Diari MEF, MEF a diari: d’octubre 2007\nVaig a fer un volt pel poble. Veig una colla de criatures disfressades de bruixes, monstres i altres personatges peculiars que es reuneixen per celebrar Halloween. Desconec si han passat per les cases demanant llaminadures com fan als EUA, espero que no se'ls passi pel cap, no em faria gaire gràcia que una colla d'aprenents de Freddy Krueger em despertessin la pubilla. No veig malament que a l'escola, en hores de llengua anglesa, es parli de Halloween si això fa que els alumnes estiguin més motivats, una altra cosa és comprovar com aquestes tradicions forasteres poden acabar amb les nostres ja fora de l'escola, dins de l'àmbit familiar.\nSegueixo voltant i una fruiteria té diverses carabasses decorades com les dels ianquis. Arribo a la plaça i veig colles de pre-adolescents que venen castanyes per recaptar diners pel viatge de fi de curs, de seguida penso en el que em va dir dilluns un nen de la meva classe:\n- Jordi, jo tinc ganes d'anar a l'institut.\n- Ja? però si encara et falten molts anys, com és?\n- Perquè vull vendre castanyes per anar de viatge de fi de curs.\nPer dins vaig pensar que potser seria millor vendre panellets a més de 30 Euros el quilo, escandalós preu però hi ha molta gent que hi cau, és allò de pensar que 10 Euros són mil peles, sabeu de què parlo, oi?\nBé, que us ho passeu bé aquest cap de setmana llarg.\nSignat per JRoca_Font a dimecres, d’octubre 31, 2007 4 aportacions\nTemes Al3, Catalunya s.XXI, Escola, Tona\nHo veig escrit, ho sento per la ràdio i per la tele: la frase "a principis de segle" s'utilitza fent referència a principis del segle XX quan "a principis de segle" s'hauria d'utilitzar referint-nos precisament als anys que estem vivint avui en dia, us hi heu fixat també? s'entén que aquesta errada es faci l'any 2001, 2002 i si vols el 2003 però és que aviat serem el 2008!\nLa Diputació de Barcelona ha editat fa poc una guia sobre rutes literàries per Parcs Naturals, la guia és collonuda, he fet un parell d'aquestes rutes i són genials. Però hi ha un però a la guia, no a les rutes, us ho copio:\n"En aquesta gran masia hi va fer diverses estades Joan Maragall al costat d'altres prohoms de principis de segle, com el músic Amadeu Vives o els pintors Josep Pijoan, Santiago Rusiñol o Ramon Casas." Ha hagut de mirar les biografies de tots ells per assegurar-me que fa força anys que estan morts i enterrats, en cas contrari seria molt gratificant anar fer el cafè amb ells i petar la xerrada sobre l'actualitat del país.\nFoto: JRoca "Castell de Tagamanent" Ruta 4 de la guia\nSignat per JRoca_Font a dimarts, d’octubre 30, 2007 3 aportacions\nTemes Al3, Cançó protesta, Recomanacions\nQuarts de vuit del matí i la pubilla ja se'ns ha llevat, deu ser el canvi d'hora.\nLes nou menys poc i el sol em toca ben bé de cara mentre tinc les mans al volant, deu ser el canvi d'hora.\nEl rellotge de la classe marca les deu, he de canviar l'hora perquè són les nou, no ha calgut caure-hi perquè de seguida els alumnes m'ho han recordat.\nA l'hora del pati tinc més gana de l'habitual i a l'hora de dinar em menjaria un bou, deu ser el canvi d'hora.\nA les cinc i poc el sol em toca ben bé a la cara en el camí invers de tornada a casa, deu ser el canvi d'hora.\nEs fa fosc més d'hora i aviat farà més fred, les fulles de l'heura del veí són d'un color vermell intens, aviat cauran i s'emprenyarà perquè les haurà de recollir el dissabte el matí, l'ambient pinta a hivern, els troncs d'alzina i roure del garatge esdevindran cendra aviat.\nSignat per JRoca_Font a dilluns, d’octubre 29, 2007 1 aportacions\nAmb una mestra de l'escola parlàvem de les frases fetes i dèiem que és important que no es perdin, que els mestres n'hem d'utilitzar perquè són boniques, fan pensar i formen part de la riquesa de la nostra llengua. És innegable que els alumnes cada vegada les utilitzen menys i certament és una pena. A mi m'encanta utilitzar-les, em surt sol, quan em fan enfadar els dic:\n- M'esteu fent pujar la mosca al nas!\nO quan una cosa és fàcil de fer els dic:\n- Això és bufar i fer ampolles!\nI així amb un munt de frases.\nFa uns anys vaig fer un curs de creació d'activitats Clic i com que de projecte s'havia de presentar un paquet d'activitats de seguida vaig pensar en frases fetes catalanes. Un temps després m'ho van publicar i ara aquest paquet és recomanat per diferents escoles i també per TVCatalunya en aquest webclip. Amb el programa JClic (amb Java) que és una meravella l'activitat és jugable sense necessitat d'instal·lar-la, per tant, si voleu posar-vos a prova sobre frases fetes ja ho sabeu, ah, i sou mestres potser us interessa pels vostres alumnes.\nJa em direu què us sembla, per cert, ja sé que dibuixo fatal.\nCom fer-ho? cliqueu l'enllaç. Tot seguit cliqueu engega'l (applet) i seguiu les instruccions.\nFoto: captura pantalla JClic\nSignat per JRoca_Font a dissabte, d’octubre 27, 2007 2 aportacions\nAvui he assistit al Seminari d'Educació Física que s'imparteix a Vic en Carles Viñallonga i m'ha encantat la forma d'explicar del formador i el grup de MEF que assistim ja que mostra molt interès. També he de dir que m'ha agradat trobar companys/es que feia temps que no veia: amb alguns només ens veiem en cursos, d'altres no els veia des de les oposicions, hi ha de tot.\nTot i ser d'EF és un seminari teòric en el qual es desgrana el nou Currículum de la nostra àrea i tenim com a objectius arribar a fer programacions que tinguin en compte les noves normatives. La llàstima és veure com una assignatura amb tants continguts interessants veu reduïdes les seves hores, haurem de veure'ns obligats retallar per algun costat i fer perdre als alumnes continguts que els poden ser ben útils. A partir de seminaris com aquest és quan més indignació tinc cap a la llei que obligarà a reduir hores d'EF, és incomprensible i gens lògic.\nDIGUEM NO A LA REDUCCIÓ D'HORES D'EDUCACIÓ FÍSICA!