació Primària de la Bisbal i les dues seccions de veterans, masculina i femenina.


Dissabte amb molta activitat a les festes de Vilafranca | DiaDia\nHome Turisme, cultura i festes Coses que fer Dissabte amb molta activitat a les festes de Vilafranca\nDissabte amb molta activitat a les festes de Vilafranca\nPel matí ja hi havia molts actes com l’eixida motera organitzada per Marmita R que va recorrer zones de la comarca dels Ports i el Maestrazgo de Terol. Com sempre van acudir motos de tot tipus i cilindrades. Els amants de la BTT també van fer una ruta pel terme de Vilafranca. I al Camp de Tir, es va fer la competició de Tir al Plat.\nEls actes matinals a la Tasca de la Comissió començaven amb l’actuació del Pallasso Nandet.\nDe vesprada, amb molt bona assistència de públic es realitzava el Concurs de Retalladors a la Plaça de Bous, enguany amb exemplars de la Ramaderia de Sergio Centelles Badal de la Masà d’Ares. En un concurs d’alt nivell, el vencedor final va ser Javi Vallés de Vall d’Alba.\nPer la nit, es va fer l’embolada de “Sevilhano”, va actuar el grup Alhaire a la Tasca i a la Carpa va actuar l’Orquesta Scream i la discomòbil DML.\nAvui diumenge, s’ha fet el Tomb pel Terme per la zona de Palomita. Els xiquets han tingut la seua matinal ciclista amb xocolatada a les Fonts del Llosar.\nAra per la vesprada, s’han iniciat el Campionats de Botifarra al Bar Avenida i el de Guinyot al Bar Centro. També es faran concursos del joc valencià “La Fallera Calavera” i de futbolí. Guillem Monferrer farà la tradicional visita guiada pel poble. A la Tasca de la Comissió actuarà la Rondalla Primer de Maig. Els actes d’avui diumenge acabaran amb el Concurs d’Emboladors a la Plaça de Bous i la discomòbil Bandalay i el remember de DJ Pájaro a la Carpa.\nComissió de Festes Vilafranca 2017\nCrònica dia 12\nFestes Vilafranca 2017\nPrèvia dia 13


-Volem que sens digui la veritat, Volem l´Estatut! - Indymedia Barcelona\n-Volem que sens digui la veritat, Volem l´Estatut!\nper vilanova, pepe\t 04 gen 2006\nVOLEM QUE SE’NS DIGUI LA VERITAT\nVOLEM L´ESTATUT SENSE RETALLADES\nLa generaciÃ³ que va viure la transiciÃ³ democrÃ tica ja va haver de suportar lâ��engany de la ConstituciÃ³, del retorn del president Tarradellas i del desnaturalitzat Estatut de Sau. Hi havia una brunete, la de veritat, que escalfava motors, com desprÃ©s es va demostrar. I es va demanar a aquella generaciÃ³ que ajornessin les seves reivindicacions, els seus anhels, les seves il.lusions. Ens calia el seny i el pragmatisme dels bons â��catalanetsâ�? i, a mÃ©s, van tenir la gosadia de dir-nos que el va sortir de la transiciÃ³ va ser una gran victÃ²ria pel poble de Catalunya i el paÃs va passar de la mobilitzaciÃ³ i la tensiÃ³ social i nacional al conformisme. TenÃem un pare de la pÃ tria que decidia quan tocava i quan no tocava i, aixÃ, durant prop dâ��un quart de segle. Ara, quan els que lideraren la transiciÃ³ estan a prop de la jubilaciÃ³, i es veu el resultat de lâ��Estat de les Autonomies i lâ��espoli econÃ²mic de Catalunya, aixÃ com la desmembraciÃ³ nacional dels PaÃ¯sos Catalans, seâ��ns planteja retornar a la il.lusiÃ³, fer un salt qualitatiu amb un nou Estatut. I ens tornem a creure que Ã©s possible i els nostres representants ho aproven en el Parlament de Catalunya pel 89% dels vots. I anem a la metrÃ²polis, i tres representants del paÃs expliquen el que volem en una primera fase. Surten contents. Es diu que no seâ��ls hi ha donat el cop de porta que es va donar el lehendakari Ibarretxe i continua la il.lusiÃ³ fins que, aprofitant les festes nadalenques, ens ve la realitat. El nacionalisme dâ��estat existeix, quÃ¨ us havÃeu pensat? Ã�s tal la retallada que caldria que ens preguntÃ©ssim quÃ¨ queda de la proposta aprovada pel Parlament.\nNo Ã©s bo que cada vint-i-cinc anys es frustrin dos o tres generacions. Ara cal exigir a la classe polÃtica dirigent que sigui valenta, ara sols hi ha la brunete mediÃ tica i, si no som capaÃ§os dâ��enfrontar-nos a aquests elements i no cÃ³rrer cap risc en la reivindicaciÃ³ polÃtica, potser sÃ que cal que ho deixem estar.