una vida entre madones: 01/04/10 - 01/05/10\nhe fet una horeta de devers 4 hores. Estava desfet de fer feina i ballar.\nPer començar amb sa crònica des cap de setmana, començarem per es divendres que hi havia ballada en es Vivero amb Es Revetlers.\nCrec que és un dels grups que més m'agraden ara per ara. Fan ball pagès, tandes de mateixes i jotes, però també tenen una malaguenya i un fandanguillo de huelva...\nDesprés de sa ballada, varem anar a sa ballada que hi havia a Montuïri, de Música Nostra i sonadors de jotes i mateixes, varem fer un parell de balls i a la una varem tornar cap a casa.\nEs dissabte vaig aixecar-me prest i vaig anar a comprar per fer tot lo de rebosteria per anar avui al mercadet de Galilea. Quan vaig estar cansat de pastar, me vaig rentar, per què jo sóc una persona molt coriosa... i vaig partir cap a sa trobada de sa federació des balls de mallorca, era a Son Pardo i varem ballar des de les 16:30 fins devers les 19:00. Vaig tornar a casa i després vaig tornar a fer feina, es vespre vaig anar a sopar a Cas Retxer i en tornar vaig acabar de fer es salat.\nAvui quan m'he aixecat, he fet sa coca d'albercocs i he partit cap al puig ventós i en baixat som anat a dinar i després som fet s'horeta amb sa que hem començat es post.\nPer acabar vos ballarem una mateixa a quatre.\na les 20:15:00 6 comentaris:\nno sé per què tenc tanta xerrera...\nperò crec que és de mejar llengua amb tàperes.\nSi fa un any, m'haguessín dit sa llengua amb tàperes era tan bona no m'ho hagués cregut, de fet quan les vaig comprar per primera vegada l'any pasat, les vaig haver de tirar de s'oi que me feia just tocar-les.\nAls que no les heu tastat, només vos diré que ho heu de fer i que quedareu meravellats amb sa textura i es gust.\noli, sal, pebre bo, all, llorer i ametlles torrades.\nBollir les llengües amb una cabeça d'alls i unes fulles de llorer, fins que siguin cuites. (Si ho feis amb una olla exprés amb 22 minutets queden estupendes, en canvi si ho feis amb una olla de les de sempre, seran unes tres hores, i haureu d'anar afegint aigua a cada punt.)\nQuan són cuites, les treim de s'olla i reservam es brou.\nPelam les llengues i les tallam en curt, fent tallades de sa gruixa d'una moneda d'euro més o manco.\nComençar el sofregit amb la ceba capolada i quan hagi tret s'aigua afegir-hi sa tomàtiga, deixar que faci xup-xup.\nTreure mig pot de tàperes des suc, i capolar-les amb un ganivet, afegir-ho al sofregit.\nIncorporar-hi ses tallades de llengüa i remenar-ho tot un minutet.\nAfegir el brou de ses llengos fins que tapi sa carn i deixar coure 15 minutets a foc fluix.\nDins es murter, picar es bessons d'ametlla torrats, (pentura uns 100gr de bessons) i afegir-ho a sa greixonera amb la resta de tàperes, (aquesta vegada senceres).\nSi les voleu acompanyar amb unes patates fregides a cantons ja serà l'hòstia puta!\na les 21:01:00 2 comentaris:\netiquetes llengua amb tàperes\nAvui quan som entrat a ca nostra, l'he trobat molt guapa, no sé si serà per què per sa vidriera de sa carrera entrava molta llum, o per què he pres molt de cafè i la meva percepció de la realitat estava tocada, però l'he trobat meravellosa, així que li he fet aquesta foto.\nAra me'n vaig a sa carnisseria des lydl que tenc un parell de llengües encomanades, crec que sa propera recepta que faré per es blog, serà sa llengua amb tàperes.\na les 15:34:00 6 comentaris:\netiquetes ca nostra\ndes de fa un parell d'anys a Calvià s'organitza sa Fira de s'Oví i Caprí.\nQuan va començar aquesta fira, amb es grup de ball de bot, participavem fent una mostra, i ajudant a s'organització amb tonteries.\nUna vegada que vaig tenir sa botiga, vaig començar a anar a sa fira, a vendre panades, cocarroïs i tot això durant un parell d'anys, però l'any pasat sa Plataforma de Calvià per la llengua, me va demanar que fés una mostra de cuina mallorquina, i va ésser un exitasso, però enguany no tenien sa subvenció per contractar-me, i he decidit anar-hi per jo mateix.\nSa meva cosina, posarà es bar, i jo faré es menjar: sopes, llengües, frit, caragols i una bona paella.\nVos esper a tots es diumenge migdia a sa plaça nova de Calvià.\na les 23:05:00 2 comentaris:\nAvui m'he comprar dos parells de sabates en es carrefour, per què de ballar, se me forada sa sola de sa sabata dreta, això és degut a que sa majoria de ses voltes, les fas cap a la dreta i damunt es peu, no a l'aire...\nBono sa qüestió és que les compr barates per què no guanyaria per calçat. I les he comprat de dos colors, per combinar-les, una vermella a un peu i una verda a s'altre, i quan les foradi, agafaré ses altres que no hauré duit encara...\nQuin guster torn a pasar de ballar... no hi ha res com mourer-se al ritme de la música envoltat de bona gent, per anar-te'n a ca teva content d'haver nascut a Mallorca i sentin-te orgullós que de la música que estimes estigui més viva que mai...\nI després d'aquests pensaments, vos deix sa bullanguera que varen fer a Sant Elm, per els que no són mallorquins, vos diré que se tractes d'una jota, on una parella comença a ballar, i després van sortint d'un a un sa gent que vol ballar, només hi ha una regla, comanen ses dones, elles fan el punt que volen, sense dir-lo en veu alta, i els homes ho hem "d'adivinar" i seguir-les. au, no m'enroll més.\na les 23:16:00 1 comentari:\nme som aturat\nal parking de la plaça major amb ma mare, per veure un poc es trui de sa processó. Sa meva sorpresa ha arribat, quan no m'he cremat en veure caperutxes.\nJo, que som un descregut, pensava que totes anaven mogudes per gent, però n'hi havia moltes que duien rodes i les feien anar amb un volant de cotxe, flipant...\nDe cop una caperutxa me diu que estiri sa ma, i jo no he fet cas, però després ha tornat a insistir i m'ha donat dos caramel·los d'aquells que pareixen dues rodes un paquet era de fressa i s'altre era de llimona, m'ha dit que era una tal Isa de ball de bot, però no sé qui deu ésser.\nDesprés mos hem començat a moure cap a cort, i ma mare ha trobat a una altre caperutxa que coneixia i li ha donat un confit d'aquells grossos.\nHem seguit sa ruta, i davant Cort, hem vist un dels pocs grups que duia a pes s'asunto i jo que devia fer cara de nin beneit, mirant com feien que allò ballàs, m'han regalat un parell de sugus... Bravooooooo sugus, feia taaant de temps que no menjava sugus...\nSeguint el camí hem anat a santa eulari, i allà som trobat a na Maria Antònia de ball de bot, i al principi no m'ha dit qui era, només que haviem ballat un parell de vegades plegats, i després he pensat que era ella, per què dissabte passat me va dir que es dia següent tenia sa processó de rams... i m'ha regalat un parell més de confits.\nSegueixc sense creure en res més que en ses persones.\nM'ha agradat molt que me regalin caramel·los.\nCrec que no haurien de dur rodes.\na les 1:07:00 3 comentaris:


Una trentena de colles participen a la ii jornada d'equitat sala premsa\ninici | Sala de premsa | Una trentena de colles participen a la II jornada d'equitat\nValls, 28 de novembre de 2020. Una setantena de persones de més de 30 colles diferents han participat en la II edició de la Jornada d’Equitat del món casteller, que s’ha celebrat aquest dissabte de forma virtual. Aquest jornada està impulsada des de la Comissió d’Equitat de la CCCC, que va néixer fa dos anys amb la voluntat de donar suport a les diferents comissions i grups de treball de les colles (formació, espais de trobada, documentació, compartir dinàmiques, iniciatives, activitats, etc.), així com treballar la prevenció, la sensibilització i l’abordatge des de diferents àmbits de treball, com són l’educatiu o el jurídic.\nLa inauguració ha estat a càrrec del president de la CCCC, Sergi Font, que ha donat la benvinguda a totes les persones assistents i agraït la feina de la Comissió d’Equitat.\nNúria Benítez (Castellers de Sabadell) i Elisabeth Arpal (Castellers de Terrassa) han estat les encarregades de presentar els resultats de l’enquesta d’equitat a través de la que, durant la temporada 2019, es van estar recollint les experiències i realitats de 1.871 persones de tot el món casteller, que van contestar tot un seguit de preguntes al voltant del masclisme, el racisme i lgtbifòbia.\nA continuació Mireia Cebrian, del Centre Jove d’Atenció a les Sexualitats (Cjas), ha impartit un taller educació sexual en espais de lleure en el que s’han pogut reflexionar sobre la importància del consentiment i les línies que només pot marcar cadascuna de les persones per tal que es respectin les seves necessitats i voluntats.\nCristina Rodríguez i Núria Loras, fundadores del Far Cooperatiu, han dirigit una sessió sobre llenguatge inclusiu, que ha tingut diferents moments de dinàmica participativa on s’han recollit experiències personals aplicades, en tot moment, al món i context casteller. Reflexió, eines i recursos per a avançar cap a un llenguatge inclusiu amb el que tothom se senti identificat.\nPer tancar la jornada, Inés Solé, vicepresidenta de la CCCC i responsable de la Comissió d’Equitat, ha presentat el document recomanacions per promoure colles castelleres lliures de violència. La Comissió proposa una sèrie de recomanacions que, a partir de l’experiència compartida a les taules de treball de la comissió, pretenen establir un marc inicial i orientatiu per garantir que les colles castelleres siguin espais segurs, inclusius i equitatius.\nAquesta era la II edició de la Jornada d’Equitat del món casteller després de la primera que es va fer presencialment el mes de novembre 2019 al Prat de Llobregat. Des de la Comissió es comença ja a treballar en la tercera edició el 27 de novembre de 2021... esperem que presencial!


L'ocupació a les cases de colònies del Solsonès ha estat dispar durant l'estiu - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'ocupació a les cases de colònies del Solsonès ha estat dispar durant l'estiu\nLa por d'alguns esplais o dels pares i les mesures per la covid han fet que s'anul·lessin reserves\narnau valverde solsona 25.08.2020 | 23:21\nUn grup d'infants acampen a la casa de colònies La Carral la carral\nUn grup d'infants acampen a la casa de colònies La Carral\nLes cases de colònies de la comarca del Solsonès han viscut una temporada d'estiu atípica a causa de les conseqüències que ha comportat la pandèmia de la covid-19, que ha afectat el sector just en l'època més important de l'any, la d'estiu. Tot i que en totes s'han reduït els números de les anteriors temporades d'estiu, algunes han aconseguit sobreposar-se a la situació.\nÉs el cas de La Carral, casa de colònies que és situada a Riner, que ha aconseguit mantenir el mateix percentatge d'ocupació que l'any passat malgrat haver reduït les places. «Hem hagut de reduir places per complir la normativa. Partint d'aquí, el juliol hem estat al 100% d'ocupació i a l'agost més o menys a un 40%, que ja és l'habitual de cada any», expliquen responsables de la casa de colònies. En aquest sentit, La Carral s'ha vist beneficiada perquè organitza ella mateixa les colònies des de fa anys, el que ha beneficiat que les famílies ja coneguin com s'organitza la casa i hagin confiat en el seu funcionament per deixar-hi els fills en aquesta difícil situació.\nUn estiu mes complicat han tingut a la casa de colònies Can Joval. «La temporada d'estiu ens ha anat fatal. Hem tingut més o menys un 15% del que vam fer l'any passat el mes de juliol», diuen, i és que asseguren que «vam obrir al juliol en principi amb tot el mes ple i al final vam treballar però vam baixar moltes places, se'ns va anul·lar una setmana sencera i al final ha anat molt malament».\n«Durant el confinament teníem menys esperances, al final la temporada ha anat més bé del que esperàvem», afirmen responsables de la casa de colònies Can Bajona, que aquest mes de juliol ha aconseguit un 70% de l'ocupació. Un cop finalitzada la temporada estiuenca, les cases de colònies ja posen el focus en la de tardor, protagonitzada normalment per les colònies escolars, tot i que totes les consultades per Regió7 coincideixen que les expectatives no són gaire bones.\n«En principi treballàvem des de final de setembre fins a principi de novembre gairebé al 80% d'ocupació. Aquest any el preveiem molt fluix perquè les escoles encara no han començat a treballar però entenem que per a un mestre, amb la mà de dubtes que té per dur a terme les seves classes, no s'atrevirà a fer colònies» diuen responsables de La Carral.\nUna opinió similar tenen els responsables de la casa de Can Bajona que asseguren que «la tardor la veig molt negra. Jo diria que les escoles no vindran. Tant de bo ho fessin, però crec que no ho faran». La casa de colònies Can Joval, per exemple, actualment té una escola pendent de confirmar durant el mes d'octubre.\nSolsona fa un pla per reduir avaries a la xarxa d'aigua.\nLa Mancomunitat d'Aigües celebra avui un ple per la irregularitat dels seus comptes.