\nSignat per JRoca_Font a dijous, d’octubre 25, 2007 3 aportacions\nL'altre dia un nen va caure de les espatlleres durant una sessió d'Educació Física, es va enganxar els pantalons que li anaven massa llargs entre les barres i les sabatilles, va perdre l'equilibri i les mans li van relliscar, tot alhora, resultat: caiguda amb conseqüència de llavi partit i una forta contusió al canell, l'ensurt va ser considerable. Sempre que algun alumne es fa mal sota la meva responsabilitat em quedo amb la sensació de si ho hauria pogut evitar o almenys minimitzar, l'anàlisi dels fets m'ha d'ajudar per properes ocasions tot i que de vegades s'ajunten tantes variables diferents que és impossible de preveure un accident. Un company em deia que els MEF som mestres diferents perquè convivim amb el risc molt més que els altres mestres, cert però això ens ha de servir per fer-ne un fet educable. Convivim amb els alumnes en situacions fora de l'aula i això fa que de vegades es donin petits accidents i una de les nostres funcions és fer responsables els alumnes sobre unes mesures de seguretat idònies i lògiques que van des de l'anàlisi del terreny (el terra és moll? hi ha grava que rellisca?) , les condicions climatològiques (plou?, fa molt vent?), la seva roba (porto les vambes descordades?), del material a emprar i del seu ús correcte (pilotes dures, cordes, piques, etc...), la seva manera de comportar-se, etc...\nUn dels objectius de l'Educació Física és assolir un bon coneixement del cos per així ser capaços de fer-ne un bon ús, si algú no es coneix el cos rarament serà capaç de coordinar bons llançaments, ni d'expressar sensacions, ni de córrer amb eficiència, ... el mateix passa amb l'entorn proper pel que fa a la seguretat, cal analitzar-ho tot bé per evitar accidents.\nSignat per JRoca_Font a dilluns, d’octubre 22, 2007 7 aportacions\nAhir a la tarda amb la pubilla vam collir la primera magrana del magraner, ens vam acostar i vam comprovar com ja s'obria, les petites granes vermelles buscaven el sol de reüll.\nAvui hem anat a fer un volt amb bicicleta, la pubilla galta-vermella mirava el paisatge quietona al seient. Tornant hem berenat un plàtan cadascú i després he agafat la magrana i l'he partida per la meitat. La pubilla em mirava mentre anava desgranant la reina de les fruites i ha vist contenta com n'hi ficava unes granes al plat. Primer n'ha agafat una i se l'ha posada a la boca, tot seguit l'ha escopida, com es menja això, papa? jo li he ensenyat com es mossega per treure'n el suc i tot seguit ho ha tornat a intentar. Aquesta vegada ha trobat el truc i semblava talment un petit esquirol rossegant una pinya, ha menjat una vintena de granes, una a una i després, quan ha vist que ja no en quedaven m'ha mirat, ha aplaudit i m'ha tirat un petonet, què més vull?\nSón moments impagables.\nSignat per JRoca_Font a dissabte, d’octubre 20, 2007 4 aportacions\nAvui vull fer esment a un interessant post d'en Jaume Sorolla al bloc Palabras sencillas. En Jaume ens parla de l'hàbit d'higiene a les classes d'Educació Física i de com la reducció horària pot fer que aquesta higiene es faci "a mitges".\nHe estat a diferents escoles i de moment no n'he trobat cap que fes dutxar els alumnes i alguna escola no feia res sobre la higiene corporal.\nAmb aquest tema fa uns anys vaig tenir problemes en una escola amb una mare que em va acusar d'haver-la humiliat davant de tot el poble (sic) per haver posat a l'informe personal (per exprés desig de la tutora) una nota en la que es recomanava incidir més en els hàbits higiènics de la seva filla d'onze anys. La mare va reconèixer haver-me insultat i parlat malament de mi davant de tot el poble per aquest motiu, també va intentar (sense èxit) denunciar-me a l'inspector d'educació. En una reunió em va dir de tot i de pas em va acusar de bulling a la seva filla tot i que aquesta venia contentíssima a les sessions d'EF. Jo li vaig explicar amb el currículum a la mà (literalment) que els hàbits higiènics formaven part de l'educació física i que era la meva obligació informar-la d'un fet que més tard, entre llàgrimes, va reconèixer. Finalment em va demanar perdó i tot va acabar aquí després d'uns dies de força tensió.\nPer què us he explicat tot això avui? doncs perquè el tema de la higiene pot ser molt delicat en algunes famílies i cal anar amb compte. Encara tenim molt camí per recórrer i molta pedagogia per fer entendre que l'Educació Física és molt més que fer quatre voltes a la pista o fotre quatre xuts a una pilota.\nSignat per JRoca_Font a divendres, d’octubre 19, 2007 5 aportacions\nSignat per JRoca_Font a dimecres, d’octubre 17, 2007 2 aportacions\nNormalment quan parlo amb els meus alumnes intento utilitzar paraules que puguin entendre o en cas de sospitar que no m'han entès canvio la frase per fer-me més entenedor i hi afegeixo exemples. La setmana passada amb un grup de lectura els intentava inculcar el plaer per la lectura, els vaig parlar de l'infinit potencial de la imaginació i de tot el que podien fer amb la lectura. Els deia que havia d'arribar un dia que en comptes de llegir per obligació ho fessin per plaer, en aquell moment una nena aixeca la mà:\n- Jordi, què és plaer?\nAra no sé exactament què vaig respondre perquè vaig quedar-me en fora de joc per uns segons, suposo que vaig dir alguna cosa com: "una cosa que t'agrada molt de fer" i vaig posar d'exemple el plaer per jugar. Tornant amb el cotxe camí a casa penso en la jornada del dia i en les noves experiències viscudes, sovint la meva feina és plaer.\nSignat per JRoca_Font a dilluns, d’octubre 15, 2007 18 aportacions\nLa meva (de moment) petita contribució a la literatura catalana (en català)\nEn el marc de la Fira del llibre de Frankfurt us presento les meves obres que ja estan a la venda per Internet en format llibre o download.\nCom que dubto que cap editorial me les publiqui de moment me les he auto-publicat per Internet posant un preu el més baix possible: guanyo 1 sol Euro per obra venuda que dedicaré a canviar-me el FordFi del 95 per un Honda FR-V o en cas que no arribi per comprar-me una caixa de Juanolas de les grans o en cas que no arribi de les petites.\nA qui pot interessar? pot interessar a grups de teatre que vulguin fer obres poc conegudes, cal tenir en compte que "Trajectòries: el cop de cap" encara no ha estat estrenada. "Procediment habitual" ja es va estrenar fa uns anys i pel 2008 hi ha projecte de nova representació. Clicant dins de la meva botiga virtual hi ha descripcions i se'n poden llegir algunes pàgines. L'obra "Punxes a la sorra" de moment no es pot comprar ni baixar.\nVet aquí la meva petita (de moment) contribució a la literatura catalana (en català), i no m'han cridat per anar a Frankfurt!\nSignat per JRoca_Font a dissabte, d’octubre 13, 2007 2 aportacions\nCom havia promès aquí tenim les primeres fotos des de l'escola: la primera està feta des del turó del Castell de Tona i amb una fletxa està marcada la zona on està l'escola; la segona està feta des de la meva classe i està marcat el turó del Castell però no es veu per la boira de la Plana de Vic; la tercera i la segona són iguals però en aquest cas es veu la fletxa.