Per què l’independentisme i la resta del sobiranisme no es troben. Una reflexió des de la desobediència -@RevistaTreball\nPer què l’independentisme i la resta del sobiranisme no es troben. Una reflexió des de la desobediència Revisat per Revista Treball a març 27 . Sempre s’ha dit que la solució a les aspiracions secessionistes de l’independentisme només té dos camins: el pacte amb l’Estat espanyol, i la confrontació viole Sempre s’ha dit que la solució a les aspiracions secessionistes de l’independentisme només té dos camins: el pacte amb l’Estat espanyol, i la confrontació viole Rating: 0\nEsteu aquí: Home » Catalunya » Per què l’independentisme i la resta del sobiranisme no es troben. Una reflexió des de la desobediència\nSempre s’ha dit que la solució a les aspiracions secessionistes de l’independentisme només té dos camins: el pacte amb l’Estat espanyol, i la confrontació violenta. O es celebra un referèndum pactat, o es guanya una guerra de secessió. No hi ha més.\nLa via de la desobediència\nHi ha una via intermèdia, la desobediència, que té a veure amb la distinció que Johan Galtung feia de violència directa, violència estructural i violència cultural. Aquestes dues darreres són invisibles i tenen a veure, l’estructural, amb la diferència d’oportunitats, la discriminació i, en general, amb el tracte desigual que les institucions fan amb alguns ciutadans; la cultural és similar, però a nivell individual o personal: indiferència, odi, menyspreu.\nL’independentisme català s’ha situat tradicional en la lluita no-violenta contra aquestes violències estructurals i culturals. En els últims mesos s’ha fet especialment palesa aquesta lluita contra una percepció de violència estructural per part de l’Estat espanyol: no reconeixement del dret a decidir, arbitrarietat judicial, censura, repressió de les llibertats ciutadanes (especialment la llibertat d’expressió), manipulació dels mitjans, discurs de l’odi, atacs a entitats de la societat civil, etc.\nNo entro ara a jutjar si aquestes percepcions es corresponen a la realitat o no. La qüestió és que l’independentisme, després d’intentar pactar amb l’Estat i rebutjar de pla la violència directa, ha optat per aquesta via intermèdia de la desobediència, consistent a posar de relleu aquestes qüestions i, en la mesura del possible, desobeir normes que es percebien com injustes. El referèndum de l’1 d’octubre seria l’exemple paradigmàtic d’aquesta desobediència pacífica contra la violència estructural de l’Estat.\nA l’altre extrem, dins l’anomenat bloc unionista, s’ha promogut una visió totalment oposada a la de l’independentisme. Per una banda s’ha negat la violència estructural (el dret a decidir no existeix, no és cert que es passés el ribot per l’Estatut de Miravet, etc.) o la violència cultural (les amenaces feixistes a persones i entitats catalanistes són puntuals o no mereixen càstig, les manifestacions catalanòfobes d’alguns mitjans no són tals o cauen dins la llibertat d’expressió, etc.). Per una altra banda, i aquest és, per a mi, un salt conceptual il·legítim, s’ha equiparat la desobediència a la violència directa. Així, els que uns veuen com una pacífica lluita contra la violència estructural i cultural, uns altres ho veuen com una violència tàcita que indueix a la violència directa. Aquest és el raonament, entre d’altres, del jutge del Tribunal Suprem Pablo Llarena, però secundat per un gran ventall d’espais polítics que equiparen la desobediència amb la violència directa i, per tant, amb les penes màximes que estipula el Codi Penal.\nDe la violència estructural a la violència directa\nAquesta posició, des del meu punt de vista, no només reforça la violència estructural, sinó que, en el seu extrem, la repressió de la desobediència entra en la violència directa: és violència directa apallissar 1.000 persones que surten pacíficament l’1 d’octubre i és violència directa posar a la presó càrrecs electes i activistes que han exercit també la desobediència. Sense voler tampoc entrar aquí a debatre sobre Teoria del Dret i sobre el Codi Penal, em sembla molt discutible parlar de rebel·lió sense violència directa, i parlar de incitació a la violència quan tampoc no hi ha hagut violència.\nEn resum, tenim l’independentisme instal·lat a la via de la desobediència i a l’unionisme avalant per activa o per passiva una via que condueix a la violència directa (evidentment de molt menys intensitat que la confrontació armada, però conceptualment a la mateixa banda) per part de l’Estat, violència directa que se suma a la cultural i l’estructural.\nEl sobiranisme no independentista – el que generalment englobem com a Comuns bo i les seves diferències internes en composició i en ideologia – han volgut quedar-se a la banda del pacte. En un món binari – pacte o confrontació violenta – segurament és la posició que hom esperaria des del respecte per la democràcia i les institucions. En un món més complex, com el que he descrit més amunt, aquesta posició té els seus detractors fins i tot dins del respecte per la democràcia i les institucions.\nSortim per un moment de la política territorial o identitària i entrem en el masclisme o el racisme.\nLa posició davant la violència estructural\nLes dones o les persones negres tenen una aparent igualtat formal en relació als homes o a les persones blanques. Però les dones o les persones negres saben, perquè ho viuen cada dia, que més enllà de l’absència de violència directa, pateixen violència estructural o violència cultural. L’estructural és el sostre de vidre, les diferències salarials, la prioritat de la medicina vers la recerca amb i per a homes. La cultural és la denigració, els estereotips, l’enorme rang d’actituds i accions masclistes en el dia a dia, cada dia.\nDavant el masclisme o el racisme cada cop hi ha major consens que no n’hi ha prou amb garantir les qüestions formals, sinó que s’ha d’anar més enllà. La discriminació positiva és l’exemple més visible, però n’hi ha d’altres que cauen dins el que hem anat anomenant la lluita contra els micromasclismes, el masclisme banal, el masclisme institucional i un llarguíssim etcètera. I el mateix amb el racisme.\nAmb les enormes diferències que hi ha entre els tres casos, les dones, els negres i els independentistes s’enfronten a la violència estructural i cultural. I esperen dels seus companys que els ajudin a fer visible aquesta violència no directa per no estar formalitzada, a desobeir allò que és injust, a lluitar activament per a canviar l’estructura i la cultura de la societat.\nI tornem al nostre cas. A l’independentisme, aquesta violència estructural i cultural comença amb el discutit dret a decidir, però progressa ràpidament sobre l’exercici i l’aprenentatge de la pròpia llengua, el qüestionament d’algunes institucions (com la monarquia), la censura velada d’algunes d’aquestes idees, la censura no tan velada, l’encausament de la dissidència (humoristes, cantants, artistes) per acabar amb la persecució i empresonament de persones per les seves idees i no pels seus fets.\nEl que l’independentisme demana a la resta del sobiranisme no és que lluiti per les seves pròpies conviccions (un nou estat), ni tampoc demana que lluiti per uns determinats instruments (un referèndum vinculant), sinó contra la violència que l’Estat i una part de la societat exerceix contra un col·lectiu de ciutadans.\nL’assimilació de la posició del sobiranisme no independenstista a la posició de l’unionisme, o les acusacions d’equidistància són, al meu parer, maniquees i, per tant, molt criticables: no és el mateix inhibir-se d’una situació d’injustícia a exercir-la. Ara bé, el raonament que condueix a aquestes crítiques té una part de fonament: inhibir-se davant de situacions d’injustícia, tot i que no és el mateix que exercir-la, contribueix a perpetuar-la.\nLes esquerres davant la violència estructural\nAquesta última qüestió és, a més, especialment important des de les esquerres.\nDe les moltíssimes definicions que hom pot fer de què és l’esquerra, una de les meves preferides té a veure amb el voler recórrer el camí de la igualtat a l’equitat, és a dir, de tractar a tothom igual a donar les mateixes oportunitats a tothom.\nL’equitat de vegades requereixi un tracte no igualitari, i de vegades requereix treballar activament (aquí l’adverbi és important) per a eliminar les barreres que s’interposen davant la igualtat d’oportunitats, que eviten l’equitat.\nQuan independentisme, i molt especialment l’esquerra independentista, veu alguns dels seus drets vulnerats (veu que el sistema exerceix violència contra algunes persones), el que demana no és igualtat, no és un referèndum pactat: demana equitat, demana lluita contra qui barra drets o els torna en contra d’un col·lectiu.\nNo ens ha de sorprendre, doncs, que hagi estat amb l’esquerra independentista on el sobiranisme ha topat més fort en aquestes qüestions, atès que ha percebut que una part de l’esquerra no defensava alguns drets amb la mateixa intensitat que d’altres, atès que ha percebut que era un tema d’equitat i no d’igualtat, atès que ha percebut que l’esquerra no feia d’esquerra en alguns flancs.\nNo deixa de ser paradoxal que l’esquerra no independentista hagi criticat això mateix a l’independentisme: que s’aliés amb la dreta per a aconseguir els seus fins.\nPerò són, al meu parer, dos plans diferents: mentre pot ser censurable (o no: és un altre debat) que dreta i esquerra pactin una determinada política pública, no ho pot ser mai per treballar conjuntament per a la igualtat d’oportunitats o per a lluitar contra la violència estructural o directa. La segona qüestió és sobre el terreny de joc; la primera sobre quina partida volem fer.\nLa solució a aquest desencontre és tan simple com difícil de dur a terme. Simple, perquè hi ha dues aproximacions més o menys immediates a fer. Difícil perquè són aproximacions que demanen determinació ideològica i, en el cas dels partits, orgànica i assumir riscos electorals.\nLa primera aproximació és que qui es diu demòcrata ha de desmarcar-se del bloc repressor en la defensa dels drets. I la defensa ha de ser activa, no n’hi ha prou amb seure a esperar un referèndum pactat. Tampoc n’hi ha prou amb buscar aquest pacte. L’esquerra no independentista ha d’afegir-se a l’independentisme en la desobediència de tot allò que vulnera els drets dels ciutadans. No per defensar l’independentisme, sinó per defensar els ciutadans, votin el que votin, pensin el que pensin. Tal i com ho faria si es tractés de la lluita contra el masclisme o contra el racisme. Perquè parlem de drets, no de polítiques. I això, en general, no ha passat.\nLa segona aproximació és que la desobediència s’ha de desmarcar de les institucions. És a dir, són les persones les que desobeeixen, mai les institucions. En alguns casos la frontera pot ser poc clara (p.ex. un diputat, desobeiria com a persona o com a institució?), però en d’altres casos la frontera no és difosa i s’ha traspassat. Aquí és on la societat civil ha de jugar un paper fonamental que, sovint, els partits han volgut capitalizar i fins i tot liderar. La confusió d’aquestes dues esferes, la institucional i la ciutadana, no pot tornar-se a donar.\nAquest doble pacte – més determinació en la defensa dels drets i contra la violència estructural i cultural, per invisible que sigui; separació de les institucions de la desobediència civil – són dues passes clares que poden donar-se. Fer-ho, demana valor i compromís. Però compromís amb els instruments, no amb els fins. Al cap i a la fi, el republicanisme té molts encaixos territorials, però aquest aspecte és només l’1% de tot el camí que s’ha de fer.\nL’esquerra té el costum de començar per allò que la separa i no en allò que la uneix. Per una vegada, podria invertir l’ordre de la seva acció política.\n27/03/2018 a les 5:29 pm\nUnes reflexions molt oportunes i amb molt bona argumentació.\n28/03/2018 a les 7:57 am\nPer fi algú argumenta de manera clara, allò que teniem molt clar al PSUC, que va prrmetre incorporar els treballadors immigrats a partir dels anys seixanta a la lluita per recuperar llibertats, institucions, cultura catalanes. I també va permetre treballar amb la gent d’altres grups, com ciu en les entitats socials i culturals amb el mateix objectiu. Tot això va desapareixer amb un psoe que va trencar el discurs per fer lerrouxisme directsment\n04/04/2018 a les 8:04 pm\nTot això va desaparèixer quan ERC va començar a separar als catalans.\n04/04/2018 a les 8:03 pm\nUn exercici d’estil en la parla processista. Els demòcrates hem de defensar l’independentisme perquè sinó no som demòcrates. Defensant l’independentisme es defensa a tots els catalans, inclús aquells que han viscut el processisme com un atac a la seva catalanitat i com un reguitzell d’insults (un d’ells l’esmentat de no ser demòcrates per no defensar l’independentisme).\nLa novetat és que mentre fins ara tot això eren obligacions dels demòcrates, en aquest article el senyor Peña ofereix quelcom a canvi. Si els demòcrates en general ajudem a l’independentisme, aquest deixarà de fer servir les institucions de tots els catalans per a la seva agit-prop.\nSegueix sent unilateralisme pur però almenys sembla que ha fet un pas cap al realisme. Si fa no fa ha recorregut un 1% del camí cap al realisme. Ànim.