\nNo sâ��hi val els arguments de salvar la classe polÃtica. Ã�s tota una generaciÃ³ la que es perdrÃ si no sâ��aprova lâ��Estatut, quina Ã©s lâ��alternativa? Si no es fa amb Zapatero pitjor serÃ amb el PP dâ��Aznar. Aquests i altres arguments preparen el terreny per fer una gran operaciÃ³ de salvament del naufragi. Ã�s hora, doncs, passi el que passi, que els nostres polÃtics pensin menys en ells mateixos i les seves carreres i mÃ©s en el paÃs i les noves generacions. No mÃ©s mentides, cal dir-los la veritat quan sâ��acabi la negociaciÃ³.\nRe: -Volem que sens digui la veritat, Volem l´Estatut!\nper jordi\t 04 gen 2006\nme la sua l´estatut la opresio del capitat continua amb o sense estatut\nper per jordi\t 04 gen 2006\ncom es nota que deus viure molt bé i no et fa falta per exemple millorar beques. Burgés!\nper Perdona\t 04 gen 2006\nNo, perodna, no ver aqui. Es precisament perque les beques no em pagaran pis i assegurances, ni em baixaran els preus de la llet i la benzina ni em donaran estatut de peronsa, per comptes de treballador assalariat, ni m'evitaran entregar fitxa cada setmana a Adecco, ni em restituiran la comarca sepultada sota l'asfalt, els cables i els xalets. Perquè els quants cèntims que es guanyin no em privaran de sentir-me esfereidorament menyspreat al raco mes ric del mon, ni em borraran de davant els malsons televesius de Somalia, Sri Lanka ni el Kurdistan.\nPer això jo tampoc vull el seu estatut, per bé que tampoc acceptaré que Madrid retalli una coma del projecte.\nAutodeterminacio, en tots els àmbits, democràcia.\nni estatuts ni osties.\nRe: La veritat no la diran mai, els hi va la vida\nper -sic-\t 04 gen 2006\nPero que voleu que surti ? amb la millonada que ens roben dia a dia (impost) i que despres no es retorna; estem pagant el nivell de vida dels espanyols. Si fallessin les pel-les nostres, a molts llocs d'Esp. farien els mesos de 20 dies. Els bascos seguiran rient moltes generacions.... ja, ja, ja....\nper raul\t 05 gen 2006\ndoncs si els politics no són prou habils per negociar un bon estatut, doncs que dimiteixin i bon vent. Que ja defensarem nosaltres(o qui sigui) com poguem, la nostra llibertat, a on s´ha de fer, que és a les barricades!\nper Incoherents\t 05 gen 2006\nEls jerkis no voleu retallades?? I doncs perquè ERC (els papes) estan dialogant i pactant RETALLADES a Madrid??\nper conformista\t 05 gen 2006\nEl 32 i el 79, els parlamentaris catalans estaven sotmesos a la terrible pressió d'empassar-se les retallades imposades pel govern espanyol (amb remor de sabres al fons) o de no tenir institucions d'autogovern. Ara no. Ara no hi ha més pressió que la que nosaltres mateixos ens autoimposem. Si no hi ha nou Estatut no passa res, Catalunya segueix tenint autogovern, Catalunya segueix tenint Estatut, Catalunya segueix tenint tota la capacitat política i legal de proposar un nou Estatut quan li sembli convenient. No té cap sentit convertir la negociació a les Corts espanyoles en un procés dramàtic en què figura que ens juguem el ser o no ser. La cosa és molt senzilla: el Parlament de Catalunya ha elaborat una proposta, l'ha elaborada el Parlament i no una comissió reunida a la muntanya. Si els governants espanyols s'avenen a la proposta catalana com van jurar i perjurar, encantats de la vida. Si no s'hi avenen, tindran més problemes ells que nosaltres. La pressió la tenen ells, no nosaltres.\nper c\t 05 gen 2006\nEncara que no ho sembli a primera vista, la història juga un paper important en l'actual procés de rebaixes negociades de l'Estatut.\nI és que tothom sembla donar per descomptat que el procés normal d'elaboració d'un Estatut és que els representants del poble català facin una proposta per posteriorment negociar-la, rebaixar-la, a Madrid.