LleidaLa companyia lleidatana de teatre familiar Zum-Zum Teatre fa un salt mortal, s’allunya del que ha fet fins ara i els propers dies 23 i 24 de juliol estrenarà al Mercat de les Flors, a la sala Pina Bausch, l’espectacle Zum-Zum Teatre PolzetPulgarcitoAndré i DorinePolzet\nEl tòpic diu que els avis poden arribar a comportar-se com nens. Només cal fer una visita, molt recomanable, a una residència de gent gran per comprovar que, amb matisos, l’afirmació no va desencaminada. Polzet, un conte infantil de Charles Perrault que, analitzat amb profunditat, és un veritable malson, parla d’abandonament, de pobresa, de coratge, de lideratge…Polzet Aquest conte va ser el punt de partida que van donar a Rikarte per idear un espectacle familiar per a la companyia basca Teatro Paraíso. “L’encàrrec va ser per a un actor i un músic –explica el director- però jo sóc molt tradicional, ja venia de dirigir un monòleg i tenia pànic a fer-ne un altre. El millor del teatre són les escenes en que hi ha dos personatges i, per tant, hi ha conflicte. Hi passa alguna cosa”.\nEl següent obstacle a superar era com introduir el personatge de Polzet. Rikarte ho explica: “Tenia dos actors, un d’ells ja superava els 50 i no m’imaginava a una persona gran fent de Polzet, que és un nen. No m’encaixava.” Aleshores el director va recórrer al concepte fonamental del conte, que és l’abandonament i el context històric i social en el qual va ser escrit. La idea anava prenent forma: “En l’època en que Perrault va escriure el conte la importància dels nens era ínfima, tothom tenia molts fills –diu Rikarte-, en canvi ara, són els ancians els que estan infravalorats, no són importants per a la nostra societat. A partir d’aquest plantejament i estirant el fil vaig arribar a la conclusió que potser els ancians son com el Polzet i que el fet d’abandonar-lo, com en el conte l’abandonen els seus pares, a ell i als seus germans al bosc, té a veure amb el conflicte social de com tenim cura dels ancians, sobre què n’hem de fer, si tenir-los a casa amb gent que en tingui cura o en llocs especialitzats. Aquest és un tema moralment complex, que no hem acabat de resoldre. Fins fa poc, se’ls tenia a casa, però això ha canviat”. A partir d’aquest plantejament, d’aquest paral·lelisme infantesa-senectut, en que apareix un tema amb molt de suc –Rikarte, juganer, assenyala que té “mucha miga”-, el dramaturg i director va començar a estirar del fil.\nRamon Molins i Jesús Agelet, a Polzet. David del Val\n“Si hi ha bones idees, el públic perdona molt”\nLa demència senil, en ocasions, afecta la memòria a curt termini, però en canvi hi ha casos en que els qui la pateixen poden no recordar qui ets però en canvi et sorprenen i reciten amb exactitud poemes o canten cançons de la infantesa. Sobre aquesta paradoxa, el director va començar a construir la idea de que potser l’ancià protagonista de l’obra podria saber la història de Polzet i era l’excusa perfecta per introduir el conte al text. L’home gran protagonista es taca el pijama mentre sopa, se l’ha de canviar, però es resisteix a fer-ho com un nen, desafiant l’autoritat, la mateixa que anys enrere havia residit en la seva persona i que ara residia en la figura del seu fill, l’altre protagonista de la història. Com els nens quan es fa volar un avió imaginari per fer-los menjar o es recorre a una ficció per desviar l’atenció d’un punt de conflicte i avançar, talment passa en aquesta funció. El director basc reconeix que va topar amb una bona idea i que això és un avantatge enorme: “Les bones idees no es tenen gaire sovint, però quan apareixen, ja tens molt de guanyat. El públic, si hi ha bones idees, perdona molt. És capaç de veure més enllà i en una funció que potser ha estat regular, aplaudeix aquest plus. En espectacles o idees no tan brillants o efectives perdona menys i l’espectacle ha d’estar molt afinat”.\nUn cavall de batalla, com en tantes altres ocasions, és l’edat del públic a que va adreçat l’espectacle. Durant tot el procés el director reconeix que va ser una incògnita saber com reaccionaria la mainada: “Jo no en sé de nens, ni de teatre per a nens –diu Rikarte-, jo faig teatre i punt. En tot cas, Stanislavski deia que el teatre per a nens havia de ser com el teatre d’adults, però millor”. El director basc assegura que escriu teatre i dirigeix posant-se sempre en el lloc de l’espectador: “Quan assajo vull treballar amb coses que em commouen, que em preocupen, fins i tot que em porten a llocs incòmodes, és això el que m’agrada i és de l’única manera que ho sé fer”. Òbviament que hi havia un cert temor respecte la reacció dels nens i nenes i si entendrien la funció, però ningú no en tenia la resposta, fins a veure la posada en escena amb públic. “Veient la reacció dels nens, t’adones que entenen l’espectacle en funció de la seva experiència –explica Rikarte-, entenen l’obra perfectament, amb una profunditat diferent a la de l’adult, la qual cosa no vol dir que no els interessi o els commogui. Hi ha moments en la funció molt flipants i en que passa quelcom que no sé com definir: els nens riuen a cor què vols i els adults ploren. Davant el mateixos esdeveniments! Quan passa això, flipo”. Com un dia que, en acabar la funció, una mare el va anar a trobar per expressar-li el parer que potser allò havia estat molt dur pels nens, en el mateix moment en que el fill de la senyora va passar pel costat sortint de la sala, cantant. En tot cas, aquest Polzet\n“El teatre familiar ha de ser transversal”\nRikarte és de l’opinió que la funció també pot servir per fer reflexionar sobre com tractem i eduquem els nostres nens, que fan una lectura diferent de l’obra: “Polzet és una funció heavy i dura si tenim experiència, si sabem que la vida és una tragèdia inexplicable sense sentit, que és capicua i que ens acabem tornant nens d’una manera molt cruel. Però els nens no ho saben això! Que l’avi s’hagi tacat el pijama, o que no se sàpiga vestir, els sembla divertit, perquè ells sí que ho saben fer, i aquell ancià no. Per a ells no té la mateixa càrrega de patetisme que per a nosaltres, però és que a vegades volem fer recaure en ells aquesta experiència que no tenen. Ho he descobert observant al públic que ve a veure la funció.” L’espectacle comença establint el paral·lelisme en una escena que deixa parats els adults, mentre que els nens es peten de riure. De fet, es diverteixen duran tota la funció una cosa de no dir.\nPer al director basc, l’espectacle té vocació de ser transversal: “Crec que el teatre familiar ha de ser així, que hi ha de poder anar des del pare i la mare amb fills de diverses edats, fins els avis o tiets, però compte que això és públic que s’ha d’atrapar i s’ha de tenir en compte.” Rikarte assenyala que aquesta transversalitat també existia abans en la televisió, però ara ja s’ha perdut: “Estan desapareixent les sitcom per a tota la família. Abans la família sencera es posava a veure L’hora de Bill Cosby, La casa de la pradera, Alf o Médico de familia i ho compartia. Ara tot això ha desaparegut perquè cadascú té les seves sèries, a les plataformes cadascú té el seu perfil i desapareix aquest ritual i una determinada manera de fer ficció. Això, en el teatre, encara existeix i crec que, quan fas un espectacle, ho has de tenir present.”\nRamon Molins: “Ens hi hem embrancat convençuts”\nEl màxim responsable que es faci aquesta versió catalana de Polzet que va quedar impressionat en veure’l en la versió en castellà a la Fira de Teatre Infantil i Juvenil (FIET) de les Illes Balears. “És d’aquells espectacles que veus i et crea un punt d’enveja i et dius que t’encantaria fer-lo –explica Molins-, però es va quedar allà. És dels espectacles que t’omplen, de seguida vaig pensar que la idea era molt potent perquè quan vaig veure de què anava, quan va sortir el Ramon Monje –fa de pare en la versió castellana- per primer cop em vaig quedar molt parat. Vaig pensar: No fotis que va d’això!”. Efectivament, anava d’allò. Les dues històries, la realitat i la ficció, el fil del pare i el fill s’enllaça amb el del conte de Polzet i tot quadra i ambdues històries es retroalimenten. “Em va semblar magistral!” exclama Molins.\nZum-Zum es va embrancar amb el projecte “convençuts”. La companyia lleidatana, gràcies a un conveni amb l’administració catalana, pot treballar fixant-se un horitzó a un termini d’uns tres anys durant els quals ha de muntar tres projectes. Un d’ells ha estat Hippos, amb Quim Bigas, i el segon és Polzet, que s’allunya moltíssim del que han fet fins ara. Molins explica que ja portava fa temps al cap la idea de fer quelcom que en el teatre per adults és habitual, com és agafar bons espectacles que s’han fet en altres llocs i fer-ne la versió en català, una operació que treu molt pes i molta pressió a la producció: “El ritme de producció de les companyies de teatre familiar, que són el darrer i únic vestigi que existeix de companyies de teatre de repertori que existeixen més enllà de les productores, és massa vertiginós. El mercat ens demana produir massa ràpid, cuinar amb la flama al màxim i és molt difícil fer-ho bé. Per molt ràpid que vagin les Thermomix, hi ha coses que requereixen una cocció lenta i si han de tenir sabor a alzina, cal cuinar-les amb foc d’alzina a terra o a la llar de foc. Lentament. És per això que, ara que estem a mig projecte, vam decidir de donar-nos aire versionant una producció que ja estigués feta.” Això vol dir que en fan una còpia exacta? No, malgrat que el text, l’escenografia i el director són els mateixos. El mateix Rikarte explica que, en canviar els actors, canvia la funció: “Jo, ara mateix, estic descobrint coses de la funció assajant amb ells, matisos, coses que prenen dimensions diferents, alguns moments concrets…”. Per la seva banda, Ramon Molins explica que el que no volien era replicar l’espectacle: “Jo volia passar pel procés i volia que ens dirigís l’Iñaki, perquè volia saber d’on neix l’espectacle, conèixer-ne la gènesi i com va ser construït. No vull veure un vídeo, copiar-lo i anar-me’n de bolos, em ve de gust empeltar-me de coses, d’universos diferents al meu, que és el que hauria de passar en intercanvis com aquest.”\n“Si em va agradar i commoure, per què no fer-lo?”\nRamonMolins primera va mirar de posar-se en contacte amb una companyia britànica per fer aquesta mateixa operació d’intercanvi, però no va resultar per incompatibilitat d’agendes. Llavors va pensar en Polzet i, com que havia treballat alguna vegada amb la companyia basca i hi estava treballant, va concertar una cita amb la coordinadora general de la companyia, Pilar López, per parlar-ne. “Si a mi em va agradar i em va commoure l’espectacle, per què no els proposava de fer-lo?” es va dir Molins. La sorpresa majúscula va ser que en la reunió, abans que ell pogués proposar res, López li va proposar exactament el mateix. És a dir, fer un canvi de cromos: Zum Zum feia la versió en català del Polzet i Teatro Paraíso feia la versió en castellà de La camisa de l’home feliç, una peça del repertori dels lleidatans. El director i actor lleidatà va considerar allò com un senyal. “Arribo a fer això sense complexos –assegura Molins-, total i absolutament convençut. M’interessa protegir el meu projecte. No cal bastir sempre un espectacle original o d’estrena per a que sigui un bon espectacle, que és el que vull fer. Si més no, intentar-ho, sempre intentar-ho, llavors pot sortir bé o no. En aquest moment la meva companyia, el grup humà, decideix seguir aquesta línia, convençuts, i això sempre és una professió de fe. I si ens equivoquem, no s’equivoca el mercat, ni la tendència, ni el que diuen aquests consell de savis que ho empudeguen tot. Ens equivoquem nosaltres.” L’operació no està exempta de riscos: “És una aventura i resulta complexa. A nosaltres, amb la Begoña Ferrer –la seva partenaire a escena des de fa 15 anys-, ens agrada molt jugar a les escenes i ens costa poquet de trobar-nos, però aquest és un partit diferent. Ara bé, m’ho miro des de fora i m’impressiona, perquè trobo que és un treball molt potent, molt ‘xulo\n“Margarida Troguet té com a gran valor positivar processos”\nInclòs en aquest equip humà que és Zum-Zum Teatre ara mateix, a més de Molins, hi trobem la Begoña Ferrer, la seva mà dreta, però també la Margarida Troguet: “Ella és el ‘pegamento’ de tot plegat. Quan ens van aprovar el projecte pels tres espectacles a produir, la Margarida va entrar-hi a formar-ne part fent quelcom que s’ha inventat ella, que és el comissariat artístic pels tres espectacles, fent funcions diferents en cadascun en funció de les necessitats de cada espectacle. Ho va fer a Hippos i també ho fa a Polzet. És una facilitadora, també una mena de Pepito Grillo que té com a gran valor positivar tots els processos i obrir possibilitats qüestionant-ho tot, fins i tot en allò que som més forts o allò que tenim més assumit”. Precisament va ser Troguet qui li va suggerir a Molins de proposar a l’actor Jesús Agelet, que durant molts anys havia estat a Els Joglars, que fes el paper de pare en la peça. Resulta que l’actor feia el cafè habitualment al mateix bar on tot sovint el fan plegats. Agelet va acceptar la proposta el dia següent que Molins la hi va exposar. “Potser sí que és una cosa diferent al que hem fet abans, però és que això ens ha passat els 25 anys que fa que existeix la companyia –explica Molins- i potser el mercat ens ha castigat alguna vegada, però si algun avantatge té disposar d’una companyia pròpia de teatre familiar és poder fer el teatre que vols i treballar de la manera que vols. Vejam, de peatges en paguem tots, no ens posem ‘astupendos’, però si jo vull canviar, canvio. Tinc clients que potser esperaran La gallina dels ous d’or 2 i que potser perdré, però per contra, amb el Polzet en guanyaré d’altres que no tenia.” Així de simple. Així d’arriscat.