Ernest Urtasun reclama un instrument legislatiu específic contra la violència masclista a Europa - Llibertat, igualtat, fraternitat | El bloc de l'Ernest Urtasun\nErnest Urtasun reclama un instrument legislatiu específic contra la violència masclista a Europa\nL’eurodiputat d’ICV, Ernest Urtasun, ha intervingut avui en el Ple del Parlament Europeu per denunciar que no existeix un instrument legislatiu específic contra la violència masclista a Europa i per instar a la Comissària responsable d’Igualtat de gènere, Vera Jourová, “d’impulsar aquest instrument que necessitem a escala europea”.\nDurant la seva intervenció, Urtasun ha posat de manifest que “la societat de la desigualtat que estem vivint és un motor evident del creixement de la violència” i que “les retallades són un problema que genera repunts de la violència masclista”. Per això, ha dit, “és important reclamar que seguim sense un instrument legislatiu específic de lluita contra la violència masclista a escala europea”.\nA més, l’eurodiputat ecosocialista ha lamentat que a la comissària europea no li sembli una bona idea l’observatori europeu contra la violència de gènere quan, precisament, és un bon instrument davant del repunt de la violència masclista.\nICV considera que el Pla d’inversions de Juncker "es queda curt i utilitza instruments inadequats"La importancia del Convenio de Estambul en la lucha contra la violencia hacia las mujeres


Biblioteca Vila-Matas | La Finestra Digital\nDebolsillo ha inaugurat aquest març la Biblioteca Vila-Matas amb tres volums fonamentals, dos d’ells, Chet Baker piensa en su arte (antologia de relats) i En un lugar solitario (primera narrativa de l’autor) amb textos inèdits. El tercer és Dublinesca, la seva darrera obra. Seguirà al setembre 2011 un quart tom, Una vida absolutament meravellosa, àmplia antologia dels seus assajos. I després, continuarà amb la recuperació dels títols més celebrats d’aquest autor.\nEn un lloc solitari, que reuneix els cinc primers llibres que va publicar l’autor, compta amb un formidable i extensíssim pròleg inèdit del propi Vila-Matas on hi ha sorprenents revelacions mentre es narren les estranyes circumstàncies que van envoltar els seus anys de principiant en el món de la literatura. Un sensacional relat de ficció pel seu estil narratiu, però també un fantàstic anàlisi de l’obra primerenca comptat pel propi autor. En aquest volum es recupera la primera novel.la de l’autor, el veritable títol En un lloc solitari va estar encobert durant llargues dècades pel de Dona en el mirall contemplant el paisatge. D’altra banda, l’obra a Al sud de les parpelles va córrer la mala fortuna, durant dècades, de l’oblit o desterrament voluntari per part del seu autor, fins a recuperar novament el seu lloc amb aquesta antologia.\nLa nouvelle inèdita Chet Baker pensa en el seu art, (o relat de ficció crítica, segons l’autor) que dóna nom al llibre, és una interessantíssima peça de llarga extensió, subtitulada Doctor Finnegans i monsieur Hire, on un crític literari, tancat una nit en un hotel de Torí, busca el punt d’unió entre la literatura radical encarnada per l’últim Joyce i la literatura tradicional de qualitat representada per Simenon, busca el llibre que uniria idealment als lectors de relats minoritaris i molt exigents amb els d’històries més comercials. Chet Baker pensa en el seu art és una original novel·la curta, que es pot veure com a legítima-encara agosarada-continuadora de la trilogia o “salt anglès” que va iniciar Dublinesca.\nAmb Dublinesca Vila-Matas i el conjunt de la seva obra guanyen el Premi Bottari Grinzane, el nou Grinzane Cavour, secció La Querzia (a una obra que “abbiano ottenuto nel cors degli anni il consens del Pubblico i ricevuto una definitiva consacrazione critica”).\nAquesta tracta d’un editor en crisi: “Era un personatge de ficció, amb algun punt en comú amb mi. Quan ho convertir en editor ja era una barreja de molts editors que he conegut. A París , per exemple, alguns lectors han cregut veure que parlo de Christian Bourgois, el meu editor francès “. Part d’un somni premonitori: “El vaig tenir fa tres anys a l’hospital, quan vaig estar greument malalt. Va ser d’una impressionant intensitat. Vaig somiar que em trobava a Dublín, ciutat en la qual no havia estat mai, i que havia tornat a beure i que era a terra, a la porta d’un pub, plorant d’una manera molt emocionant. Plorava abraçat a la meva dona, lamentant haver tornat a l’alcohol. La intensitat venia que en el somni, en l’abraçada amb la meva dona, estava concentrada , amb gran densitat, una idea de renaixement. M’estava recuperant a l’hospital i va ser com si toqués la veritable vida per primera vegada. Però no he aconseguit transmetre tota la intensitat… Al cap de pocs mesos vaig viatjar a Dublín i no vaig trobar el lloc exacte del somni. Però el recordava amb una precisió sorprenent”.\nCrítica general de les obres\nLa prosa de l’autor és energica i renovada. Amb gran vivacitat l’autor és capaç de copsar i reflexar tot allò que la seva ment li evoca a la ploma d’escriure. No sabria com definir-lo, ja que fa ús d’una prosa adulta sense perdre el toc genial de explicador de contes.\nAdaptant-se al pas del temps, l’autor reflexa la introducció de les noves tendéncies culturals tant com dels avenços tecnologics.\nUn autor de fàcil comprensió donat a un vocabulari ric i fluid i a un tempo en les seves obres que aconsegueixen enganxar als lectors a la trama. Amb descripcions fines tant de llocs com de les persones, ajuda al lector a crear imatges mentals força definidessobre el que amb les paraules ens vol mostrar.\nLes seves primeres obres són força autobiografiques i ens porten des de el període de la mili, als seus viatges, les seves experiències i els seus sominis. Cosa que s’adapta a una franja d’edat força amplia. Pot ser els més joves tendim a les seves últimes obres com “Dublinesca”, un llibre fosc i obscur que es transforma en una lectura excitant, però no per això s’han de desestimar els anteriors. Fins i tot el pròleg de “En un lugar solitario” mereix a la meva modesta manera d’entendre un altre nom o categoria, és una història en sí dins d’un recull d’històries.\nPersonalment, he de reconeixer que per a mi ha sigut un descubriment com autor, però el que no m’esperava és que els seus primers llibres fossin com una porta a l’ànima de l’escriptor. M’ha agradat llegir el relat que va escriure l’any que vaig néixer, saber com va plasmar els seu ambient i sentiments en un quadern.\nEstem molt acostumats a llegir les últimes novetats editorials, els best-sellers de les llistes i crec que hem perdut un gran ventall d’autors pel camí. Passem de llegir els classics (per obligació generalment) a aquests últims i crec que és d’agrair que una editorial com debols!llo ens apropi a d’altres autors i a més en format de butxaca fent-los asequibles en una època on la cultura resulta força cara.\nCrec que l’aposta de l’editorial per aquesta nova biblioteca seduirà al públic de manera poc esperada.\nEnrique Vila-Matas va néixer el 31 de març del 1948 a Barcelona, al número 108 del carrer Roger de Llúria, davant del desaparegut cinema Metropol. Va estudiar dret i periodisme i va treballar com a redactor a Fotogramas i com a crític de cinema a les revistes Bocaccio i Destino. Va escriure la seva primera novel·la, “Dona al mirall contemplant el paisatge”, quan estava al servei militar i a París, on va viure dos anys, va continuar la seva carrera literària, que es va repartir entre la novel·la i l’assaig.\nÉs cavaller de la Legió d'Honor de França i Doctor honoris causa per la Universitat dels Andes (Veneçuela). Ha obtingut el premi Ciutat de Barcelona i el Rómulo Gallegos (2001), el Prix du Meilleur Livre Etranger i el prix Fernando Aguirre-Libralire (2002), el Premi Herralde, el Nacional de la Crítica, el Prix Medicis-Etranger, el premi del Cercle de Crítics de Xile (2003), el Premi Internazionale Ennio Flaiano (2006), el Premi Fundació José Manuel Lara 2006, el premi de la Reial Acadèmia Espanyola 2006. Al setembre de 2007 guanya el premi literari Elsa Morante en l'apartat Scrittori del Mondo, que premia "a un gran autor estranger". Al març de 2009 obté el premi Internazionale Mondello per la seva novel Dottore Pasavento, traduïda a Itàlia per Feltrinelli. El 2010, el premi Leteo de la ciutat de Lleó, pel conjunt de la seva obra. I el gener de 2010 Dublinesca rep a Nimes el prix Jean Carrière.\npilar 2 maig 2011\nun plaer infinit la lectura tant del contes com dels dietaris i barrejes de ficcio-vida, on es dona moltes vides a les paraules i als pensaments….\nun plaer de saber que es un escriptor que viu a prop i que escriu sobre la vida..\nun gran descobriment, un tresor més per a mi i la nostra cultura.


Netanyahu confirma la política israeliana de represàlies\nBenjamin Netanyahu es manté ferm en la seva política i confirma que Israel no passarà per alt atacs llançats des de la Franja de Gaza i que afectin ciutadans i soldats israelians. Les declaracions del primer ministre hebreu arriben després que aquest dissabte, en un tiroteig amb milicians de Hamas a Gaza, hagin mort dos soldats hebreus i dos militants palestins. Són els pitjors enfrontaments des de l'ofensiva israeliana de fa 14 mesos\n28/03/2010 - 14.55 Actualitzat 28/03/2010 - 16.37\nEl primer ministre israelià, Benjamin Netanyahu, reunit amb el seu gabinet, confirma que Israel reaccionarà als atacs des de Gaza.\nDavant la tensió i les advertències de Netanyahu, Washington ha pressionat intensament perquè no fracassi el diàleg al Pròxim Orient. El govern de Tel Aviv ha relativitzat les reclamacions de flexibilitat del govern nord-americà i ha recordat que, tot i passar per moments difícils, la relació entre Israel i els Estats Units és bona i que només es produeixen "discussions entre amics".\nEl mandatari israelià ha recordat aquest diumenge la voluntat de negociar la pau amb els palestins, però "sense oblidar els nostres interessos". Netanyahu assegura que han donat les passes necessàries "per reduir les distàncies i seguir en aquesta direcció".\nDurant la cimera de la Lliga Àrab d'aquest dissabte, però, el primer ministre israelià ha reconegut que considera que "la posició palestina s'endureix" i que no veu "signes de moderació.".