\nAquesta sensació neix de la història, neix del que va passar el 1932 i del que va passar el 1979.\nEn totes dues ocasions, els representants del poble de Catalunya es van acabar embeinant l'Estatut de Núria i l'Estatut de Sau i van acabar pactant uns textos legals que tenien ben poc a veure amb els originals.\nVan acabar acceptant un grau de sobirania molt inferior al previst inicialment.\nAixí és com han funcionat en el passat els dos processos d'elaboració de l'Estatut i molts pensen que és inevitable que ara funcioni de la mateixa manera.\nPerò obliden que hi ha grans diferències entre la situació actual i la de l'adveniment de la República o la de la Transició.\nLa gran diferència és que ara Catalunya ja té Estatut i institucions de govern pròpies i que la proposta d'Estatut no ha estat aprovada ni a Núria, ni a Sau, sinó al Parlament de Catalunya. No hi ha paral·lelisme possible.\nNo té cap mena de sentit que ara es negociï com el 32 o com el 79.\nel que no té sentit és dir-se independentista i no lluitar contar el capitalisme\naquesta és la farsa, responsable de la farsa de l'estatut\nni reformes ni estatuts: autodeterminació


Manifest de Futur Espanyol – Òscar Julià\nManifest de Futur Espanyol\nDate: 2 Mai 2014Author: OscarJulia 1 Comentari\nEl proper dilluns 5 de maig a les 19h es presenta la plataforma Futur Espanyol a l’hotel Melià Barcelona Sarrià. Aquest migdia s’ha publicat el manifest, que copio a continuació:\nEl projecte de Futur Espanyol sorgeix de la premissa d’un nou concepte de club que engloba i inclou tots aquells socis, aficionats i simpatitzants que sentin i vulguin sentir-se part activa de l’Espanyol.\nLa proposta que realitza FE passa per fer extensible la pertinença i participació activa al nou concepte de club a tots aquells que estiguin disposats i tinguin capacitat d’aportar al club. Uns, a través d’idees, propostes i projectes; d’altres, des d’una funció d’ambaixadors de marca i relators d’una història que escriurem entre tots. Temps i talent.\nAquest nou concepte de club reconeix com a actius no només els legítims i necessaris accionistes de l’entitat, sinó tots aquells espanyolistes: socis, aficionats o simpatitzants disposats a sumar a un gran projecte col·lectiu anomenat RCD Espanyol.\nDes de la humilitat, el projecte que planteja FE passa per posar al servei de l’Espanyol tot el talent que avui aglutina al seu voltant, canalitzant-lo perquè reverteixi en positiu per a l’entitat. Un concepte d’intel·ligència col·lectiva al servei de l’Espanyol que el permeti competir amb aquells que avui disposen de més recursos econòmics, però que no podran superar-nos en talent, compromís, creativitat o capacitat d’innovació.\nFE és un projecte integrador i obert, per això volem que s’hi uneixin tots aquells que un dia van somiar en un Espanyol millor. Volem que s’hi uneixin perquè de forma col·lectiva fem que succeeixi. Perquè el millor de l’espanyolisme estigui al servei de l’Espanyol.\nDarrere de Futur Espanyol hi ha socis i aficionats de l’Espanyol com vosaltres. Hem decidit fer un pas endavant i fer que passin coses conscients que no passaran soles i que la queixa sense propostes no ens fa avançar.\nDes de ja Futur Espanyol és patrimoni de l’Espanyol i de tots els pericos. Un projecte obert a tots els estaments del club, i per club entenem des de la directiva i accionistes, fins a l’últim soci o simpatitzant. El club som tots i de tots depèn que millori.\nVolem un Espanyol que sigui tan gran com siguem capaços de fer entre tots. Un Espanyol que faci sentir orgull als seus per la seva forma de fer les coses, més enllà dels resultats. Un Espanyol que faci feliços als seus seguidors.\nCap persona o interès individual està per sobre d’aquest projecte col·lectiu que és l’Espanyol. Un projecte que volem convertir, de forma factible i tangible, en projecte de tots i per a tots.\nNo importen els noms, importa l’Espanyol, el projecte i les accions a desenvolupar. FE neix per sumar i per sumar-se a tot aquell que pugui fer créixer l’Espanyol.\nPer això volem que qualsevol perico senti Futur Espanyol com el seu projecte, perquè és seu, perquè ho hem creat per a vosaltres. És el moment d’unir-s’hi, de fer un pas endavant i participar per tornar a mirar amb il·lusió el futur de l’Espanyol.\n(El manifest original el podeu trobar aquí).\nAnterior Previous post: Tenir FE en un projecte\nSegüent Next post: Espectadors a Cornellà (2013-2014)\nOne thought on “Manifest de Futur Espanyol”\n2 Mai 2014 a les 18:54