Una comunitat forta como la pedra\nAquesta estació porta al barri de Roquetes, un barri que limita amb la serra de Collserola i que està als peus d’una muntanya de pronunciada pendent cridat també Roquetes. D’aquí, precisament li ve el nom, ja que per construir els habitatges primer es va haver d’excavar la rocosa muntanya.\nEls pendents forts on s’assenta n’havien impedit la urbanització fins als anys 50, quan una allau d’immigrants va arribar a Barcelona i la necessitat d’habitatge els va dur a construir-se les seves pròpies cases. Tot i aixó, és aquesta mateixa situació georgràfica la que dota aquest barri d’unes magnífiques vistes a la ciutat, sobretot des de la part més alta.\nUn apunt: algunes webs per a sabér més sobre Roquetes: www.pcroquetes.blogspot.com.es\nVols saber más? … Barcelona metro a metro!\nUna de les escasses opcions per menjar que hi ha a la zona. Fan menú al migdia i obren tots els dies de la setmana.\nMenú diari de cuina tradicional.\nL’estació de Roquetes compta amb Viatge global, viatge local, viatge personal, una instal·lació escultòrica de Salvador Juanpere. Està formada per 487 plaques que recullen, segons l’autor,“textos, idees, efemèrides i poètiques trepanades i extretes del context global, del local i de la memòria dels habitants del barri de Roquetes dels darrers 55 anys”. Des d’aquí es pot accedir a la Carretera Alta de les Roquetes, probablement un dels carrers més desconeguts de Barcelona i un dels que té millor vistes. Fa dos quilòmetres de llarg i uneix el mirador de Torre Baró amb el barri de Canyelles tot resseguint alguns dels turons de Collserola.\nSituat en la primera planta de l’antic ajuntament de la localitat, en el seu web podeu consultar les activitats que organitzen en aquest centre juvenil.\nEs tracta d’un centre gestionat per les diferents entitats del barri i és la seu de la Xarxa d’Intercanvi de Coneixements de Nou Barris. Aquí es duen a terme tot tipus d’activitats, tallers i exposicions.\nPer edificar aquesta biblioteca es va aprofitar i va remodelar un antic centre cívic. Es va inaugurar l’any 2008 per substituir, ampliant-la, l’antiga biblioteca amb el mateix nom que va donar servei al barri durant 25 anys.


És millor dormir sobre el costat esquerre durant l'embaràs? | Consumer\nÉs millor dormir sobre el costat esquerre durant l’embaràs?\nSi la gestant dorm sobre el seu costat esquerre, té menys probabilitats que el pes de l'úter obstrueixi els seus gots sanguinis i li ocasioni alguna molèstia\nLa recomanació que les embarassades dormin -sobretot en l’última etapa de la gestació- sobre el seu costat esquerre es repeteix amb freqüència, fins al punt que de vegades es dubta de si aquest consell té base científica o és tan sol una creença popular. Però en realitat sí que té el respatller dels especialistes. A continuació s’explica el perquè de tal suggeriment i si no fer-ho comporta algun risc per a la futura mare o per al seu bebè. A més es descriuen altres trastorns del somni que afecten a les dones en aquest període.\nPer què cal dormir del costat esquerre durant l’embaràs?\nEls experts recomanen dormir sobre el costat esquerre, especialment, els últims mesos de l’embaràs\nDormir durant l’embaràs es pot convertir en una tasca complicada, sobretot en els últims mesos. Per a les primeres etapes no hi ha cap postura contraindicada i depèn de la comoditat de cada dona, però el budell, quan aconsegueix una grandària considerable, fa que gairebé cap posició resulti còmoda.\nEn tals condicions, dormir de cap per avall és impossible, mentre que de cap per amunt es torna molt incòmode a causa del propi pes del bebè. Per tant, el més idoni és col·locar-se de costat.\nÉs igual qualsevol de tots dos costats? Doncs no. La recomanació és dormir sobre el costat esquerre, segons especialistes com els autors de la‘ Guia de cures en l’embaràs‘, del Ministeri de Sanitat. Això es deu al fet que si la gestant dorm del costat dret (o de cap per amunt), hi ha més possibilitats que el pes de l’úter recaigui sobre la vena cava inferior, el got sanguini que transporta la sang des de les cames, els òrgans de l’abdomen i la pelvis cap al cor.\nÉs perillós que una embarassada no dormi sobre el seu costat esquerre?\nImatge: Jocilyn Pope\nSi la pressió exercida per l’úter obstrueix la circulació de la sang a través d’aquesta vena, es pot generar l’anomenada síndrome d’hipotensió supina: el cos reacciona com si hagués perdut sang. En conseqüència, baixa la tensió sanguínia i augmenta el ritme cardíac. I és possible que sorgeixin marejos, palpitacions, sudoració i, fins i tot, nàusees i vòmits. Aquesta síndrome va ser descrita a mitjan segle XX. Estudis posteriors van determinar que fins al 90% de les embarassades presentaven en algun moment una obstrucció completa de la vena cava.\nPerò no cal alarmar-se. El normal és que si una persona comença a patir els símptomes d’aquesta síndrome, canviï de postura amb rapidesa (fins a encara que estigui dormida). Per tant, no hi ha perill ni conseqüències per a la gestant ni per al bebè. Per això s’assenyala com a preferible que la dona dormi del costat esquerre, però aquest consell no és taxatiu. Com a màxim, el dolent és que aquest petit malestar pugui ocasionar que la dona es desperti i d’aquesta manera interrompi un somni que, en aquestes dates, sol ser difícil de conciliar.\nPer afavorir el descans, els experts recomanen, a més, que l’embarassada dormi de costat amb els genolls doblegats i un coixí entre les cames. Conforme avança la gestació, resulta complicat trobar una postura còmoda. Per això, el suggeriment és utilitzar coixins per estar més incorporada i còmoda.\nTrastorns del somni durant l'embaràs\nMés enllà del suggeriment de dormir del costat esquerre i de l’ús de coixins i coixins per obtenir major comoditat, el cas és que els trastorns del somni estan a l’ordre del dia en els últims mesos de la gestació. L’article ‘Trastorns del somni durant l’embaràs‘, realitzat per experts de l’Hospital Verge de la Llum (Conca), indica que “entre un 66% i un 94% de les gestants reconeixen sofrir algun problema relacionat amb el somni“. Tals problemes afecten a la seva durada i a la seva qualitat i “es produeixen com a conseqüència dels canvis físics, hormonals i fisiològics que esdevenen durant l’embaràs”.\nApareixen altres molèsties per dormir: major freqüència urinària, enrampades o altres dolors musculars, acidesa estomacal i fins i tot les pataditas del bebè. A més, augmenten els índexs d’insomni, excessiva somnolència diürna, síndrome de cames inquietes, ronquidos i apnea del somni.\nPer reduir les molèsties musculars, es recomana reduir la fatiga durant l’embaràs. Per a això, el descans ha de ser l’adequat: vuit hores de somni per dia i “petits descansos durant el dia, de ser possible en una butaca amb respatller i les cames en alt”.\nI pel que fa a l’acidesa estomacal, la millor prevenció és mantenir una alimentació saludable en la gestació.\nD’altra banda, el consell és que cada dona busqui les seves pròpies maneres de dormir millor. I si els trastorns anessin d’importància o causessin molta preocupació, acudir a la consulta del metge.\nembaràs embarassades gestación-ca no duermo-ca problemas para dormir durante el embarazo-ca somnis


Andflora presenta un programa centrat en les lletres i la cal·ligrafia\nAndoflora presenta un programa centrat en les lletres i la cal·ligrafia\nL'esdeveniment inagurarà el divendres la seva 26a edició i comptarà amb divuit estands i espectacles de carrer i tallers sobre les flors i les lletres\nAndflora inaugurarà divendres el seu 26è aniversari\nEl programa de l'esdeveniment estarà centrat en les lletres i la cal·ligrafia\nActualitzada 13/05/2019 a les 16:36\nLa vicepresidenta de la comissió de Cultura, Igualtat i Participació Ciutadana, Natàlia Cusnir i la directora de Cultura, Montse Checa, han presentat a la plaça de la Ciutadania el festival d'Andoflora, que inaugurarà el divendres la seva 26a edició. Cusnir ha remarcat "la capacitat de renovació d’aquest esdeveniment" amb un programa centrat en les lletres i la cal·ligrafia. Per altre costat, Checa ha explicat que a banda dels tallers tradicionals, com el de planter, "hi haurà moltes activitats sobre la descoberta de les lletres i les flors, com tatuatges amb henna, cal·ligrafia japonesa o un taller de lettering, a càrrec de Rosa Mujal, directora de la Capsa".\nL'esdeveniment es celebrarà del 17 al 19 de maig a la plaça de les Fontetes i comptarà amb divuit estands, espectacles de carrer i tallers sobre les flors i les lletres i amb la col·laboració d’entitats, com l’actuació dels Castellers d’Andorra i de les Valls del Nord o la cantada de la Coral sant Antoni i el ball en línia de la Gent Gran.\nJa no saben què fer per cridar l'atenció, no hi ha prou amb les flors? Ho dic perquè NO s'hauria d'anomenar Andorflora si les flors queden en un segon pla amb tants "convidats". Què tenen a veure els Castellers o els tatuatges amb les flors?\nL'haurieu de centrar també en l'idioma " en el catalá" perqué de la forma que anem aviat per visitar o anar de compres a La Masana haurem de dominar bé l'Anglés.


Tino Costa - Librerías Espacio Lector Nobel\nTino Costa és un fill de pare desconegut criat a Amposta, al final del segle XIX. El seu primer contacte amb el món és violent; la seva vida, una experiència de la maldat, sigui la de la inventiva infantil o la dels homes fets, en primer lloc la guerra. Per. Tino Costa és també l?esperança inestroncable, la fam d?innocència, l?impuls cap a la bellesa i l?amor, que es desperta quan sembla que el cor ja és de cendra. Combat entre aquestes dues forces, la novel·la Tino Costa s?aixeca en el paisatge literari català com una muntanya solitària on es troben i es fonen dos mons: el de la terra, antic i elemental, i el d?una modernitat inquieta ?una sort d?existencialisme apassionat.


Dia | Congregació Bellpuig\nLa “Festa dels Dolors” com popularment es coneix aquesta diada a Bellpuig, comença a primera hora del matí amb una missa en honor a la Mare de Déu, oficiada a la església parroquial de Sant Nicolau.\nCap a les onze del matí, els integrants de la Junta i la Banda de Musica Municipal, recullen a casa seva als Priors de la Festa per dirigir-se a l'ajuntament.\nEn arribar a l'ajuntament, el Prior i la Priora junt amb els seus seguicis de discrets i acompanyants són presentats pels caps de la Junta de la Congregació a les autoritats municipals presents.\nUna vegada les autoritats i els seus convidats han complimentat i saludat als membres de la Junta de la Congregació i als Priors de la Festa, es forma la comitiva que, precedida en tot moment per la Banda de Música Municipal, farà camí cap a l'església parroquial de Sant Nicolau on se celebrarà la popularment anomenada "Missa Major".\nLes dones participants al seguici que ho desitgen, amb la Priora al capdavant, des de la segona meitat del segle XX, s'engalanen amb la "xulona", com s'anomena popularment a la Vila la tradicional "peineta".\nLa "Missa Major" és l'acte central de la Festa durant el matí. L'afluència de fidels i vilatans és majoritària, omplint de bat a bat l'església.\nL'Orfeó Joventut, centenària entitat musical local, acompanya amb els seus cants la celebració litúrgica.\nAquest acte litúrgic és tradicionalment oficiat pel bisbe de la diòcesis de Solsona i concelebrada pels rectors de parròquies de les conrades i del bisbat convidats per l'ocasió.\nEls Priors de la Festa ocupen un lloc destacat en l'església durant la celebració.\nUn dels moments emotius de la celebració, és l'ofrena floral que fan les dones i que és recollida pel senyor Bisbe.\nAcabada la missa, es fa entrega als Priors dels títols que els acrediten com a Priors de la Festa i havent cumplimetat la visita al cambril per estimar la Mare de Déu signen al llibre d'honor de la Congregació\nUna vegada finalitzada la celebració litúrgica el seguici de Priors, Junta de la Congregació i autoritats municipals, surt al carrer enmig d'aplaudiments dels vilatans congregats esperant la seva sortida. És en aquest moment quan es manifesta l'alegria d'una Vila emocionada i feliç.\nJa de retorn, el seguici fa una aturada al davant de l'edifici de l'ajuntament per immortalitzar el moment i acomiadar-se fins a la tarda on tornaran a trobar-se per tornar de nou a l'església i celebrar la funció litúrgica en honor, com totes les celebracions de la Festa, de la Mare de Déu dels Dolors.\nSerà en acabar aquesta celebració de tarda quan es fa entrega al Prior i a la Priora i als nens representants dels Capellanets i Blanques, dels estendards que portaran durant la processó de la nit. És tradició que els priors de l'any anterior entreguin els estendards als nous priors, sent aquest un acte molt emotiu i bonic.