Notícia: Un grup d’estudiants alemanys d’intercanvi amb l’Institut Serrallarga visita l’Ajuntament de Blanes\nUn grup d’estudiants alemanys d’intercanvi amb l’Institut Serrallarga visita l’Ajuntament de Blanes\nNoticia publicada a la web el 09/27/2017 09:53:16 AM\nEl programa, que forma part del projecte Erasmus, es va iniciar l’any 2003 i fins el moment ja han participat 256 alumnes entre els dos centres\nLa Sala de Plens de l’Ajuntament de Blanes va allotjar ahir a la tarda una trobada amb els integrants del programa d’intercanvi Erasmus en què participa l’Institut Serrallarga. Al voltant d’una vintena de persones van assistir a l’acte que aplegava alumnes d’aquest centre educatiu blanenc i de l’Institut Otto Bennemann, de Braunschweig, de la regió de la Baixa Saxònia, a Alemanya.\nRepresentants dels dos centres educatius acompanyats\ndel regidor d'Educació, Albert Sanz\nEl regidor d’Educació de l’Ajuntament de Blanes, Albert Sanz, va encapçalar la recepció i es va encarregar de donar la benvinguda al grup d’estudiants saxons, que també va comptar amb la participació de mestres i alumnes dels dos centres d’intercanvi. Durant una estona, els estudiants alemanys van compartir amb Albert Sanz les impressions que fins el moment els ha suposat viure a Blanes i els motius per haver participat en l’aprenentatge intensiu.\n14 anys del projecte Erasmus amb l’Institut Serrallarga\nEls joves saxons viuen a Blanes durant un mes i participen en un projecte de mobilitat d’alumnes a l’estranger relacionat amb les FCT, formació en centres de treball. Són un total de 10 alumnes que han vingut acompanyats de dues professores, i les pràctiques les faran principalment en departaments i serveis de l’Ajuntament de Blanes (Biblioteca Comarcal, Arxiu Municipal i Policia Local), així com en altres indrets del municipi (Hospital Comarcal i hotels de Blanes i Lloret).\nDurant els dies laborables faran pràctiques en aquests centres de treball, mentre que els caps de setmana participaran en activitats i visites culturals que els ajudaran a conèixer millor Catalunya. S’han programat sortides a Barcelona, Girona, Figueres i Tossa, entre d’altres localitats. D’altra banda, durant la seva estada també faran formació en llengua castellana amb un curs intensiu que se’ls impartirà al centre educatiu blanenc.\nCorresponentment, els estudiants de l’Institut Serrallarga són acollits a Braunschweig, una localitat situada molt a prop de Hannover i, anàlogament, faran un curs intensiu alemany. La localitat on s’estaran està situada en una zona molt industrial, amb una especial presència de destacades empreses com ara la Volkswagen i Siemens, entre d’altres. S’hi estaran dos mesos, durant els quals també visitaran llocs d’interès com ara Berlin, Hamburg, Hannover i Goslar, entre d’altres.\nEl programa Erasmus en què participen els dos instituts es va iniciar ara fa 14 anys, el 2003, i des de llavors un total de 256 alumnes han participat en l’intercanvi. Val a dir que l’experiència ha transcendit el món de les aules i l’educació, ja que alguns joves blanencs s’han quedat treballant a Alemanya i fins i tot s’hi ha casat. Prova d’això és que l’any passat les respectives comunitats educatives van assistir a un casament entre joves de les dues procedències.\nEl regidor d'Educació, Albert Sanz, amb la representant\ndel centre educatiu alemany\nDurant la recepció que va tenir lloc la tarda d’aquest passat dimarts, a banda de donar-los la benvinguda a Blanes, el regidor d’Educació va obsequiar cadascun dels alumnes amb una motxilla amb el logo de Blanes, així com material turístic per fer una visita al municipi de manera més completa. Per la seva banda, també va lliurar a la representant del centre alemany un llibre sobre el pintor blanenc Àngel Planells, i recíprocament Albert Sanz va ser obsequiat amb uns dolços típics alemanys.


Sociolaboral – Al Poble-sec tenim un pla\nParticipem en la Comissió Sociolaboral el tercer dilluns de cada mes. Estem d’acord en aconseguir millorar el treball en xarxa amb la resta del barri, perquè és un forma de treball que beneficia les tasques de l’àmbit social i laboral. Participar en la comissió també afavoreix les relacions entre les entitats i serveis que hi participem.\nTreballant conjuntament amb els diferents recursos (entitats, serveis..) existents aconseguim no duplicar tasques (posant en comú el que cada un fem) i optimitzem els recursos el màxim possible (com per exemple millorar les derivacions d’un servei a un altre).\nAlgunes opinions dels assistents a la Comissió:\n“Participar en la comissió Sociolaboral forma part de la nostra feina, ja que es considera beneficiós per a la pròpia entitat, afavoreix les diverses tasques que es porten a terme”.\n“La finalitat principal de la nostra tasca és dotar d’eines a la gent per a que puguin solventar la seva situació. Mitjançant el treball en xarxa s’optimitzen les eines disponibles i s’enriqueix la feina”.\nIntercanvi d’informació pel desenvolupament de la xarxa sociolaboral al barri\nXarxa d’Inserció Poble-sec (XIPS)\nActivitats de desenvolupament de la xarxa sociolaboral al barri (Mostra d’entitats 2010)\nAODL Treball als Barris\nServeis Socials del Poble Sec\nServei sociolaboral de Pla d’Acollida de la Coordinadora d’entitats del Poble Sec\nPer Pla Comunitari Poble-sec\t23:04


El Govern demana ser part en la causa BPA per poder exigir responsabilitats - FÒRUM.ad\nEl Govern demana ser part en la causa BPA per poder exigir responsabilitats\nOn: 18/05/16 19:29\nEl Govern ha decidit demanar a la Batllia adherir-se a la causa penal que està oberta en l’afer BPA arran dels presumptes casos de blanqueig de capitals per exigir ser rescabalat tant des del punt de vista moral com material. D’aquesta manera, tal com ha comentat el ministre portaveu, Jordi Cinca, ara s’ha pres aquesta decisió que suposa un primer pas perquè l’Estat pugui ser admès com a actor civil i, per tant, pugui tenir dret a demanar una indemnització pels danys soferts. Cinca ha posat en relleu que es va viure una situació “crítica” que va posar fins i tot el país en perill i que, per tant “no tindria cap sentit” que no “s’exigissin les responsabilitats” que s’escaiguin a les persones que “han provocat aquesta situació”. És, tal com ha conclòs, “una qüestió de responsabilitat”.\nEl Govern ha demanat a la Batllia poder-se adherir a la causa penal que està oberta en el marc de l’afer BPA per poder-se constituir com a actor civil i, d’aquesta manera, demanar ser rescabalat pels danys materials i morals soferts. El ministre portaveu ha anunciat aquesta decisió en la roda de premsa posterior al Consell de Ministres d’aquest dimecres i ho ha definit com una “qüestió de responsabilitat”.\nD’aquesta manera, Cinca ha recordat que arran d’aquest afer es va viure una situació “crítica” que va posar fins i tot el país en perill i, per tant, des de l’Executiu s’ha considerat que “no tindria cap sentit” que no “s’exigissin les responsabilitats” que siguin pertinents a les persones que “han provocat aquesta situació”, tal com ha remarcat.\nCinca ha posat en relleu que aquesta petició, que s’ha formulat aquest dimecres mateix a la Batllia, és un primer pas per poder-se constituir com a actor civil i que si aquesta demanda és acceptada ja s’aniran concretant certs aspectes com per exemple la quantitat exacta que es pot arribar a reclamar. Sobre quina quantitat podria arribar a ser, Cinca ha recordat que hi ha costos que són “evidents” com per exemple els assessoraments jurídics que han estat necessaris. I pel que fa al perjudici moral, Cinca ha fet èmfasi en com la “reputació” del país s’ha vist afectada per aquesta qüestió ja que en cert moment no només es va posar en perill la plaça financera sinó el país en general. “Hem hagut d’assumir costos i riscos molt importants”, ha destacat.\nTambé ha remarcat que s’ha pres aquesta decisió un cop s’ha treballat perquè el procés de resolució “fos exitós” garantint l’estabilització i evitant el contagi sistèmic, vetllant pels interessos dels clients i dels treballadors i garantint l’activitat de l’entitat pont. Un cop s’ha considerat que això estava encarrilat, és a dir, un cop la situació es comença a “estabilitzar” es pren aquesta decisió per defensar “els interessos del país”. També ha recordat que fins ara el Govern s’havia anat defensant davant de les demandes que les diferents parts han anat interposant, però que ara es fa “un pas més”. Finalment, ha assenyalat que si finalment és actor civil, també tindrà dret a tenir accés a tota la informació del sumari.\nInforme de l’INAF\nPel que fa a les accions judicials, el ministre també ha estat qüestionat pels mitjans de comunicació sobre la resolució del Tribunal Constitucional que demana el lliurament de l’informe de l’INAF que fa referència a la inviabilitat de l’entitat BPA. Cinca ha estacat que el document el que fa és posar en relleu, a data 24 d’abril del 2015, que a criteri de l’INAF l’entitat no era viable i que en base això des de l’AREB es va prendre la decisió que es va creure més adient, seguint la llei. També ha manifestat l'”absolut respecte” al que diu la resolució del Constitucional afirmant que la sentència s’haurà de complir.\nQuant al fet que Rosa Ferrer sigui la lletrada de Raiffeisen.ad, ha destacat que com a professional del dret pot fer el que cregui oportú si bé ha recordat que com a ministra a l’inici de la legislatura va “viure els debats interns” i va prendre part en el procés per a trobar la solució a aquest afer.\nReitera les accions per les informacions sobre Orfund\nA l’últim, i pel que fa a la possibilitat que Cinca, personalment, es querelli contra mitjans de comunicació per les informacions aparegudes sobre la seva vinculació a Orfund i les activitats d’aquesta empresa, ha reiterat que la qüestió està en mans dels seus assessors jurídics i que tirarà endavant les accions que li “aconsellin”. Ha remarcat que es tracta en molts casos d’insinuacions que no són certes i ha volgut deixar el tema aquí ja que és “gairebé nociu incidir sobre aquesta qüestió absolutament deplorable”.\nPrevious Post: L’Agència Catalana de Consum coordina esforços amb els Consells Comarcals de l’Alt Pirineu i Aran\nNext Post: Un total de 10 projectes amb participació d’Andorra entren en programació del POCTEFA\nEls Cinca no para de fer nous amics cada dia que passa.