Navarro visita el Parc Agrari de Fuenlabrada per recollir idees per reactivar el cinturó verd de Castelló\nEl regidor de Transició Ecològica, Fernando Navarro, avança en el disseny del qual serà el primer Parc Agrari de Castelló, una iniciativa amb la qual preveu reactivar horts abandonats del cinturó periurbà amb dinàmiques ecològiques i de km 0 o proximitat. Dins del full de ruta per a desenvolupar aquesta actuació, Navarro ha visitat aquest setmana el Parc Agrari de Fuenlabrada, una experiència amb set anys de vida.\nEl regidor de Transició Ecològica subratlla que el Parc Agrari de Castelló es presenta com una oportunitat per a dinamitzar terrenys rústics que es troben degradats "per les expectatives irreals de la bambolla de la rajola" impulsant nous models de producció agrícola, sobirania alimentària i comerç de proximitat. També subratlla que protegirà el paisatge de la ciutat i incidirà en la lluita contra el canvi climàtic actuant com un embornal de C02.\nPer aprendre les experiències de parcs agraris ja en marxa, Navarro va visitar Fuenlabrada dilluns passat. El Parc Agrari de Fuenlabrada té una extensió de 800 hectàrees, abasta cultius de secà, de regadiu de temporada i inclou una zona d'horta experimental des d’on s’assessora als productors en actiu.\nNavarro destaca que el Parc Agrari és una figura que ja contempla la llei e Estructures Agràries de la Generalitat per a recuperar camps inactius través de la cessió de sòl o la venda. Subratlla que la Regidoria preveu ara la posada en marxa d'un ens gestor que durant 2020 gestionarà 80.000 euros.\nPer avançar en el seu disseny, Navarro va implicar este dijous als agents i col·lectius del sector integrant-al el Consell Municipal Agrari i de Sostenibilitat, que en la seua primera reunió va escoltar les primeres valoracions prèvies sobre el disseny del Parc Agrari i van ser convidats a avançar en el seu disseny.\nL'objectiu de la Regidoria de Transició Ecològica és impulsar el que serà el primer Parc Agrari de la Comunitat Valenciana a l'entorn de la ronda Est, una zona que es caracteritza a dia de hui per tindre quasi el 60% dels seus terrenys abandonats o semiabandonats, se


Mètodes - TOTS HI SOM\nAquest mètode inclou un programa intgral d’intervenció i de desenvolupament que marca uns objectius per assolir en momnts concrets i un seguit de pautes a seguir.\nEl mètode DENVER té unes característiques claus com:\nLes estratègies d’anàlisi aplicat a la conducta implementada en entorns naturals.\nBase evolutiva en el desenvolupament dels infants neurotípics.\nInvolucració de les famílies en el mètode a seguir.\nFocalitzat en l’interactuació emocional i l¡afecte positiu.\nCompromís compartit en activitats conjuntes.\nAprenentatge del llenguatge i la comunicació en base a l’afecte i la interactuació positiva.\nS’ha demostrat* que el mètode DENVER és eficaç i positiu quan s’implementa en en nens amb TEA (Trastorn de l’espectre autista) a partir dels 18 mesos amb diferents graus d’afectació i diferents estils d’aprenetatge.\n*Assaig clínic publicat a la revista Pediatricsen el que es demostra que els nens que van rebre teràpia basada en el mètode DENVER durant 20h a la setmana durant 2 anys van presentar una millora significativa en les capacitats cognitives del llenguatge i la conducta adaptativa amb una menor sintomatología autista.\nEl mètode PECS està pensat per aquelles persones amb dificultats comunicatives en l’intercanvi sociocomunicatiu amb altres persones.