Els restauradors critiquen Colau amb una "vaga fictícia" i demanen reflexionar per a les eleccions\nPublicat 08/05/2019 14:40CET\nEl Gremi de Restauració de Barcelona ha llanat una campanya sobre una "vaga fictícia" de locals i terrasses per criticar la gestió del Govern d'Ada Colau i demanar reflexió de cara a les eleccions municipals, que se celebren el 26 de maig.\nLa campanya, anomenada 'Aixequem persianes, aixequem Barcelona', pretén "alertar de les conseqüncies de la política antiterrasses i antirestauració d'aquest mandat", ha assegurat el director general del gremi, Roger Pallarols, juntament amb les restauradores Emilia Castells, del Bar Castells, i Raquel Molina, de La Candela.\nPallarols ha ressaltat que el seu objectiu és explicar als votants barcelonins quines són les conseqüncies negatives de l'estira i afluixa que creu que hi ha hagut amb la restauració, i introduir elements en el debat electoral: "Interpellar l'elector sobre quin model de ciutat volem, convenuts que la majoria prefereix la ciutat que aixeca persianes" i no la que ho dificulta.\n"Ens correspon fer una esmena a la totalitat de la relació que el Govern de la ciutat ha mantingut amb el sector de la restauració" en aquest mandat, ha assegurat Pallarols, que ha ressaltat que la vaga que plantegen és un escenari de ficció, per que la queixa que expressa és totalment real.\nHa assegurat que durant el mandat hi ha hagut un "rum-rum permanent" entre restauradors que apostaven per fer vaga, per que des del gremi ho han desaconsellat perqu volen dileg amb el Govern municipal i no enfrontament, encara que considera que l'executiu ha fugit de l'enteniment i el dileg.\nDurant les últimes setmanes s'han reunit amb tots els candidats excepte amb Colau --assegura que va declinar la seva invitació-- i la CUP --no els van proposar cap reunió--, per demanar-los uns "compromisos mínims per restablir els ponts trencats amb la restauració", que inclouen recuperar el dileg i canviar el rumb de l'aplicació de la normativa a Ciutat Vella.\nLa campanya compta amb cinc vídeos que mostren situacions que podrien donar-se si els restauradors fessin vaga --centrades en vens, treballadors, visitants de congressos i un grup d'amics que acaba fent 'botellón' com a alternativa--, i es distribuir en les xarxes socials per sobretot a través de restauradors, treballadors i les seves famílies, ha dit.\nVILA OLÍMPICA I CRÍTIQUES A PIN\nEn ser preguntat per la intenció del Govern de Colau de situar una ampliació del Consell Superior d'Investigacions Científiques (Csic) a la ubicació actual de quatre discoteques, Pallarols ha dit que l'anunci va ser d'un "electoralisme evident" per també molt greu, perqu es va fer públic un acord amb el Govern central que no est tancat.\nHa criticat que la regidora de Ciutat Vella, Gala Pin, donés per fet que tres dels establiments hauran de tancar per uns expedients que encara estan en fase inicial, i ha avisat que, si les resolucions coincideixen amb l'opinió de l'edil, hauran de "parlar amb un advocat penalista, perqu es podria trobar amb un illícit de prevaricació".


He sigut un fidel espectador –com tots– de la polemica suscitada a nivell nacional a partir de la modificacio dels estatuts d´autonomia, i la inclusio en els mateixos del terme “nacio” o “realitat nacional”.\nL´us partidista empleat tant pels partits majoritaris, com per determinats mijos de comunicacio, afins als uns i als atres, ha distorsionat des del meu punt de vista la realitat. Uns perque aduïxen que “desmembraria l’unitat nacional” i atres perque, darrere d´esta concessio, amaguen en realitat perpetuar-se en el poder.\nEls dos sectors nos han volgut embolicar en una falsa polemica ya que, si nos atenem a la definicio de nacionalitat que aporta el diccionari de l´Academia –“la condicio o caracter peculiar dels pobles i individus d´una nacio”–, ningu s´esgarraria les vestidures.\nAbans d´entrar en si el Regne de Valencia és o no una nacio –indistintament de les atres comunitats–, hauriem d´aclarir, d´aci lo de falsa polemica, que este debat va quedar conclos en la Constitucio espanyola de 1978, quan despres de proclamar –Articul primer– que Espanya queda constituïda en un Estat, indica en el segon que garantix el dret a l´autonomia de les nacionalitats i regions i otorga “l´eixercici al dret d´autogovern que la Constitucio reconeix a tota nacionalitat”. És a dir, que és la propia Constitucio la que, en admetre el títul de nacionalitats, dona joc a l´acceptacio de nacio.\nAclarit este concepte, caldria preguntar-se si el PP s´haguera opost tan energicament als termes “nacio” i “realitat nacional” per a designar a les autonomies si, per eixemple, haguera necessitat del respal dels “nacionalistes” de CIU per a governar en coalicio l´Estat o Catalunya. ¡Per descontat que no! És de sobra conegut que quan les circumstancies ho requerixen es canvien les ideologies i els sentiments per vots, com ho va demostrar Zaplana en garantisar la majoria d´academics catalanistes –s´havia pactat la superioritat numerica de valencianistes– en l´AVL a Jordi Pujol a canvi que el seu grup aprovara els presuposts del govern d´Aznar. ¿No seria més llogic que el PP haguera centrat la seua denuncia en les contraprestacions injustes i insolidaries que ha concedit el PSOE per a mantindre el poder a tota costa, a mes de silenciar escandols com el “Carmel”, en conte de posar l´enfasi en el terme nacio?\nI pel que fa a nosatres els valencians (encara que no se´l creguen els nostres politics), el Regne de Valencia, per raons culturals, historiques, llingüistiques, etc., es una nacio, com tambe ho es per raons llegals, en ser reconeguda la nostra Comunitat en l´Estatut d´Autonomia com a nacionalitat historica. I aixina ho ha sigut al llarc de la historia, ya que hem sigut un poble definit i organisat segons unes lleis propies: els Furs –molt abans que atres tingueren Carta Magna–, i en unes institucions d´autogovern completament sobiranes. Una realitat politico-historica que es va trencar –no cal oblidar-ho– violentament i per repressio d´un eixercit estranger, convertint a la nostra terra en una sucursal politica i cultural del centre de poder absolut de Felipe V.\nNo cal tindre por de la realitat. Per ser nacio –em referixc als valencians–, no establirem fronteres ni a fomentar la divisio entre pobles. Perque nacionalisme no te per que ser igual a independentisme. Els valencians, davant d´este debat, no hauriem de fer oportunisme polític i obrir ferides innecessaries. Aixo se ho deixem a atres. Pero tambe és cert que esta polemica l´ha aprofitat el centralisme per a portar avant els seus proyectes uniformistes, mes proxims a crear “la Gran Madrid” que una Espanya.\nCom tambe és cert que determinats politics valencians tenen el seu sentiment fixat en Madrit més que en la seua terra, com a compendi d´una roïna entesa “españolidad”, ya que les seues actuacions estan guiades per atres per a establir els fulls de ruta dels atres, que no les nostres. I atres, menyspreant lo propi, en la consecucio dels quimerics països catalans.\nHi ha tambe els que consideren que el concepte d´Estat s´ha d´aplicar des de la imposicio, com en temps passats, i no des del respecte i la reciprocitat.\nEl poble valencià ha demostrat –suponc que a ningu li cap dubte– la seua generositat i solidaritat en la resta de les comunitats. Aixina, hem contribuït a l´impost-revolucionari-politic del PER, als fausts de Barcelona, Madrit, Sevilla, etc., als AVES i autopistes ideats per a accedir als llocs d´origen de determinats ministres, que no a les necessitats reals. Pero si que és veritat que, no sent com no ha sigut ni és independentista la societat valenciana, s´està plantejant el perqué continuar cantant nostra primera estrofa de l´himne, quan a nosatres ens neguen fins a l´aigua.


El Teatre Principal ens porta aquest cap de setmana una proposta familiar\nSerà amb la companyia Circ Xic qui ens representarà l’espectacle ‘Teatre de Funàmbuls’. La cita serà a les 6 de la tarda. ‘Teatre de Funàmbuls’ és un espectacle de circ còmic que combina el teatre gestual, el clown, la música en directe i el claqué\nProposta familiar aquest diumenge al Teatre Principal\nSerà amb l’obra ‘Els tres porquets es caguen de por’ de la companyia Samfaina de Colors. L’espectacle serà a les 6 de la tarda del pròxim diumenge.\nÚltima oportunitat per veure l’obra ‘Avar’ de Molière\nUnes 700 persones han passat pel Teatre Principal en les 4 representacions que s’han fet fins ara per veure el nou espectacle de la companyia arenyenc Fènix Teatre amb l’obra ‘Avar’ de Molière. Jordi Pons explica que han decidit prorrogar per la bona assistència que ha tingut durant els dos caps de setmana.\n300 persones han vist fins ara l'obra l''Avar', de Molière, al Teatre Principal\nHarpagó, confinat en una cel·la d’un sanatori mental, víctima de la seva obsessió pels diners. Serà en aquest espai on el protagonista recordarà i reviurà algunes de les situacions més extravagants que el condueixen en aquesta reclusió. Jordi Pons diu que, depenent de la resposta del públic d’aquest cap de setmana, la prorrogaran un cap de setmana més.


Compra de productes de segona mà a través d’Internet o en establiments especialitzats :: Bufet Molina Bosch\nÚltimament s’estan normalitzant molt les compres de productes de segona mà. Podeu fer-ho a través de pàgines web que connecten interessos de particulars, o bé adquirir productes usats en locals comercials. L’inconvenient d’aquestes operacions és que proporcionen menys garanties al comprador, en cas que el producte sigui defectuós.\nEn el cas dels locals comercials, us han d’oferir entre un any i dos de garantia, però haureu de demostrar que no n’heu fet un mal ús i que per tant, el producte no funciona per culpa vostra. Així doncs, us recomanem que abans de comprar, i per tal d’evitar ensurts, us assegureu que els productes de segona mà funcionen correctament. En qualsevol cas, l’establiment ha de disposar de fulls de reclamació i us ha de facilitar un tiquet o factura amb la qual pugueu demostrar la data de la compra i el preu que heu pagat pel producte.\nPel que fa a les operacions de compravenda entre particulars gràcies a plataformes de contactes per Internet, les vostres garanties es redueixen molt. És el comprador qui té la responsabilitat de comprovar l’estat del producte i que funciona correctament. Si després us trobeu que falla o hi ha algun defecte que no havíeu advertit, disposeu de sis mesos per reclamar al venedor que us retorni els diners, però haureu de demostrar que el defecte ja existia abans de comprar-lo i que no ho vau poder advertir tot i que vau fer les comprovacions pertinents.\nAixí doncs, des del Bufet Molina Bosch recomanem que si compreu productes de segona mà, els comproveu detalladament i sense presses abans de pagar-ne el preu, i que demaneu el nom i l’adreça del venedor, sobretot si és particular, per si després li heu de reclamar quelcom.\nDret civil\tConsum\nPoden atorgar un testament els sords, els muts o els cecs?\nEmbargament de la nòmina\nPréstec entre familiars