58 bombers s'incorporen a la plantilla municipal de València | Valencia Extra\n58 bombers s'incorporen a la plantilla municipal de València\nLa Junta de Govern Local de l’Ajuntament de València té prevista l’aprovació aquest divendres de la incorporació de 58 nous bombers a la plantilla municipal. Totes les places noves es deriven de les ofertes públiques d’ocupació realitzades pel consistori en 2016, 2017 i 2018. 53 de les places han estat cobertes pel torn lliure i les cinc restants pel torn de mobilitat.\nLa regidora de Gestió de Recursos, Luisa Notario, ha explicat que la plantilla actual de bombers en la categoria de l’escala bàsica se situa en 251 efectius, motiu pel qual la incorporació dels nous 58 bombers suposarà un increment del 23,11 per cent, fins a arribar als 309 efectius. “Des que arribàrem al govern municipal en 2015 les plantilles de Policia Local i Bombers, que són servicis públics bàsics, han sigut prioritàries per a nosaltres i hem volgut compensar la gran pèrdua d’efectius en aquests dos cossos provocada per la inacció i la desídia dels governs anteriors, del Partit Popular, amb qui no es va convocar ni una sola plaça de les escales bàsiques en 10 anys tot i tindre taxa de reposició per poder fer-ho”, ha afirmat.\nPer la seua part, el regidor de Protecció Ciutadana, Aarón Cano, ha destacat que “amb la incorporació d’aquests 58 bombers a la plantilla de l’Ajuntament aconseguim enfortir i estabilitzar el sistema d’emergència i ajuda en la ciutat de València, de forma que en situacions de crisi, com la que tinguérem la setmana passada, podem oferir una resposta ràpida, encara més eficaç i sempre pensant en el benestar de la població de la ciutat de València i els seus pobles”. A més, ha lamentat la “falta de responsabilitat del PP” per no convocar oposicions quan “s’omple cada dia la boca amb la importància de la seguretat i la necessitat d’estar preparats per a tota classe de situacions i emergències com el temporal de la setmana passada”.\nAquesta és la primera entrada de bombers d’escala bàsica des de l’any 2006 i permetrà que la plantilla total de bombers, incloent-hi els caps, se situe en 406 treballadors i treballadores. Els nous efectius, després del seu nomenament, hauran de superar un període formatiu en l’Institut Valencià de Seguretat Pública i Emergències.


La Sorbona acull una jornada sobre la diversitat lingüística del francès i el català organitzada per l’IEC i el Centre d’Estudis Catalans\nPresentació del llibre Biodiversity of Pantepui. The Pristine ‘Lost World’ of the Neotropical Guiana Highlands\nExposició «Dones i física»\nFa cinquanta anys. Homenatge a Ramon d’Abadal i de Vinyals (1888-1970)\nSeminari «Directament o per mitjà de conceptes? El debat sobre com el llenguatge arriba al món»\nV Jornada d’Estudis Hebraics\nConferència «Connexió entre investigació acadèmica i objectius industrials: l’ICIQ com a model a Catalunya?»\nConferència Reconstruir el clima: una aportació des de la geografia\nSessió de recepció de Joan Egea i Fernàndez\nLliurament de premis de la X Olimpíada de Biologia de Catalunya\ndilluns 2 març 2020\nNorma i diversitat lingüística: la gestió normativa en contextos pluricèntrics. Francofonia i catalanofonia és el títol de la jornada d’estudi que es va fer el dilluns 9 de desembre a la Universitat de la Sorbona.\nDurant la sessió es van contrastar les dinàmiques normatives de dues llengües amb perfils sociolingüístics diferents: el francès, una llengua plenament incardinada en la dinàmica comunicativa actual, amb una comunitat lingüística discontínua de gran envergadura, i el català, una llengua amb dinàmiques comunicatives deficitàries (amb una gradació territorial de subordinació lingüística), amb una comunitat lingüística més compactada i de dimensions menors, tot i que amb processos d’individuació encara vigents.\nEl debat també va plantejar el descrèdit de la lingüística tradicional, espai en què la prescripció troba un encaix especialment còmode, que ha motivat que els nous paradigmes abordin la relació norma-variació des de plantejaments descriptius (estructuralisme i generativisme) i d’adequació comunicativa (sociopragmàtica). Aquesta nova situació ha condicionat molt les noves orientacions que emanen de les acadèmies. Avui dia, aquestes institucions es debaten entre el seguiment d’una tradició de rigidesa prescriptiva i la nova mirada del fet lingüístic que es desprèn dels nous plantejaments teoricometodològics.\nLa jornada va comptar amb M. Teresa Cabré, presidenta de la Secció Filològica de l’IEC, entre d'altres.\nL’organització de l’activitat va anar a càrrec de la Secció Filològica de l’IEC i del Centre d’Estudis Catalans de la Universitat de la Sorbona, amb la cooperació del Ministeri de Cultura (Delegació General de la Llengua Francesa i les Llengües de França), l’Institut Ramon Llull i el Centre de Recerca Interdisciplinària sobre els Mons Ibèrics Contemporanis (CRIMIC).\nJordi Carbonell i Hortènsia Curell\nUn aspecte de la influència llatina en la prosa catalana medieval: les relacions interoracionals en Antoni Canals\nA cura d’Antoni Roca Rosell, Josefina Salord i Joan-Lluís Torres\nObra científica / Pasqual Calbó i Caldés. Volum I: Tractats de matemàtiques pures


HIVACAT identifica un candidat a vacuna contra el VIH i inicia proves amb animals de laboratori | Hospital Clínic Barcelona\n19 de setembre de 2011 2011-09-19\nHIVACAT ha identificat diferents fragments de proteïnes amb un alt potencial d'estimular una resposta immunitària eficaç contra el VIH. Així s'ha fet públic aquest matí durant el III Simposi Anual d'HIVACAT, que se celebra avui a CaixaForum. Aquest programa investiga el desenvolupament de vacunes contra el VIH i està format per l'Institut de Recerca de la Sida IrsiCaixa i el Servei de Malalties Infeccioses i SIDA de l'Hospital Clínic de Barcelona - IDIBAPS, en coordinació amb Esteve, l'Obra Social "la Caixa", els departaments de Salut i d'Economia i Coneixement de la Generalitat de Catalunya.\nEls candidats identificats són fragments de proteïnes del VIH que, a més de tenir un alt potencial d'estimular una resposta immunitària contra aquest virus, permetrien crear al mateix temps una memòria perquè aquesta resposta es mantingui tota la vida, i protegir així de possibles futures infeccions. Aquests fragments, a més de ser un candidat a vacuna preventiva, podrien formar part d'una vacuna terapèutica que ajudés als pacients portadors del virus a combatre la infecció i controlar-la evitant l'aparició de la sida sense necessitat de prendre tractaments antiretrovirals de per vida.


La Pobla acomiada l’any amb una gran revetlla i inicia el 2020 amb moltes activitats per als més petits | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nLa Pobla acomiada l’any amb una gran revetlla i inicia el 2020 amb moltes activitats per als més petits\nImatge d’arxiu de l’arribada del Reis d’Orient a La Pobla de Mafumet. Foto: Cedida\nLa Pobla de Mafumet segueix endinsada en la celebració del Nadal i amb la vista posada en els propers grans actes que tindran lloc al municipi amb motiu d’aquestes festes. D’una banda, i de cara a aquesta mateixa nit, la Pobla ja ho té tot a punt per a la celebració del seu tradicional sopar de cap\nUn cop més, el Pavelló municipal serà l’espai que acollirà aquest gran acte en el qual es donaran cita 600 veïns i veïnes del poble per acomiadar l’any. Com marca la tradició, després de sopar i sobretot, després d’haver menjat el raïm, es donarà pas a la gran revetlla amb la música de l’Orquestra Nueva Alaska. El miler de persones en total, les 600 del sopar més 400 veïns i veïnes que se sumaran a la revetlla, tenen doncs garantit el bon ambient i la diversió en aquests actes amb què s’acomiadarà el 2019 i es donarà la benvinguda al 2020.\nEls nens i nenes també seran els protagonistes d’altres actes que tindran lloc a la Pobla durant els primers dies de l’any. D’una banda, podran continuar assistint al Parc infantil de Nadal, que porta obert des de principis d’aquestes festes. D’altra banda, s’han programat per a ells, dues representacions teatrals. Una d’aquestes és la de la sessió de teatre infantil-familiar ‘Eureka’, que es representarà el dia 4 de gener a l’Auditori. L’altra obra que hi ha preparada per als petits és ‘La Reina del Hielo’, el musical de Frozen, que el dia 5 al matí també es podrà veure a l’auditori.\nEls Pastorets, a càrrec de la Corriola Teatre. Foto: Cedida\nEsport, teatre, música i molta diversió\nDurant aquest passat cap de setmana, han estat moltes les activitats que han tingut lloc a La Pobla. Entre aquestes, destaca la celebració de la Gran Gimcana de Nadal amb la que petits i grans van poder participar en divertits jocs i activitats en què també van prendre part diferents personatges\nd’animació infantil. Aquesta festa va finalitzar amb una pluja final de confeti de colors.\nD’altra banda, el camp de futbol va acollir una nova edició del Torneig Dow de futbol base el qual té una clar caràcter solidari, ja que tots els assistents -jugadors, tècnics, acompanyants i públic en generalvan col·laborar en la ja tradicional recollida de joguines solidàries. El conjunt de jocs i joguines\nrecollides es destinarà a la Unitat Pediàtrica de l’Hospital Joan XXIII de Tarragona, on s’atenen pacients de 0 a 15 anys.\nEntre els actes nadalencs celebrats el cap de setmana a la Pobla, també destaca la representació dels Pastorets, a càrrec de la Corriola Teatre. El total de la recaptació aconseguida amb la venda d’entrades, a un preu de 3 euros cada una, es destinarà a col·laborar amb la Marató de TV3.\nFinalment, la música també ha tingut lloc al municipi pobletà amb el Concert de Nadal “Música per a oboè i orgue”, que va sonar aquest diumenge a la tarda a l’Església del municipi.\nLa informació sobre les activitats programades per als pròxims dies en el marc de les festes de Nadal de La Pobla, està disponible al web municipal, www.poblamafumet.cat.