\nSignat per JRoca_Font a dijous, d’octubre 11, 2007 6 aportacions\nAvui hi havia reunió de pares d'alumnes i he conegut per primera vegada els pares dels alumnes que tutoritzo. Hem anat a la classe i els he proposat que es col·loquessin al lloc que ocupen els seus fills per així conèixer-nos. M'he presentat i els he explicat les coses més importants del funcionament de l'aula, després han fet preguntes i hem estat una bona estona comentant aspectes de l'educació dels alumnes, m'ha agradat i m'hi he trobat bé. En un moment de les converses els he preguntat si els seus fills els havien comentat alguna cosa sobre la denominació Educació Física en comptes de gimnàstica, gairebé tots han dit que sí i han estat expectants perquè els donés una explicació ja que potser no acabaven d'entendre les explicacions dels seus fills. Els he explicat les diferències entre els dos termes i em sembla que ha quedat clar, de pas els he explicat la importància d'aquesta assignatura pel desenvolupament global dels nens i nenes.\nAquesta batalla per la dignificació de l'educació física s'ha de guanyar a base de petits gestos com aquest que sumats a altres gestos sempre sumen en positiu. Espero que la resta de MEF des de les seves escoles hi fiquin el seu granet de sorra, si no ho fem nosaltres dubto que altra gent ho faci per nosaltres.\nAvui també us vull parlar d'un lloc web que innova molt en temes d'Educació Física i Internet, es tracta de Compartiendo Educación Física que ha inaugurat una secció Podcast, enhorabona i endavant!\nSignat per JRoca_Font a dimecres, d’octubre 10, 2007 1 aportacions\nTornem-hi: el director de la Fira de Frankfurt critica que a la fira no hi hagi escriptors catalans en llengua castellana tenint en compte la diversitat catalana.\nSenyor Boos per la mateixa regla de tres per què no critica l'absència dels escriptors nord-catalans que escriuen en francès? ho dic perquè a la Fira hi van escriptors nord-catalans que escriuen en català.\nSenyor Boos per la mateixa regla de tres per què no critica l'absència dels escriptors de l'Alguer que escriuen en sard o italià? ho dic perquè a la Fira hi van escriptors de l'Alguer que escriuen en català.\nSenyor Boos per la mateixa regla de tres per què no critica l'absència dels escriptors valencians que escriuen en castellà? ho dic perquè a la Fira hi van escriptors valencians que escriuen en català/valencià.\nSenyor Boos per la mateixa regla de tres per què no critica l'absència dels escriptors balears que escriuen en castellà? ho dic perquè a la Fira hi van escriptors de les Balears que escriuen en català.\nTanta ambigüitat porta a polèmiques de pa sucat amb oli, no creieu? Que fàcil hauria estat que la Fira hagués convidat a la llengua catalana, i punt.\nPer cert, si seguiu l'enllaç a llengua catalana a Viquipèdia diu que és parlada per gairebé 9 milions i mig de persones, ja ens agradaria!\nSignat per JRoca_Font a dimarts, d’octubre 09, 2007 2 aportacions\nA Perpinyà les botigues de souvenirs venen l'adhesiu del burro català, figuretes de catalanets amb faixa i barretina, senyeres de totes mides i espardenyes de set vetes amb les quatre barres que omplen la ciutat de cap a peus. En una àrea de servei a tocar la frontera pel costat diguem-ne sud-català els souvenirs estrella eren toros, figuretes de sevillanes i barrets de cordovès. A Catalunya Nord la catalanitat és exòtica i simpàtica (i comercial), la resta de francesos no la veuen amb mals ulls. A l'Estat Espanyol la catalanitat és mal vista i no és simpàtica, sempre dic que la culpa és el desconeixement que tenen de nosaltres.\nAl restaurant on vam sopar li vam preguntar a la mestressa on havia après català i ens va dir que li va ensenyar el seu tiet a Puigcerdà, després va afegir:\n- A Catalunya l'idioma és per reivindicar, aquí no hi ha reivindicació. Aquí el català ja s'ha perdut.\nNo vam quedar-nos a parlar del tema, ja era tard, portàvem tres nenes i teníem son. Parlem català per a reivindicar? parlar una llengua pot ser un acte reivindicatiu? jo em pensava que era un acte comunicatiu totalment funcional o potser es converteix en reivindicatiu quan la llengua en qüestió rep atacs per totes bandes?\nSignat per JRoca_Font a dilluns, d’octubre 08, 2007 0 aportacions\nSignat per JRoca_Font a diumenge, d’octubre 07, 2007 0 aportacions\nAhir va caure un xàfec dels de debò i avui al matí n'hem vist les conseqüències. Ens estàvem esperant per entrar a les nou quan una colla de nens estaven sota un arbre al pati, resulta que un altre sense voler s'ha recolzat a l'arbre i han caigut milers de gotes sobre els nens que ben emprenyats han renegat ben xops. El nen que s'havia recolzat a l'arbre ha marxat sense adonar-se que els renecs anaven cap a ell, devia anar ben adormit. Un tros més enllà un espavilat ha vist l'escena i no ha trigat ni dos segons a repetir-la amb uns altres nens que estaven sota un arbre, el nano ha corregut cap a la fila amb un somriure a la boca i la lliçó gravitatòria apresa de primera mà.\nSignat per JRoca_Font a divendres, d’octubre 05, 2007 3 aportacions\nAvui he fet una actualització a "Educació Física, no gimnàstica!" i de pas una col·laboració a tres pàgines webs d'EF que m'agraden i que admiro per la gran tasca que porten a terme, em refereixo a ÀreaMEF, Compartiendo EF i Maixua.com.\nEl dia 15 anem a una excursió on farem una espècie de cursa d'orientació en un bosc i ara estic treballant l'orientació a l'escola durant l'hora d'EF amb els de cicle mitjà. He introduït la brúixola i hem fet diversos jocs i exercicis, jo també acostumo a treballar la lateralitat i la percepció espacial al mateix temps ja que per mi van força unides a l'orientació.\nSi voleu descarregar-vos el joc que he enviat ho podeu fer aquí: són 3 fitxers en arxiu WINRAR amb 8 fitxes per plastificar, instruccions i model pel MEF. És un joc que a mi m'ha funcionat molt i a la pàgina web ja hi vaig penjar una versió més rudimentària fa més de sis anys. El joc es diu "Orientació sobre plànol humà", sempre m'ha agradat inventar jocs a partir de coses com plànols, taulers de jocs, etc..\nAvui repassava la pàgina web i després d'aquesta actualització si tinc temps en faré d'altres ja que hi ha molts arxius que fa anys que no reviso i els cal una rentada de cara.