\nEl sistema PECS es pot aplicar tant en adults com en nens que no es comuniquen o que no demostren voluntat de fer-ho. També és un bon mètode per aquelles perosnes que, tot i poder-se comunicar, no ho fan de manera eficient o efectiva com podríen ser persones que pateixen Transtorns Específics de Llenguatge , Síndrome de Down, Paràlisi cerebral, Síndorme Àngelman, Transtorns Generals del Desenvolupament o adults amb pèrdua de la capacitat comunicativa per ictus o Alzheimer.\nEl mètode PECS consegueix motivar i crear la voluntat comunicativa de la persona i també ajuda a organitzar la parla a aquells usuaris amb un vocabulari limitat que l¡utilitzen en un context incorrecte o sense una intenció comunicativa clara.\nPECS està centrat en la interacció social sent un sistema molt estructurat que ajuda en el procés d’aprenetatge simplificant-lo per tal de fer-lo més accessible i assequible.\nEl mètode TEACCH és un mètode centrat en la persona amb autisme i en el desenvolupaemtn de les seves habilitats, interessos i necessitas.\nAquest mètode pretén donar al nen un entorn en el que pugui ser indeendent , donant-li seguretat i tranquil·litat per poder desenvolupar-se.\nTEACCH entén que les persones amb autisme dormem part d’un grup distintiu amb característiques similars però no necessàriament inferiors a la resta de la població i busca entendre millor la cultura que uneix a aquestespersones i a l’individu en concret.\nSón vàries les investigacions que han demostrat que el sistema TEACCH facilita l’aprenentatge dels nens amb autisme mitjançnt teràpies molt visuals que fan que el nene sigui més autònom i no depengui tant de la persona adulta.\nAquest mètode pretén ajudar a organitzat totes les sensacions que ens arriben per tal que puguem quedar-nos amb aquelles que necessitem o ens són útils per tal de respondre correctament a les situacions que ens popguem trobar i al medi en el que vivim ((Ayres 1979, a Smith Myles et al 2000).\nLa majoria de la població rep unes determinades respostes (en forma de sentiment, emocio, pensament…) a la informació que el sistema nerviós central envia però les persones amb autisme generen respostes diferents.\nLes persones amb TEA poden percebre el món i els estímuls de maner amolt diferent i això els pot provocar dificultats en la Integració sensorial.\nUn cop evaluades les dificultats que la persona presenta i el grau d’afectació es pot començar a treballar amb les idees i les àrees que el propi mètode ens proporciona per poder acomodar i flexibilitzar la integraciño sensorial.\nEn el nostre centre treballem paral·lelament amb la nostra Terapeuta Ocupacional que és l’especialista en determinar en quines àrees es presenta dificultats i com s’ha d’intervenir.\nSón moltes les estratègies visuals que es poden utlitzar per treballar amb persones amb Trastorn de l’Aspectre Autista:\nHorari Visual: Permet representar de manera gràfica les rutines o activitats que es fan en diferents moments del dia.\nSistema de Treball: Presenta en format de fotografia el que s'espera del nen: "Ara treballem i després ordinador" (posant en aquest cas que l'ordinador és una compensació positiva pel nen).\nMedaller: és un mètode visual en el que indiquem quantes "medalles" (element de premi) ha recollit el nen durant un període de temps marcat. Al final d'aquest període es fa un recompte i s'indica què correspon la quantitat obtinguda. Per exemple, X medalles = 5 minuts de jugar amb l'ordinador.\nÉs un model educatiu per treballar amb nens i nenes (apartir dels 5 anys) amb autisme i les seves famílies. Ens aporta directrius específiques de treball, amb la finalitat de treballar comportament i comunicació.\nAquest model es pot utilitzar amb nens i persones adultes, amb diferents habilitats, ja siguin verbals o no verbals. És pot fer ús des del moment del diagnóstic, i en tots els àmbits del seu dia a dia.