ELS MÉS VENUTS: XAVIER BOSCH+XAVIER SALA I MARTÍN+MARIA DUEÑAS+ANA ROMERO – Vols Llegir?\nELS MÉS VENUTS: XAVIER BOSCH+XAVIER SALA I MARTÍN+MARIA DUEÑAS+ANA ROMERO\nPosted by volsllegir on 12 de maig de 2015 0 Comments\nDesprés de la ressaca que suposa el mes d’abril amb la celebració de la Diada del Llibre, el Sant Jordi, tot va tornant al seu lloc. Els mesos de maig i juny són evolutius cap un temps d’estiu i de vacances, molt propicis per la lectura més relaxada. Disposar de més temps per poder poder llegir.\nFem doncs un cop d’ull al rànquing dels llibres més venuts, ja sense el pes que suposa la venda del Sant Jordi. De tota manera, el números 1 de les diverses categories encara són protagonitzats pels guanyadors en vendes de la Diada del Llibre: ficció en català per a Xavier Boch amb ‘Algú com tu’ (Planeta), pel que fa la no ficció amb l’especialista en economia mediàtica Xavier Sala i Martin amb el seu llibre publicat en català a través de Rosa dels Vents, ‘És l’hora dels adéus?’. En castellà, la ficció és per a Maria Dueñas i la seva tercera novel.la, ‘La Templanza’ (Planeta) i la no ficció per Ana Romero i el seu ‘Final de partida’ publicat per ‘La Esfera de los Libros.\nD’altra banda, destacarem el retorn entre els cinc primers del llibre de R.J. Palacio, ‘Wonder’, publicat en català per La Campana, que ja fa més de 136 setmanes que està situat entre els deu llibres més venuts de la ficció en català. En la no ficció, és situa com a novetat el nou llibre de Josep Maria Espinàs, ‘A ritme del temps’, un nou encert editorial de La Campana.\nA la ficció en castellà situat en quart lloc un nou lliurament de les aventures de ‘Mortadelo y Filemón’, edició 200 i que en el primer dia de posar-se a la venda va vendre directament 10.000 exemplars. ‘El tesorero’ és el títol d’aquestes noves aventures dels dos personatges creats per l’incombustible Francisco Ibañez. ‘El tesorero’ té com a protagonista a Barcenas i les seves ‘caixes B’.\nEl rànquing que ara us presentem està elaborat per la plataforma dels llibreters, ‘LibriRed’ i publicada en el suplement setmanal ‘Ara Llegim’ del diari Ara, edició corresponent al dissabte 9 de maig.\n1/ ‘Algú com tu’ de Xavier Bosch (Planeta)\n2/ ‘El món blau’ d’Albert Espinosa (Rosa dels Vents)\n3/ ‘Un any i mig’ de Sílvia Soler (Columna)\n4/ ‘També això passarà’ de Milena Busquets (Amsterdam)\n5/ ‘Wonder’ de R.J. Palacio (La Campana)\n1/ ‘És l’hora del adéus?’ de Xavier Sala i Martín (Rosa dels Vents)\n2/ ‘Sàpiens’ de Yuval Noah Harari (Edicions 62)\n3/ ‘Sucs verds’ de Carla Zaplana (Cossetània)\n4/ ‘Desclassficats: 9-N’ de Vicent Partal (La Magrana)\n5/ ‘A ritme dels temps’ de Josep Maria Espinàs (La Campana)\n1/ ‘La Templanza’ de Maria Dueñas (Planeta)\n2/ ‘El mundo azul’ d’Albert Espinosa (Plaza&Janés)\n3/ ‘Blitz’ de David Trueba (Anagrama)\n4/ ‘El tesorero’ de Francisco Ibañez (Ediciones B)\n5/ ‘Hombres buenos’ d’Arturo Pérez-Reverte (Alfaguara)\n1/ ‘Final de partida’ d’Ana Romero (La esfera de los libros)\n2/ ‘MasterChef Junior’ de RTVE (Temas de Hoy)\n3/ ‘De lo peor, lo mejos’ d’Auron Play (Martínez Roca)\n4/ ‘Yo fui a EGB’ de Javier Ikaz i Jorge Díaz (Plaza & Janés)\n5/ ‘Grande platos para todos los dias’ de Jordi Cruz (Temas de Hoy)\nArticle/post 1217 – Vols llegir? – volsllegir.cat – Ràdio Nova\n2015actualitat. notíciesels més venutsLibriRedrànquingvendes


PIS PROPER A LES PISTES D'ARINSAL\nPIS PROPER A LES PISTES D'ARINSAL\nBonic pis en venda. La situació del pis està emplaçada a 25m de l'entrada al Parc Natural del Coma Pedrosa, a 300m del telecadira d'accés a l'estació d'esquí d'Arinsal, i a 50m de la pista de les Marrades amb innivació artificial.\nConsta de 2 habitacions grans, saló-menjador amb llar de foc, 1 lavabo amb dutxa, 1 bany complet, terrassa, amb un total de 94,18m2. Accés privat al jardí comunitari.\nDisposa de sol, vistes privilegiades, plaça de pàrquing de 13,50m2 i traster de 3,5m2.\nEstà semi reformat.


Un buscador d'or aficionat troba una palleta de més de cinc quilos a Austràlia\nUn buscador d'or aficionat equipat amb un senzill detector de metalls va descobrir la palleta enterrada a mig metre de fondària al sud-est d'Austràlia.\nRedacció 18/01/2013 - 08.25 Actualitzat 18/01/2013 - 09.45\nEs calcula que la troballa té un valor d'uns 280.000 euros\nUn cercador d'or amateur ha trobat una enorme palleta d'or en una mina a Austràlia. Pesa cinc quilos i mig i fa 22 centímetres de llarg. El seu valor se situa al voltant de 280.000 euros, però com que es tracta d'una troballa infreqüent, podria superar aquesta xifra.\nL'afortunat, que ha preferit quedar en l'anonimat, va portar el seu descobriment a una botiga de compra d'or, que espera vendre la palleta a un col·leccionista privat o un museu per l'excepcionalitat de les seves dimensions.\nEl cercador d'or va trobar la palleta, que estava enterrada a mig metre de fondària, amb un detector de metalls de mà al sud de l'estat de Victòria, conegut com el Triangle d'Or, d'on fa anys ja en va sortir una altra peça de més de 27 quilos. Aquesta zona va registrar una important activitat minera durant la Febre d'Or, a mitjans del segle XVIII.


Accés a Sant Miquel del Fai per la foradada *** - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nAccés a Sant Miquel del Fai per la foradada ***\nL'any 1567 el papa va sacralitzar el priorat del Fai, i va posar-lo en mans de l'ardiaconat o arxidiaconat major de la catedral de Girona. Aquests varen fer algunes millores en el monestir. Una de les més importants va ser la construcció de l’accés per la foradada i del pont d'un sol ull que facilita l'accés al monestir, que abans es feia per les anomenades escales de Sant Miquel.\nUna arcada de pedra situada a l'obertura de les roques, dona pas cap a la rampa que condueix al pla del monestir. Al damunt d'aquest arc de mig punt hi ha una làpida, amb una inscripció de lletra petita erosionada pel temps. A banda i banda té unes grans lletres: “EXITVS S(ACER)DOS / HVIVUS SAN(C)/(TVA)RVS JO(SE)PH(V)S PUJOLAR/ 17 – 90 / HIERONIMVS MAGISTER/MAURI SCVULPIT BARCINONE". Al damunt hi ha un escut que a la part inferior representa un manat d'espigues. Aquesta làpida correspon a l'ampliació del pas i a la construcció de la rampa que porta al monestir. A l'altra banda hi ha una llinda també amb inscripció: "DVRANTE BENEPLACITO ARCHIDIA / CONI MAIORES SEDIS GERVNDEÑ / DOMINI MEI SVM APERTVM 1592 (el dos en forma de Z)".\nCom arribar a Accés a Sant Miquel del Fai per la foradada *** ?


SOM DE PÍCNIC: Àrea de pícnic de l'àrea d'autocaravanes, Monistrol de Montserrat, Bages\nÀrea de pícnic de l'àrea d'autocaravanes, Monistrol de Montserrat, Bages\nPetita, ombrejada i funcional àrea de pícnic a Monistrol de Montserrat. Les fotos són de fa 10 dies.\nConsta de 2 taules de fusta força noves, l'espai està bé, és agradable, recollit i tranquil, però hi ha algo en aquesta àrea de pícnic que no m'agrada, no sé explicar-ho, crec que és l'ubicació, perquè si aquest racó estigués en plena natura estaria molt bé. Com a punt encantador hi ha un pomer al costat d'una de les taules, en contrapartida al terra hi havia brossa (no molta, però n'hi havia).\nPer davant de l'àrea de pícnic hi ha l'àrea d'autocaravanes, queda al costat de la carretera C-55.\nA 20 metres de l'àrea d'autocaravanes (cap al sud) hi ha un aparcament de cotxes on hi ha un parc infantil.\nCoordenades de GPS: 41°36'45.66"N 1°50'37.40"E\nAccés: S'hi accedeix des de la carretera C-55, queda als peus de Monistrol.\nPer poder entrar a l'àrea d'autocaravanes heu de venir del Nord (per exemple de Manresa).\nSi veniu del Sud (per exemple de Barcelona) trobareu una indicació conforme heu de canviar de sentit per entrar-hi.\nMonistrol de Montserrat: ho sento,però veniem de passar tot el día a Montserrat i no vam entrar a la població. Tot i que hi hem estat en un parell d'ocasions per fires, no en tinc cap foto...\nPublicat per Marta Dachs a 9:34\nEtiquetes de comentaris: àrea autocaravanes, Bages, Gossos lligats permesos, Pícnics accessibles amb cadira de rodes, pícnics Accessibles en Transport Públic, Provincia de Barcelona


I la prohibició d'acostar-se a la nena durant cinc anys.\nLa Fiscalia de Lleida demana dos anys de presó pels presumptes delictes d'exhibicionisme i tinença de pornografia infantil per als pares de Nadia, la nena mallorquina que vivia a Fígols.\nEls progenitors també estan sent investigats per estafa a donants que van aportar diners per a tractaments d'una suposada malaltia de la nena.\nEl ministeri fiscal sol·licita per Margalida Garau i Fernando Blanc un any de presó pel delicte d'exhibicionisme i un altre pel de tinença de pornografia infantil.\nTambé demanen la prohibició d'acostar a la nena durant cinc anys, segons la qualificació de Fiscalia.\nL'escrit de Fiscalia assenyala que, durant les investigacions del suposat delicte d'estafa amb la presumpta malaltia de la nena, als acusats se'ls va intervenir terminals informàtics amb fotografies de contingut sexual.\nFiscalia relata que en un grup de 41 fotografies apareixen els acusats mantenint relacions sexuals i que, compartint llit amb ells, era la nena presenciant les relacions sexuals.\n"En un altre grup de 15 fotografies apareix la filla dels acusats, menor d'edat, sempre nua i en actituds impròpies de la seva edat", assenyala la qualificació.\nAquesta petició de pena de Fiscalia se sumarà a la que el Ministeri Públic plantegi pel presumpte delicte d'estafa, ja que els pares recaptaven diners per suposades operacions als Estats Units, encara que mai van viatjar a aquest país, i es jutjarà en una vista oral per la qual encara no hi ha data.\nEn el procés d'instrucció, el jutge va acordar la presó provisional comunicada i sense fiança per al pare i llibertat provisional amb suspensió de la pàtria potestat de la menor, per a la mare, de manera que la nena viu a Mallorca amb una tia materna.