\nSignat per JRoca_Font a dijous, d’octubre 04, 2007 0 aportacions\nCom cada any a casa en Jordi celebren una barbacoa amb els amics al jardí. L’any passat en Jordi va estar treballant de valent per assegurar-se que tots els seus amics tinguessin la carn a punt, uns la volien més feta i altres gairebé crua. Quan els amics tenien la panxa plena es va disposar a menjar ell. Quan començava a degustar la fabulosa xistorra DO de Navarra va notar fum de tabac i va parar un moment, a dos metres tres dels que havien acabat van començar a fumar amb entusiasme, en Jordi els va dir que ell encara no havia acabat de menjar, ells van contestar que estaven a l’aire lliure i per tant no molestaven a ningú. Aquell dia en Jordi es va mossegar la llengua, va preferir no dir el que pensava i va seguir menjant carn a l’estil fumat.\nAquest any en Jordi ha comprat la mateixa xistorra DO de Navarra, les mateixes botifarres DO Plana de Vic i la resta de menjar de la millor carnisseria del poble. Ha tornat a passar el mateix: en Jordi ha servit a tothom de la millor manera i després ha menjat ell, en el moment de menjar, les mateixes persones, amb el mateix entusiasme, han començat a fumar. Als pocs segons de començar les cigarretes i just abans que els seus pulmons enfosqueixin encara més un d’ells ha parat:\n- Què és aquesta pudor?\n- És veritat, què és? – diu l’altre.\nEn Jordi intervé amb la boca plena, ja sap que no és d’educació parlar amb la boca plena però el moment s’ho val.\n- Us molesta? És que acabo de tirar una bomba fètida que vaig comprar als xinos que estan al costat de la carnisseria, em venia de pas.\n- Però per què collons tires una bomba fètida? Carda una pudor horrible!\n- És un vici nou que he agafat, no crec que us molesti perquè estem a l’aire lliure.\nSignat per JRoca_Font a dimecres, d’octubre 03, 2007 2 aportacions\nTemes Ficció?, No ficció, personal transferible\nEs veu que hi ha gent que crema fotos de la Família Real i que això és un delicte contra "la unidad de España". Ens han venut des de fa anys que la monarquia espanyola és la més moderna, la més demòcrata, la més campechana, la que acumula menys escàndols i la més propera al poble, als súbdits per ser exactes. El que ens han venut és una cosa i la realitat és una altra ja que aquesta gent estan on estan gràcies a un dictador feixista. Gràcies al Youtube podem veure imatges de l'actual rei jurant lleialtat a Franco i legitimant el cop militar del 18 de juliol del 1936, sí, ho heu llegit bé, el rei d'Espanya va legitimar l'aixecament feixista, comproveu-ho al següent vídeo a partir de: 1m 45s.\nPer tant que no ens vingui amb lliçons de democràcia un personatge que va dir això i que després no ha demanat perdó.\nI també hi ha un altre argument contra aquesta gent que és l'insult a la cultura catalana amb les seves recordades paraules de: "nunca fué la nuestra una lengua de imposición. A nadie se le obligó nunca a hablar en castellano". Nunca? collons, quan vaig néixer i els meus pares em van anar a inscriure els van dir que de Jordi res de res, Jorge por decreto, Jorge por imposición.\nNo entenc com el Parlament de Catalunya no va fer una llei declarant persona non grata a aquest personatge que se'n fot de nosaltres negant l'intent de genocidi lingüístic.\nNo està bé cremar fotos? val, fem-ho més subtil. Hauríem d'aprendre doncs dels xativins i col·locar les fotos dels monarques cap per avall en senyal de protesta.\nSignat per JRoca_Font a dimarts, d’octubre 02, 2007 0 aportacions\nTorno de la ràdio content. Avui he fet el tercer programa de l'onzena temporada, ja porto uns quants anys a l'emissora municipal de Taradell, diria que sóc dels més veterans. Avui he compartit l'hora amb l'Oriol que fa el programa anterior, hem estat parlant de bona música mentre jo anava posant alta qualitat sonora que feia la delícia dels pocs (però fidels) oients del meu programa. He punxat els grans de sempre: Led Zeppelin, Doors, Hendrix, Deep Purple, el mestre Dylan, els Pink Floyd, els Black Sabbath, els Beatles,... avui m'he plantejat no punxar res posterior a la meva data de naixement, no me n'he sortit per pocs mesos ja que per acabar he posat "El comptador d'estrelles" d'en Sisa que es troba a "La galeta galàctica". Ara escolto el Band of gypsys a un volum tan baix que em podrien denunciar però la pubilla dorm aquí al costat, si sent en Hendrix és capaç d'aixecar-se per moure la seva melena de tres centímetres.\nD'aquí a pocs minuts el bloc arribarà a les 20.000 visites, qui ho havia de dir.\nSignat per JRoca_Font a dilluns, d’octubre 01, 2007 0 aportacions


Una ferida lleu en enfonsar-se el sostre de la cuina del seu pis a Tarragona\nEls Bombers han rebut l'avís a les 18.38 hores de la tarda\ndimecres, 29 d’agost 2018 - 19:36h | Actualitzat a 30/08/2018 09:10h\nS'ha enfonsat el fals sostre de la cuina de l'edifici del carrer Nou de Sant Pau, número 6 | Google Maps\nDurant la tarda d'avui dimecres, 29 d'agost, una part d'un sostre d'un habitatge situat a la part baixa de Tarragona s'ha enfonsat. A conseqüència d'aquest incident, la propietària del pis ha resultat ferida lleu amb un cop al cap, segons han informat els Bombers a TarragonaDigital. Fins al lloc de l'incident, s'hi han desplaçat dotacions dels Bombers de la Generalitat, a més de la Guàrdia Urbana de Tarragona i el Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM).\nLi cau al cap el fals sostre de la cuina i resulta ferida\nQuan passaven vuit minuts de dos quarts de set de la tarda, el fals sostre de canyís de la cuina d'un habitatge de la part baixa de Tarragona, concretament, al carrer Nou de Sant Pau, ha cedit. En aquell moment, la propietària del pis, estava en aquesta part del domicili i, a causa de l'incident, ha rebut un cop al cap. En la primera avaluació, la dona ha tingut el diagnòstic de ferida lleu.\nEn aquest sentit, la dona no podrà passar la nit al seu domicili i l'Ajuntament de Tarragona s'encarregarà de reallotjar a la propietària de l'habitatge a un hotel o a casa de familiars.\nL'arquitecte municipal revisarà els desperfectes demà dijous, 30 d'agost\nAmb motiu d'aquesta incidència, s'ha trucat a l'arquitecte municipal, perquè revises l'estructura de l'edifici de tres plantes, ja que podria tenir més desperfectes. Tanmateix, també s'han revisat els immobles del costat, per qüestions de seguretat, però no han quedat afectats.\nD'aquesta manera, demà dijous, 30 d'agost, l'arquitecte municipal revisarà tota l'estructura per saber els motius que han portat a cedir el fals sostre de la cuina d'aquest edifici.