Un viatge al món dels primats - Buscaciència\nXerrada “Un viatge al món dels primats”, a càrrec d’Iván García, estudiant de doctorat en primatologia, Universitat de Durham, i vocal de l’Associació Primatològica Espanyola. Serà la primera xerrada del cicle de trobades que organitza La Mandarina de Newton en el marc de l’exposició itinerant d’art-ciència “Wild Portrait” (Retrat Salvatge).\nAquest cicle de trobades visa promoure la reflexió i debat sobre les temàtiques explorades en aquesta exposició. Cada mes La Mandarina de Newton organitzarà una xerrada a càrrec d’un investigador de la Fundació MONA:\n‘Un viatge al món dels primats’ Iván García, estudiant de doctorat en primatologia, Universitat de Durham, i vocal de l’Associació Primatològica Espanyola. Gener 2016.\nL’aprenentatge social en ximpanzés i l’evolució de la cultura Dr. David Riba, investigador associat a l’Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social i a la Fundació MONA. Febrer 2016.\nMents germanes: simis emocionals i humans racionals Dr. Miquel Llorente, investigador principal i responsable de la Unitat d’Investigació i Etologia de la Fundació MONA i president de l’Associació Primatológica Espanyola. Març 2016.


El món de les ONES: Caos de llum\nSembla que el destí s'ha aliat amb els que pensem que la llum va molt cara, i des de fa uns dies a casa vivim amb els llums a mitges (que consti que no és voluntari!).\nPrimer es va fondre una de les bombetes de la campana extractora de fums de la cuina. Com que té dos, vam pensar, no cal canviar-la, ja fem. A més com que teníem dos fluorescents al sostre, cap problema! (malgrat que des de fa 15 anys aquest aparell no acaba d'anar molt bé i quan l'encens és com un xou de pampallugues, que finalment es queda quiet).\nDesprés es va fondre el cap de la cuca de llum que il·lumina l'habitació de les nenes. Com que el cap és pròpiament la bombeta, és una mica difícil de trobar i per suposat una mica car (14€, ei que és de baix consum!). Però res, tot sigui pel baix consum! (per cert, aquesta bombeta és quasi surrealista perquè l'encens i apareix una llum molt i molt tènue, que em recorda la que hi havia a casa d'unes ties àvies, la bombeta no havia de ser ni de 15 i feia més por que una altra cosa, i després d'uns minuts il·lumina com cal). Tanmateix al cap d'una setmana el cap deixa de nou de funcionar... què serà? bombeta? instal·lació?... estem intentant esbrinar-ho.\nEntre mig del tema cuca, un dels fluorescents de la cuina peta. Yupi, ja van tres! El canviem però no tenim llum....????!!!!. Decisió: comprarem un aparell nou que no faci pampallugues. Ara només falta trobar el dia i comprar un de ben maco!\nBé no crec que pugui calcular exactament l'estalvi energètic que em suposarà tot aquest caos (un altre tema és la despesa en nous aparells), però segur que ho notaré aquest mes el rebut de la llum.\nA més, espero que això també li hagi fet molt de mal a la meva companyia de llum i que vegi que no pot cobrar-me el que vulgui (je,je,je)... serà una aportació més a la protesta contra les elèctriques a la qual em vaig adherir el passat dimarts durant cinc minuts a les 10 del vespre.....APAGADA GENERAL!!!!!


el dia 22 de setembre\n(1) Idees rellevants de Matemàtiques: Numeració i càlcul\nParlarem una estona del que podríem anomenar les idees rellevants de l'àmbit de matemàtiques. Podríem dir que serien aquelles idees que una persona ha de portar a la seva motxilla quan finalitza els seus estudis obligatoris, a banda de continguts (conceptes /competències). També els podríem anomenar coneixements perdurables o idees clau.\nI ho farem per blocs de contingut matemàtic: Numeració i càlcul, Mesura, Espai i forma, Relació i Canvi i Dades i Atzar.\nEn cada bloc comentarem les idees que poden ser més rellevants i preguntes que seria bo que ens plantegéssim. I també hem de tenir present que aquests blocs de contingut no són compartiments estancs que no interaccionen entre ells, moltes idees són compartides, com ha de ser en una ciència que es va construint en el temps.\nTambé podrem veure que aquestes idees essencials impliquen diferents tipus de treball per part dels estudiants, des d'identificar o reconèixer situacions, relacionar, comparar o connectar idees i finalment, operar, canviar o reflexionar sobre aquestes situacions i idees. Amb graus de complexitat creixent.\nEn aquesta primera entrada parlarem del bloc de ...\nNumeració i càlcul. 4 punts\n1) Entendre que hi ha moltes formes de representar els nombres i agrupar-los és la manera que tenim de comptar, mesurar i estimar més eficient.\na) Com puc seleccionar la millor representació per ajudar a desenvolupar el meu sentit numèric?\nb) Com m'ajuda a resoldre problemes?\nHi ha força acord en el fet que la resolució de problemes ha de ser el fonament de l'aprenentatge de les Matemàtiques, per tant, poder representar els nombres, i també les situacions, de manera que ens siguin útils en el procés de resolució de problemes ha de ser un aprenentatge fonamental. El treball per competències del currículum actual (2020) s'estructura al voltant d'aquest procés, tant a Primària com a Secundària.\ni) En la graella del 100 següent, quines pautes hi podeu trobar?\na) Menys de 10 b) Entre 10 i 20 c) Més de 20\nii) Quants punts hi ha? Quina estratègia heu seguit?\n2) Comprendre el significat de les operacions i de les relacions que hi ha entre elles.\nLes operacions relacionen nombres i conèixer les seves propietats facilita la manera de calcular.\na) Per quin motiu les necessitem?\nb) Com sé quines operacions (Suma, Resta, Multiplicació, Divisió, Potència...,) haig d'utilitzar?\nc) De quantes maneres diferents puc representar una operació?\nLa representació també és un procés matemàtic molt important. Poder disposar de diversitat de representacions per nombres, operacions o altres conceptes matemàtics és un recurs molt important per desenvolupar les capacitats matemàtiques dels estudiants.\ni) Agafem un número de dues xifres i en fem dues parts. Ara multipliquem els dos números que hem trobat. Com hem de dividir el número per tal d’obtenir el resultat més gran?\nii) Pensa en quin número dels següents: 206 184 136 186 176 fa falta en aquesta suma. Dona 3 arguments diferents que justifiquin la teva resposta.\n______ + 136 = 312\n3) Comprendre la funcionalitat del càlcul i de l'estimació.\na) Com sé quin el mètode que haig d'utilitzar?\nb) Quines diferències hi ha entre les maneres de calcular (intel·ligent/eines) amb diversos tipus de nombres?\nEn algunes situacions una estimació és més útil que una resposta exacta. Ser competent en els fets bàsics, comprendre les propietats de nombres i operacions i les seves relacions, ajuda a fer bones estimacions en el càlcul amb nombres, siguin grans o petits.\nc) Quan convé fer-les?\nd) Quina importància tenen les estimacions?\ne) Com puc fer-ne una de raonable?\ni) Quantes mongetes hi ha en aquest pot? Com ho faríem per calcular-ne una bona aproximació?\n4) Les relacions proporcionals expressen com canvien les quantitats unes en relació amb les altres.\na) Quan i per quin motiu faré servir comparacions proporcionals?\nb) De quina manera comparar quantitats descriu la relació que hi ha entre elles i entre les magnituds que representen?\n1) Amb 8 multilinks puc construir 3 prismes:\nQuina característica comuna tenen els prismes fets amb els 8 multilinks?\nQuè li passa al seu volum? I a la seva àrea?\n2. Quants prismes puc construir amb 12 multilinks? Quina relació hi haurà entre el seu volum i la seva àrea?\n3. Quants prismes puc construir amb 36 multilinks? Quina relació hi haurà entre el seu volum i la seva àrea?\n4. Pots trobar alguna relació entre el volum i l’àrea d’aquests prismes? Veus algun patró?\nidees rellevants matemàtiques números problema


PLATAFORMA DE MOBILITAT\nMonitoreig / Reporting\nSou a: Inici MOBILITAT ELÈCTRICA Carregador públic\nEl cotxe elèctric està pensat per sortir de casa amb la bateria al 100%, igual que faríeu amb un telèfon mòbil. En cas que, per algun motiu, sigueu fora de casa i us estigueu quedant sense bateria, FEDASOLUCIONS està desplegant una xarxa de punts de recàrrega de suport. Hi ha borns de recàrrega accelerada, que en 2 hores donen una autonomia d’uns 100 quilòmetres. També hi haurà punts de recàrrega ràpida, que omplen la bateria ﬁns al 80% en mitja hora. L’ús d’aquests carregadors és gratuït i s’activen amb una clau distribuïda per FEDA a tots els titulars d’un vehicle elèctric que ho demanin.\nA les oﬁcines de FEDA també us proporcionaran una clau per activar gratuïtament durant les 2 primeres hores els carregadors de la via pública. En cas que la recàrrega superi les 2 hores, es cobrarà 1,25 €/15 minuts.\nPodeu consultar la ubicació d’aquests punts, el tipus de recàrrega que ofereixen i la disponibilitat al web www.chargepulse.com, on també podeu monitorar el consum elèctric del vehicle.


La Carrella és una nova iniciativa empresarial liderada per la Cristina Cirera i la seva parella Carles . La Cristina, filla de productors de fruits secs d’Abella de la Conca, coneix aquest món des de petita. Ara i després d’haver-se format en el món empresarial ha decidit donar un pas endavant en el negoci familiar i crear un e-Comerç d’aquest producte en diferents varietats; crues, torrades i les tradicionals garrapinyades.\n"És la millor manera de donar valor a un producte d’altíssima qualitat i crear la nostra pròpia empresa".\nDes del CEI Pallars Jussà hem treballat conjuntament amb la Cristina per donar forma i viabilitat al projecte. Avui ja és una realitat i ens fa feliços haver sigut útils en el procés de creació de negoci d’aquests emprenedors joves, plens d’il·lusió i capaços no només de fer viable l’empresa sinó també de contribuir al creixement empresarial de la comarca del Pallars Jussà.\nL’Arnau Isanta un emprenedor del Pallars va adreçar-se al CEI per a confeccionar un pla d’empresa de reobertura de l’alberg de Talarn. La crisi del COVID 19 va inpactar de ple en el projecte. La impossibilitat d’obrir establiements d’allotjament feia inviable la idea inicial.\nLluny de fer-se enrera , l’Arnau va reinventar el model de negoci. Format en l’escola hostaleria i amb experiència en els alguns dels millors resraurants japonesos de Catalunya, remodela la idea inicial i obre el primer Take Away de Sushi al Pallars.\nHa Inaugurat el passat divendres 5 de juny i a apartir d’aquest moment podreu gaudir del millor Sashimi, Niguiris , sushi i tataki del Pirineu preparat pel sushiman Arnau Isanta.\nEl responsable del CEI Pallars Jussà ens comenta com en plena pandèmia els emprenedors del Pallars no s’aturen i reinventen el seu negoci per adaptar-se a les noves realitats