L’ESPAI DE LA LLUM – EL BLOG D'EN MET\n8 d'abril de 2020\t 8 d'abril de 2020\nNo sé quan cops hi havia passat per davant quan agafava el tren del Vallès per entendre el sense sentit de la meva vida. Com més agafava el tren més afinava el meu guió intern i més se’m desendreçava la fictícia estabilitat externa.\nAquelles portes d’aquell antic cinema que subterrani ho deien ben clar, però no en feia cas. Nascut en la foscor del franquisme, el Cinema de l’Avinguda de la Llum, era un far d’alegria. Ignorava que es va inaugurar amb Els Tres Porquets. Els dies en què jo hi passava per davant estava ben lluny de viure una pel·lícula de Disney en què amb una cançó endreces els pensaments i saps on vas i què has de fer. Ressonava més amb el sòrdid el final del cinema reconvertit en Sala X que va xapar projectant El Placer entre las Nalgas.\nFins que un dia van fer obres al vestíbul de l’estació; i l’espai, sent el mateix ja no era igual. Les causalitats de la vida, que no casualitats, van redefinir les línies del Vallès i el meu tren ja tenia destinació pròpia. Rubí lluïa a les pantalles i vaig adonar-me del nou nom a la paret que rebatejava l’antic cinema. La bufetada, el clic, la hòstia, la il·luminació, el flaix, la presa de consciència, el miracle, el renaixement va ser instantani. Crec que eren tres els porquets que giravoltaven el meu cap fent piu-piu de la patacada com passa als films de dibuixos animats.\nNo es tractava d’entendre la pel·lícula i maleir-ne el guió nefast com un simple espectador estafat; fart d’aquesta projecció quan van girar-me cap al fons de la sala i vaig ordenar Talleu! Els llums ja s’havien encès, la fosca s’havia esvaït i vaig observar amb un somriure com el meu ego atemorit donava cops al projector sense entendre per què s’havia aturat. Em va mirar acollonit i jo vaig riure mentre li oferia un pacte. Et permeto seguir al capdavant del cinema però jo decideixo el què projectaràs i quin guió interpretar.\nHe estat 3 anys reescrivint guions, canviant fotografies, experimentant amb efectes especials i contractant nous actors i acomiadant-ne d’altres… I sembla que ara sí una cançó de Disney resumeix tot el què he experimentat des d’aquell moment en què vaig entendre que no cal viatjar fins a Rubí per trobar el robí intern.\nL’Espai de la Llum radica en la part més soterrada del cor de la ciutat.\nPreviousDOS ZERO DINOU\nNextNEW LOOK > NOVA ETAPA


8 frases de Disney a utilitzar en la vida quotidiana | Disney 2021\n8 frases de Disney a utilitzar en la vida quotidiana\n8 FRASES DISNEY A UTILITZAR EN CADA VIDA DE DIA\nIntenteu enquestar a amics i coneguts sobre la influència que els dibuixos animats de Disney han tingut en les seves vides. A més d’assistir a sessions reals de karaoke a capella de les cançons dels dibuixos animats de la seva infància, podem assegurar-vos que haurà de gestionar les confessions desgarradores en les quals sereu citats a la memòria de les frases (gènere inspirador, sobretot) que han marcat. acomiadat l’existència de generacions senceres. D’altra banda, no podia ser d’una altra manera, atès que una vegada –i encara avui, encara que sigui d’una manera més subtil–, cada pel·lícula d’animació de Disney va ser construïda per ser el portador d’un missatge positiu que cada nen s’emportaria a casa. un cop acabada la visió: "creure en tu mateix", "acceptar el que ets", "la família és important, de qualsevol forma que s'hagi format", etc.\nLlegiu també: Frases memorables de dibuixos animats de Disney\ndegà bertoncelj / Shutterstock.com\nCARTOONS DE DISNEY: LES FRASES MÉS BELLES Vegem junts 10 de les millors frases de Disney que podeu fer de les vostres o reutilitzar-les en les situacions més desesperades.\n1 - "Si teniu por, feu més por del que us espanta" - Tamburino a Bambi: variació sobre el tema del clàssic "Els óssos tenen més por de vosaltres", la cita pot resultar útil quan haureu de penjar un amic que s'enfronti a un nou entorn.\n2 - "Sí, el passat pot fer mal. Però, com ho veig, pot escapar-se o aprendre’n " - Rafiki a El rei lleó: fins i tot davant del dolor més gran, es pot treure una lliçó important, encara que no sigui necessàriament, ha de ser immediatament útil.\n3 - "La vida no està pensada per als espectadors! Si observeu i no feu res més, observareu la vostra vida passant sense vosaltres" - Laverne a The Hunchback de Notre Dame: per estimular un amic desanimat i intimitat és particularment eficaç, tot i que no sense vores doloroses.\n4 - "Si no sabeu cap a on voleu anar, no importa el camí que feu" - El gat de Cheshire, a Alice in Wonderland: tothom es confon i encara no té idees clares. Per això, en alguns casos prendre la iniciativa està bé, perquè l’important és el compromís que hi poseu en alguna cosa.\n5 - "Les coses que em diferencien són les coses que em fan jo" - Pimpi a Winnie the Pooh: cadascú passa més d'una vegada a la seva vida per sentir-se com un foraster i no poder sintonitzar-se amb el seu entorn. . Això no significa que hagis de renunciar a la teva identitat, una de les poques realment nostra.\n6 - "L'amor posa les necessitats d'algú davant les teves" - Olaf a Frozen: aquesta és una d'aquestes frases que, precisament, podeu reproduir quan vulgueu fondre el cor de l'interlocutor, ja sigui amic o parella. A més, per llançar una esquadra potencialment infinita …\n7 - "Les senyoretes no inicien les baralles, però poden acabar-les" - Minù a The Aristocats: va dir que amb un toc d'orgull i una elegant reixa és una d'aquestes frases que, si ets una jove, poden interrompre immediatament una discussió amb la seva plena satisfacció.\n8 - "Mai no ets massa gran per ser jove" - Els set nans de Blancaneus i els set nans: el que la teva targeta d'identitat no té importància, sempre hi ha temps per sentir-se viu, despreocupat i ple d'energia. Només cal viure en un dibuix animat de Disney.\nMulan: tot el que heu de saber sobre el remake que vindrà als teatres


Un treballador de Ferrari Land molt greu després de caure des de dotze met\nUn treballador de Ferrari Land molt greu després de caure des de dotze metres\nL'accident es produïa aquest divendres a la tarda | L'home es troba ingressat a la UCI\nper Redacció dissabte, 4 de febrer 2017 - 15:29h\nFatídic accident el que patia aquest divendres a la tarda un treballador del nou parc temàtic Ferrari Land. L'home, de 33 anys, es trobava treballant a dotze metres d'alçada quan, mentre passava per sobre d'unes planxes de ferro, aquestes van cedir i va caure al buit. Segons informa el Diari de Tarragona, l'home s'hauria deixat anar en aquell moment l'arnès de seguretat, per canviar el punt de subjecció i, va ser llavors, quan les planxes van cedir. Els companys van trobar l'home amb diverses ferides i un greu traumatisme cranioencefàlic, pel qual va ser traslladat amb urgència a l'Hospital Joan XXIII de Tarragona.\nEn arribar a l'hospital, segons apunta el Diari, es va comprovar que patia una afectació major, en haver-li quedat afectada la arteria aorta i va ser traslladat directament a l'Hospital de la Vall d'Hebron de Barcelona, on va ser operat i on està, ara mateix, ingressat a l'UCI amb pronòstic reservat. Fins al lloc dels fets s'hi van desplaçar diverses patrulles dels Mossos d'Esquadra i diverses dotacions del SEM.\nAquest és el segon accident en poc temps al nou parc, que es troba en la seva recta final de construcció al costat de Port Aventura. I és que cal recordar l'incendi que va calcinar el Campanille de San Marco ara fa unes setmanes.\nÚLTIMA HORA: Diversos desapareguts per una allau a Itàlia\nÚLTIMA HORA: Gran operació contra el tràfic de cocaïna en diverses localitats catalanes


Formació in-company Asterisk FreePBX Elastix | AreaVoIP\nRealitzada per consultors especialitzats\nEls nostres enginyers tenen més de 10 anys d’experiència en la consultoria de solucions VoIP i en Asterisk en particular, i per això poden oferir als seus empleats un servei de formació amb la visió global necessària per a la implantació d’aquestes complexes solucions.\nAreavoip sap que l’aprendre no es tracta només d’assistir a cursos de formació sinó que és un factor decisiu en l’èxit d’una organització. Avui dia el ritme dels negocis és accelerat, competitiu i exigeix un personal molt qualificat. Els nostres serveis de formació han estat dissenyats per donar suport als nostres clients en la consecució dels seus objectius i junts desenvolupem programes de formació que encaixin amb la seva estratègia.\nEls nostres cursos s’adapten a les necessitats dels nostres clients. Som Consultors i formadors, de manera que els nostres clients poden seleccionar el nivell de suport que necessitin. Això ens dóna la flexibilitat d’accedir a parts de la nostra experiència per complementar les habilitats internes existents en el seu propi Departament de Formació:\nIntroducció al Ecosistema Asterisk: Curs de 16 hores, en el qual es fa un introducció al món Asterisk. L’objectiu és tenir una base de coneixement de la Tencología Asterisk i productes associats: FreePBX i Elastix.\nCurs d’Administració FreePBX: Curs de 8 hores de durada d’administració bàsica d’un sistema FreePBX-Asterisk.\nCurs d’Administració Elastix: Curs de 8 hores de durada d’administració bàsica d’un sistema Elastix-Asterisk.\nFormació Especialitzada Asterisk


CURELL SUÑOL SLP es suma a la tendència i trasllada la seva seu a Barcelona, assessorada per FORCADELL - Forcadell\nCURELL SUÑOL SLP es suma a la tendència i trasllada la seva seu a Barcelona, assessorada per FORCADELL\nLa companyia, especialitzada en Propietat Industrial i Intel·lectual, ha comptat amb l'assessorament de FORCADELL per a arrendar les seves noves oficines on s'instal·larà a partir de l'1 de juny.\nEl canvi de seu respon a l'adequació de CURELL SUÑOL a la nova realitat laboral i al benestar dels seus empleats en unes oficines amb espais diàfans, ventilació natural i sales de videoconferències.\nEl mercat d'Oficines a Barcelona no atura el seu ritme activitat, tal com està succeint des de principis d'any, per a donar resposta a la nova realitat d'empreses com CURELL SUÑOL SLP, consultora especialitzada en Propietat Industrial i Intel·lectual, que ha redimensionat les seves necessitats d'espai després de la pandèmia amb l'assessorament del Departament d'Oficines de FORCADELL. CURELL SUÑOL ha llogat unes oficines de 330 m² totalment reformades, situades a una finca règia en el centre financer de la ciutat Comtal, concretament a la confluència del c. Muntaner amb l'av. Diagonal, molt a prop de les seves actuals instal·lacions.\nEl canvi respon a les directrius de l'estratègia empresarial de la companyia per a aquest 2021, on l'adaptació a la nova regulació del teletreball ha estat el principal motiu. Segons Mireia Curell, sòcia de CURELL SUÑOL SLP, "el context actual post-pandèmic i la integració natural del teletreball ens ha portat a fer un canvi d'instal·lacions: d'una banda, per a complir amb el nou marc regulador, i per l'altre, per a traslladar-nos a unes oficines 'més humanes', amb més espais comuns, més sales de reunions i amb una terrassa perimetral que ens permetrà optimitzar el benestar de tots els nostres empleats".\nSegons Manel de Bes, director del Departament d'Oficines de FORCADELL, "el mercat d'Oficines a Barcelona es troba en un moment de gran activitat perquè són moltes les empreses com el cas de CURELL SUÑOL SLP que ja han delimitat com serà la seva nova realitat a nivell operatiu, en volum de plantilla, en integració del teletreball i també pel que fa a la millora de prestacions i qualitat de les seves instal·lacions".\nCURELL SUÑOL SLP, que enguany compleix els seus 75 anys de trajectòria, és una societat limitada professional de Consultors en Propietat Industrial i Intel·lectual. Es tracta d'una signatura especialitzada en el registre, manteniment i defensa administrativa i legal de patents, marques, dissenys, secrets industrials, drets d'autor i noms de domini, que manté una relació de confiança i fidelitat amb els seus clients, basada en la proximitat, un ferm compromís amb l'excel·lència i una especial cura de la qualitat dels seus serveis.