\nTres despreniments a Tarragona en tan sols quatre dies\nA banda de l'incident d'aquesta tarda, entre el passat divendres, dia 24 d'agost i el dilluns, dia 27, els Bombers de la Generalitat van haver d'actuar per culpa de tres despreniments de façana. El primer va ser divendres al número 21 de l'avinguda Prat de la Riba, al voltant de les set de la tarda. Els Bombers es van traslladar fins al lloc dels fets, van analitzar la situació i va fer els treballs necessaris per sanejar l'estructura.\nEls altres dos despreniments es van produir el dilluns, dia 27 d'agost. En plena matinada, una altra dotació dels Bombers va haver de dirigir-se al número 16 del carrer Reial per resoldre un despreniment, del qual els veïns havien avisat. No hi ha haver ferits i, resolt l'incident, els Bombers van posar punt final a la tasca.\nPer últim, de nou a l'avinguda Prat de la Riba, es van desprendre una petita part de la façana d'un edifici quan faltaven pocs minuts per a un quart d'una del migdia. La Guàrdia Urbana de Tarragona va alertar els Bombers que un fragment de la façana del número 26 d'aquesta cèntrica avinguda havia caigut a la via, afortunadament sense causar ferits. Els Bombers van haver de pujar amb escales de mà fins al vuitè pis, per a dur a terme les tasques de sanejament.\nPart Baixa Bombers Barris de Tarragona


15 fets aracnòfobs sobre aranyes de camell - Article\nLes aranyes de camell són criatures complicades. Aquests aràcnids del desert semblen tenir deu potes, però dues d’aquestes extremitats són realment pedipalps, sensors que els ajuden a localitzar les preses. Es diuen aranyes, però no formen part del mateix ordre d’espècies que una taràntula o una aranya de llop. En lloc d’uns ullals, tenen potents mandíbules. Disculpeu el farratge de malson, malgrat el seu aspecte temible, en realitat no són molt perillosos, tret que tingueu la mida d’un llagosta. Aquí hi ha 15 fets curiosos sobre les aranyes de camell:\n1. En realitat no són aranyes.\nLes aranyes de camell són aràcnids, com les veritables aranyes, però pertanyen a un tàxon diferent anomenat solifuges.\n2. Són velocistes.\nPoden córrer fins a 10 milles per hora, segons alguns informes científics.\n3. Les seves mandíbules constitueixen un terç del seu cos.\nEls aràcnids poden créixer fins a sis centímetres de llarg i fins a un terç de la seva longitud els ocupen les seves terrorífiques mandíbules.\n4. Van amb molts noms.\nLes aranyes de camell també s’anomenen aranyes solars, escorpins de vent, talladors de barba o “Kalahari Ferrari”.\n5. Poden menjar rosegadors sencers.\nEls solifuges mengen insectes i altres aràcnids, a més de sargantanes, serps i rosegadors. L’aranya ferotge de camell matarà i menjarà criatures verinoses i agressives, inclosos escorpins i centpeus. Són escaladors experts i poden escalar parets i arbres a la recerca de preses.\n6. Es troben a tot el món.\nLes aranyes de camells han cridat força l’atenció des del començament de la guerra de l’Iraq. El 2004 va començar a circular una imatge àmpliament desmentida d’una aranya de camell que els soldats nord-americans van trobar a l’Iraq, juntament amb els rumors que les aranyes menjaven carn humana. En realitat, les aranyes no representen una gran amenaça per als humans, ja que prefereixen menjar alguna cosa més gran. I els solifugis no es limiten als deserts de l’Iraq. Hi ha espècies que es troben a les regions desèrtiques de tots els continents, tret d’Austràlia i l’Antàrtica.\n7. No són verinosos.\nPoden semblar durs, però a diferència d’alguns germans aranya, no són verinosos. Si realment enueixes un, pot causar un mos dolorós, però això és tot.\n8. Hi ha moltes espècies diferents.\nEls científics han trobat unes 1100 espècies de solífugs.\n9. Les seves mandíbules tenen 80 parts anomenades.\nEn un estudi de 188 aranyes de camell realitzat pel Museu Americà d’Història Natural d’aquest any, els investigadors van proposar 80 termes diferents per descriure diferents parts de les seves mandíbules peludes de dents afilades.\n10. Se sap que persegueixen la gent.\nTot i que les aranyes de camells de vegades segueixen la gent al voltant, no és perquè estiguin a la caça. Simplement intenten utilitzar la vostra ombra per eludir el calorós sol.\njocs de curiositats per jugar amb els amics\n11. Són molt difícils d’estudiar en captivitat.\nÉs difícil mantenir vives les aranyes de camell al laboratori perquè es puguin estudiar. Com va dir un entomòleg a LiveScience, 'són bastants divas i requereixen allotjaments tipus princesa per mantenir-se amb vida'. Sens dubte, aquest és un dels motius pels quals les aranyes de camell no estan molt ben estudiades.\n12. Durant la Primera Guerra Mundial, els soldats van apostar per les lluites per solifugis.\nLes tropes estacionades a Egipte i Líbia durant la Primera Guerra Mundial capturaven aranyes de camell i les obligaven a lluitar entre elles o contra escorpins, apostant pels guanyadors, escriu el zoòleg Fred Punzo aLa biologia de les aranyes de camells: Arachnida, Solifugae.\n13. Detecten les seves preses mitjançant la vibració.\nTot i que també fan servir la vista, un dels principals mètodes que utilitzen les aranyes de camell per localitzar les preses són les vibracions del substrat. Per això, els solifugs de vegades no noten menjars potencials si l’insecte deixa de moure’s. Als laboratoris, de vegades les aranyes de camells han estat convençudes de menjar insectes morts movent-les manualment.\n14. La tradició sud-africana sosté que les aranyes de camell adoren els cabells.\n“Els africans a Sud-àfrica els van anomenar“ talladors de cabells ”perquè molts creien que els solifugs eren atrets pels cabells llargs de les dones on es podien enredar, cosa que els obligava a utilitzar les seves fortes mandíbules per tallar-se els cabells. escapa ”, escriu Punzo.\n15. Podrien haver estat esmentats a l'Antic Testament.\nEl 1797, el zoòleg Anton August Heinrich Lichtenstein va plantejar la hipòtesi que la plaga filisteu de ratolins a què es referia l'Antic Testament era en realitat solifuga. Els aràcnids grans i peluts es podrien confondre amb rosegadors en algunes llums, tot i que no tothom està d’acord amb la teoria.\nDe què està feta Bolonya?\nQuè va veure el telescopi Hubble el dia del vostre aniversari? Aquest lloc web de la NASA us ho mostrarà\n42 grans dades sobre Little House on the Prairie\n15 pel·lícules de terror de vacances imprescindibles\nHighway Fidelity: quan els cotxes arribaven amb reproductors discogràfics\nactors que podrien interpretar el comodí\nparaules que comencen per z i definicions