Canvi dades de iPhone a Windows Phone\nMètode 1: Transferir tot individualment\nAixò pot semblar aterridor, peròs això no és realment. Tot el que necessita és una mica de temps lliure a les seves mans.\nSi se sincronitzen els contactes amb un compte de correu, el seu compte Gmail per exemple, podeu simplement configurar aquest compte al seu telèfon de windows nou i tots els seus contactes serà a la vostra disposició al telèfon.\nSi no obstant això, els contactes estan a l'iPhone mateix, seguiu aquests passos:\n1. Descarregui i instal·li iTunes al seu ordinador portàtil o ordinador si ja no el té. Esperi que la instal·lació completar i corri iTunes.\n2. Connecta teu iPhone al seu portàtil o ordinador.\n3. quan iTunes llança, feu clic a "iPhone" a continuació, feu clic a "Info" i seleccioneu "Outlook". Fer segur que "Sincronitza contactes" opció està activada, si no, simplement fer clic a la casella corresponent per activar-lo.\n4. a partir de les opcions que apareixen, seleccioneu contactes desitjades per transferir i feu clic a "Aplica".\n5. tots els comptes de l'iPhone serà transferida al compte de l'Outlook. Ara només cal configurar el vostre compte de l'Outlook al vostre telèfon Windows i estarà llest anar!\nLamentablement, no hi ha cap manera directa per enviar els missatges d'iPhone al seu telèfon de windows. Hi ha una gran quantitat d'apps de tercer pagament però, que pot ajudar en el procés, però fins i tot tenen una limitació greu; només van transferir missatges al seu portàtil o ordinador en forma de PDFs o CSV arxius. Fins i tot la reserva d'iTunes només et permet crear un arxiu de .mdd dels missatges que poden veure només en el seu portàtil o ordinador, utilitzant notepad.\nEl mètode més fàcil per manualment transferir fotos entre el seu telèfon iPhone i windows és primer copiant-los al seu ordinador portàtil o ordinador i llavors copiar aquestes imatges des del portàtil al telèfon de windows.\n1. simplement connecta el seu iPhone al seu portàtil o ordinador. Des de l'Explorador de Windows, localitzi el seu iPhone i seleccioneu totes les fotos o bé prement Ctrl + un o mantenint premuda la tecla de majúscules mentre selecció fotos individuals.\n2. una vegada s'han seleccionat totes les fotos desitjades, feu clic dret i seleccionar "Copiar" o "Tallar" segons el seu desig. Anar a la ubicació desitjada en el seu ordinador portàtil o ordinador i clic correcte; des del menú que apareix seleccioneu "Enganxa". Esperar que totes les fotos que es transfereixin.\n3. ara adjuntar el seu telèfon de windows al mateix ordinador portàtil. Anar a la localització on són presents totes les fotos que es transfereixi i seleccioneu-los prement Ctrl + a. localitzar el seu telèfon de windows utilitzant l'Explorador d'arxiu i enganxar les fotos a la carpeta desitjada simplement entrant a aquesta ubicació i prement Ctrl + v.\n4. tot el seu fotografies del estarà disponible al telèfon de windows i pot ser vistos allà forma directament.\n1. Descarregui l'app de Windows Phone des d'aquí\n2. instal·li l'app de Windows Phone al seu portàtil o ordinador.\n3. després que completant instal·lació llança l'app i aneu a Arranjament sincronitzar la música, vídeos i més des iTunes.\n4. ara per sincronitzar tota aquesta música al seu telèfon de windows, aneu a PC música. Comprovar l'opció "Sincronitzar la música".\n5. per sincronitzar tota la música que només es transfereixen des del seu iTunes, seleccionar "Sync tota la música" i feu clic a "Sincronitza".\n6. per copiar música seleccionada només, però, seleccionar només els àlbums o llistes de reproducció que voleu transferir al seu telèfon de windows.\nPer transferir el calendari:\n1. llançar iTunes al seu ordinador portàtil o ordinador mentre el seu iPhone està connectat a això.\n2. Selecte "iPhone" des d'iTunes, des de la pestanya "Informació", comprovar el "Calendari Sync amb" i feu clic a "Outlook".\n3. Seleccioneu el calendari que voleu transferir al seu telèfon i feu clic a "Aplica".\n4. calendari serà transferida al compte de l'Outlook. Cada vegada que configureu el vostre compte de l'Outlook al seu telèfon de windows, aconseguirà el calendari al seu telèfon instant.\nUn munt de treball manual necessària, un munt de temps que participen\nNo hi ha manera de transferir missatges\nMètode 2: Utilitzant Wondershare Mobiletrans\nWondershare Mobiletrans, un un clic--telèfon transferir eina, s'utilitza principalment per ajudar a transferir dades entre telèfons i tauletes amb iOS, Symbian, Windows i Android. Amb la seva ajuda, vostè pot transferir diferents tipus de tipus de fitxers entre el seu telèfon Android, telèfon Symbian, WinPhone i iPhone en un clic.\nVostè pot descarregar la versió de judici des els botons de descàrrega a continuació.\nCom transferir fotos, vídeos, arxius de música d'iPhone a WinPhone.\nPas 1: Obri Wondershare Mobiletrans a l'ordinador i connectar l'iPhone i WinPhone a l'ordinador. Mobiletrans es recogize tots dos dispositius en uns quants segons.\nNota: Després de connectar dos dispositius, pot canviar els telèfons font i destinacions fent clic al botó "Flip" en el programa.\nPas 2: Wondershare Mobiletrans pot donar suport a la transferència de fotos, vídeos, arxius de música directament des d'iPhone a WinPhone. Seleccioneu els tipus de fitxers que cal transferir i feu clic a inicia la transferència. Els arxius es transferiran al telèfon de destinació en pocs minuts. Si us plau no desconnecti dos mecanismes durant el procés.\nFàcil d'utilitzar. No requereixen qualsevol capacitat tècnica per processar. Usuari amistosament.\nNo és lliure.\nMètode 3: Utilitzant l'App SHAREit\nSHAREit app és una eina gratuïta disponible a la botiga jugar de windows i iTunes. Permet transferir seu fotos, vídeos, música i contactes des del seu iPhone al seu telèfon de windows i viceversa. Tot el que necessita és una connexió de WiFi activa i s'encarrega de la resta del procés per a vostè.\nPer començar a utilitzar SHAREit per transferir dades des del seu iPhone al seu telèfon de windows, seguiu aquests passos:\n1. Descarregui SHAREit per al seu iPhone des de\n2. Descarregui SHAREit per yout windows telèfon de.\n3. Connecteu tant els dispositius a una xarxa Wi-Fi comú, la xarxa domèstica per exemple. Llanci SHAREit en els dos.\n4. Seleccioneu l'opció "Enviar" des de la pantalla principal de l'app en el seu iPhone i "Rebre" des de la pantalla principal de l'app al seu telèfon de windows.\n5. Seleccioneu els fitxers que voleu transferir des del seu iPhone al seu telèfon de windows i colpir "Transfer". Repetiu el pas 4 per seleccionar les dades més i seguir enviant-lo!\nFàcil ús, lliure, permet enviar dades a alta velocitat sense caure en treball manual. Quan funciona, és impressionant; Quan no funciona, no hi ha cap raó per-ho a intentar.\nGens de funcionalitat per transferir missatges o calendaris.\nConvertidor de Movavi Vídeo alternativa per a Windows\n> Recursos > Windows > com canviar les dades d'iPhone per Windows Phone


Ander Mirambell entra per primera vegada entre els 20 millors en una prova de la Copa del Món\nAnder Mirambell ha aconseguit el seu millor resultat en la Copa del Món de "skeleton" en l'última competició oficial de la temporada abans del seu debut en els Jocs Olímpics de Vancouver 2010. En la seva pista talismà, l'austríaca d'Igls, on va començar la seva trajectòria en aquest esport fa quatre anys, Mirambell ha pogut classificar-se per primera vegada per disputar la segona mànega de la competició, on només accedeixen els 20 millors temps. El pilot barceloní ha acabat la prova en el vint-i-unè lloc amb el mateix temps que el nord-americà Zack Lund, que en la suma global l'ha superat per només 3 centèsimes, i ha aconseguit la quinzena plaça en el Campionat d'Europa.\n23/01/2010 - 17.33 Actualitzat 13/02/2010 - 12.15\nMalgrat disposar del seu trineu de fa tres temporades, Ander Mirambell ha pogut aconseguir els seus millors registres en aquest circuit. La gran sortida feta en la primera mànega, on ha assolit la dotzena millor posició, ha estat clau per començar a negociar les primeres corbes del traçat, en les quals no ha comès grans errors. En la segona mànega, Mirambell ha pogut rebaixar fins i tot el seu registre en 19 centèsimes i la seva velocitat punta fins als 119,7 quilòmetres per hora, però no han estat suficients com per escalar alguna plaça més en la classificació general.\nDesprés de la disputa de les tres últimes cites de la Copa del Món, Mirambell tornarà diumenge a Barcelona per gaudir d'una setmana de descans, l'última abans de la seva participació en els Jocs Olímpics d'hivern de Vancouver. El pilot català viatjarà el pròxim cap de setmana a Whistler, la pista on es disputarà la competició olímpica, per continuar amb la seva preparació.


Quantes arrels de gerd necessites per ser feliç? | reporteducació SERVEI EDUCATIU\nFins i tot els temes més feixucs i complexos, com pot ser la crisi econòmica, es poden explicar a través d’un conte. La darrera novetat infantil de l’editorial Proteus, Quantes arrels de gerd necessites per ser feliç?, precisament pretén ajudar a explicar als infants com s’originen les crisis econòmiques i quins valors cal recuperar per sortir-ne\nEl llibre, de Montse Junyent (text) i Pep Boatella (il·lustracions) explica la història d’una família de castors que comença una cursa desbocada per construir llorigueres i acumular allò que els agrada més: arrels de gerd. Però tants excessos tindran conseqüències; les arrels s’acabaran i el cabal del riu s’emportarà les llorigueres. I doncs, quins canvis hauran de fer per sortir de l’atzucac?\nMontse Junyent (Barcelona, 1967) és llicenciada en ciències empresarials i MBA (ESADE: 1985-1990) Creadora del projecte educatiu educarxtransformar que té com a missió col·laborar en l’educació per a un canvi de valors, mitjançant els contes com a eina de treball. www.educarxtransformar.com\nPep Boatella (Barcelona, 1983) és il·lustrador i dissenyador gràfic. En Pep va estudiar a la Escola Massana. Avui viu envoltat de llibres, còmics, ordinadors i pinzells. Col·labora habitualment amb diferents revistes, agències i editorials. La seva sensibilitat gràfica i el seu estil personal fan que la seva obra sigui fàcilment identificada.