Toni Gomila, o com esmolar la llengua (Sebastià Alzamora)\nToni Gomila, o com esmolar la llengua\nNo us hauríeu de perdre l'entrevista que el nostre mai prou aclamat director, Carles Capdevila, fa a l'actor Toni Gomila, al suplement Ara Tu d'avui. Toni Gomila és de Manacor, una ciutat que sempre ha estat un focus de talent (sempre dic que els escriptors mallorquins que no hem tingut la sort de néixer a Manacor arrosseguem un dèficit congènit), i és allò que se'n diu un actor de raça, foguejat en mil batalles escèniques i televisives. Vull dir que l'èxit de què ara gaudeix amb Acorar , un monòleg en què la seva força i subtilitat interpretatives brillen fins al màxim, no és cap casualitat, sinó el fruit d'un treball sostingut, fecund i perseverant al llarg dels anys i contra tots els obstacles i les adversitats. Un camí de feina ben feta i de voluntat i fe a prova de bomba. Però és que, amb Acorar , Gomila no tan sols s'ha revelat com un actor excel·lent, que això alguns ja ho sabíem, sinó també com un escriptor de primera línia. Vaig tenir el plaer, ara farà un parell d'anys, d'assistir al que va ser una de les primeres lectures en petit comité del text d' Acorar , a la també indispensable llibreria Món de Llibres de Manacor, i ja en aquell moment primerenc els que érem allà vam tenir la certesa d'assistir al naixement d'una peça destinada a commoure i a perdurar. Després, durant l'any i mig ininterromput que Gomila fa que representa Acorar per escenaris illencs i principatins, el text s'ha anat polint i depurant, com correspon a una tasca dramatúrgica duta a terme amb rigor i exigència.\nAcorar significa clavar un ganivet al cor, que és el que se li fa al porc en l'atàvic ritual de la matança. I un dia de matances és que li serveix precisament a Toni Gomila deleitmotiv per desenvolupar una de les explicacions més profundes, completes i entenedores d'una realitat sovint tan complexa i incomprensible com ho és la de la societat mallorquina, que per cert no és cap realitat tan estrambòtica com de vegades pugui semblar, sinó que serveix perfectament de metonímia de tota la societat occidental i del desgast i la confusió que arrossega.\nAixò ho fa el dramaturg Gomila servint-se d'un llenguatge ric, també complex i matisat, que no estalvia col·loquialismes, dialectalismes i fins i tot tecnicismes, combinats amb un registre poètic ben administrat. I tota aquesta riquesa no tan sols no fa d' Acorar un text inaccessible o difícil, sinó que, ben al contrari, li proporciona la potència i la tendresa que el converteixen en un text capaç d'arribar a tothom, de comunicar-s'hi i d'establir-hi complicitats i evocacions. És el que diu ell a l'entrevista: "Com menys paraules utilitzes, més pobre ets". És un recordatori oportú per als que han confós el minimalisme amb la pobresa estilística, però sobretot, en aquests dies, per a aquells que voldrien acorar un ganivet a la nostra llengua i cultura a força de llevar-li paraules i de confrontar-les o dividir-les absurdament. Contra els matancers de pa sucat amb oli, la riquesa de les nostres paraules és la millor defensa.


Great Lawn - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCoord.: 40° 46′ 53″ N, 73° 57′ 59″ O / 40.78135°N,73.96648°O / 40.78135; -73.96648\nGespa del Great Lawn, al cor de Central Park.\nLa Great Lawn o Great Lawn and Turtle Pond (literalment gran gespa) és un dels espais de Central Park, al nord de Manhattan, a New York. La Great Lawn ocupa la major part de l'espai rectangular abans cobert pel Lower Reservoir, d'una superfície de 14 hectàrees. Aquesta reserva, de la que la construcció datava de 1842, formava part dels plànols originals del parc dissenyats per Frederick Law Olmsted i Calvert Vaux, sent anterior a la construcció de Central Park. Ocupava un espai comprès entre el carrer 79 i el 86, i el Belvedere Castle el dominava al cantó sud-oest. Però la construcció del Croton-Catskill Reservoir, per fer front a les necessitats d'aigua de la ciutat van fer el Lower Reservoir inútil.\nLa creació de la Great Lawn[modifica]\nL'assecament de la reserva va començar el 23 de gener de 1930. El juny de 1930, la ciutat va adoptar un pla realitzat per l'American Society of Landscape Architects que preveia la instal·lació d'una gran gespa oval, del qual les vores serien alegrades per massissos d'arbres a l'interior i l'exterior de la via de vianants que l'envolta. Al nord, dos terrenys de joc tancats havien de ser envoltats també d'arbusts i d'arbres. Les aigües de l'assecament de la reserva eren recollides en un petit estany al sud, el predecessor de l'actual Turtle Pond (bassa de les tortugues), i la forma essencialment rectangular, malgrat algunes lleugeres corbes, traçades pel betó deixada per la reserva aparegués progressivament. A nivell de la riba sud, el pendent escarpat que havia retingut les aigües de la reserva va ser abatut, i hi van ser plantats arbres per tal d'alterar el relleu.\nDurant aquest temps, la ciutat experimentava el contracop de la crisi de 1929, i es trobava al límit de la insolvència. S'hi va desenvolupar un Hooverville de cabanes improvisades fins i tot a la part assecada de la reserva. Però el gener de 1934, l'arribada de Fiorello LaGuardia al poder va permetre l'acabament dels treballs, sota la direcció de l'urbanista Robert Moses, que en dos anys va arribar a finalitzar els treballs del Great Lawn. S'hi van plantar roures i til·lers d'Europa.\nEls treballs de renovació[modifica]\nDelacorte Theater, Turtle Pond i Great Lawn\nAl llarg dels anys, la Great Lawn, ha estat molt sovintejada. S'hi van haver de construir vuit terrenys de beisbol durant els anys 1950 i els concerts a l'aire lliure van desgastar més la gespa. El sòl, comprimit i desproveït de gespa per clapes amenaçava d'esdevenir un camp de pols, igualment més que les deixalles del sòl s'abocaven en el Turtle Pond, donant lloc a un fenomen d'eutrofització, que engendrava el creixement d'algues cada estiu. L'octubre de 1995, el Central Park Conservancy (comitè de salvaguarda de Central Park) va prendrela decisió de replantar 22,3 hectàrees de gespa, amb la posada en marxa d'un sistema de drenatge i de reg, que va portar a un assecament complet i a una reconfiguració de la Turtle Pond (que portava aquest nom d'ençà 1987). S'hi van plantar noves plantes a la vora del nou estany, entre les quals la boga i dels iris, en un bloc de betó submergit superposat, per tal de donar a totes les espècies de plantes una profunditat d'aigua ideal. També va ser col·locada al centre de l'estany una petita illa exposada al sol per facilitar la reproducció i la posta de les tortugues. A més a més, s'hi han descobert diferents espècies de libèl·lules noves.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Great_Lawn&oldid=11346260»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 març 2013 a les 06:06.


Acaba el Calella Festival de cinema | Ràdio Calella Televisió\nAcaba el Calella Festival de cinema\nPer finalitzar aquesta secció de llargmetratges han escollit: The park bench, Darrera la porta i, Zombies Party.\nEl darrer dia del Calella Festival de cinema començarà amb la Secció oficial de llargmetratges Low Cost. Ho farà amb dues pel·lícules gratuïtes a la Sala Mozart.\nA les 4 de la tarda es projectarà The park bench, una història que ens situa quan a l’Emily, una bibliotecària, l’assignen com a professora auxiliar a Mateo, un estudiant universitari en literatura americana, no es porten molt bé, però quan la discussió gira des dels clàssics fins a les confessions, les coses es compliquen i es veuen obligats a prendre decisions que poden canviar les seves vides per sempre.\nI a les 6 es mostrarà, Darrera la porta, que parla de La Sara viu sola amb el seu pare de 80 anys, un exmilitar retirat. La jove, que treballa de cuinera en un restaurant de mala mort, és maltractada psicològicament pel pare fins que arriba un inquilí que s’enamora d’ella.\nAquest darrer film comptarà amb la presència de membres de l’equip.\nLa darrera pel·lícula del Beach Festival serà Zombies Party. A les 10 de la nit al Xiringuito 9, i de manera gratuïta.\nUna comèdia romàntica… amb zombis. La vida de Shaun està en un carrer sense sortida, es passa la vida en la taverna local amb el seu íntim amic Ed, discuteix amb la seva mare i descuida a la seva núvia, Liz. Quan Liz el deixa plantat, Shaun decideix, finalment, posar la seva vida en ordre, ha de reconquistar el cor de la seva núvia, millorar les relacions amb la seva mare i enfrontar-se a les responsabilitats d’un adult. Però, per desgràcia, els morts estan tornant a la vida, i tracten de devorar als vius, així que Shaun haurà d’enfrontar-se a un problema més, armat amb un pal de cricket i una pala, emprèn una guerra contra una horda de zombis per rescatar a la seva mare, a la seva núvia i fins i tot, encara que a contracor, al seu padrastre, portant-los a tots al lloc més segur i protegit.\nTot seguit tindrà lloc la Festa de Cloenda del Festival Zombie Party, on es realitzarà un concurs de disfresses Zombie.\nSegüent El tinent d’alcaldia de Seguretat llança un missatge de tranquil·litat\nAnterior Neix l’Ermitana, la primera cervesa artesanal de La Montnegre


Puma - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nEl puma (Puma concolor) és un animal carnívor que es distribuix per tota Amèrica, especialment en zones montanyoses i boscoses. Els mascles, que són més grans, medixen entre 1 i 2 metros de llongitut més la coa de 66 a 78 cm. L’altura en els muscles es de 60 a 70 cm. Pot pesar entre los 40 i 100 quilograms.\nPot botar fins a 9 metros en terreny pla i 12 des de la branca d’un arbre. Te un cos flexible que pareix que s’allargara al correr, i els seus musculs es contrauen i s’estiren dibuixant-se devall de la seua pell.\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Puma&oldid=142841»\nFauna d'Amèrica Central\nMamífers de Colòmbia\nMamífers de El Salvador\nFauna de Amèrica del Sur\nMamífers de Estats Units\nMamífers de Chile\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 23 nov 2018 a les 12:26.