Torrent reinventa el seu club de lectura | Periódic local L' Opinió de Torrent\nDivendres, 06 de novembre del 2020\nA partir del mes de desembre es tractarà la lectura d’una forma més interactiva gràcies a l’aplicació Zoom\nEl Club de Lectura de les biblioteques torrentines torna a reinventar-se una vegada més. Després de les dificultats per a accedir presencialment per la situació provocada per la Covid-19, el club de lectura començà a fer-se en línia durant el confinament perquè els torrentins i torrentines pogueren gaudir de les sessions des de casa a través del canal de Facebook de l’Ajuntament de Torrent.\nAra, el club de lectura en línia de Torrent, torna a fer un pas avant quant a la difusió i accessibilitat del seu contingut mitjançant l’aplicació Zoom, amb la qual l’usuari hi podrà participar de manera activa en tot moment. Així ho va anunciar ahir la seua conductora, Yolanda París, en l’última de les sessions del club fins ara en la qual es va analitzar el llibre Betibú, de Claudia Piñeiro.\nLes noves sessions començaran el dijous 3 de desembre a les 18 hores amb el conte L’ordre del dia, d’Eric Vuillard. Les sessions es faran una vegada al mes per a qualsevol adult que hi desitge participar, amb novel·les que es podran trobar a les biblioteques municipals, alternant en aquesta ocasió la novel·la negra amb la històrica.\n“Amb aquest nou pas en el club de lectura, l’Ajuntament deixa constància de la importància de la literatura també, en temps de Covid-19. D’aquesta manera, els llibres i les seues grans històries podran arribar a les cases de tots els torrentins i torrentines amb una trobada literària en el qual podran debatre, comentar, opinar i compartir les seues experiències amb alguns dels llibres que es troben en la llista dels més venuts durant els últims mesos”, explica la regidora d’Educació i Biblioteques, Patricia Sáez.\nA aquesta iniciativa de fomentar la lectura d’una forma innovadora per part del consistori, es pretén sumar les sessions del Club de Lectura Infantil En Línia, perquè els més xicotets i xicotetes de la casa també puguen beneficiar-se dels avantatges que ofereix la plataforma de trobades virtuals.\nPer a inscriure’s en el club, cal telefonar a la biblioteca Metro 961111851, o enviar un missatge al correu: biblimetro@torrent.es\nEl club de lectura serà en línia i interactiu


La Filha d'Amposta: 100 anys de música\nPublicat el Dilluns, 04 Desembre 2017 15:23\nLa celebració del centenari de la banda de la Unió Filharmònica d’Amposta ha arribat a un dels seus punts àlgids aquest cap de setmana. Diumenge es va inaugurar l’exposició "100 anys de música, cultura i societat” una aproximació a la trajectòria de l’entitat oi a tot allò que ha significat per a la ciutat d'Amposta.\nPublicat el Dijous, 30 Novembre 2017 19:17\nPintura i literatura són al centre de les iniciatives culturals que promou la regidoria de cultura de Campredó. La sala d’exposicions Francesc Llop acollirà una exposició de quatre abstractes del pintor Miguel Tortosa. L’acte d’inauguració de la mostra també va servir per presentar l’arxiu dedi cat a l’escriptor Manuel Pérez Bonfill\nL'arxiconfraria presenta el llibre 'Santa Maria de la Cinta. Història i documents (1178-2017)'\nPublicat el Dimarts, 28 Novembre 2017 09:26\nAquest divendres a les vuit del vespre, la sala d'actes de la Cambra de Comerç de Tortosa acollirà una nova conferència de les previstes dins dels actes commemoratius del 4t centenari de la Reial Arxiconfraria de la Cinta, i d'acord al programa previst dins de l'Any Jubilar 2017.\nAmposta lliura la Medalla d'Honor de la ciutat a la Unió Filharmònica\nPublicat el Dilluns, 27 Novembre 2017 19:33\nAquest ha estat un cap de setmana especial a Amposta, que com cada any, viu Santa Cecília, la patrona dels música, intensament. Enguany, va ser encara més emotiu per La Fila, en l’any del centenari, ja que a la mitja part, l’alcalde d’Amposta, Adam Tomàs, va lliurar a l’entitat la medalla d’honor de la ciutat, concedida pels 100 anys d’història, tradició i cultura.\nPublicat el Dilluns, 27 Novembre 2017 19:25\nNaix Femme in Arts, el primer festival ebrenc que reivindica la importància de la dona artista\nPublicat el Dilluns, 27 Novembre 2017 14:57\nSota l’objectiu de reivindicar la fi de la violència de gènere, durant aquest cap de setmana la música, el cinema i la dansa contemporània han estat elements protagonistes de la proposta que feia el Festival Femme in Arts que va celebrar-se al Centre d’Art Lo Pati d’Amposta.\nEls arqueòlegs reivindiquen el seu paper en l'estudi de la Guerra Civil al front de l'Ebre\nPublicat el Diumenge, 26 Novembre 2017 18:55\nArqueòlegs i historiadors d’arreu de Catalunya van revisar aquest dissabte algunes de les intervencions que s’han fet als espais de la batalla de l’Ebre durant la tercera jornada de d’arqueologia i patrimoni de la Guerra Civil. La qüestió de fons de les jornades, però, va ser la necessitat d’incorporar l’arqueologia en l’estudi de la història més recent.


Vall de Núria planteja un nou programa d'activitats més divers i extensiu per la temporada d'hivern - Ripollès Digital\nVall de Núria planteja un nou programa d'activitats més divers i extensiu per la temporada d'hivern\nVallter 2000 vol fer més atractiu l'esquí de dilluns a divendres\nDivendres, 16 de novembre de 2018 a les 09:03h\nVall de Núria proposa "tocar la neu" durant els propers mesos | Arxiu\nVall de Núria proposa “tocar la neu” aquesta temporada d’hivern. L’estació de Queralbs ofereix experiències lúdiques a l’abast també d’aquells que no esquien. Es planteja un nou programa d’activitats més divers i extensiu per a permetre diferents experiències als visitants de dia i a les persones que s’allotgin a l’hotel. Exemples són els cursos de fotografia, la gastronomia de muntanya, la construcció d’iglús o el busseig sota el gel. Ara bé, els viatges en el tren cremallera juntament amb el parc lúdic tornaran a ser les activitats estrella. Una àmplia oferta que l’ha portat a ser un dels destins de muntanya més populars entre els catalans.\nValllter 2000, amb el forfet de 25 euros, ofereix l’experiència de l’esquí accessible a tots els públics i en particular a les famílies. En aquesta línia, es contemplen descomptes especials i equipaments com el miniclub l’Esquirol. Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya també està treballant en la captació de més usuaris internacionals.\nL’estació de Setcases també llança una proposta amb noves activitats i promocions per fer més atractiu l’esquí de dilluns a divendres. Vallter és l’estació més propera pels esquiadors gironins. Un gran reclam per a tots ells es poder veure la badia de Roses, des d’una alçada superior als 2.000 metres.