La petardada popular va donar el tret de sortida aquest dissabte a la tarda als actes de celebració de la revetlla de Sant Joan. Es tracta d’una nova activitat que ha organitzat enguany la regidoria de Joventut de l’Ajuntament de Balaguer amb la col·laboració de la colla de diables Bèsties Feréstegues per tal de que els infants i les famílies puguin gaudir de tirar petards amb seguretat.\nEls actes de celebració de la revetlla van continuar amb l’arribada de la flama del Canigó per part de la Colla Bastonera i Grallera de Balaguer. Una tradició d’agermanament de tots els pobles de Catalunya que enguany cobrava un sentit especial.\nLa festa va continuar a la tarda amb correfoc infantil a càrrec del Grup de Diables de Lleida, el ball de l’Harpia i animació infantil. A la nit va tenir lloc l’espectacle ‘Volantines de foc’ amb coca i moscatell per a tothom. La festa va tancar amb la rua de llum i foc dels diables de Balaguer, l’encesa de la foguera i concert a la plaça del Morter.\nSense resposta per “Revetlla de Sant Joan a Balaguer”


A Magaluf hi ha una droga nova cada any - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nEl Diario de Mallorca obre avui la seva portada amb una notícia alarmant: “Preocupació sanitària per l’arribada a l’illa de la ‘flakka’, una nova droga d’efectes devastadors”. Dos joves turistes britànics haurien estat ingressats divendres amb símptomes d’haver ingerit la perillosa substància, encara que això està per confirmar en un dels casos. La droga l’haurien adquirit a Magaluf a un traficant que tindria fins a un centenar de pastilles per vendre.\nLa notícia, així de primer moment difícilment justificaria una “alerta sanitària”: Dos pacients ingressats a l’hospital –i només un d’ells confirmat- un centenar de pastilles com a molt… Potser les autoritats sanitàries o policials farien bé de prendre mesures, però es justifica un titular alarmista –“arribada a l’illa de la ‘flakka’”, una droga tan misteriosa com extrema… o potser no– com el de Diario de Mallorca?\nDoncs una recerca a l’hemeroteca podria fer pensar que ens trobem davant una serp d’estiu recurrent. Cada any –o gairebé- sembla que una nova droga d’efectes devastadors arriba a Mallorca i més concretament a Magaluf, indret que recull tots els ingredients per convertir el còctel en més explosiu.\nEncara que al final va ser el ‘mamading’ qui va guanyar l’interès del morbo periodístic, a principis d’estiu s’anunciava que la “droga caníbal” acabava d’arribar a Mallorca provocant “paranoia extrema, psicosi, agressivitat, instints suïcides i fins i tot mossegades”. Llavors s’alertava de “l’expansió mundial” de la nova droga i l’increment del seu consum als EUA de la mateixa manera que avui es fa amb la “flakka”. Menys ressò van tenir els desmentiments d’experts com l’associació Energy Control, que denunciaven l’ús sensacionalista dels suposats efectes de la droga, així com la barreja en notícies que no hi tenien cap relació.\nEl 2013 va ser l’any de la “pols d’àngel” la responsable dels morts per ‘balconing’ arran de la confiscació d’una sola partida d’aquesta substància a Calvià. El 2012 va ser la burundanga, o “droga de la voluntat” i considerada “un mite” pels experts en toxicologia de l’Hospital Clínic de Barcelona. I encara l’any anterior va centrar l’opinió mediàtica els “xarrups inhalats”, una pràctica promoguda en alguns bars fins que va ser prohibida per la conselleria de Salut, però que a pesar de limitar-se a casos molt particulars –van immobilitzar-se sis aparells en total- va servir per omplir els mitjans de continguts sensacionalistes els mitjans.\nEl descobriment de noves drogues que poden amenaçar la salut pública, però, no és exclusiu de l’estiu ni de Mallorca. El 2010 El Periódico alertava de la “penetració del ‘basuco’” a Barcelona abans fins i tot que aquest hagués estat detectat per les autoritats sanitàries i li dedicava una sèrie d’articles al tema, encara que poc després se sabia que segurament tot es devia a una confusió de termes. Cinc anys després, de fet, el ‘basuco’ és ja un perill oblidat de la mateixa manera que van oblidant-se altres “amenaces” com la burundanga, la “pols d’àngel” i la “droga caníbal”.\nEl PeriódicosensacionalismeDiario de MallorcaMallorcadrogues\nNúria 21 juliol 2015\nGràcies. Dóna gust llegir aquest article crític amb el fenomen ‘flakka’ i la resta d’alarmes mediàtiques estiuenques sense fonament.


CaixaBank anuncia un ERO: pot afectar «tots els centres de treball»\nL'entitat ha citat per al 13 d'abril als representants dels treballadors per obrir negociacions | CaixaBank avisa que els acomiadaments «no seran traumàtics»\nper Blai Melgar 06/04/2021 10:50h\nCaixaBank ha comunicat aquest dimarts a la representació legal dels treballadors la seva intenció de fer un ERO que afectaria «tots els centres de treball de l'entitat». A més, les negociacions també es convoquen per una potencial «modificació substancial de les condicions de feina» de la plantilla. L'entitat ha citat per al 13 d'abril a les 11 del matí als representants sindicals. Les negociacions, d'acord amb el conveni col·lectiu de l'entitat, duraran almenys 15 dies i es buscaran «fórmules que permetin minimitzar l'impacte en el volum de treball», segons expliquen els sindicats. La trobada es farà a Barcelona de forma presencial.\nTot i que no va donar detalls sobre el grau d'afectació, ara es confirma que l'ERO pot afectar personal de qualsevol dels centres de treball del grup. El directiu va subratllar que es prioritzaran les baixes voluntàries i que els acomiadaments «no seran traumàtics».\nLa fusió amb Bankia, el detonant\nCaixaBank començarà a substituir la marca de Bankia a les oficines d'atenció als clients a partir de dimarts a Catalunya. Així, es canviarà la retolació interior i exteriors de tota la xarxa, i es personalitzaran amb els logotips de CaixaBank els caixers automàtics de Bankia.\nEl procés ja ha començat en altres comunitats autònomes on aquest Dilluns de Pasqua no és festiu, com Madrid, i es preveu que duri unes nou setmanes. La setmana passada, un cop enllestida la fusió legal, la imatge de marca ja es va canviar als edificis corporatius del nou banc, com la seu operativa de Madrid i l'antiga seu social de Bankia a València.\nUrgent: El negoci que el Govern diu que no tancarà (i combinarà amb les restriccions)


El Porto demana la solidaritat dels clubs de la Lliga de Campions amb els refugiats - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Porto demana la solidaritat dels clubs de la Lliga de Campions amb els refugiats\nEl Porto ha engegat una iniciativa davant de la UEFA i els clubs de la Lliga de Campions per recaptar diners de les entrades dels partits destinats a ajudar els refugiats que intenten entrar a Europa. El Bayern de Munic, per la seva banda, ja ha anunciat que donarà un milió d'euros.\n04/09/2015 - 20.35\nJavi Martínez regalant una pilota a un nen (twitter @Javi8martinez)\nEl Porto ha convidat els clubs de la Lliga de Campions ha donar un euro per cada entrada venuda en les dues primeres jornades de la màxima competició europea per ajudar els refugiats. En una carta enviada a la UEFA, el president del club portuguès, Jorge Nuno Pinto da Costa, afirma que "és impossible tancar els ulls al drama dels immigrants i refugiats que intenten entrar a Europa".\nEl directiu considera que centrar la seva proposta en les dues primeres jornades permetrà a tots els equips disputar un matx com a locals i així prendre part en la iniciativa. El Porto donarà un euro de cada entrada del partit a l'Estadi Do Dragao contra el Chelsea del 30 de setembre.\nJavi Martínez i la solidaritat del Bayern\nEl jugador del Bayern de Munic Javi Martínez ha regalat pilotes i samarretes als refugiats a l'estació de tren de Munic. El club alemany ha anunciat que donarà un milió d'euros per ajudar en aquesta crisi, i organitzarà un programa d'entrenaments especial per a nens i joves que fugen cap a Alemanya.\n Javi Martínez (@Javi8martinez) septiembre 4, 2015\nLa selecció alemanya i el Bayern, amb els refugiats


Els que tenen entre 5 i 11 anys tenen tal capacitat per aprendre sobre algoritmes i informàtica, que seria una llàstima esperar fins que fossin adolescents.\nQuè aporta al nen el fet de saber programar?\nPermet desenvolupar el pensament abstracte. Afavoreix el desenvolupament del pensament algorítmic. Posa en marxa processos creatius. Aglutina la utilització de diferents intel·ligències en projectes compartits: lingüística, matemàtica, artística, espacial, musical…\nLa robòtica educativa ha esdevingut un recurs eficaç per al treball interdisciplinari i la millora en els processos d'ensenyament i aprenentatge.\nQuè aconseguim aprenent robòtica?\nL'alumne adquireix coneixements de forma lúdica i motivadora. Es treballa de forma col·laborativa respectant el treball del company, controlant la impulsivitat i adquirint millor autonomia. El nen desenvolupa la creativitat. el pensament crític i el pensament estructurat. El grup dissenya projectes, cada un d'ells agafa un rol dins de l’equip (el programador, el dissenyador, el constructor ...)\nEl món del faci-ho vostè mateix (DIY 'Do It Yourself ) s'ha transformat fent-se digital. Això és el que es coneix com a moviment MAKER.\nQuè fem en els tallers MAKERS?\nL'electricitat és una forma d'energia que fa que les coses es moguin i funcionin. L'electrònica és una especialització de l'enginyeria que estudia i utilitza sistemes basats en la conducció i el control de senyals elèctrics. L'alumne aprèn els principis de l'electricitat i l'electrònica adaptats a la seva edat.\nEls alumnes a través de la creativitat i la imaginació aprenen a crear els seus propis dissenys que veuran fets realitat gràcies a la impressora 3D. A més a més, desenvolupen la visió espacial en el disseny d'objectes i aprenen a interactuar amb el software específic per al disseny en 3D.\nLa realitat augmentada és molt atractiva per a nens i adolescents gràcies a la interacció i la visualització que dóna de l'espai. Ofereix una gran varietat de continguts i ajuda als alumnes a dissenyar els seus propis espais i després visitar-los de manera que la interacció amb la seva obra és totalment vivencial.


Novembre, el primer mes de la pandèmia amb més contaminació que l'any passat\nPer primer cop des del confinament els nivells de diòxid de nitrogen han superat els de diversos mesos del 2019\n3 min. Barcelona 02/12/2020 08:59\nPer primer cop des que va començar la pandèmia, aquest mes de novembre les dades de contaminació a Barcelona han superat el nivell del mateix mes de l'any passat. La mitjana de diòxid de nitrogen ( NO2) a partir de dades de diferents estacions de la ciutat s'ha situat en 31 micrograms per metre cúbic d'aire (ug/m³), un valor superior als 29,7 del mateix mes del 2019. Cal recordar que el límit anual permès són 40 ug/m³ d'aire, un llindar que només s'ha superat a l'estació de l'Eixample, on el NO2 ha escalat fins als 45 ug/m3 d'aire, segons càlculs de l'ARA a partir de les dades obertes de la xarxa d'estacions de contaminació de la Generalitat (XVPCA).\nDes de l'abril la contaminació no ha parat de créixer, però fins ara tots els mesos havien registrat nivells de diòxid de nitrogen més baixos que en cap altre mes anterior amb dades. Al setembre i a l'octubre ja es van superar els 26 ug/m³ d'aire, però igualment seguien sent dades que només havien estat més baixes l'agost del 2014. Els 31 ug/m³ d'aquest últim mes no només superen la contaminació del novembre de l'any passat, sinó també la dels mesos d'abril, maig o setembre del 2019.\nCuriosament, les dades arriben en un mes en què el trànsit ha disminuït. Durant el novembre als accessos a Barcelona, a les rondes i a l'interior de la ciutat el volum de trànsit ha estat entre un 25% i un 27% inferior al dels dies previs a la pandèmia, després d'un inici de curs en què gairebé es va tornar a la normalitat. L'acumulació d'alguns mesos amb volums de trànsit molt similars als d'abans del confinament, juntament amb un mes de novembre en què hi ha hagut molts dies d'anticicló, menys pluja que de costum i poc vent, han acabat disparant la contaminació per sobre dels nivells de diversos mesos de l'any passat.\nÉs interessant comprovar que si la comparació es fa no amb dades d'un any, sinó de cinc, clarament els valors de contaminació per NO2 d'aquest novembre han sigut notòriament inferiors a la mitjana de l'últim lustre. De fet, la tendència a la baixa de la contaminació en els últims 20 anys és clara i sostinguda. El 2018 la mitjana de NO2 a Barcelona va ser de 35,1 ug/m³, i el 2019 de 32,8, unes dades que no es poden ni comparar amb els 60 ug/m³ d'aire del 1999 i el 2000. De fet, fins al 2008 la mitjana anual de NO2 va estar per sobre dels 50. El diòxid de nitrogen no és l'únic contaminant nociu que es controla a Barcelona, però sí que és el més fortament vinculat al trànsit i especialment als vehicles de motor dièsel.\nLes dades de mobilitat també mostren que la recuperació de l'ús del transport públic continua sent més baixa que la del vehicle privat. El setembre és l'últim mes del qual hi ha dades sobre l'ús de metro i bus, i les xifres revelen que el van agafar al voltant d'un 40% menys de persones que l'any anterior. Per contra, el trànsit aquell mes va ser només un 12% inferior al d'abans del confinament.\n651x479 Novembre ha sigut el primer mes amb més contaminació que l'any passat Novembre ha sigut el primer mes amb més contaminació que l'any passat\nLa contaminació a Barcelona sobreviu a la zona de baixes emissions


'L'e-dibam' - Ajuntament de Copons\nCopons és un dels municipis escollits per el projecte pilot impulsat per la Diputació de Barcelona. Publiquem la nota de premsa que ens ha fet arribar la Diputació.\nLa Diputació presenta un pla de xoc per desenvolupar l’e-govern a 171 ajuntaments\nLa Delegació de Presidència per a la Societat del Coneixement i la Coordinació de Concertació i Assistència Local de la Diputació de Barcelona, mitjançant l’equip de la Gerència de Serveis d’Assistència al Govern Local, han presentat avui el projecte e-dibam.\nLa presentació ha estat adreçada, principalment, als representants dels 19 ajuntaments que formaran part de la prova pilot del projecte e-dibam, i dels set municipis considerats experts en l’àmbit de l’administració electrònica i que acompanyaran a la Diputació en el desenvolupament del projecte.\nSegons , Ezequiel Martínez, diputat delegat per a la Societat del Coneixement de la Diputació, ‘la Diputació dóna, amb aquest projecte, un pas decidit cap el govern electrònic en els municipis de la província de Barcelona i promou la modernització dels ajuntaments’.\n‘L’e-dibam’, ha declarat Martínez, ‘inclou un conjunt d’actuacions adreçades a desplegar l’administració electrònica més avançada als nostres ajuntaments. El projecte té una primera fase on es desenvolupa una prova pilot amb 19 ajuntaments, als que s’ofereix una tecnologia innovadora i avançada de programari lliure anomenat private cloud computing. Posteriorment, i amb l’experiència d’aquest pilot, s’elaborarà el Pla director d’assistència en e-govern adreçat a tots els municipis de la nostra província’.\nEls municipis implicats són Ametlla del Vallès, Arenys de Mar, Balsareny, Borredà, Cabrera de Mar, Callús, Cardedeu, Castellbisbal, Copons, Lliçà d’Amunt, Malgrat, Mediona, Montmeló, Sant Bartomeu del Grau, Sant Joan de Vilatorrada, Santa Margarida de Montbui, Santa Margarida I Els Monjos, Taradell i Torrelles de Llobregat.\nTambé s’ha explicat avui el projecte anomenat pla de xoc amb l’objectiu d’adequar les webs de 171 ajuntaments per al compliment de la Llei d’accés electrònic dels ciutadans als serveis públics. ‘Amb aquest projecte la Diputació ajudarà a aquests ajuntaments a fer possible que els ciutadans i ciutadanes puguin accedir on-line als serveis públics municipals’, ha conclòs Laia Claverol, coordinadora de Concertació i Assistència Local de l’Àrea de Presidència.\nGeneral, noves tecnologies diba, e-dibam, ogov 5\nCASETA HORT CURS 2010-2011\nLa setmana de la gent gran...