La metròpoli post-turística\nInici Pensament i opinió Blog La metròpoli post-turística\n“Barcelona no és un destí turístic”. Amb aquesta rotunda frase s'expressava Pere Duran l'any 1988, en un dels papers de diagnosi que el Pla Estratègic de Barcelona va encomanar a diferents persones expertes en diversos àmbits sectorials. En aquells moments, el turisme de lleure (no així el professional) era gairebé testimonial, i en molts casos es limitava a visites de dia de turistes de sol i platja el dia que no feia sol. L'oferta hotelera a la ciutat (27.500 places l'any 1988) era clarament insuficient, especialment en establiments de gamma mitjana i alta. Per l'aeroport amb prou feines passaven 6 milions de passatgers anuals, la majoria en vols interns i per motius professionals. I la Sagrada Família era visitada únicament per mig milió de persones a l'any, la immensa majoria de les quals eren locals.\nNo obstant, Duran, que dirigia en aquella època el Patronat de Turisme de la Ciutat, tenia clar el potencial turístic d'aquesta. En el segon paràgraf del document ja deixava clar que la ciutat tenia potencialitat per esdevenir una destinació turística i que, si s'aprofitava bé l'impuls dels Jocs del 1992, es podria situar entre les cinc ciutats més visitades a Europa. Per a poder assolir-ho proposava un full de ruta amb una sèrie d'accions que passaven des de la construcció de noves infraestructures fins a les accions de promoció, o la creació d'estadístiques i sistemes de qualitat.\nAquestes idees van trobar aixopluc dins del Pla Estratègic Econòmic i Social Barcelona 2000, un dels objectius del qual era trobar un nou mix d'activitat econòmica que permetés compensar el previsible declivi de la indústria manufacturera, que durant un segle havia estat el motor de creixement de la ciutat. Sense l'efecte capitalitat i el que això comportava, es va veure l'activitat turística com una de les possibles activitats emergents, de la mateixa manera que es van detectar potencialitats en les activitats financeres, de disseny, comercials, o sanitàries. A diferència dels altres casos citats, però, l'activitat turística va poder aprofitar molts dels grans projectes derivats dels objectius dels primers plans estratègics i, en especial, de la millora de les grans infraestructures.\nProbablement aquest darrer fet pot explicar una part de l'èxit de l'activitat turística a partir de la dècada dels noranta, en la línia del que passava arreu d'Europa, impulsat per canvis normatius que permeteren per exemple la liberalització del transit aeri i la seva democratització, així com també pels canvis d'hàbits i preferències. Però també per la feina que s'havia fet des de principis dels anys vuitanta primer al Patronat de Turisme i, des del 1993, a Turisme de Barcelona, captant nous públics i mercats, i creant nous productes, també amb l'objectiu d'evitar el sempre temut risc d'acabar exclusivament amb un “turisme de xancleta”.\nAquest 2020 ens enfrontem per primer cop en molts anys a una forta reducció de l'activitat en aquelles ocupacions vinculades al turisme a Barcelona, una crisi que, a diferència de crisis anteriors, té característiques globals. Segons les primeres dades facilitades per l'OMT, els ingressos per turisme podrien caure en un terç a nivell mundial, xifra que pot ser fins i tot superior a l'estat espanyol. Ja es parla obertament de temporada perduda, si més no pel que fa al turisme internacional, que en el cas de Barcelona constitueix el 80% de turistes que pernocten a la ciutat. Caldria anar noranta anys enrere, un cop conclosa l'Exposició Universal, per trobar una caiguda de l'activitat turística a la ciutat de Barcelona.\nA diferència del que hom podia pensar setmanes enrere, cada cop sembla més clar que la recuperació del sector no serà ràpida. Segons les previsions amb les que actualment s'està treballant, i partint d'experiències d'altres països com Àustria, no és previsible que l'activitat en sectors com l'hostaleria i la restauració es pugui reprendre abans del mes de juny. Fins i tot en aquest escenari, força optimista, seríem molt lluny de la normalitat. Les fortes restriccions d'aforament, la previsible prohibició durant mesos de grans esdeveniments, l'espasa de Damocles d'un nou tancament a causa d'un rebrot, i sobretot, la incertesa de la reacció dels consumidors davant de la situació postconfinament, poden fer inviables molts negocis, abocant-los al tancament definitiu.\nMés enllà del curt termini hi ha dubtes de què el turisme internacional retorni als nivells precrisi. Malgrat que l'activitat turística ha mostrat una enorme resiliència, com s'ha vist amb la resposta que ha tingut després d'episodis de terrorisme, per exemple, aquesta situació és gairebé inèdita i ha afectat de ple dos dels elements motors del creixement de l'activitat turística: les companyies aèries i els creuers. Molt probablement, com ha passat en altres crisis que les han afectat, la resposta en clau de supervivència d'aquestes companyies serà una forta retallada de la capacitat (per exemple, jubilant anticipadament els avions o vaixells més antics), el que tindrà conseqüències a mitjà termini. Un estudi de la consultora GPA apuntava que el trànsit aeri va trigar tres anys en recuperar-se després dels atemptats de l'11-S.\nLes dimensions d'aquest tsunami, però, van més enllà de l'àmbit estrictament de l'hostaleria o el transport. Per començar, per les implicacions que tindrà en moltes altres activitats afectes al turisme (agències de viatges, lloguer de vehicles, comerç, o activitats culturals), però també en innombrables activitats del nostre teixit econòmic afectades per la cadena de valor, des de l'agroalimentari fins a empreses TIC. Tampoc es pot oblidar l'impacte territorial. Per una banda, les persianes abaixades de molts bars, restaurants o comerços impactaran de manera desigual per barris. Una anàlisi recent de la consultora Eixos per a la ciutat de Barcelona dona pistes de com pot ser l'afectació territorial. Així mateix, l'impacte entre les persones que hi treballaven també s'entreveu desigual per barris, afectant de manera més negativa a les persones amb rendes baixes, atès que les ocupacions vinculades a l'hostaleria i restauració tenen un perfil ocupacional per sota de la mitjana de les activitats econòmiques, que es tradueix en una important escletxa salarial.\nEn aquest punt, cal anar pensant en un futur on les activitats turístiques tindran un paper força diferent al que han jugat durant aquestes darreres tres dècades. Aquest fet obligarà a Barcelona a fer un Great Reset, reproduint l'experiència anterior de Londres o Nova York, dues metròpolis que van passar de l'especialització en la indústria manufacturera als serveis financers i que van patir un shock derivat d'aquesta especialització arran dels atemptats de l'11-S i de la crisi financera del 2007. Afortunadament, el debat ja ha començat. Miquel Molina, en el seu article dominical a La Vanguardia, ja apuntava cap a on haurien d'anar els canvis, i sobretot, que aquests canvis han de fer-se de manera compartida, i amb una visió metropolitana.\nI jo afegiria un tercer element: caldrà fer aquest exercici de canvi de xip tenint en compte que cal trobar recanvi a una activitat que fou tractora gràcies a una conjunció de factors, no pas únicament pel fet de ser una aposta estratègica. D'altres apostes, fins i tot algunes on s'hi van abocar més energies, van tenir resultats més que discrets, quan no van ser un fracàs. Els esforços de consolidar una plaça financera a Barcelona o de captació de seus empresarials són dos exemples d'accions que, per motius diversos, no van acabar donant els fruits esperats. Caldrà avaluar potencialitats, contrastar amb les tendències globals i, sobretot, diversificar les apostes. Ciència, tecnologia i cultura, com assenyala Molina en el citat article, en poden ser, des de ja, la base.\nNo obstant, aquesta reflexió a llarg termini no pot oblidar que caldrà una transició que, a diferència de transicions anteriors, haurà de ser executada amb menor temps. Aquesta fase hauria de (a) suavitzar al màxim els efectes negatius del shock generat per la COVID-19; i (b) aprofitar per reequilibrar algunes situacions que se n'havien anat de les mans i havien tensionat la metròpoli en el passat recent.\nA continuació plantejo tres possibles accions:\nA més de les mesures públiques encaminades a alleugerar els problemes de tresoreria de moltes empreses, caldria anar pensant en mesures de recuperació de la demanda el més aviat possible, que passarien per la mobilització d'una part dels recursos econòmics que han quedat congelats als comptes d'estalvi de la fracció de la ciutadania que de moment no s'ha vist afectada per aquesta crisi. Segons una estimació de la Cambra de Comerç de Barcelona, parlaríem de més de 2.000 milions d'euros. Mecanismes d'activació de la demanda que permetessin fins i tot compres avançades a canvi d'una “recompensa” (que pot ser immaterial) poden actuar de coixí per a una part del teixit empresarial. Tot i que ja han sorgit iniciatives en aquesta línia, caldria escalar-les per evitar que una excessiva atomització les condemnés a la residualitat. En aquest sentit, seria important comptar amb un lideratge público-privat en aquesta iniciativa, que també podria estendre's a les activitats culturals, probablement un dels sectors més colpejats per aquesta crisi.\nEn un moment on la reinvenció empresarial estarà a l'ordre del dia per poder mantenir els negocis, caldrà facilitar al màxim la possibilitat de que ho puguin fer, evitant que una interpretació molt restrictiva de la regulació acabi essent un obstacle insalvable. Un exemple podrien ser els restaurants que, a causa de les restriccions en aforaments, es reconverteixen en cuines que donen servei de qualitat a domicili (dark kitchens). Evidentment aquest procés no estarà exempt de riscos (per exemple, la generació de més residus sòlids o majors nivells de trànsit a la ciutat), però si ja normalment és desitjable donar un vot de confiança a aquestes iniciatives (mitjançant proves pilot), en aquest cas la necessitat esdevé imperiosa.\nMalgrat les mesures pal·liatives, la crisi inevitablement acabarà produint una selecció natural en forma de tancament de negocis turístics. Caldria aprofitar aquesta conjuntura per facilitar un reequilibri, especialment en aquelles zones on hi havia una gran pressió turística. Per exemple, promovent activament el pas d'usos hotelers a residencials, o amortitzant les llicències d'ús vinculades a bars i restauració, i en general, tots aquells establiments amb una clara “orientació als turistes”.\nFinalment, i no menys important, aquesta crisi porta a reobrir debats estratègics que, per una raó o una altra, probablement s'havien tancat en fals. Un dels més necessaris és el relatiu a l'ampliació de l'aeroport, un debat que abans de la crisi s'estava produint en un context d'urgència derivat de preveure trencar el sostre teòric de passatgers a molt curt termini. En aquest cas, la crisi donarà prou marge per poder plantejar-lo amb major serenitat, podent avaluar tant els possibles escenaris de futur, com les possibles alternatives, amb el seu impacte econòmic, social i ambiental. Des del PEMB animarem i donarem cobertura a aquest i altres processos de reflexió col·lectiva tan bon punt s'hagi superat la situació d'emergència actual.


S'Arjau: “Els transgènics són sans, i encara més per als països pobres”\n“Els transgènics són sans, i encara més per als països pobres”\nRichard J. Roberts, premi Nobel de Medicina; membre del jurat dels Premis Jaume I\nColab.LV | Foto: Daniel Garcia-Sala\nEdat? Fa temps que vaig deixar de celebrar aniversaris, però no d’investigar. Vaig néixer a Anglaterra i visc a Boston. Casat sense remei: viatjo amb la meva dona. L’única lògica científica és la veritat i és la meva. El metge també és responsable que ningú no pateixi més del compte: facin testament vital.\nAlguna lliçó per compartir després d’una vida com a investigador biomèdic?\nEscolti, que jo continuo  investigant... No em jubili, encara.\nJo diria que hem de ser científicament correctes abans que políticament correctes. Abans que agradar a ningú o ser més o menys popular, jo vull quedar bé amb la meva consciència i la veritat, i no admetre contradiccions entre totes dues.\nLes dels qui defensen lògiques renyides amb la ciència i la seva recerca de la veritat.\nLa poderosa indústria farmacològica i de recerca biomèdica es guia només per la consecució de beneficis, com més i més ràpidament millor, i aquella lògica s’imposa sovint sobre la de la recerca de la salut per a tota la humanitat.\nMalauradament, sí. La recerca s’enfoca no a aconseguir els medicaments que més curin, sinó els que més beneficis donin. I podria esmentar-ne molts exemples.\nNo poden curar i donar diners?\nTemo que dóna molts més diners el tractament que cronifica una malaltia que el que la cura. Per això s’inverteix més a investigar les malalties que requereixen medicaments que es poden vendre durant anys i no els que curen d’una vegada.\nEls antibiòtics, per exemple, s’han deixat d’investigar, perquè curen en només una setmana, encara que ara en necessitaríem més i millors.\nÉs cert que no en surten de nous.\nEn canvi, els medicaments contra l’artritis, per esmentar una de les malalties més comunes i cronificables, es prenen durant el que li quedi de vida al malalt i així poden generar beneficis ingents durant anys. I aquests sí que s’investiguen molt.\nTambé s’investiguen locions capil·lars i cosmètics de tot tipus.\nEm sembla formidable que generin grans beneficis, però no són medicaments.\nAconseguir un nou medicament requereix una inversió ingent i arriscada.\nPerò, en aquest procés, hi ha massa interessos privats que no coincideixen amb els de tots. Per exemple, els medicaments aprovats per la UE han de ser també després aprovats per l’ FDA als EUA. Per què? Hi ha altres dinàmiques perverses.\nÉs preocupant, però hi veu solució?\nNo deixar tota la recerca farmacològica a inversors que persegueixen beneficis segons la mera lògica dels mercats.\nHi ha d’haver una recerca pública potent que faci el que no fa la privada: buscar medicaments com més barats millor que curin d’una vegada a tots. I és urgent, perquè, a més, la millor recerca futura no serà tan rendible.\nEls tractaments d’immunoteràpia, que estan entre els més prometedors contra el càncer, no permeten grans beneficis a escala industrial.\nI la medicina personalitzada?\nEl mateix: qui hi investigarà a fons si no aconsegueix grans beneficis? S’adona que si deixem la nostra salut únicament a les mans de les megacorporacions farmacològiques no investigaran les línies que més ens curaran, sinó només les que més diners els donaran?\nNo és una lògica fàcil de canviar.\nFacin tots els possibles perquè almenys a la UE hi hagi recerca pública biomèdica i farmacològica de qualitat. Per descomptat que també n’hi ha d’haver de privada –i molt potent–, però no només privada.\nSembla mentida que dir això sigui políticament incorrecte.\nHo és als Estats Units, on la salut es considera un terreny per al negoci. Però paradoxalment també ho és dir que els transgènics no perjudiquen a ningú. I ho dic perquè ha estat provat per la ciència. Els transgènics només són dolents per a la pobresa i la fam, perquè són més resistents a les plagues i requereixen menys reg.\nDefensar els transgènics li crearà enemics, encara que en un altre bàndol.\nHo sé. Sé que Greenpeace, a qui devem molt pel seu activisme, ha fet causa, una causa molt rendible per cert, de la lluita contra els transgènics. Però que en busquin una altra, perquè estan frenant la lluita contra la pobresa en molts països.\nPer què està tan segur que els transgènics no ens perjudiquen?\nPerquè científicament ha estat impossible, després d’estudis seriosos, trobar-hi res de dolent per a la salut humana, com ha demostrat l’ Acadèmia Nacional de Ciències dels EUA. Les llavors transgèniques són tan sanes com les altres.\nI la croada antitransgènica continua.\nPart de l’activisme ecologista ha trobat en els transgènics una bandera d e reclutament i recaptació de fons, però no serveix a la humanitat. Espero que rectifiquin com més aviat millor.\nVeritat o tranquil·litat\nTriomfar és guanyar-se el dret a dir el que creus i no sols el que creus que et convé. Ser premi Nobel, com Richard J. Roberts, hi ajuda, però no més que haver dedicat la teva vida a servir la ciència. És a dir, la veritat. Ser políticament correcte, en canvi, és acceptar les falsedats més populars a canvi d’una tranquil·litat que al final surt caríssima. Roberts prefereix ser científicament correcte davant la farmaindústria nord-americana, la lògica de la qual ja no és curar per sempre sinó cobrar per sempre per medicaments que no curen mai. Amb la mateixa claredat critica l’activisme ecològic perla seva campanya contra els transgènics, malgrat que la ciència ha demostrat que són sans i més per als països pobres.\nPublicat per Voluntaris a 12:01\n“Els transgènics són sans, i encara més per als pa...