El Carlos i la Yujing, una parella de Wuhan separada set mesos per la Covid\nEn Carlos amb el Leo i la seva dona Yujing\nAmb l'arribada de la pandèmia, el Carlos va haver de marxar de la Xina i tornar a viure a Terrassa amb els seus pares fins que finalment ha pogut tornar a casa\nFa dos mesos el Carlos Gil i el Leo van poder tornar a Wuhan. En van ser evacuats en el pic del brot, van fer quarantena en un hospital a Madrid i han passat set mesos a casa dels pares del Carlos a Terrassa. Set mesos separats de la Yujing, que es va quedar a Wuhan amb la seva mare.\nEn aquest petit reportatge filmat per TV3, coneixem més de prop aquesta família que durant set mesos va haver d’estar separada i només es podien veure a través de videoconferències. En Carlos va ser expulsat de Wuhan en el moment que el territori va tancar les fronteres, i no deixava quedar-s’hi els “estrangers”, encara que fossin familiars de xinesos.\nCom a conseqüència de la separació forçosa, el petit Leo -d’una miqueta més de dos anys- va oblidar bona part del xinès -llengua materna-. “Ara gaudim més de la vida amb la família, molt més que abans”, explica la Yujing. El Carlos també ressalta que és una “sensació general. Després de tants temps tancats a casa, la gent ho ha agafat amb molta eufòria”. Sobre el perquè a Wuhan no hi ha hagut segona onada, el Carlos reflexiona que “aquí es va fer quarantena de veritat, en canvi, a Espanya es va tornar massa d’hora a la vida normal“.


La CEA constata dificultats d'algunes empreses per pagar les nòmi\nLa CEA constata dificultats d'algunes empreses per pagar les nòmines per transferència bancària\nNoticies » Economia 04 d'abril, 2019\nLa CEA assegura que hi ha empreses que tenen dificultats per fer efectiva la nòmina als treballadors. Sobre aquesta preocupació Jordi Cinca ha expressat que s'analitzarà el problema per trobar una solució. La Unió Hotelera creu que s'haurien de flexibilitzar les condicions de pagament.\nAlguns empresaris han fet arribar consultes a la Confederació d'empresaris sobre el nou sistema de pagament de salaris, arran de la nova legislació laboral que obliga a pagar les nòmines per transferència bancària.\nLa CEA preveu aprofundir en el problema, que fins ara no havia detectat. Helena Redondo, secretària de la junta directiva, diu que "entre tots els actors haurem de buscar solucions a aquest sistema de pagament si és un problema generalitzat".\nEl ministre de Finances i portaveu del Govern en funcions ha assegurat que es reunirà amb l'Associació de Bancs i la CEA per tal de solucionar aquest problema.\nJordi Cinca creu que el sistema afavoreix el registre dels pagaments i la seguretat dels treballadors. Dubta "que passi per haver de fer un canvi legislatiu i reglamentari". "Les entitats bancàries andorranes tenen la tecnologia i la capacitat de servei" i, per tant, afegeix, "hem d'entendre on s'estan produint aquestes disfuncions, perquè segurament són casos molt puntuals".\nEl president de la Unió Hotelera, Carles Ramos, també ha expressat la seva opinió. Assegura que es una dificultat afegida que s'haurà de resoldre. Recorda que Andorra cada cop es menys atractiva per atreure treballadors temporers. Alerta que "no som tan atractius com abans, tant pels salaris com pel nivell de vida" i "obrir un compte al banc i haver de satisfer una quantitat, ho fa inviable".\nRamos creu que s'haurien de flexibilitzar les condicions de pagament o parlar amb els bancs per facilitar l'obertura de comptes.\nInforma: Silvia Callis


El filòsof Jordi Graupera guanya per àmplia majoria les primàries independentistes per Barcelona ! ACN ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimecres, 6 de juliol de 2022 11:20 h\nBarcelonès Diumenge, 16 de desembre de 2018 22:57 h\nEl filòsof Jordi Graupera guanya per àmplia majoria les primàries independentistes per Barcelona\nMés de 10.000 persones han votat en un procés que comptava amb 54 candidats\nACN Barcelona.-El filòsof Jordi Graupera ha guanyat amb 7.715 vots les primàries per escollir una candidatura independentista a l'alcaldia de Barcelona. Més de 10.000 persones han votat en uns comicis que comptaven amb 54 candidats al consistori barceloní. En segona posició, s'ha situat el politòleg Adrià Alsina, que ha aconseguit 1.932 vots. En superar el 50% dels vots, el filòsof serà el cap de llista automàticament i no hi haurà una urna en la segona volta per adjudicar aquesta plaça. En aquesta segona votació, que se celebrarà el cap de setmana vinent, els participants podran decidir l'ordre de la llista entre les 36 persones que han aconseguit més suports aquest diumenge. Després de conèixer els resultats, Graupera ha valorat que la d'aquest diumenge és "la mobilització de primàries més nombrosa de la història de la ciutat".\nÉs més, el filòsof ha recordat que no existeix cap partit barceloní que hagi presentat mai "candidats amb tant d'aval social, amb tanta participació al darrere i amb tant debat al darrere i amb tant lligam entre votants i acció política"."Avui comença una nova manera de fer política en aquesta ciutat i l'hem feta entre tots", ha celebrat Graupera. En aquest sentit, ha afegit que Barcelona i Catalunya necessiten "aquesta nova manera de fer política", un "reforçament democràtic" en el qual el procés de primàries "és només el principi". "Avui hem demostrat que si poses les urnes la gent ve", ha afegit.Al seu torn, la presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie ha fet una crida a la participació en la segona volta de les primàries, encara que el cap de llista ja estigui escollit. "És tan important com la primera", ha remarcat abans d'explicar que cada elector podrà votar dotze candidats entre els 36 amb més suports en la primera volta. A més, Paluzie ha criticat la llei electoral catalana i ha defensat que l'entitat que presideix ha impulsat les primàries perquè volen "fer les coses d'una altra manera". "Una manera d'ampliar la base és demostrar que els independentistes volem trencar amb aquelles mancances de qualitat democràtica que arrosseguem de la transició espanyola i que el Parlament autonomista ha estat incapaç de canviar", ha sentenciat .


La dinastia Ming va dominar la Xina durant 276 anys. Entre el 1368 i el 1644, setze emperadors de la família Zhu van governar una població que va augmentar fins a prop de 175 milions. Al llarg d'aquest període dinàstic, la Xina va assolir una gran prosperitat i va guanyar fama a Europa com a proveïdora d'articles de luxe i com un lloc ple de misteri. La combinació de riquesa i influència exterior va generar al si de la societat Ming unes tensions que van transformar la Xina per sempre.\nAmb aquesta mostra el públic tindrà l'oportunitat de conèixer l'art i la cultura d'aquesta dinastia més enllà de l'emblemàtica porcellana blanca i blava. Els visitants descobriran els grans avenços artístics, socials i econòmics que permeten definir el període de govern de la dinastia Ming com l'imperi daurat de la història xinesa. Durant gairebé tres segles, setze emperadors Ming van governar sobre una població que va passar de 65 a prop de 175 milions i que va viure el desenvolupament d'un sistema imperial complex, l'ampliació de les estructures socials i l'impuls de l'economia i la cultura del consum. Aquest mandat llarg i estable va aportar una base sòlida per a la creativitat i el progrés social, que van conduir a les transformacions artístiques, socials i econòmiques excepcionals que s'analitzen en aquesta gran exposició.