Elter, el portal d'Osona - La recreació de la Batalla d'Alpens es fa dissabte mentre la Trobada de Corals de diumenge es suspèn\ndivendres 20 de maig de 2011 20:36h\nA Alpens començaran les Jornades sobre Història al Lluçanès\nXavier Barniol, tècnic de joventut i cultura del Consorci del Lluçanès\nLluçanès, | El Cicle Solc 2011 continua amb les seves activitats i aquest cap de setmana passa a Alpens i Sant Boi de Lluçanès on s’hi faran entre d’altres activitats les Jornades sobre Història al Lluçanès. Dissabte dins la Fira del Jovent, es faran les activitats d’Alpens 1873 on es recrearà la batalla en la qual va morir el brigadier liberal Cabrinetty de la mà del bàndol carlista comandat per Francesc Savalls.\nAquest dissabte a partir de 2/4 de cinc de la tarda començaran les Jornades sobre Història al Lluçanès a Alpens. Cinc conferències que es faran durant tot l’any amb 10 ponents de relleu sobre el Lluçanès i la seva història. Demà es parlarà sobre Carlisme de la mà de Lluís Ferran, professor de la UAB i Ramon Pinyol, professor de la UVic ho farà sobre la Literatura de Verdaguer.\nFinalment s’ha hagut de suspendre la Trobada de Corals del Lluçanès prevista per al diumenge 22 de maig a les 5 de la tarda a Sant Boi de Lluçanès. En breu s’informarà de la propera data per a celebrar la Trobada.\n- Enric Casasses i Pol Guasch enceten el cicle «Els Vespres Malgastats» a Manlleu (20 de maig de 2011)\n- El Teatre Centre presenta una obra de creació pròpia pel Dia Internacional de la Dona (20 de maig de 2011)\n- Toca «Jam Session» al Manlleuet (20 de maig de 2011)\n- Una trentena de dones exposaran a Can Puget pel Dia Internacional de la Dona (20 de maig de 2011)\n- 4a Jornada de Serveis a la Comunitat de l'Institut Antoni Pous (20 de maig de 2011)


Marsol valora que la trobada de l'UCCI és de gran valor per a Andorra la Vella - Poble Andorrà\nMarsol valora que la trobada de l’UCCI és de gran valor per a Andorra la Vella\nEls 22 alcaldes que han participat en l’assemblea general de la Unió de Ciutats Capitals Iberoamericanes celebrada aquest dijous a Madrid\nEls 22 alcaldes que han participat en l’assemblea general de la Unió de Ciutats Capitals Iberoamericanes celebrada aquest dijous a Madrid -una delegació encapçalada per l’alcalde amfitrió, José Luis Martínez-Almeida, i integrada, entre altres, per la cònsol major d’Andorra la Vella, Conxita Marsol-, han estat rebuts pel rei d’Espanya al Palau de la Zarzuela. Un cop closa la jornada, Marsol fa una valoració molt positiva del diàleg amb els alcaldes iberoamericans dels darrers dos dies i remarca que és una oportunitat única per intercanviar experiències en la gestió de problemes comuns, com la mobilitat o el medi ambient. En aquest sentit destaca que a banda de ser un “magnífic aparador per donar a conèixer el país a l’Amèrica Llatina”, trobades com l’assemblea general de l’UCCI –durant la qual Andorra la Vella ha passat a formar part del comitè executiu, amb la vicepresidència de desenvolupament econòmic, turisme i innovació- suposen, ha dit Marsol, un “aprenentatge molt útil” per a ciutats petites com Andorra la Vella.\nCal destacar que després de la tradicional salutació del rei d’Espanya, els alcaldes han compartit un espai de diàleg amb ell. Felip VI ha posat en valor el paper de proximitat dels governs locals i la capacitat de resposta immediata davant dels ciutadans. Això, ha afegit, s’ha evidenciat d’una manera especial durant la pandèmia. Els participants han coincidit que el diàleg i bona entesa entre les ciutats és fluid i directe, i que els governs locals han de comptar amb el millor dels suports institucionals.\nA continuació, l’alcalde de Madrid ha ofert una visita a la central de seguretat i emergències de la capital espanyola, que integra la policia municipal, els bombers i el servei municipal d’atenció sanitària i d’urgències (Samur). Durant aquesta visita, s’ha mostrat el funcionament d’algunes tecnologies d’implantació recent, com l’ús de drons per controlar grans concentracions de persones, braços articulats per desactivar materials explosius a distància, o camions de bombers amb braços elevadors que permeten l’accés a grans altures, informen des del comú.\nUn incident en un local de la Seu acaba amb cinc policies nacionals a cops per reduir un home