Apartment Cuvelie Anvers Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJules Moretuslei 241, Wilrijk, Anvers, Bèlgica, 2610 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Cuvelie\nAl visitar Anvers, vosté es sentirà com a casa a Apartment Cuvelie, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Cuvelie asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Cuvelie la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Anvers.\nEstació de tren de Hoboken-Polder


Ens mereixem el diàleg – Cortum\nA Catalunya vivim dies de molta tensió, moltes dissensions, de discussions entre coneguts, amics i familiars. Tots han tibat massa la corda i ara ja ha arribat el moment d’afluixar-la. De ben segur que la cosa no està gens fàcil, però es l’hora que totes aquelles persones que creiem en el diàleg deixem de callar i d’acotar el cap i fem sentir la nostra veu.\nSón moltes les crides a manifestar-nos i moltes la forma de fer-les, des de cassolades a concentracions, des de compartir imatges pro diàleg a la xarxa a escriure algun article a qualsevol blog com expressar l’opinió al Facebook. Cadascú , en la mesura de les seves possibilitats, fa el que pot i el que vol…\nNosaltres, com a Còrtum Club, no volem estar callats i com que creiem fermament que el diàleg és l’únic camí possible per sortir de l’atzucac ens adherim a les convocatòries de la plataforma ciutadana “Parlem-Hablemos” que insta a trobar una solucions raonades front els posicionaments radicals de totes bandes.\nParlem?/¿Hablemos?”, crida a manifestar-se sense banderes nacionals d’enlloc, ni de partits o sindicats, davant dels ajuntaments de tot el país, el dissabte 7 d’octubre a les 12h. Anem vestits de blanc. El color de la pau.\nEntre tots i totes hem d’aconseguir que Catalunya torni a ser la casa de tots. Hem de fer, com diria el poeta, de les tristors fums!\nAnterior Entrada anterior: Cridem al diàleg\nSegüent Entrada següent: Volem diàleg (i que ens tornin el nostre país)


L‘apartament Poblenou Beach de dues habitacions es troba situat a un edifici de nova construcció amb ascensor al barri del Poblenou, a pocs metres de les platges de Barcelona, del modern districte tecnològic 22@ i del Centre de Convencions Internacional de Barcelona (CCIB), amb fàcil accés en transport públic al centre històric de la ciutat en 10 minuts. Es tracta d‘un apartament de lloguer a Barcelona completament nou, decorat seguint un estil modern alhora que pràctic, amb un toc de color per a donar-li personalitat pròpia i fer que els clients es trobin com a casa des de la seva arribada.\nTotes les estances disposen de llum natural gràcies als finestrals, de manera que transmet una agradable sensació de confort. L‘apartament disposa de dues habitacions: el dormitori principal és una àmplia estança equipada amb llit de matrimoni. La segona habitació es troba equipada amb un llit individual que disposa d‘un altre llit individual a la seva part inferior, de manera que permet situar dos llits individuals en la mateixa habitació. El saló-menjador és un espai ampli. La cuina està integrada en la mateixa estança i està completament equipada amb tot el necessari perquè els clients puguin gaudir de l‘apartament amb total independència. El sofà pot convertir-se en un llit doble de manera que permet allotjar a l‘apartament fins a 6 persones. Aquest pis de lloguer a Barcelona es completa amb un modern i ampli bany equipat amb plat de dutxa gran de fàcil accés.\nFinalment, és de destacar que l‘apartament disposa de connexió WiFi gratuïta, pàrquing en el mateix edifici per als clients que així ho requereixin (necessari reservar amb antelació – preu de 15 €/dia) i terrassa comunitària a la part superior de l‘edifici on podrà relaxar-se després d‘una llarga jornada de visita turística o de treball.\nL‘apartament Poblenou Beach de dues habitacions es troba situat al cor del barri del Poblenou i a només 5 minuts a peu de la platja del Bogatell. L‘edifici, de nova construcció, fa cantonada amb els carrers Bilbao i Amistat. El primer – carrer Bilbao - molt àmple i assolellat durant tot el dia, permet un accés directe a la platja. El segon, el carrer Amistat, és un petit i tranquil carrer peatonal que ens condueix a la Rambla del Poblenou una encantadora avinguda sempre animada, on podrem relaxar-nos en els seus múltiples bars i restaurants amb terrasses a l‘aire lliure prenent una cervesa i gaudint de les millors tapes de la ciutat. El barri de Poblenou gaudeix d‘una identitat pròpia de la qual els seus veïns es mostren molt orgullosos. Històricament va ser una zona que va créixer amb l‘expansió industrial de Barcelona i que es va annexionar a aquesta a la fi del s. XIX. Avui dia, es tracta d‘una zona bàsicament residencial, molt tranquil•la i amb molta vida de barri. Disposa de tot tipus de comerços i botigues, un excel•lent mercat local on\npodem trobar tot tipus de productes frescos i una àmplia i variada oferta de restaurants econòmics amb bon menjar tradicional i de mercat. L‘estació de metro més propera és Poblenou (Línia 4), a 300 metres de l‘apartament, des d‘on s‘accedeix fàcilment i en 10 minuts de trajecte al centre històric de Barcelona (Catedral, Barri Gòtic i el Born). A peu, a més del nucli antic de Poblenou, resulta especialment agradable acostar-se fins a la platja per a gaudir del benigne clima de Barcelona i fer una passejada pel front litoral fins al Port Olímpic (en direcció centre) o fins al Parc del Fòrum, el Centre Comercial Diagonal Mar o el CCIB – Centre de Convencions Internacional de Barcelona (en direcció oposada). Finalment, l‘apartament és també una magnífica elecció per a aquells clients que es desplacen a Barcelona per motius laborals i busquen un allotjament de qualitat a prop de les zones emergents de negocis del districte tecnològic 22@ o que es desplacen per a assistir a algun dels congressos que es desenvolupen al CCIB.


de febrer 2008 ~ km369 | Viatges, rutes i llocs a descobrir pel món\n20:20 Catalunya , Garrotxa , Girona , Romànic No comments\n(06/08/2003) A l'endemà, fem camí a Besalú, en la comarca de la Garrotxa. El nom ve de Bisuldunum, fortalesa entre dos rius (el Fluvià i el Capellades). Va començar a adquirir importància com a capital de comtat independent després de la mort de Guifré el Pilós (902), condició que va perdre en morir Bernat III-gendre de Ramon Berenguer III- sense fills, l'any 1111; com a conseqüència, el comtat de Besalú passà a la casa de Barcelona.\nDel Monestir de Sant Pere, fundat l'any 977 pel Comte-Bisbe Miró, només en queda l'actual església de Sant Pere, consagrada l'any 1003, d'estil romànic. El campanar pertany a la època barroca. Amb la mort de l'últim comte, l'abat passà a ser la primera autoritat de la població. En la mateixa plaça, hi ha la Casa Cornellà (segle XII), un dels edificis romànics-civils més ben conservats de tot Catalunya.\nEn la Plaça de la Llibertat, es troba la Cúria Reial, un edifici noble d'entre els segles XIII-XIV, que durant anys va ser seu de la Vegueria, Palau de Justícia i Cort Reial.\nPassejant pel seu call jueu, es troba el Miqwé, uns banys de purificació jueus, únics en tota Espanya i que va ser descobert l'any 1964. Es una sala subterrània d'estil romànic, construit amb pedra tallada. Aquest edifici es troba en el lloc on es documenta la plaça dels jueus i on han aparegut les restes del mur de l’antiga Sinagoga de Besalú, documentada ja l’any 1264. Des d'aqui ja es pot veure el monument més important de la vila: el seu pont fortificat\nÉs un pont romànic del segle XI que ha estat reconstruit al llarg del temps. Consta de set arcades i es caracteritza per tenir una forma angular degut a l'assentament dels pilars sobre pedres naturals del riu. Te 105 metres de llarg i uns 30 metres d’alçada incloent la torre de defensa. En l´època medieval s’instalà el pagus comtal a la torre fortificada. Va ser dinamitat durant la guerra civil i reconstruit posteriorment per l’arquitecte Pons Sorolla.\n21:36 Catalunya , Girona , Monestirs , Ripollès No comments\nEns arribem a Ripoll, a dinar. Capital de la comarca del Ripollés, aquesta vila comtal neix arran de la construcció, per part del Comte Guifré el Pelós, del Monestir que tingué un important pes en la història catalana pel seu poder polític, religiós, econòmic i cultural.\nEl monestir de Santa Maria fou fundat vers el 879. L'any 888 es dedicava un nou cenobi a Santa Maria en presència de Guifré i la seva muller, Guinedell, els quals encomanaren la direcció del monestir a una comunitat de monjos de l'orde benedictí. L'actual edifici és el resultat d'una restauració encarregada pel bisbe Morgades, degut a la destrucció parcial causada per un incendi després de les guerres carlistes, que va patir la ciutat. Es van fer de nou les voltes de les cinc naus, columnes, pilars, el cimbori del creuer i bona part del claustre.\nEl més destacat del monestir és la seva portada romànica, del segle XII. Conté una plasmació inconogràfica de la Bíblia, tallada en pendra, on es combinen representacions d'escenes històriques i al·legòriques, i es considera una de les peces romàniques més importants del món. Degut al seu deteriorament, per la polució, fa anys que la entrada al monestir està tapada per un vindre, el que impideix tindre una panoràmica i una visió millor del conjunt. El monestir és panteó dels comtes de Barcelona, de la Cerdanya i de Besalú, i entre altres destaca la tomba de Guifré el Pelós (840-897), fundador de la nació catalana i al qual una llegenda li atribueix l'origen de les quatre barres de l'escut de Catalunya: "Guifré jeia ferit i el rei franc Carles el Calb mullà quatre dits de la seva mà en la sang del comte, tot passant-los sobre el seu escut daurat".\nSituat al costat sud de l'església, disposat entorn d'un pati de forma trapezoïdal, es troba el claustre, amb dues plantes. Es començà a construir al final del segle XII, durant l'abadiat de Ramon de Berga (1171-1206), i se suposa que va substituir un claustre anterior del segle X (de l'època de l'abat Arnulf). L'abat Galceran de Besora (1380-1383) prosseguí el claustre i aixecà el pis superior sobre l'ala construïda al segle XII. El seu successor continuà les obres i acabà el claustre inferior.\nEl claustre inferior conté l'anomenat museu lapidari format per una gran diversitat d'elements arquitectònics (capitells, claus de volta, làpides, sarcòfags, fragments d'arcs...). En els capitells, ricament adornats poden trobar-se motius vegetals, figures animals o bé d'éssers fantàstics.\nSortim del monestir i passejem pel centre, on es poden veure diferents edificis modernistes, entre ells alguns de construïts per Joan Rubió, col·laborador d'Antoni Gaudí. Ripoll mereix quedar-se més temps, però no en disposem de més...\nMés informació del Monestir de Santa Maria en la següent entrada del bloc: El monestir de Ripoll\n3:03 Catalunya , Girona , Pirineus , Romànic , Selva No comments\n(28/01/2003) Tossa de Mar és un poble eminentment turístic. En ple mes de gener, quan hi estarem, no té res a veure amb l'estiu, on tot el centre està ple de turistes i omplen els seus carrers, bars i restaurants.\nEn la bahia, al costat mateix de la platja i sobre un petit promontori, hi ha un recinte amuratllat romànic, la Vila Vella, amb quatre torrasses i tres torres cilíndriques. S'estima el seu origen entre els segles XII-XIII i les seves muralles defensaren la vila en nombroses ocasions de les incursions pirates del segle XVI.\nEn sel seu interior, les restes d'una església gòtica, del segle XV, i el palau del governador que allotja avui en dia el Museu Municipal.\nA continuació, partim cap a Girona, i deixem el cotxe al costat del centre històric, en el Barri Vell, amb elements únics a Europa: la muralla carolíngia, el call jueu, la Catedral gòtica i diferents museus de gran interès.\nComençem per les cases penjades de l'Onyar, el riu que travessa la ciutat, pintades de colors vius. A continuació, anem a la Catedral: feta de diferents estils (segles XI-XVIII), conserva elements del primer edifici romànic. Destaca la nau, l'espai gòtic voltant més ample del món.\nSeguidament, entrem en els Banys Arabs, encara que en realitat es tracta d'una construcció romànica del segle XII; de planta rectangular, conté diferentes habitacions com els vestuaris, la sala freda... El més destacat és la piscina octogonal de la primera sala que acaba en una llanterna, element visible a l'exterior.\nDins dels diferents carrerons medievals, destaca el Call jueu, un dels més extensos i millor conservats d'Europa, on una reduïda comunitat va viure fins a finals del segle XV. En ell, hi ha el Centre Bonastruc Ça Porta, centre d'estudis, que allotjava problablement la sinagoga.\nAprop de la Catedral, també es troba la col·legiata de Sant Feliu, originària dels primers temps del cristianisme, que conserva bona part de l'edifici romànic, completat més tard amb les naus i les cobertes gòtiques i la façana barroca (s. XI-XVII). L'atractiu principal està constituït per vuit extraordinaris sepulcres romans i paleocristians.\nI amb això, acabem aquesta visita curta i primera aproximació a les comarques gironines...\n12:05 Baix Camp , Camp de Tarragona , Castells , Catalunya No comments\nCom a complement de la visita al monestir de Poblet, es pot fer una visita ràpida a les viles de Prades i Siurana.\n(04/01/2003) Davant mateix del monestir, una carretera bastant sinuosa, condueix cap a Prades, però abans d'endisar-se, un desviament et condueix al castell de Riudabella. Antiga granja de Poblet, en el segle XV, l'abat Delgado, va fer construïr una capella i unes estàncies, en la part nord, com a casa de descans pels monjos més vells. L'any 1841, després de la exclaustració que va patir el monestir, es subastà públicament i pasà en mans de la família Gil Moreno de Mora, que transformà la granja en residència conservant les edificacions anteriors. Rodejadada de terres de cultiu, avui en dia, part de l'edifici està destinat al turisme rural.\nArribem a Prades, a 940m d'altitud, que pertany a la comarca del Baix Camp i coneguda com la Vila Vermella, per la pedra arenisca de color vermellós que caracteritza part dels seus edificis. Va ser un dels últims reductes musulmans abans de ser conquerida pels cristians. Està rodejada per restes de la muralla i per un dels portals d'entrada, s'accedeix a la Plaça Major. La església parroquial de Santa Maria és del segle XII. Davant, hi ha una font d'estil renaixentista, de la qual una nit a l'any durant les festivitats de Sant Jaume emana cava enlloc d'aigua.\nDe camí a Siurana, es pot fer una petita aturada i visitar ràpidament el petit nucli d'Albarca.\nSiurana de Prades, en la comarca del Priorat, està agregat al municipi de Cornudella de Montsant. Assentat sobre un enorme penyal de roca calcàrica, a 737m, presideix una bella panoràmica de la vall del riu Siurana i el seu embassament. Va ser l'últim regne de taifa en ser reconquerit de tota Catalunya, l'any 1153. Entre els seus vestigis àrabs, es troba les restes del castell del walí Almira Alemoni.\nViuen menys de 30 persones actualment, i és un dels pobles més macos de tota la província de Tarragona. També es pot visitar, a l'altra punta del poble, l'església de Santa Maria, edifici romànic de planta única, del segle XII.\nEs famós el Salt de la Reina Mora. La llegenda assenyala que els cristians van conquerir Siurana gràcies a un traïdor jueu que els li va oferir l'entrada al castell. La reina Abdelàzia, davant de la inminent derrota, pujà al seu cavall blanc, i es va dirigir al precipici, per a suicidar-se. Clavada a la roca, es pot veure l'emprenta de la ferradura del cavall de la reina, quan va intentar frenar la tragèdia.