Casa de poble per reformar en venda en Creixell - Emporda Immo\nCasa de poble amb encant per reformar, es troba el nucli històric de Creixell. Amb sortida a dos carrers.\nLa casa consta de 3 plantes, 302 m² construïts, 275 m² útils, 8 habitacions grans i lluminosos, 3 banys, Parcel·la de 133 m². Pati amb entrada d´un altre carrer. Segona mà a reformar.\nmoltes possibilitats. amb sortida a 2 carrers i vistes al camp. molt a prop mercat ambulant\nSituada a escassos metres de tots els serveis i al casc històric.\nDirecció: C/ Sant Jaume\nReferència ID: 38959\nPreu: € 155.000\nSup. construïda: 302 m2\nSuperfície parcel·la: 133 m2\nReferència ID: ID-D802\nAny de construcció: 1830\nEstic interessat en [ Casa de poble per reformar ]\nCasa adossada amb garatge en venda a pocs minuts de les magnífiques platges de Creixell de [Més]\nCasa adossada amb garatge en venda a pocs minuts de les magnífiques platges de Creixell desprèn una essència única [Més]\n5 3 162 m2Detalls


Catalunya, Andorra i la Seu cooperaran per facilitar l’ocupació de llocs de treball transfronterers - FÒRUM.ad\nCatalunya, Andorra i la Seu cooperaran per facilitar l’ocupació de llocs de treball transfronterers\nOn: 16/12/16 19:38\nEl secretari general de Treball, Afers Socials i Famílies, Josep Ginesta, anuncia l’inici dels treballs conjunts entre administracions perquè “les necessitats dels mercats de treball, de treballadors/es i d’empreses superen les fronteres”\nLa secretaria d’Estat d’Afers Socials i Ocupació d’Andorra, Ester Fenoll, comunica en la primera reunió de treball que actualment hi ha 900 ofertes de llocs de treball pendents de cobrir al Principat\nEl Govern de la Generalitat de Catalunya, el Govern d’Andorra i l’Ajuntament de la Seu d’Urgell han acordat avui treballar conjuntament amb l’objectiu de facilitar l’ocupació de llocs de treball transfronterers.\nL’acord s’ha fet públic després de la reunió celebrada a l’Ajuntament de La Seu d’Urgell, en què hi ha participat el secretari general del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, Josep Ginesta; la secretària d’Estat d’Afers Socials i Ocupació d’Andorra, Ester Fenoll; i l’alcalde de la Seu d’Urgell, Albert Batalla.\n“Constatem que les necessitats del mercat de treball, de les empreses andorranes i dels treballadors de la Seu d’Urgell, Alt Urgell i àrees d’influència superen les fronteres administratives i, per tant, hem acordat coordinar-nos per trobar solucions”, ha informat Josep Ginesta.\nDe fet, ha afegit el secretari general “faig una crida a totes les persones interessades perquè el Govern d’Andorra ens ha comunicat que, en l’actualitat, hi ha 900 ofertes de llocs de treball que estan sense cobrir. És una oportunitat que cal aprofitar”.\nEls representants dels governs català, andorrà i de la Seu d’Urgell han decidit continuar els treballs conjunts després del període nadalenc “per establir mesures de cooperació entre el Servei Públic d’Ocupació de Catalunya (SOC) i l’Agència d’Ocupació d’Andorra”, ha afirmat Josep Ginesta.\nFinalment, Josep Ginesta ha subratllat que “les polítiques actives d’ocupació s’han d’ajustar a les necessitats de les persones de la Seu d’Urgell i la comarca així com de les empreses andorranes, de tal manera que ens coordinarem per fer formació segons les demandes de les persones i empreses de totes dues bandes de la frontera”.\nPrevious Post: Donació de Dermandtek a l’ADA\nNext Post: Un jove ferit en un accident a Encamp\nContinuem facilitan la vida a una gent que no ens pot veure. Tenim la memoria curta. No fa gaires dies el parlament català, amb el vot de l’alcalde de la Seu, va aprovar una resolucio contra Andorra, en totes les manifestacions que fan tallen la carretera d’acces al nostre país, l’ajuntament de la Seu va a machacar els vehicles andorrans aparcats als seus carrers etc……


El Museu Fàbrica Reig tanca les portes i serà virtual a partir del gener\nTres de les fotografies de la darrera exposició en format físic de l'espai.\nEl Museu Fàbrica Reig tancarà les portes el 9 de gener, després de 19 anys d’activitat, per convertir-se en un espai virtual. Ho va anunciar ahir la presidenta de la Fundació Julià Reig, Déborah Ribas, qui va justificar la decisió per la “crisi del turisme de masses, la dels museus i que ens hem acostumat molt més al món virtual”. Ribas també va recordar que una de les missions que la Fundació es va fixar va ser “no eternitzar-se en els projectes i el museu no pot ser diferent”.\nA partir del gener, la visita íntegra serà virtual i es deixaran de fer exposicions temporals. Ara bé, Ribas va aclarir que la fundació seguirà treballant, però “des d’una altra perspectiva”.\nEl museu s’acomiadarà de l’antiga fàbrica de tabac amb una exposició del fons fotogràfic de Julià Reig Roqueta, que va erigir l’edifici el 1909. Amb aquesta mostra, la directora del Museu Fàbrica Reig, Maria Martí, va detallar que l’espai haurà acollit 54 exposicions temporals i haurà rebut 205.000 visitants des de la seva obertura.\nEl ministre portaveu, Eric Jover, va agrair la tasca desenvolupada pel museu i va lamentar que “no és una bona notícia, però hem de ser respectuosos”. Jover va anunciar que la ministra de Cultura, Sílvia Riva, es reunirà amb la fundació per conèixer els motius d’aquesta decisió.\nCarolina va dir..Quina llàstima ….\nEls museus perden el seu encant quan es reconverteixen en virtuals. No te res a veure. Es agradable i enriquidor compartir amb algú altre la contemplació i opinió d'una obra d'art .\nEl modernisme i tecnologia ens porta a tots vers un món tancat individualista. Els humans estem concebuts per viure en societat i comunicar-nos\nTotalment d'acord. Entenc les raons, naturalment, però és un ay al cor cultural tancar un museu. El món virtual MAI pot substituir el real.


Hotel Linda - Mallorca\nGastronomia, tranquil·litat i turisme al nostre allotjament a Can Pastilla\nViu una experiència gastronòmica i relaxant al millor preu a l’hotel Linda, un dels nostres hotels de 3 estrelles de Mallorca. Aquest complex vacacional combina les experiències gastronòmiques del restaurant i els bars amb la desconnexió més absoluta en la zona de la piscina i la terrassa solàrium. Aprofita fins l’últim raig de sol a l’aire lliure en un ambient informal i segur.\nLa ubicació de l’hotel Linda és un altre dels grans atractius que ofereix. El complex està a un pas del mar i a menys de 10 minuts en cotxe de Palma de Mallorca. Si vens en avió, estaràs al nostre allotjament de Can Pastilla en menys de 5 minuts. A més a més, és el lloc perfecte per visitar altres punts de l’illa. Si et ve de gust explorar indrets més recòndits, demana a recepció i el nostre personal respondrà amb gust tots els teus dubtes.\nPiscina privada amb terrassa solàrium\nSala de jocs i minigolf\nRestaurant amb bufet lliure al nostre allotjament a Can Pastilla\nBar cafeteria en un entorn informal\nRecepció de l’hotel Linda\nAltres comoditats de l’hotel\nDirecció: C/ Octavio Augusto, 2 07610 Can Pastilla, Mallorca, Baleares


Gravar televisió amb l'ordinador | Consumer\nGravar televisió amb l’ordinador\nAvantatges i inconvenients dels programes que permeten a l'ordinador treballar com un gravador de disc dur\nQuan molts usuaris estan encara pensant si val la pena comprar un gravador de DVD per a guardar les seves sèries i programes favorits, apareixen els gravadors de disc dur (HDD), que són en realitat ordenadors amb gran capacitat de magatzematge adaptats a les funcions de l’oci multimèdia. Aquests aparells, que porten en el mercat poc més d’un any, podrien quedar-se obsolets en mesos si alguns programes, entre ells els denominats centres multimèdia, aconsegueixen fer-se un buit en el saló dels consumidors.\nCentres multimèdia i altres programes\nEls centres multimèdia són programes que permeten a l’ordinador convertir-se en un multiusos de l’oci domèstic: li habiliten per a treballar com a ràdio, reproductor de CD, MP3 i DVD, així com per a gravar i reproduir tot tipus d’arxius multimèdia, ja siguin programes capturats de la televisió o pel·lícules descarregades d’Internet via P2P.\nExisteixen altres programes que, sense arribar a ser centres multimèdia, permeten que l’ordinador gravi i reprodueixi televisió. Aquest programari presenta diversos avantatges enfront del maquinari d’enregistrament estàndard que es troba en el mercat, ja siguin gravadors en discos DVD, o similars, ja gravadors de disc dur. La primera és el preu: un HDD amb capacitat de memòria de 200 Gigaoctets, situat en el rang mitjà, val 700 euros.\nPel mateix preu es pot comprar un ordinador de sobretaula amb una memòria superior i una targeta per a sintonitzar la televisió. Actualment, les versions més avançades d’aquestes targetes ja incorporen el programari bàsic per a gravar televisió, però si es desitgen programes més sofisticats, i amb major nombre de funcions, existeix la possibilitat de descarregar d’Internet un centre multimèdia gratuït com MediaPortal, per exemple. Després d’instal·lar-ho, l’usuari ja tindrà el seu gravador de disc dur llest per a connectar al televisor.\nEls centres multimèdia són programes que permeten a l’ordinador convertir-se en un multiusos de l’oci domèstic\nUn altre avantatge d’aquests programes és que compatibilitzen les funcions normals de l’ordinador amb el seu ús com HDD, de manera que l’usuari obté dos aparells pel preu, i l’espai, d’un. És més: en el cas dels centres multimèdia, un ordinador que tingui instal·lat un pot accedir a Internet, i a la resta de les seves tasques, a través del televisor. Si se suma a tot això la possibilitat de treballar sense cables, el resultat és que els centres multimèdia permeten centralitzar totes les opcions d’oci digital casolà (videojocs, televisió, dispositives, música, dvd’s…) en un sol aparell.\nAlguns programes disponibles en la Xarxa\nMediaPortal: Es tracta d’una aplicació gratuïta que permet convertir l’ordinador no sols en un gravador de disc dur, sinó també en un reproductor de tota mena d’arxius multimèdia. El seu funcionament òptim s’aconsegueix amb ordinadors que tinguin processadors superiors a 2 Gigaherzios i 500 Megaoctets de memòria RAM. A més, si es desitja gravar televisió, cal tenir en compte que cada hora d’enregistrament ocupa un Gigaoctet en format MPEG2, que és el que utilitzen les cadenes que emeten tant en digital com en cable i satèl·lit, per la qual cosa ha d’haver-hi prou espai lliure en el disc dur de l’ordinador.\nMitjana Portal permet tant reproduir televisió en directe com gravar-la\nMitjana Portal permet tant reproduir televisió en directe com gravar-la. També és possible ajustar els enregistraments als canvis en la graella de programació de les cadenes, així com descarregar de la Xarxa, guardar i reproduir música i pel·lícules. Una altra de les seves característiques és que habilita l’ordinador per a escoltar ràdios per Internet, per cable, per satèl·lit i en FM sempre que es tingui el programari adequat. MediaPortal funciona amb el sistema operatiu Windows XP.\nMyTheatre: És un reproductor multimèdia de pagament que treballa amb el sistema operatiu Windows i té característiques semblants a MediaPortal. Accepta una àmplia gamma de targetes de televisió i destaca per la seva facilitat d’instal·lació, per la qual cosa és molt popular entre els usuaris de centres multimèdia. No permet reproduir arxius d’àudio, encara que sí que veure i gravar la televisió i reproduir DVD.\nEl programa reconeix i reprodueix la major part dels formats de compressió de vídeo existents en la Xarxa (MPEG 1, 2, 3 i 4, DivX, Xvid, Matroska, Avid…) i permet usar tot tipus de programari de reproducció (QuickTime, Windows Mitjana 10, ShoutCast, RealPlayer…), amb la qual cosa es converteix en una eina ideal per a emmagatzemar tota sort de descàrregues i després reproduir-les. Funciona amb totes les pantalles de televisió.\nMyThTv pot donar ordres als descodificadors de televisió per satèl·lit i cable\nMyThTv: Es tracta d’un centre multimèdia lliure, i que funciona sobre el sistema operatiu Linux, destinat a conjuminar el maquinari d’oci domèstic i l’informàtic. Entre les seves moltes aplicacions es troba una que permet a l’ordinador actuar amb totes les capacitats d’un gravador de disc dur: li habilita per a gravar televisió i parar la imatge en temps real, també és capaç de llegir diverses targetes d’imatge alhora, de manera que es poden gravar simultàniament programes de diferents cadenes, i fins i tot pot coordinar una xarxa d’ordinadors, amb diferents targetes cadascun, per a multiplicar la capacitat d’enregistrament.\nMyThTv pot donar ordres als descodificadors de televisió per satèl·lit i cable, encara que per a això es necessiten elements de maquinari addicional. Accepta una àmplia gamma de formats de compressió multimèdia i permet veure la graella de programació de les cadenes digitals de tot el món mitjançant sindicació XML, tenint així l’usuari la possibilitat de descarregar qualsevol programa del planeta via P2P. Per descomptat, MyThTv estableix un pont entre la Xarxa i el monitor de televisió, de manera que reprodueix els arxius multimèdia allotjats en Internet tant en ‘streaming’ com en descàrrega.\nXBMC: XboxMediaCenter és un reproductor multimèdia gratuït i de codi obert que està especialment pensat per a transformar la consola de videojocs Xbox de Microsoft en un aparell de saló capaç de reproduir tant arxius de vídeo com d’àudio. Encara que no està dissenyat per a gravar televisió, sí que permet emmagatzemar en el disc dur de la consola tot tipus d’arxius multimèdia, obtenint-los tant d’un ordinador de sobretaula com des d’Internet mitjançant les xarxes P2P. No obstant això, convé saber que és il·legal alterar el codi d’una consola i en fer-lo es perd la garantia de reparació.\nVes a la pàgina següent: Windows Mitjana Center »\ndisc multimedia-ca ordenador-ca programas-ca Televisió