Hisenda imposa noves condicions a les CA acollides al FLA per controlar la despesa, com la farmacèutica\nActualitzat 7/4/2016 12:30:28 CET\nMontoro confirma que crearà un grup d'experts sobre el sistema de finançament, tot i que reitera que el problema no és només d'ingressos\nEl ministre d'Hisenda i Administracions Públiques, Cristóbal Montoro, ha assegurat que s'han aprovat noves condicions que hauran de complir obligatòriament les comunitats adherides al Fons de Liquiditat Autonòmica (FLA) i gradualment també altres regions, per controlar la despesa i assegurar el compliment dels objectius d'estabilitat aquest any.\nMontoro ha explicat aquestes mesures en la seva compareixença a la Comissió d'Hisenda del Congrés. El seu departament ha enviat ja les cartes anunciades a les autonomies que l'any passat van incomplir l'objectiu de dèficit i ha pres a més mesures específiques per a les acollides al FLA: Catalunya, Comunitat Valenciana, Múrcia, Andalusia, Castella-la Manxa, Illes Balears, Aragó, Extremadura i Cantàbria.\nTotes elles en primer lloc hauran d'adherir-se a l'instrument de suport a la sostenibilitat de la despesa farmacèutica i sanitària prevista a la Llei General de Sanitat i hauran de detallar mesures, "que hauran d'aplicar obligatòriament si incompleixen el límit de despesa sanitària".\nEn aquesta mateixa línia, han d'adherir-se al protocol signat l'any passat entre Hisenda i Sanitat amb Farmaindustria, que estableix un sostre de despesa farmacèutica i fa un seguiment per controlar el compliment. Hauran també de sumar-se a acords similars que es puguin acordar amb altres agents del sector.\nTambé hauran d'estar connectades permanentment amb el punt general d'entrades de factures de l'Estat, obligació imposada ja a Catalunya l'any passat i que ara s'estén a la resta d'autonomies acollides al FLA. Una altra de les exigències serà tenir preparar un pla de tresoreria per reduir el retard a pagar factures als proveïdors.\nLes comunitats de Castella i Lleó, Astúries i Madrid, hauran de complir el primer d'aquests punts detallats, menteixis que en el cas d'altres s'acomodaran aquestes mesures a les seves "peculiaritats" i la seva desviació del dèficit públic.\nPAGAR LA DESPESA SOCIAL D'AQUEST ANY\nCristóbal Montoro ha repassat d'altra banda l'acord de no disponibilitat que han d'aprovar totes les CA que van incomplir el dèficit el 2015, totes menys Galícia, Canàries i el País Basc.\nCom ja se sap, estan obligades a no dedicar a nova despesa els recursos afegits que tindran aquest any del sistema de finançament però a més, centrar-lo a pagar els serveis essencials d'aquest any (educació, sanitat i serveis socials).\nEl ministre ha recordat que també aquestes comunitats hauran d'enviar mensualment un informe dels seus interventors generals sobre el compliment dels objectius d'estabilitat, inclosa especialment la regla de despesa, i s'ha mostrat convençut una vegada més que l'any es pot tancar complint els compromisos si totes aquestes s'executen i perquè les comunitats van a tenir altres facilitats.\nEn concret, que aquest any no hi haurà despeses puntuals com les de l'any passat i que desfogaran la situació de bastants comunitats.\nHa posat com a exemple Catalunya, que va haver de pagar per aquests capítols el 2015 més de 1.500 milions d'euros, "que és un estalvi el 2016". "Si Catalunya té un dèficit de més de 5.000 milions, ja té 1.500 menys. Hi ha hagut altres casos que no es repetiran i computen com a dèficit", ha exposat.\nRECONEIXEMENT A GALÍCIA, CANÀRIES I PAÍS BASC\nEl ministre ha explicat que aquestes mesures es deriven de la Llei d'Estabilitat Pressupostària, que s'aplica ara perquè la Comissió Europea ha enviat un requeriment a Espanya. Ha recordat que tres comunitats van complir el dèficit l'any passat, fet que demostra segons la seva opinió que es podia fer.\nHa alabat el treball de la Xunta de Galícia, que ha tancat al 0,57% (l'objectiu era el 0,7). "Ha complert àmpliament", ha destacat. I també, el del Govern de les Canàries, "que també ha fet una gestió molt eficaç".\nPel que fa al País Basc, ha recordat que té un règim fiscal propi, tot i que ha precisat que no és sinònim de compliment perquè també Navarra té aquest sistema foral i va superar el dèficit previst el 2015, ha dit.\nEl ministre ha confirmat el que va anunciar dilluns després de reunir-se amb el president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, que d'acord amb diverses autonomies es crearà un comitè d'experts independents que vagin treballant en un nou sistema de finançament autonòmic.\n"Atenc les peticions de presidents autonòmics, m'ho estan fent arribar; que s'aprofiti aquest temps (de govern en funcions)", ha dit, per afegir fent broma: "Ja veurem el que dura el temps".


El CIDE suma quilòmetres per la Fundació Vicente Ferrer – CIDE\nInici / Actualitat / El CIDE suma quilòmetres per la Fundació Vicente Ferrer\nEl CIDE suma quilòmetres per la Fundació Vicente Ferrer\nUn any més el CIDE ha celebrat la seva cursa solidària, però enguany s’ha emmarcat dins el projecte Suma quilòmetres que ha organitzat la sectorial d’ensenyament (UCTAIB) amb la participació de totes les cooperatives d’ensenyament. Junts hem aconseguit sumar tots els quilòmetres que hi ha entre Balears i Anantapur, ja que tots els beneficis aconseguits han estat destinats a la Fundació Vicente Ferrer, que vol utilitzar aquestes donacions per fer un escola i aconseguir bicicletes perquè els infants de la localitat puguin anar al col·legi sobre dues rodes.\nAquest projecte durava una setmana i cada escola hi podia participar duent a terme una activitat diferent. El CIDE va decidir que la seva seria la cursa. Com ja va passar l’any anterior, enguany i a conseqüència de les restriccions sanitàries, es va decidir mantenir el format virtual. Les normes de la cursa eren clares. Tots els participants podien fer-la com volguessin (caminant, corrent, en bicicleta, nedant…) i amb qui volguessin, sempre que respectassin les normes establertes en el moment de la celebració de la cursa.\nDiumenge dia 9 de maig va arribar el dia de posar-se la roba d’esport i sortir a fer quilòmetres per una bona causa. Entre totes les cooperatives d’ensenyament hem sumat 16942 km. Les donacions encara estan obertes i es poden fer fins al 20 de maig.\nCom podeu veure, varen ser molts els que es varen adherir a la causa, i des de la nostra escola vos volem donar les gràcies per la vostra participació.\nAnterior El CIDE participa en el projecte RETOTECH de la Fundació Endesa: vota’ns!\nSegüent Els alumnes de 2n d’FPB queden finalistes dels premis ICAPE


Aquesta inclinació ve determinada segons la zona geogràfica en la qual es trobi. També ha de tenir-se en compte que els panells solars debén d'orientar-se en la mesura del possible al sud (en l'hemisferi Nord) o al nord (en l'hemisferi Sud) per a tractar de rebre l'energia solar de la forma més directa possible i així obtenir un major rendiment.\nExisteixen dos tipus principals d'energia solar. La tèrmica, que produïx una calor que pot aprofitar-se en qualsevol habitatge per a l'aigua calenta o per a la calefacció, i la fotovoltaica, que produïx electricitat i normalment només s'utilitza en plantes solars especialitzades en la producció d'energia o en habitatges i explotacions rurals allunyades de la xarxa elèctrica. Els noms dels panells de vegades induïxen a error. Panells o plaques solars poden ser tant fotovoltaics com tèrmics; un mòdul és sempre, no obstant això, fotovoltaic, i si parlem d'un col·lector, ens vam referir sempre a una placa solar tèrmica.


Els experts de la UE consideren que les instal·lacions del Carlos III no estan preparades per a l'Ebola\nL'informe definitiu s'emetrà "en els propers dies", segons precisa el ministeri de Sanitat\n2 min. Madrid 11/10/2014 20:04\n651x366 Una de les plantes de l’Hospital Carlos III de Madrid on estan aïllats Teresa Romero i altres pacients en observació. / DENIS DOYLE / GETTY Una de les plantes de l’Hospital Carlos III de Madrid on estan aïllats Teresa Romero i altres pacients en observació. / DENIS DOYLE / GETTY\nEls 'homes de blanc' de la Unió Europea que van desembarcar aquesta setmana a Marid per supervisar la crisi sanitària consideren, en unes conclusions preliminars després de visitar les instal·lacions del Carlos III, on s'han tractat fins ara tots els positius per Ebola a l'Estat, que la infraestructura actual de l'hospital "no està dissenyada per cobrir aquest tipus d'emergències". El ministeri de Sanitat ha dit a l'agència Efe que l'informe definitiu s'emetrà "en els propers dies".\nEl grup d'experts del Centre Europeu per a la Prevenció i el Control de Malalties (ECDC, en anglès) han visitat el Carlos III durant dijous, divendres i aquest dissabte, i un cop acabat l'estudi han emès unes consideracions inicials respecte a l'atenció prestada en aquest centre als pacients amb el virus. En aquest cas, Teresa Romero, l'auxiliar d'infermeria infectada.\n"Es tendeix a millorar"\nEls experts mantenen que la infraestructura actual "no està dissenyada per cobrir aquest tipus d'emergències", però matisen que "les actuacions que s'han dut a terme i continuen realitzant-se en l'actualitat tendeixen a millorar". Segons els 'homes de blanc', "la protecció dels professionals és l'adequada" i l'actuació seguida pels sanitaris del servei de medicina interna de la unitat de medicina tropical del Carlos III "és correcta i s'ajusta als protocols establerts".\nNo obstant això, adverteixen que "sempre pot haver-hi un accident tot i tenir els millors nivells de protecció" i que, en el cas d'aquest hospital, "es podria parlar d'un accident fortuït de molt baixa probabilitat fent les coses correctament".\nL'auxiliar d'infermeria contagiada amb l'Ebola està conscient i parla amb l'equip mèdic\nMato, sobre l'estat de la infectada per Ebola: "El que puc dir és el que sabem pels mitjans de comunicació"


Un estat massa proper (Xavier Deulonder i Camins) - VilaWeb\nA Salelles (Rosselló), es va convocar els joves de divuit anys del poble a l’ajuntament per donar-los, solemnement, el carnet d’electors perquè, com que ja són majors d’edat, han adquirit el dret a votar. No he sentit mai que una cosa així s’hagi fet en cap poble del Principat o d’Espanya; més aviat, hi veig una mostra del caràcter de l’Estat francès: mostrar-se excessivament proper als ciutadans i, doncs, fer-se massa present en les seves vides.\nEn aquest acte, l’alcalde François Rallo ha dit als joves que Llibertat, Igualtat i Fraternitat són tres paraules que cal respectar sempre; hi estic del tot d’acord si no fos per la gran habilitat que sempre ha tingut França per desmentir amb les seves accions els principis en què diu basar-se; també els ha recordat “N’oubliez pas le respect à notre drapeau tricolore et à notre chant patriotique La Marseillaise”; precisament, en aplicació dels principis de Llibertat, Igualtat i Fraternitat, aquests joves podrien usar el seu dret de vot per decidir que la seva bandera no és pas la tricolor francesa i el seu himne nacional no és la Marsellesa; com tots sabem, en els darrers temps, això de catalans i dret a decidir ha esdevingut una mena de binomi inseparable.\nEl meu objectiu no és pas que arribi un dia en què l’alcalde de Salelles alliçoni els joves en el respecte “a la nostra senyera estelada” i “al nostre himne, els Segadors”, sinó que aquesta mena d’actes no es facin. L’estat no és pas res més que l’aparell de què es dota la nació per administrar-se, i la nació no és pas una mena d’entitat metafísica amb vida pròpia que, com si fos una divinitat, se situa per damunt dels ciutadans sinó, simplement, la societat mateixa; per tant, l’estat no ha d’actuar pas, com passa sovint a França, com a substitut laic de l’Església ni com a hereu de l’antiga monarquia; tant de bo la societat pogués viure sense l’estat, però, dissortadament, ara per ara no s’ha trobat pas la manera d’aconseguir-ho.\nPrecisament perquè el monopoli de l’ús legal de la violència li confereix un poder omnímode, de l’Estat cal desconfiar-ne; cal témer que no acabi usant la seva força contra la societat de la qual, en realitat, emana, tal com va passar amb els règims totalitaris del segle xx, els quals serveixen per demostrar i recordar que l’estat pot ser un bon servidor però segur que és un mal amo, tal com també va veure’s en l’infern de les trinxeres de 1914-1918 on milers de joves van morir sacrificats en nom de la nació; a més, els que administren l’estat, encara que siguin elegits, sempre poden caure en la temptació d’aprofitar-se de la seva posició per als seus interessos particulars.\nL’alcalde de Salelles lamenta que dels quaranta-dos joves convocats només se n’hi presentessin quatre; respecto la decisió dels que van decidir acudir a l’acte, celebrat en una sala on el bust de la Marianne ocupa una posició semblant a la que tenen les imatges de Crist i dels sants en una església, però no em puc estar pas de felicitat els trenta-vuit que no hi van anar. Que com que han arribat a la majoria d’edat, ara ja tenen dret a participar en les eleccions, ja ho saben, com també que si una cosa hi ha d’inevitable en aquesta vida és haver de pagar impostos a l’estat; per tant, van concloure que millor seria dedicar-se als seus afers personals.\nEn el seu parlament, François Rallo va dir als joves que ‘Notre République’ est basée sur cette devise qui date depuis 1789: Liberté-Égalité-Fraternité; precisament, la revolució de 1789 va conduir a episodis tan lamentables i vergonyosos com el Terror de Robespierre i el govern autoritari de Napoleó; en canvi, en la Revolució Americana de 1776-1787, no va haver-hi res de tot això, precisament, perquè els americans partien de la base que l’estat no és pas res més que un mal necessari i, per això, cal mantenir-se’n distant.\n'un estat massa proper'