L’Associació de Persones amb Discapacitat del Garraf (ADPD GARRAF) signa un conveni amb la Fundació Pinnae, en col·laboració amb el programa RED SOLIDARIA 2019 de Bankia. Aquesta col·laboració permetrà el desenvolupament de l’ ACTIVA’T: projecte per al foment de la formació. L’ACTIVA’T és un projecte que té com a objectiu la gestió de formacions i cursos amb titulació homologada a partir de les necessitats observades en el teixit empresarial i avaluant-ne prèviament les possibilitats reals d’inserció. Actualment el perfil d’usuaris que atenem des de l’ADPDG són persones majors de 45 anys (60%) amb estudis bàsics i el 27% tenen una Incapacitat laboral que els impedeix treballar en la seva professió habitual i necessiten una reorientació laboral. Aquests indicadors, sumats a altres casuístiques estructurals: atur de llarga durada o desconeixement del mercat laboral, fan imprescindible dur a terme accions transversal on tots els àmbits d’actuació quedin\nADPD GARRAF INCIA CICLE DE TALLERS FORMATIUS EN EL MARC DEL PROGRAMA "ACTIVA'T" ATENCIÓ AL CLIENT I COMERÇ és el primer taller formatiu que començarà. 01/04/2019 Avui comença el taller formatiu per al desenvolupament de competències professionals en el sector de l'atenció al client i comerç . Aquest taller està adreçat a persones en situació d'atur que tenen un perfil òptim per a treballar en aquest sector però que no tenen l'experiència ni formació relacionada. També va dirigit a persones que ja tenen experiència en aquest sector però que porten temps inactius i necessiten actualitzar coneixements. El taller implica 15h de formació tècnica i pràctica. Està gestionat amb la intenció de ser un taller dinàmic i participatiu. El contingut abasta una gran quantitat de temes afins a l'atenció al client i al comerç des d'una perspectiva polivalent : atenció al client, recepcionista, venda i atenció telefònica, gestió d'incidències, aplicati\nJORNADA DE SENSIBILITZACIÓ A EMPRESES - PRESENTACIÓ PROGRAMA INCORPORA 29/11/2019 Ahir, dimecres l'ADPD GARRAF va participar en l' acte de sensibilització a empreses organitzat pel Consell Comarcal del Garraf (CCG) , la Federació d'Empresari Gran Penedés i Fundació Bancària La Caixa. Amb el Programa # Incorpora com a marc referent, l'acte anava destinat a parlar de la c ontractació com a eina de responsabilitat social. La jornada va tenir lloc a la Masia d'en Cabanyes on hi van assistir més de 20 empreses del territori. Des del CCG es van exposar els programes d'inserció laboral que duu a terme actualment l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú com el Programa TIMOL , el Programa 30 plus i el programa SINGULARS . També hi va haver una ponència sobre les ajudes per a la contractació de joves i la part final es va reservar pel Programa Incorpora a càrrec de Jaume Farré , Director del Departament d’Integració Sociolaboral de la FBLC. D


'La Romànica' supera un nou rècord amb més de 500 inscrits - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nLa caminada de resistència Romànica Navàs (Bages), organitzada pel Centre Excursionista Navàs, ha tornat un any més en les seves modalitats Mèdium i Minor i amb un nou rècord d’inscrits, superant els 500 corredors. Aquest any, però, no s’ha pogut celebrar la seva modalitat més llarga i veterana a causa de la imprevisibilitat de les mesures restrictives per la Covid-19 i el poc marge que ha tingut l’entitat organitzadora en saber si hi hauria toc de queda o no el dia destinat a l’activitat. Tot i això, les dues caminades de 50,5km i 38,5km de distància han estat tot un èxit i s’espera que l’any que ve es pugui celebrar la caminada més extensa i que consta d’un recorregut de 83km de distància.\nLa caminada, que transcorre per les ermites romàniques de la Catalunya Central resseguint el camí marcat pel GR-176, ha estat marcada per un temps canviant que ha acompanyat tota la prova. Tot i que el sol ha donat la benvinguda als corredors inicialment, els núvols els han protegit de la calor durant la major part del recorregut i unes lleugeres pluges els han refrescat puntualment.\n2,5km més de distància\nAquest any, el recorregut de la Romànica Navàs s’ha allargat 2,5km per perill que havia pels participants en creuar la riera de Merlès a través d’una palanca, a causa del risc de desbordament per les pluges dels dies anteriors i per l’inèdit nombre de corredors en l’edició d’enguany. Així doncs, els organitzadors de la caminada han decidit allargar-la i fer l’encreuament pel pont de la Molina. D’aquesta manera, la modalitat Mèdium ha passat a tenir una distància de 50,5km en lloc dels 48km habituals, i la Minor una distància de 38,5km en lloc de 36km.\nEn les dues caminades s’han complert tots els protocols de seguretat de la FEEC per tal d’evitar contagis de Covid-19. Per evitar aglomeracions, la distribució de dorsals s’ha realitzat entre els dies dissabte i diumenge i les sortides s’han fet de manera esglaonada, en grups de sis. Així també, una novetat de l’edició d’enguany ha estat la preparació de kits d’alimentació individuals envasats que s’han repartit en els diferents avituallaments al llarg del recorregut de les dues caminades. Aquesta iniciativa, la qual ha rebut una gran aprovació per part dels corredors, ha comptat amb l’ajuda del Restaurant Gaià i s’ha fet amb la intenció de fer el repartiment del menjar més eficient i higiènic.\nPropera parada, la 45a Travessa del Montseny\nLa següent prova a formar part del Circuit Català de Caminades de Resistència serà la 45a Travessa del Montseny del Club Excursionista Caminaires de Vilamajor, el proper dissabte 15 de maig. La caminada, que es realitza al massís del Montseny, té una distància de 47km i un desnivell positiu acumulat de 5.000m.