La Fundació Althaia cedeix espais a set associacions de malalts, amb seu a Manresa. – Castellvilarenc.info\n• S’ubiquen en espais del Centre Hospitalari, alliberats pel trasllat de serveis a Sant Joan de Déu.\n• Althaia estreny els vincles amb les associacions per tal de recollir les seves inquietuds i necessitats.\nSet associacions de malalts, que tenen seu a la capital del Bages, han signat un conveni de col•laboració amb la Fundació Althaia, que els cedeix espais a cada una d’elles per a que puguin desenvolupar la seva activitat en millors condicions. Es tracta de l’Associació de Familiars d’Alzheimer, l’Associació Catalana de Persones Amputades, el Grup de Dol, Empara, l’Associació Catalana d’Afectats de Fibromiàlgia, l’Associació de Diabètics de Catalunya i l’Associació Grup Esclerosi Múltiple del Bages (AGRUPem).\nLa majoria d’elles ja s’han instal•lat en aquestes noves dependències, que s’ubiquen a la planta principal del Centre Hospitalari i que havien quedat alliberades, arran del trasllat de diferents serveis i departaments a l’edifici de Sant Joan de Déu. Durant l’acte de signatura, celebrat el passat divendres 17 de juliol al matí, els representants d’aquestes associacions, han fet un agraïment a Althaia i han mostrat la seva satisfacció per poder comptar amb uns espais confortables i ben ubicats. Això els facilita la relació amb Althaia, amb altres organitzacions i amb els associats.\nLa cessió s’emmarca en la voluntat de la Fundació Althaia, d’estrènyer i millorar la relació amb aquestes entitats. Cal tenir en compte que l’actual Pla estratègic d’Althaia, Talaia, ja recull com a repte fer passos endavant en la relació amb les associacions de malalts per tal que aquestes puguin aportar, de manera directe i fluïda amb l’organització, idees, inquietuds i necessitats. De fet, la falta d’un espai adequat era una de les principals necessitats d’aquestes entitats.\nPer estar al dia de les peticions, Althaia ha endegat un cicle de reunions en les quals convoca als representats d’una quinzena d’associacions del Bages i del Solsonès. La idea és que aquestes trobades tinguin lloc dues vegades a l’any, per tal que les aportacions que en vagin sorgint, puguin incorporar-se al futur Pla estratègic de la institució sanitària i se’n pugui fer seguiment. En definitiva, es tracta d’incorporar l’opinió d’aquests malalts en la mirada estratègica de la institució i poder executar diferents accions amb la participació dels pacients.\n21 Juliol 2015 21 Juliol 2015 RedaccióInformació Comarcalsanitat\nEntrada anteriorTalamanca i Navarcles milloren les barreres de seguretat, a la carretera BV-1221\nSegüent entradaAugmenta el nombre de families que participen a activitats en suport a la funció educativa .


L'exexecutiu de la constructora brasilera Henrique Serrano do Prado Valladares ha estat trobat mort aquest dimecres en el seu habitatge a la localitat de Rio de Janeiro, segons ha informat la revista setmanal 'Veja'.\nEs suïcida l'expresident peruà Alan García després de disparar-se abans de ser detingut\nLa Policia està investigant la mort del que va ser president d'Odebrecht Energy i denunciant de l'operació Renta Jato al seu apartament de Leblon. Les forces de seguretat han registrat la causa de la mort com "indeterminada".\nValladares va treure a la llum un presumpte entramat de suborns en el qual estaven implicats el diputat Aécio Neves i l'antic senador Edison Lobao, exministre dels governs d'Inácio Lula da Silva i Dilma Rousseff.\nOdebrecht està implicada en diversos casos de corrupció a tot Llatinoamèrica per pagar suborns a canvi d'obres públiques. L'expresident brasiler Lula da Silva ha estat condemnat en el marc d'aquesta macrocausa.


Que escoltin la nostra veu La República\nQue escoltin la nostra veu\nCom molts sabeu, el proper dia 9-J n’hi ha convocada una manifestació envers la independència de catalunya. Estem en una època fosca i dura per les retallades socials i els […]\nFerran Latorre 14/06/2011\nCom molts sabeu, el proper dia 9-J n’hi ha convocada una manifestació envers la independència de catalunya. Estem en una època fosca i dura per les retallades socials i els atacs tant a la llengua com a la nostra identitat, molt més enllà que la pròpia sentencia del tribunal constitucional contra l’estatut.\nEl PP no es l’únic enemic. El PSOE esta encara enganxat com una paparra al poder, tampoc s’ha atrevit a pronunciar-se’n sobre aquest fet, que n’és a boca de tothom que comparteixen el mateix full de ruta.\nTenim el dret a patalejar, però si 1,500,000 de persones varen omplir-hi del tot el centre de la nostra capital de país i res va canviar, que penseu que faran unes 20,000?\nO omplim Barcelona amb més de 3,000,000 de persones, o no cal cremar-hi més energies d’un poble castigat i enfonsat.\nUna altra derrota pot fer perdre’n més independentistes o desencisats de espanya. Aixi que hem de sortir al carrer per defensar-hi la nostre nació, com si fos l’última vegada, tots plegats amb rabia democràtica continguda.\nSinó fos aixi, haurem de prendre’n mesures dràstiques i pensar-hi en poder acabar a la presó pels nostres ideals, si volem sobreviure com a poble sobirà.


SOPA(R) de lletres - CAL\n25 abril 2015 a les 21:00\nCasinet d’Hostafrancs. Carrer del Rector Triadó, 53. 08014 Barcelona\nLa CAL organitza un acte de reivindicació lingüística i cultural per revitalitzar la celebració de Sant Jordi com a diada per la llengua\nLa Coordinadora d’Associacions per la Llengua catalana (CAL) prepara una vetllada de reivindicació lingüística i cultural amb motiu de la diada de Sant Jordi: el SOPA(R) de lletres. Amb un format distès i participatiu, aquest acte pretén fer un petit homenatge a algunes de les figures més representatives de la llengua i la literatura catalanes a través de la lectura de fragments d’algunes obres de renom. Per això, en el decurs de l’esdeveniment s’escoltaran textos de Joanot Martorell, Àngel Guimerà, Víctor Català, Josep Pla, Salvador Espriu i Mercè Rodoreda, entre d’altres.\nAl mateix temps, el SOPA(R) de lletres vol promoure la recuperació i la difusió del glosat en català. Per això, es preveu la realització d’una sobretaula amenitzada pel col·lectiu Cor de Carxofa, i en la qual s’improvisaran versos sobre diferents melodies tradicionals i/o populars.\nTot plegat, amb la voluntat de revitalitzar la celebració de Sant Jordi com a diada per la llengua.\nPer a més informació i reserva d’entrades us podeu posar en contacte amb la CAL a través del telèfon 934159002 o el correu cal@cal.cat.