Fabricació de maquinaria d'envàs per a STICKS i SOBRES de 3 i 4 SOLDADURES.\nMàquines, Dossificadors i Solucions Especials\nEstàs aquí: Servei Postvenda\nMés enllà de les màquines\nUna màquina sola pot satisfer una necessitat de producció, però no satisfà les expectatives que un client té sobre nosaltres.\nTepack dóna un servei complet, des de l’assessorament abans de la creació del projecte, fins molt després de l'entrega d'una màquina.\nPrevi estudi de les necessitats del client\nInvestigació i desenvolupament del projecte\nServei de postvenda (reparacions i recanvis)\nServei tècnic adaptat al client.\nEl suport al client és una de les característiques que defineixen el compromís amb el client que ofereix Tepack. Com a valor afegit oferim:\nManual Interactiu a la pantalla de la mateixa màquina\nUn cop la màquina està construïda, cal un assessorament tècnic sobre el seu funcionament. Per a això tenim un manual interactiu de funcionament de la màquina que lliurem al client en acabar el projecte.\nÉs un manual molt explicatiu que mostra pas a pas el procés de la màquina sense necessitat de recórrer a l’ús del paper. El fet que el manual estigui dins la màquina és més pràctic per a la persona que la fa funcionar, ja que davant de qualsevol dubte pot consultar in situ l’explicació pertinent.\nA part, es lliura també un manual en CD (també interactiu) per a poder-lo consultar en qualsevol lloc i moment.\nAssistència de Programació a Distància de la màquina\nMoltes vegades sorgeixen problemes que necessiten una solució immediata, però la distància entre el tècnic responsable i la màquina fan que per reparar el problema es perdin moltes hores de producció. És per això que hem creat un nou servei: Assistència de Programació a Distància.\nLa màquina del client es pot connectar a un servidor, de manera que des de Tepack podem accedir al funcionament de la màquina quan el client ho requereix. Així, el nostre equip tècnic pot reparar la màquina des de la seu de Tepack sense que això suposi cap cost de desplaçament del nostre equip tècnic. A part de l’estalvi econòmic, és important l’estalvi de temps per al client.\nc/ Santiago Rusinyol, 14 Nau D11. Pol. Industrial Can Humet\n08213 Polinyà - Barcelona / Espanya\nDisseny web Grey Garlanda


Això farà que eficient i e\nSpotify compte premium permet fer una varietat de coses realment útils. Un dels millors trets d'això és que pot estalviar la música amb la llista de reproducció de Spotify per escoltar fora de línia. No és genial! Això permet escoltar les seves cançons favorites utilitzant Spotify en una varietat de dispositius fins i tot sense internet / connexió de dades tal com és el cas quan vostè està fora de línia, volar en un avió o en algun lloc sense telèfon cel·lular senyal etc..\nCom salvar la seva música amb la llista de reproducció de Spotify.\n1. estalviar la música amb la llista de reproducció de Spotify en PC (Mac i Windows)\n2. guardar la música amb la llista de reproducció de Spotify en iPhone\n3. estalviar la música amb la llista de reproducció de Spotify en iPad\n4. Salvi la música amb la llista de reproducció de Spotify en Android\nAnem a discutir els mètodes molts implicats en aquest. Els passos implicats són bastant fàcils de seguir.\nPas 1: Seleccioneu l'opció de 'Llista de reproducció nova' de l'esquerra de la pantalla i llavors doni un nom a la llista de reproducció.\nPas 2: Ara, arrossegueu les cançons que desitgi en aquesta llista de reproducció nova i deixar-los per tal d'afegir a la llista de reproducció. Vostè pot també bé fer clic a la cançó en el seu lloc i seleccioneu l'opció d'afegir a la llista de reproducció.\nPas 3: També podeu crear una carpeta si voleu organitzar els playlists diferents creats com aquest. Simplement, bé fer clic sota els Playlists a l'esquerra i seleccioneu l'opció de 'Crear carpeta'. Llavors, doni un nom al seu carpeta nova.\nPas 4: Ara, arrossegar i deixar anar totes les vostres llistes de reproducció a la carpeta que us hàgiu creat.\nPas 1: Premeu el botó amb 3 línies, en la part superior esquerra.\nPas 2: A continuació, seleccioneu l'opció de 'La música'.\nPas 3: Premeu l'opció 'Playlists'.\nPas 4: Ara, seleccioneu l'opció de "Edita" de la part superior dreta.\nPas 5: Clic el més / + signe, en la part superior esquerra.\nPas 6: Ara, per al pas final, simple Introduïu el nom de la llista de reproducció nova i feu clic a la opció 'Crear'.\nPas 1: Feu clic a la opció "La música", donada a la banda esquerra de la pantalla.\nPas 2: Ara, premeu el botó "Edita", al costat de la secció llistes de reproducció.\nPas 3: Seleccioneu l'opció de "Crear llista de reproducció nova"\nPas 4: Doni un nom a la llista de reproducció nova i colpeixi "Crea" per acabar el procés.\nPas 1: Feu clic al botó de menú amb 3 línies, vostè ha de trobar això al marge superior esquerra de l'aplicació.\nPas 2: Feu clic a l'opció "La música".\nPas 3: Ara, seleccioneu l'opció de "Llistes" de\nPas 4: Una vegada a la pantalla següent, premeu plus / + botó, donat a la cantonada superior dreta.\nPas 5: Ara, per a l'últim pas, només introduir el nom de la llista de reproducció nova i fa crear.\n> Recursos > Spotify > voleu desar la seva música amb llista de reproducció de Spotify? Tan fàcil


Comença el 1993 a RNE a Catalunya, on és productora del programa de Jordi Estadella ‘El autobús’ (Ràdio 4) i redactora d’informatius a Ràdio 5.\nEl 1995 fitxa per Onda Cero, on s’està fins el 1999 fent d’editora i presentadora de l’informatiu matinal ‘Al dia’, redactora dels informatius de la cadena i presentadora del programa-magazín ‘Protagonistas Cataluña’.\nEl 1999 torna a RNE, on fins el 2003 assumeix la sotdirecció del programa-magazín de tarda ‘Amb molt de gust’, presentat per Sílvia Tarragona. També fa de guionista del programa ‘Estiu a les 4’ i dirigeix i presenta el debat ‘Els batecs dels carrers’.\nDel 2011 al 2014 és codirectora i copresentadora de diversos programes a Ràdio 4. El 2014, i fins el 2017, esdevé directora d’aquesta emissora de RNE.ment, treballa en televisió, com a directora executiva del programa “En línia” de TVE Catalunya.\nEntre hores: consum responsable - Ràdio 4, 2013\nText: informació proporcionada per Paola Callieri\nÀudio: arxiu sonor RNE


Gramàtica essencial de la llengua catalana | reporteducació SERVEI EDUCATIU\nLa Gramàtica essencial està estructurada en 32 capítols i aborda qüestions fonètiques, morfològiques i sintàctiques de la llengua. A banda d’establir-ne les normes, els articles s’acompanyen de diversos materials de suport amb la voluntat de fer-los més entenedors i pràctics. Així, l’IEC utilitza més de 240 quadres resum que esquematitzen els fenòmens i que inclouen comentaris d’ús i exemples.\nTambé es pot consultar un sumari i un glossari amb una selecció de paraules clau. Així mateix, els articles es complementen amb enllaços a l’Optimot per ampliar la informació, com també amb les conjugacions dels verbs més rellevants.\nA través d’aquest enllaç podeu consultar tots els recursos língüístics que l’IEC posa a l’abast del públic.


Casa Pepita I Eivissa Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Casa Pepita I es troba a la zona de Sant Antoni de Portmany de la ciutat de Eivissa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Casa Pepita I, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa Pepita I no troba competidors en cap categoria.