La reforma del pont del barri Gaudí, prevista per l'any vinent\nEl projecte es desenvoluparà conjuntament entre l'Ajuntament de Reus i Adif\ndijous, 4 d’abril 2019 - 17:48h\nPont per on es connecta el barri Gaudí i l'avinguda els Països Catalans | Google Maps\nEl pont que connecta el barri Gaudí i l'avinguda dels Països Catalans de Reus canviarà de fesomia l'any vinent. Aquesta és la previsió que hi ha sobre la taula de l'Ajuntament de Reus i d'Adif, l'empresa estatal responsable de la infraestructura. Amb el 2020 al calendari, els dos equips tècnics treballaran conjuntament per executar-hi una reforma estructural i també estètica segons ha avançat Carles Pellicer a Canal Reus TV i ha pogut confirmar TarragonaDigital.\nEls veïns de la zona fa anys que reclamen que s'arrangi aquest espai. El cas és que presenta goteres i humitats, i el seu disseny actual el fa poc agradable als vianants. El projecte, que ja es va fer públic ara fa un mes, suposarà ampliar les voreres, reduir l'amplada dels carrils de circulació per al trànsit rodat i canviar la il·luminació. Aquesta fase, responsabilitat de l'Ajuntament, s'executarà conjuntament amb la millora estructural, potestat d'Adif. No és l'únic projecte que l'empresa estatal s'ha compromès a treballar, i és que també s'ha implicat en el baixador de Bellissens, o almenys en els primers tràmits necessaris per començar-lo a plantejar.\nLes obres pendents d'Adif\nLa tan reclamada infraestructura al sud de Reus ha tornat a rebre una notícia positiva després que el darrer compromís de la Generalitat d'executar-ho tot i no comptar amb la competència per fer-ho, quedés aturat a Madrid. Ha de suposar cobrir una demanda estimada de 3.000 viatgers diaris tenint en compte la proximitat amb l'Hospital i el Campus Bellissens de la URV. Ara Adif l'ha inclòs en el paquet d'estudis de demanda que està executant, i que han de servir per justificar la inversió necessària per aixecar aquesta infraestructura.\nTornant cap al barri Gaudí, Adif també té sobre la taula la proposta del govern de Reus per construir una passarel·la que passi per sobre de l'estació de trens i permeti que els vianants no hagin d'anar a donar el tomb fins al pont o fins a la plaça d'Almoster. Aquest projecte, de fet, també el reivindica Ara Reus, que tot just la setmana passada va fer un acte al Centre Cívic Mestral recordant als veïns que ja el contemplaven al programa electoral de fa quatre anys.\n"Reus acull una nova edició de la Festa de la Gent Gran més intergeneracional" "AGENDA: Torna la fira Velèctric a Reus amb quinze expositors"


Lloret torna a col·laborar un any més amb el FITAG , el Festival de Teatre Amateur de Girona — Ajuntament de Lloret de Mar\nSou a: Inici / Ajuntament / Comunicació i publicacions / Sala de Premsa / Lloret torna a col·laborar un any més amb el FITAG , el Festival de Teatre Amateur de Girona\nLloret torna a col·laborar un any més amb el FITAG , el Festival de Teatre Amateur de Girona\nAquest any es podrà veure Castañuela 70 + 50 de la companyia navarresa Puntido Teatro. Serà el divendres 30 d’agost a les 21h al Teatre de Lloret\nLloret torna a ser un any més municipi FITAG, municipi col·laborador del Festival internacional de Teatre Amateur de Girona que se celebra del 27 al 31 d’agost.\nAquest any el Teatre de Lloret acollirà l’obra de teatre Castañuela 70 + 50 de la companyia de Tafalla (Navarra) Puntido teatro. Una comèdia musical inclassificable. No és una comèdia, no és un musical, no és una revista, no és una bufonada...; però barreja una mica de tot això i més, amb l'objectiu de parodiar l'Espanya dels darrers anys de la dictadura. La circumstància política que l'obra es prohibís enmig d'un èxit extraordinari, la va convertir en un emblema generacional i un símbol històric del Teatre Independent. Un teatre que va acompanyar aquella dècada, la resposta social a un règim en hores baixes. Els autors d'aquell episodi van ser el Grupo Tábano i la banda Madres del Cordero.\nÉs el novè any que Lloret col·labora amb el FITAG que permet que el festival arribi més enllà de la ciutat de Girona, el seu centre neuràlgic. Un projecte que ofereix l’oportunitat i possibilita a unes companyies de teatre amateur a dur el seu teatre més enllà de la ciutat de Girona, fins a uns municipis on d’una altra manera difícilment hi arribarien.\nCastañuela 70 + 50 es podrà veure aquest divendres 30 d’agost a les 21.00 h al Teatre de Lloret. Les entrades costen 6 euros i es poden comprar de forma anticipada al web del Teatre de Lloret: http://www.teatredelloret.cat/ca/fitag-presenta-castanuela-70-de-puntido-teatro\nLa companyia lloretenca Corset Teatre participa al FITAG 2019.\nPer la seva part la companyia de teatre amateur de Lloret, Corset Teatre, tornen a participar aquest any al FITAG amb l’obra de teatre,Ese silencio incómodo. L’obra es podrà veure el dissabte 31 d’agost a les 21.00h al pati de les Magnòlies de Girona.\nLes entrades es poden comprar en aquest enllaç:https://entradas.codetickets.com/entradas/fitag


El grup és una part fonamental del tractament.\nEn aquest es creen vincles sans, es treballa el respecte, la companyonia, la vergonya, les relacions socials.\nMETODOLOGIA EN LES TERÀPIES DE GRUP:\nLes teràpies de grup es realitzen en grups reduïts. Es tracten temes que els preocupa als pacients cada dia, marcant objectius i així aconseguint que es comprometin amb el canvi.\nEns focalitzem en alguna cosa diferencial a les nostres teràpies de grup i és el concepte d’ajuda mútua, així aprenen a ajudar a altres a la vegada que se senten ajudats. Així, aconseguim fomentar aspectes tan importants com són l’empatia, la paciència, l’escolta activa, la tolerància.\nEn el tractament es treballa a nivell individual, familiar i social; i està format per tres fases:\n1a fase: a Hospital de Dia, dirigida a eliminar totes aquestes conductes patològiques que el pacient porta a terme per gestionar el seu malestar (restricció de l’alimentació, vòmit, conductes impulsives, hiperactivitat), alhora que s’aconsegueix una recuperació ponderal, si és necessari. També es treballa la consciència de malaltia i la funció que aquesta compleix.\n2a fase: a Hospital de Dia, dirigida a treballar els aspectes emocionals i cognitius de forma exhaustiva (que han començat a treballar-se en la 1ª fase), recuperant així, l’autoestima i la seguretat en un mateix, i construint una identitat pròpia sana.\n3a fase: en règim ambulatori, dirigida a treballar les dificultats que li sorgeixen al pacient quan fa una vida totalment normalitzada, i prevenció de recaigudes.


LA COL – osteopatiavalles.es\nLa col és una planta que consumien els celtes, els grecs i els romans per les seves propietats medicinals. En concret, es feia servir com a remei per a transtorns intestinals o pulmonars i, sobretot, per incrementar la producció de llet en les dones que donen pit. El cert és que la col, com totes les crucíferes, té unes propietats excepcionals. Aprofiteu, que ara n’és l’època! Propietats nutricionals La col és una verdura rodona que conté molt nutrients essencials per al nostre organisme. D’entrada, és rica en alanina, que intervé en la producció d’anticossos; arginina, que repara els teixits i construeix el múscul; vitamina C –més que les taronges—; cistina, que estimula el funcionament hormonal; i àcid fòlic, que les embarassades coneixeran bé perquè és essencial per al desenvolupament del fetus.\nUna curiositat, que recull Paul Pitchford a Healing with whole foods: les fulles externes de la col presenten una concentració important de vitamina E i contenen més calci que les fulles internes. A banda de calci, la col també aporta brom, alumini, bari, fluor , magnesi, fòsfor i sofre. Efectes sobre l’organisme Molts estudis defensen que la col i les seves diferents variants ajuden a combatre diferents tipus de càncers: de còlon, d’esòfag, de mama o de laringe. Sigui com sigui, els seus beneficis per a millorar la salut són inqüestionables.\nSi teniu problemes de gasos no us excediu amb el consum de col, perquè té fama de produir-ne Canvis vitals Com veieu, les propietats de la col conviden a consumir-la regularment, però si patiu algun dels transtorns dels que hem parlat no us deixeu impressionar per aquesta llarga llista de propietats i us poseu a menjar-ne de forma compulsiva. Incrementeu-ne el consum i acostumeu-vos a tenir en compte les propietats terapèutiques dels aliments per fer àpats conscients i adequats a les vostres necessitats, però també recordeu que sempre és millor menjar de tot, de forma moderada.\nCom es cuina La millor època per consumir-ne és entre els mesos de setembre i gener. Quan la compreu, la col ha de ser ferma, neta i compacta, amb fulles verdes i tendres. No l’agafeu si presenta taques marrons o parts toves. Per conservar-la poseu-la a la nevera en una bossa de plàstic perforada o un envàs de vidre: així aguantarà més d’una setmana. És millor rentar-la abans de consumir-la.\nLa podeu bullir –en poca aigua—, cuinar al vapor o saltar-la amb una mica d’oli. És una verdura boníssima per afegir un toc de gust a les sopes, en especial la sopa de miso. Ha de tenir una textura lleugerament cruixent, però no ha de ser crua.\nEl suc cru de la col també és excel·lent per combatre moltes de les afeccions a què fèiem referència abans.\nA la botiga la trobareu fresca o en forma de pickle fermentat o sauerkrat, que és excel·lent per rejovenir el tracte digestiu, millorar la flora intestinal i per tractar casos problemàtics d’estrenyiment. Receptes bàsiques Col a l’estil de l’Índia (recepta de Healing with whole foods de Paul Pitchford) Ingredients 1 col de mida mitjana 1 cullerada petita d’oli de sèsam ½ cullerada petita de llavor de mostassa 1 cullerada petita de coriandre 1 cullerada petita comí 1 cullerada de gingebre ratllat ¼ cullerada petita de cúrcuma ¼ vas de llet d’ametlles Elaboració 1. Escalfeu lleugerament l’oli en una olla, afegiu-hi les llavors de mostassa i tapeu. Deixeu que les llavors s’hi estiguin un parell de minuts. 2. Afegiu les altres espècies i remeneu un cop. 3. Afegiu-hi la col i salteu-la uns 8 minuts. 4. Afegiu-hi la llet i tapeu. 5. Coeu a foc lent uns 30 minuts fins que la col estigui ben tova. Serviu.


'Call of Duty: WWII': torna el combat clàssic - Diari de Girona\n'Call of Duty: WWII': torna el combat clàssic\nLa saga torna als seus orígens amb una història que promet experimentar "la Segona Guerra Mundial com mai abans"\nelsotanoperdido.com 27.04.2017 | 20:52\n´Call of Duty: WWII´ Elsotanoperdido.com\nPuntual a la cita, Activision i Sledgehammer Games han ofert els primers detalls de 'Call of Duty: WWII', la pròxima entrega de la sèrie bèl·lica que aquesta temporada es presenta amb la intenció de portar a la franquícia de tornada als seus inicis: la Segona Guerra Mundial.\nAmb la col·laboració de Michael Condrey i Glen Schofield hem pogut conèixer els primers detalls de la història, que segons apunten, estarà ubicada en diferents escenaris europeus, en una missió que serà vital per a l'èxit de les potències aliades, des de les platges de Normandia el Dia D, marxant a través de França per alliberar París, fins finalment arribar a Alemanya en algunes de les batalles més monumentals de tots els temps.\nTorna el combat clàssic de la campanya juntament amb el mode multijugador que, per a l'ocasió, estrenarà un seguit d'innovacions incloent una nova manera, així com millores en el sistema i gameplay. "Fa més de dos anys i mig que vam prendre la decisió de portar la franquícia a les seves arrels, i 'Call of Duty: WWII' ho fa de forma èpica", ha esmentat Eric Hirshberg, CEO d'Activision.\n"L'equip de Sledgehammer Games ofereix una experiència cinematogràfica que honora tant l'escala èpica com la lluita humana, en la guerra més gran que el món ha conegut. Aquest joc permetrà als fans veterans experimentar la Segona Guerra Mundial com mai abans, i introduirà aquest històric conflicte a tota una nova generació de jugadors ", afirma Hirshberg.\nEl combat multijugador de 'Call of Duty: WWII' pretén submergir als jugadors en el conflicte amb un arsenal d'armes i equipaments ambientats en alguns dels llocs més icònics de l'escenari europeu de la Segona Guerra Mundial. Segons indiquen des de la pròpia desenvolupadora. El mode estaria dissenyat perquè els usuaris interactuïn amb amics, alhora que oferirà un nou acostament al personatge i permetrà crear una nova categoria a través de Divisions, batalles i una nova manera de joc narratiu i casernes generals .\nL'experiència de la Segona Guerra Mundial per a la pròxima generació també presenta Zombies Nazi, un mode cooperatiu totalment nou que presenta un guió independent. De moment no s'ha ofert molta informació al respecte, s'esperen nous detalls durant l'esdeveniment E3 de Los Angeles el proper mes de juny.\nCom és habitual, s'ha confirmat la disponibilitat de reserva, que com sempre, inclourà accés privat a la Beta, disponible com en anteriors ocasions primer a PlayStation 4. 'Call of Duty: WWII' arribarà el proper 3 de novembre per PlayStation 4, Xbox One i PC.\nUn gol de Luis Suárez classifica l'Uruguai per a vuitens\nFrança i Dinamarca poden enllestir avui la seva classificació per a vuitens de final