Detingudes 24 persones per compartir pornografia infantil a través d'una coneguda xarxa social\n7:27 am - Saturday, 8 August 2020\nDetingudes 24 persones per compartir pornografia infantil a través d’una coneguda xarxa social\nQuatre dels arrestats eren menors d'edat en el moment de la detenció, i el més jove tenia 14 anys.\nAgents de la Policia Nacional han detingut a 24 persones –i investigat a altres nou- per compartir pornografia infantil a través d’una coneguda xarxa social. Dos dels arrestats eren mare i fill, sent la mare l’autora dels fets i el seu fill qui l’ajudava a compartir els continguts, donats els seus escassos coneixements informàtics.\nDurant les perquisicions es va detindre dues vegades a un dels investigats en detectar-se, després de la seua primera detenció, que havia creat nous perfils en la xarxa social per a continuar cometent els fets. Quatre dels detinguts eren menors d’edat en el moment de la detenció i el més jove tenia 14 anys. Els arrestos han tingut lloc a Alacant (1), Astúries (4), Barcelona (4), Badajoz (1), Cantàbria (1), Castelló (1), Córdoba (1), Granada (1), Madrid (6), Màlaga (1), Navarra (1), Salamanca (1) i Lleida (1).\nLa col·laboració amb la xarxa social ha sigut fonamental, atés que mitjançant els llits de cooperació existents es va comunicar a la Unitat Central de Ciberdelinqüència l’existència de diverses persones que estarien intercanviant pornografia infantil utilitzant la mateixa. Gràcies a les gestions realitzades van ser identificades les persones que havien creat els perfils amb els quals s’havien compartit els arxius de contingut pedòfil. A més, es van dur a terme nombrosos registres domiciliaris en els quals els agents van localitzar una ingent quantitat d’indicis, material informàtic i milers d’arxius, vídeos i fotografies relatives a menors que estaven sent víctimes d’abusos sexuals.\n24 detinguts amb perfils molt variats\nA la ciutat d’Alacant es va detindre a un home de 28 anys que tenia en el seu poder de milers d’arxius de contingut pedòfil classificats segons la conducta sexual que es veia en les imatges. A més, creava la seua pròpia pornografia infantil inserint en les imatges les cares de familiars seus, també menors d’edat. A Astúries es van realitzar altres quatre detencions, destacant la d’una dona colombiana de 39 anys que havia intercanviat material pedòfil amb ajuda del seu fill, de 19 anys i també detingut, que li donava suport informàtic, donats els escassos coneixements que tenia la mare i tenint coneixement de les accions il·lícites de la seua progenitora.\nAltres quatre persones van ser arrestades a Barcelona, entre elles un home de 47 anys que, a més de la xarxa social, utilitzava una aplicació de missatgeria instantània per a intercanviar material pedòfil amb persones de la seua confiança. Una altra de les detencions realitzades a Barcelona, va ser la d’un ciutadà mexicà de 61 anys que es feia passar per una xiqueta perquè pedòfils de tot el món li remeteren imatges relacionades amb pornografia infantil. A Badajoz també es va arrestar a un estudiant de 18 anys que accedia a grups tancats de pedòfils, especialment protegits i amb estrictes mesures de seguretat, per a evitar que els agents pogueren detectar-li.\nUtilitzava connexions wifi alienes\nD’altra banda, el detingut a Cantàbria, un home amb escassos coneixements informàtics, utilitzava un disc dur extern per a emmagatzemar el material pornogràfic que es descarregava i, a continuació, el guardava en carpetes amagades o camuflades sota altres noms que pogueren passar desapercebuts. En contraposició, l’arrestat a Castelló era un home de 45 anys que prenia nombroses mesures de seguretat. Feia ús d’un potent maquinari per a hackear connexions wifi alienes i, a més, utilitzava habitualment per a navegar una xarxa que li proporcionava anonimat.\nA Còrdova va ser arrestat un home que enviava pornografia infantil a una dona resident en un poble pròxim sense que ella li ho sol·licitara i, a canvi, li demanava fotos del seu fill de huit anys nu. De manera similar actuava el detingut a Granada que va remetre a una possible menor, resident a Mèxic, diversos vídeos i una foto amb contingut pedòfil envers la intenció que ella li remetera fotos íntimes.\nCreaven nous perfils en la xarxa social\nEn l’operatiu també van ser arrestades altres sis persones a Madrid, entre les quals destaca un home que emmagatzemava en el núvol tot el contingut delictiu que posseïa. Els agents van trobar indicis de la seua distribució a través d’una aplicació de missatgeria instantània, a més de fer-ho a través de la xarxa social. D’altra banda, dos dels detinguts havien utilitzat múltiples perfils després de l’eliminació dels seus comptes per part de la xarxa social en ser detectat el seu ús per a activitats il·legals. Per aquest motiu, un d’ells va ser arrestat dues vegades, en detectar els agents que havia creat nous perfils, després de ser detingut la primera vegada, per a continuar cometent l’activitat il·lícita. A Màlaga va resultar detingut un menor d’edat que va admetre haver dut a terme els fets investigats des de diversos telèfons mòbils com a mesura de seguretat. La resta de les detencions es van dur a terme a Navarra i Salamanca. Finalment, els agents van detindre a Lleida a un home de 66 anys. A més, va haver-hi investigats a Guipúscoa, Lugo, Màlaga, Sevilla i Biscaia.\nDurant l’operació s’ha intervingut nombrós material amb contingut pedòfil emmagatzemat en set tablets, sis discos durs externs i tretze interns, 33 telèfons mòbils, 12 memòries usb, 11 targetes de memòria i 14 ordinadors portàtils.\nPrevious articleLa Volta a Peu a la Platja Casablanca d’Almenara triomfa en participació\nNext articleMetrovalencia adapta la informació d’horaris i calendaris del tramvia de València per a facilitar la seua identificació i comprensió\n4 terratrémols sacsegen en la nit Bellús i Genovés\nLa terra ha tremolat en la Costanera. Bellús i Genovés han sigut els epicentres de quatre terratrémols ocorreguts durant la matinada del...


Marc Pinsach temporada d'esquí de muntanya 2015 – Lymbus\nby lymbus | 1 Abril 2015 | Atletes\nMarc Pînsach temporada d’esquí de muntanya 2015\nDesprés de tres mesos de competició intensa, Marc Pinsach finalitza una de les seves millors temporades d’esquí de muntanya. Ha estat un hivern marcat pels bons resultats, revalidant el títol de Campió d’Espanya a més d’estar en els llocs d’honor en competicions mundials. Entre altres destaquen els quarts llocs aconseguits en la Copa del Món i el cinquè als mundials en la modalitat de vertical race.\n“Estic content amb la temporada que he fet ja que he aconseguit molt bons resultats i sobretot he revalidat el títol del campionat d’Espanya”, apunta Marc Pinsach.\nMarc Pinsach ha tancat la temporada amb la participació a la Mondolé Ski Alp, última prova de la Copa del Món, celebrada al cap de setmana passat a Itàlia. Pinsach va participar-hi en les tres modalitats: vertical, sprint i individual race. La millor posició la va aconseguir a l’Sprint race que va ser 15è. A la vertical race va ser 24è i a la prova individual va haver d’abandonar.\nEls bons resultats també van veure’s en les altres competicions en què Pinsach va participar. El resultat més destacat va ser als mundials, disputats a Verbier (Suïssa). En la modalitat de la vertical race, Pinsach va ser 5è, aconseguint així el millor resultat de la seva carrera en una competició internacional. A més, va participar a la prova individual on va ser 7è, i a la prova de relleus amb Kilian Jornet, Oriol Cardona i Javi Martín a l’equip, va ser 4t. Pinsach explicava que “estic satisfet amb el resultat d’aquests mundials, perquè aconseguir arribar fins aquí dalt és molt complicat. El treball fet durant tota la temporada va donar els seus fruits”.\nTres bicis a prueba


La nostra Societat Objectius\nFormació Activitats Acadèmiques\nUtilitats per a professionals Biblioteca\nÀrea privada Usuari\nL’agonia de les faves. Què fem quan no desapareixen?“\nMés de 300.000 persones a Espanya tenen Urticària Crònica, una malaltia de la pell que afecta molt a la qualitat de vida i amb un gran impacte socioeconòmic.\nEntre un 10 i un 20% de la població ha patit en algun moment un episodi d’Urticària Aguda.\nLes formes cròniques arriben a afectar a un 1% de la població, essent poc freqüent en nens. La Urticària Crònica afecta més a dones de 40 a 50 anys.\nSegons el registre “Alergológica” on es recullen totes les patologies que visita l’Al·lergòleg a nivell de tot el territori nacional , la urticària és la malaltia que té més impacte en la qualitat de vida del pacient i la que requereix més visites i atenció a serveis d’urgències.\nAmb motiu de la celebració de la Setmana Mundial d’Al·lèrgia 2017 (2-8 d’ Abril) i sota el lema “l’agonia de les faves. Què fem quan no desapareixen?“, la SCAIC (Societat Catalana d’Al·lergologia i Immunologia Clínica) vol afegir-se a la iniciativa de la WAO ( Organització Mundial d’Al·lèrgia) que enguany estarà dedicada a la Urticària. El seu propòsit és difondre el coneixement de la patologia i promoure l’intercanvi d’opinions i idees entre els diferents professionals de la salut, educadors , pacients i autoritats sanitàries.\nLa Urticària crònica és una afecció dermatològica on apareixen “faves o ronxes” , pruïja intensa amb envermelliment i inflamació de la pell. En alguna ocasió va acompanyada d'edema de parts toves com les parpelles, llavis, genitals, llengua i/o extremitats i és llavors quan parlem d’angioedema.\nEs considera que una urticària és aguda si la seva duració es menor de sis setmanes, i crònica si persisteix més d’aquest temps apareixent lesions diàriament o quasi diàries. Un percentatge elevat de la població pot presentar un episodi d'urticària en algun moment de la seva vida i si no hi ha cap desencadenant clar i ha estat un episodi agut, no requereix més estudi. Les urticàries degudes a un desencadenant específic són les urticàries al·lèrgiques. Aquestes requereixen estudi per part de l’al·lergòleg per confirmar la causa i poder evitar el contacte per prevenir la reacció.\nLa urticària crònica pot ser induïble (per estímuls físics com la colinèrgica, dermografisme o bé per calor, fred, sol, aigua) o espontània.\nL’impacte de la Urticària Crònica en la qualitat de vida dels pacients que la pateixen és molt important. En part perquè l’aparició sobtada, impredictible, la intensitat de la picor, l’aspecte físic desfigurat, la vergonya, la por o la angoixa a què “un dia em falti la respiració“ (por generada en gran mesura pel desconeixement o la desinformació ) genera impotència per falta de control sobre la seva vida. A més, la falta de comprensió del seu entorn, la impossibilitat de conciliar la seva vida laboral i personal generen un estrès emocional i psicològic tan intens que en moltes ocasions acaba generant frustració, ansietat i desesperança.\nSón molts els pacients que arriben a la consulta intentant cercar una causa al·lèrgica a la seva urticària. Per aquest motiu, és importantíssima la relació metge-pacient per poder explicar-li que el més probable és que darrera de la seva malaltia hi hagi un possible trastorn immunològic de causa incerta i que la recerca de molts estudis al·lergològics no ens portaran a un diagnòstic etiològic de la seva malaltia. És cert que moltes malalties al·lèrgiques poden tenir com a manifestació inicial una urticària, però no totes les urticàries són de causa al·lèrgica. Per tant, el paper de l´Al·lergòleg és fonamental en aquests casos per informar al pacient d’aquesta situació i no encoratjar-lo a la recerca d’alguna cosa probablement inexistent.\nTotes les urticàries cròniques precisen d’un estudi i una valoració mèdica per cercar possibles malalties associades o identificar agents desencadenants i/o agreujants.\nEl control de la Urticària Crònica s’aconsegueix ajustant el tractament mèdic al màxim i portant un seguiment individualitzat de cada malalt adoptant estratègies per millorar l’autoestima i la qualitat de vida d’aquests pacients. Si bé fins ara només disposàvem d’antihistamínics i corticoides o altres immunosupressors per tractar la malaltia, ara es disposa de nous medicaments que ens ajuden a controlar i en moltes ocasions curar la urticària.\nDes del Comitè d'Al·lèrgia Cutània de la SCAIC, es posarà en marxa una iniciativa per millorar el coneixement de la malaltia i la qualitat de vida d’aquests pacients i de les famílies que els envolten anomenada “L’Escola de la Urticària Crònica” comenta la Dra. Anna Sala, Al·lergòloga de l´Hospital Universitari de la Vall d'Hebron, coordinadora del propi Comitè. Aquesta “Escola” consistirà en tallers per a pacients amb urticària crònica on participarà un equip multidisciplinari format per al·lergòlegs, dermatòlegs, pediatres-al·lergòlegs, metges de família, psicòlegs i infermers per donar resposta a tots els dubtes i pors que moltes vegades tenen aquests pacients i que en una consulta no es poden resoldre. D’aquesta manera s’oferirà un tractament global i s’ explicaran els falsos mites relacionats amb la urticària. D’ aquesta manera es pretén millorar la qualitat de vida del pacient, ja que millorarà el coneixement de la seva malaltia. Donat que els tallers seran de grups reduïts, facilitarà la comunicació i promourà la relació entre tots els pacients i entre aquests i els professionals. Per tant, aquesta iniciativa estarà oberta a tots els pacients amb urticària crònica, adults o nens amb els seus pares o tutors, per oferir un control complementari extra a les seves visites habituals amb l´especialista.\nComitè d’Al·lèrgia Cutània de la SCAIC\nPer més informació contacti amb:\nAnna Sala: asala@vhebron.net


ERC avisa que donaria suport a Sánchez si acceptés la consulta - Diari de Girona\nERC avisa que donaria suport a Sánchez si acceptés la consulta\nJoan Tardà assegura que «no tenim por» de Rajoy, d'Albert Rivera ni dels magistrats del Constitucional\nEl portaveu d'ERC, Joan Tardà, va insistir que el seu partit donaria suport al líder del PSOE, Pedro Sánchez, si decidís presentar-se com a alternativa de govern sempre que es comprometés a autoritzar un referèndum perquè els catalans decideixin si volen seguir pertanyent a Espanya. En la seva rèplica al candidat del PP a la Presidència del Govern, Mariano Rajoy, Tardà va voler fer una última crida a Sánchez i «rectificar» les seves paraules en el debat d'investidura al qual el socialista es va sotmetre al març passat.\n«Vostè tria: o Cánovas del Castillo reencarnat en Rajoy o vostè lidera una alternativa», va especificar Tardà, disposat a desdir-se de les seves acusacions de «falta de talla» contra Sánchez fa mesos. Això no obstant, va convidar el líder socialista a «corregir» també la seva actuació i a erigir-se en alternativa a Rajoy, i en aquest cas comptaria amb el suport dels diputats d'ERC, sempre que complís tres condicions «sine qua non». És a dir: derogar les lleis «més reaccionàries» del PP, implementar polítiques socialdemòcrates des del punt de vista social i econòmic i autoritzar un referèndum a Catalunya.\nTardà va reptar Rajoy; el líder de Ciutadans, Albert Rivera, i els magistrats del Tribunal Constitucional sobre el full de ruta cap a la independència de Catalunya, i va proclamar: «No els tenim por». El portaveu d'Esquerra va voler fer també un cant als valors que representen els «rojos» davant l'Espanya «de la dreta» i «immobilista» que, segons el seu parer, encarnen el partit Popular i Ciutadans.