Ábalos: “No ens preocupa tant la possible inculpació de Barberá, sinó que es complisca la Llei de Memòria Històrica” – PSPV PSOE\nÁbalos: “No ens preocupa tant la possible inculpació de Barberá, sinó que es complisca la Llei de Memòria Històrica”\nHome PSPV-PSOE Ábalos: “No ens preocupa tant la possible inculpació de Barberá, sinó que es complisca la Llei de Memòria Històrica”\nEl secretari general del PSPV-PSOE en la província de València ha remarcat que “tot càrrec públic ha de complir i vetlar pel compliment de la llei, li agrade o no li agrade”, mentre ha remarcat que “és evident que aquesta llei a l’exalcaldessa de València li disgustava”\nEl secretari general del PSPV-PSOE de la província de València, José Luís Ábalos, ha destacat avui que “no ens preocupa tant la possible inculpació de l’exalcaldessa de València, Rita Barberá, que no és el nostre objectiu, sinó el compliment de la Llei de Memòria Històrica”. Així, ha posat l’accent que tot càrrec públic ha de complir i vetlar pel compliment de la llei “agraden o no agraden”, al mateix temps que ha recordat que a Barberá “és evident que aquesta llei li disgustava i sempre ha mantingut una actitud obertament hostil, de menyspreu”. “No volem inculpar a ningú, ni que açò supose sancions penals, el nostre propòsit és que els càrrecs públics complisquen aquesta llei i no hi haja reconeixements ni honors als qui van procurar el major episodi de sang en aquest país, perquè és indignant que encara tinguem açò, que és impensable en qualsevol altre país demòcrata”, ha insistit.\nEn aquest sentit, Ábalos ha comparegut aquest matí en roda de premsa per a donar seguiment de les iniciatives engegades per al compliment de la Llei de Memòria Històrica i l’esborrat de vestigis que tinguen a veure amb l’alçament, revolta i la dictadura franquista de la província de València. En aquest sentit, ha recordat que es van presentar sengles denúncies a l’exalcaldessa de València, Rita Barberá, i a l’arquebisbe de València.\nPel que fa a la notícia que s’ha conegut aquest matí sobre la causa contra l’exalcaldessa, l’advocat Eduardo Ranz ha explicat que, en un primer moment es va presentar una denúncia contra Barberá en el Tribunal Superior de Justícia que va ser arxivada en entendre’s que no hi havia aforament i no era competent. Dies després aquesta denúncia es va presentar davant el Jutjat d’Instrucció de València, mentre que ara la sala del TSJ ha donat trasllat al Ministeri fiscal i a la denunciada perquè es pronuncien sobre l’aforament. A més, ha recordat que s’acusa a l’exalcaldessa de delicte de desobediència i de falta contra l’ordre públic, i que aquestes accions “estan encaminades a retirar la simbologia franquista dels municipis, no a eliminar al polític”. Ara, una vegada es pronuncie el ministeri fiscal, la sala del TSJ aclarirà si té competència per a jutjar.\nD’altra banda, en el cas de l’arquebisbat, se’ls acusa de delicte contra la independència de l’Estat, “però es tracta, igualment, d’eliminar la simbologia i no d’eliminar a ningú”.\nMunicipis pendents de compliment\nEl secretari general de la província de València ha aportat una relació de municipis als quals s’han dirigit per a exercir aquest dret de petició. Al mateix temps, ha subratllat que en alguns d’ells “hem trobat ja respostes molt positives”, com és el cas de Quesa o Canals, al mateix temps que ha remarcat que “no es tracta d’anar contra ningú sinó que es complisca la llei”. Així, ha recordat que, en els últims anys, el PP “està apel·lant al fet que la llei es complisca de forma estricta en determinades qüestions que a ells els interessen, però sembla que no totes les lleis els mereixen el mateix nivell de respecte i compliment”. De fet, ha apuntat que, des de 2007, “ha passat suficient temps com perquè s’obeïsca en tots els llocs que es veuen afectats”.\nEn concret, tal com ha apuntat el secretari de Memòria Històrica socialista, Matías Alonso, ha destacat que es van presentar una sèrie de denúncies i drets de petició dirigits a determinats ajuntaments com a inici d’un procés per a la retirada d’aquests vestigis franquistes. Ara s’han aconseguit aportar vuit municipis més, la qual cosa suposa un total de 21 casos, en les localitats d’Ademús, Algemesí, Alpuente, Benissanó, Bétera, Canals, Cotes, Foios, Pobla de Vallbona, Llíria, Loriguilla, Nàquera, Quart de Poblet, Quesa, Rafelbunyol, Torrent, Tous, Xiva i la Yesa. “A hores d’ara cap demòcrata ha de permetre que seguisquen romanent símbols o reconeixements franquistes en llocs públics, donant una pàtina de normalitat al que no hauria de ser-ho”, ha destacat Alonso, mentre ha fet referència a carrers dedicats al propi aviador Franco, “que va matar a valencians i valencianes bombardejant municipis des del seu avió”.\nPer la seua banda, l’advocat Eduardo Ranz, ha assenyalat que s’han presentat una sèrie de drets de petició davant la Diputació de València sobre aquests municipis i s’ha ampliat el ja existent sobre la ciutat de València en conèixer-se nous vestigis. Ara, en un termini de 45 dies, els municipis han de respondre si estan o no disposats a la seua retirada. Posteriorment, les administracions locals hauran de fer-se canvi del nom de carrers o de la retirada d’honors o distincions corresponents. “S’han de redefinir els carrers i eliminar la simbologia franquista, en primer lloc per dignitat, i en segon lloc per legalitat”, ha remarcat, al mateix temps que ha assegurat que “s’està complint la Llei de Memòria Històrica al 0%”.


Estancament de la covid a Catalunya i contagis per sobre dels 600\nBarcelona. Divendres, 22 d'octubre de 2021. 10:21\nActualitzat: Divendres, 22 d'octubre de 2021. 11:34\nEls contagis superen els 600 en les últimes 24 hores, una dada que s'ha anat repetint aquests darrers tres dies. Les dades, des de fa uns dies, estan estancades, amb un creixement de l'Rt i el risc de rebrot. Els ingressos hospitalaris i el nombre de pacients a l'UCI són dades per veure com evoluciona la pandèmia. Pel que fa als ingressos, pugen respecte als d'ahir. Salut n'ha notificat un total de 339 (8 més). El pic d'ingressos per coronavirus es va assolir el 24 de gener, amb 3.038. Els pacients d'UCI passen dels 91 als 87, quatre menys.\nEl risc de rebrot es troba en 49 punts, dos més que ahir. Segons les últimes dades facilitades pel Departament de Salut, l'Rt o índex de contagi es troba en 1,11, 0,03 punts més que ahir. És a dir, cada 100 persones en contagien 111. Les autoritats sanitàries asseguren que cal tenir l'Rt per sota de l'1 per mantenir controlada la transmissió. Per la seva banda, la incidència acumulada els últims 14 dies és de 45,27 per cada 100.000 habitants, una dada que es manté per sota dels 100.\nPel que fa als nous contagis per coronavirus, la xifra total de positius des de l'inici de la pandèmia és de 999.807. Salut ha notificat 657 nous casos en les últimes 24 hores. Aquest dilluns, el Departament va informar de 174, dimarts 538, dimecres 662 i dijous 694. Cal tenir en compte, però, que els caps de setmana es fan menys tests.\nL'índex de positivitat se situa en l'1,51%, una xifra que està per sota del 5%. Aquest límit el fixa l'Organització Mundial de la Salut (OMS), que el considera com un bon indicador per constatar que un país té la pandèmia sota control. Entre el 28 i el 4 d'octubre, la dada se situava en l'1,86%, i entre el 5 i l'11 d'octubre era de l'1,50%.\nEn relació amb el nombre de morts per coronavirus, la xifra total des del març del 2020 puja fins a les 23.987 víctimes mortals. En les últimes hores, Salut n'ha notificat 6.\nPel que fa al nombre de vacunats amb primeres dosis, aquest divendres les dades en donen un total de 5.959.295 (3.555 en les últimes 24 hores). Ja han rebut la segona dosi de la vacuna 5.122.306 persones (3.712 en les últimes 24 hores). A Catalunya, un total de 5.848.675 persones tenen ja la pauta completa (6.261 en les últimes hores). Cal recordar que de les vacunes que s'administren, la de Janssen és d'una sola dosi. Per altra banda, el Departament també ha facilitat dades de terceres dosis administrades, que aquest diumenge eren un total de 85.205.\nMés del 75,5% de la població catalana ha rebut la primera dosi de la vacuna contra la covid, segons ha informat el Departament. Un 65% té la segona dosi i el percentatge de pauta completa és del 74%.\nImatge principal: UCI de l'Hospital del Mar, Barcelona / Efe


El Geocaching és una activitat que podreu fer amb els més petits!\nImatge de Geocaching.\nUn dels records que més guardo de la meva infantesa és anar a casa els avis a jugar. Els meus avis paterns, vivien al costat de casa meva i només havia de travessar una porta per anar al seu terrat o a casa d'ells. La casa dels meus avis era com un gran tresor: llibres antics, fotografies velles, objectes d'una altra època... sens dubte podia passar-hi tota la tarda d'un dissabte jugant i fent anar la imaginació. I els avis, encantats, encara que alguna vegada patien perquè no trenques alguna cosa.\nL'àvia, un cop, va idear un joc per divertir-me més. Dins d'una maleta vella de viatge, d'aquelles maletes de roba, amb mànec de cuir i unes tanques metàl·liques brillants, va desar-hi unes quantes revistes velles, unes fotografies antigues i un rellotge de butxaca del seu pare, amb la seva cadeneta i tot. Aquella maleta, l'àvia l'amagava dins de casa seva. Sempre en algun lloc diferent i cada cop més difícil. Emocionat, la buscava i quan la trobava, comentava «Ostres! Aquest cop ha sigut complicat». Sens dubte un dels millors jocs d'infantesa, i a més, familiar!\nDoncs aquest record d'infantesa, que molt probablement vosaltres també heu tingut, el podeu reproduir, amb l'ajuda de la tecnologia GPS i en un lloc molt més ampli que la casa dels vostres avis. Mitjançant el Geocaching, podreu buscar petits tresors amagats, al costat de casa vostre o fins i tot, en una illa de l'Oceà Índic. I a més, ho podreu fer fent esport, o amb tota la vostra família!\nGeocaching és un joc que consisteix en cercar tresors, en indrets a l'aire lliure. Aquests tresors els haureu de buscar mitjançant dispositius GPS, com per exemple un telèfon mòbil intel·ligent. Geocacghing va néixer als Estats Units d'Amèrica a l'any 2000, mitjançant la publicació d'una web on es publicaven les coordenades GPS dels tresors a buscar. Actualment, Geocaching disposa de web i aplicació per mòbil.\nEl seu funcionament és molt simple. Primer de tot heu de registrar-vos a la seva pàgina web. Amb el registre ja fet, podreu descarregar-vos l'aplicació al vostre dispositiu mòbil i connectar-vos amb el vostre usuari. D'aplicacions n'hi han vàries. Per una banda, hi ha l'aplicació oficial amb algunes possibilitats de pagament. Per altra banda, hi han aplicacions gratuïtes com C:geo que funcionen molt bé. La meva recomanació és que utilitzeu C:geo.\nUn cop tingueu l'aplicació descarregada i ja us heu autentificat, podeu cercar al mapa els tresors, anomenats «caches», que teniu més a la vora. Si cliqueu sobre d'un tresor us donarà vàries informacions, com:\nQuin tipus de tresor.\nLa distància d'on us trobeu.\nEl tipus de terreny.\nSi aquest tresor ha estat preferit.\nTambé us donarà una opció molt interessant. Guardar-vos tota la informació del tresor al vostre dispositiu, per poder-lo cercar sense haver de consumir dades de la connexió d'Internet. Recordeu que la utilització del GPS en el vostre dispositiu mòbil, consumeix moltes dades de la vostra tarifa.\nUn cop hagueu trobat el «cache», amb el mateix dispositiu mòbil podreu registrar la troballa. En el cas que no el trobeu o que hagueu detectat alguna anomàlia, també ho podeu registrar.\nTipus de tresors a cercar\nA Geocaching hi han diversos tipus de tresors que podreu cercar. Són aquests:\nTradicional: és un contenidor, normalment de plàstic, amagat a les coordenades que us dóna la aplicació.\nMúltiple: és un tresor que per arribar al seu lloc, haureu de trobar vàries pistes on us donaran les coordenades exactes del tresor.\nMisteri: abans d'arribar al tresor haureu de resoldre enigmes.\nEarthcache: més que un tresor, és tracta de cercar paratges naturals espectaculars que estan un pèl amagats.\nLetterbox: per arribar-hi, prèviament haureu d'haver trobat «caches» que són pistes. El «cache» final disposa d'un segell per registrar la vostra visita.\nVirtual: es tracta de trobar una posició. No hi trobareu cap contenidor.\nCom podreu amagar un «cache»?\nHo podeu fer des de la mateixa pàgina de Geocaching. Al menú del costat del logotip, surt una opció que diu «Jugueu». Si cliqueu aquí, sortirà un desplegable amb l'opció «Amagueu un geoamagatall». Allà trobareu tot el registre. Un cop l'hagueu fet, aquest geoamagatall serà revisat per la comunitat, per tal de verificar si realment existeix o no.\nMolts dels «caches» estan guardats en les zones urbanes, però també n'hi han en zones de muntanya. Si sortiu a la muntanya, consulteu la meteorologia i emporteu-vos abric, menjar i aigua.\nEl Geocaching és una activitat que podreu fer amb els més petits de la casa. Perquè no es cansin fàcilment o ho vegin com un joc impossible, intenteu cercar «caches» senzills i motivadors!\nTal i com he comentat, és preferible que us guardeu els «caches» a trobar en el vostre dispositiu mòbil. La connexió GPS des del vostre telèfon intel·ligent, consumeix moltes dades 3G o 4G!\nMitjançant l'aplicació gratuïta C:geo disfrutareu molt del Geocaching. Si us queda curta, podeu veure les opcions de pagament de l'aplicació oficial.