El tret de sortida de l'estiu a ritme d'havaneres amb Son de l'Havana i del grup Marcel i Júlia a Empuriabrava\nAlt Empordà - 10/06/2021 - 17:12\nEl dia de la revetlla, dimecres 23 de juny, la Llotja acollirà un concert d'havaneres amb el quartet Son de l'Havana\nLa Revetlla de Sant Joan és una de les festes més esperades perquè d'alguna inaugura la temporada d'estiu. Tot i el relaxament de les mesures, encara hi ha restriccions que ens obliguen a organitzar les celebracions en formats que permetin mantenir distàncies i control d'aforament. Per aquest motiu, la festa de Sant Joan d'enguany, serà encara en format reduït.\nEl dia de la revetlla, dimecres 23 de juny, la Llotja acollirà un concert d'havaneres amb el quartet Son de l'Havana. Seguidament, un any més i a la mateixa plaça Joan Alsina, rebrem la flama del Canigó de la mà del Grup Empordanès d'Investigacions Subterrànies (GEIS). El dia de Sant Joan, dijous 24 de juny, la biblioteca Ramon Bordas i Estragués organitza el Tast de literatura i vi-Mercè Rodoreda a càrrec de Miquel Martín i Olga Cercós, a les 12 h del migdia, al claustre del convent de Santa Clara. A les 20 h del vespre, al Passeig Marítim, concert de Marcel i Júlia. El duet, format per l'exguitarrista i cantant de Txarango, Marcel Lázara, i la seva companya de viatge, Júlia Arrey, va engegar el projecte musical ara fa gairebé tres anys amb la publicació del disc Pedalant endins. Dos anys després presenten a l'escenari de la platja d'Empuriabrava En òrbita, el seu nou treball.\nTots els actes seran gratuïts i amb reserva d'entrada a www.castello.cat, excepte per l'arribada de la flama del Canigó.


Es publica el llibre blanc sobre Polítiques del disseny en el marc del projecte DESIGNSCAPES – Econcult\nEs publica el llibre blanc sobre Polítiques del disseny en el marc del projecte DESIGNSCAPES\nFinalment s’ha publicat un dels documents més rellevants del projecte DESIGNSCAPES.\nDesprés d’un llarg procés de gestació, consultes i millores, arriba a la llum el document “White Paper on Design Enabled Innovation in Europe”. Amb aquest treball es va tancant un procés que es fa ja quasi 4 anys, i amb el qual pràcticament es dona per conclòs el projecte DESIGNSCAPES.\nA partir d’aqueix moment l’equip d’Econcult, liderat per Chuan Li es va encarregar de redactar un document que decantara tota la informació obtinguda tant des del punt de vista teòric com empíric.\nEl resultat és un diagnòstic de la situació i un conjunt de propostes d’orientació de les polítiques orientades al disseny a diferents escales territorials. El disseny no sols impulsa la innovació i el rendiment de les empreses, sinó que també pot permetre el canvi sistèmic i la transició cap a una societat verda, inclusiva i sostenible. Les ciutats són centres d’innovació que creguen condicions favorables perquè es materialitze la IO. Els responsables polítics haurien de tindre en compte i aprofitar plenament aquesta capacitat a l’hora de desenvolupar i aplicar polítiques d’innovació en matèria de disseny. Per a aconseguir una perspectiva àmplia de la política d’innovació, és fonamental potenciar la capacitat de dels entorns urbans europeus.\nDesignscapes White Paper _ finalRedBaixa\nEl White Paper on Design Enabled Innovation in Europe, és un document que pretén exercir una notable influència en la configuració de les polítiques orientades al disseny a la UE. La nova política de disseny de la UE hauria de tindre com a objectiu explotar el potencial generador dels entorns urbans en el major nombre possible de ciutats europees per a fomentar l'adopció i l'ampliació de la IO per part de les empreses existents, les organitzacions de la societat civil, les institucions acadèmiques, l'administració pública i altres parts interessades en l'àmbit urbà, millorant en última instància la capacitat d'innovació en matèria de disseny de les ciutats europees per a aconseguir els objectius de desenvolupament sostenible mitjançant una resposta satisfactòria als urgents reptes mundials.


VISITA D’AUTORITATS AL CAMP DE TREBALL DE MONTFERRER – Pirineus TV\nVISITA D’AUTORITATS AL CAMP DE TREBALL DE MONTFERRER\nVisita oficial de les autoritats al camp de treball que té lloc a Montferrer: ‘Trencant silencis: joves i diverses’. Les jornades que finalitzen aquest diumenge han reunit a joves de tot Catalunya per parlar de tabús, de la desinformació sobre la sexualitat, del cos i lautoestima a través de formats artístics.\nEn la visita hi ha assistit el delegat del Govern a l’Alt Pirineu i Aran, Ricard Pérez, el director general de Joventut, Àlex Sastre i la directora general de l’Agència Catalana de la Joventut, Núria Ramon. Les autoritats han conversat amb els participants del camp que els han demanat més recursos a les aules per parlar de la sexualitat en positiu.\nLes monitores de la iniciativa han comunicat que al finalitzar les jornades es crearà un document amb tota la informació que s’ha recollit aquests dies i s’entregarà a l’Oficina Jove de l’Alt Urgell. Pérez ha remarcat la importància de tenir iniciatives com aquest camp al Pirineu.\nEl camp de treball que ha tingut una duració de dues setmanes acaba amb la creació d’una mostra d’art que es podrà veure a la Seu d’Urgell aquest divendres a les 19h del vespre al Parc del Cadí.\nParlen al vídeo: ÀLEX SASTRE, DIRECTOR GENERAL DE JOVENTUT - RICARD PÉREZ, DELEGAT DEL GOVERN ALT PIRINEU I ARAN


El mirall d'Andorra\nEl tarannà de la gent d’Odorron és respectuós, amable i educat\nActualitzada 09/10/2016 a les 06:53\nOdorron és una petita comarca entre Alemanya i França que té moltes semblances amb Andorra. D’entrada, la seva situació entre dues grans nacions que al llarg de la història se l’han disputat, de manera que ha fet part alternativament d’Alsàcia o del land de Baden-Wurtemberg, en el qual s’integra des de la Segona Guerra Mundial. Fruit d’uns acords medievals renovats en acabar el conflicte, gaudeix d’una independència política, econòmica i fiscal. A diferència d’Andorra (o potser no), només li falta plena sobirania per evitar que els funcionaris alemanys no s’entremetin en els seus afers. Els turistes hi gaudeixen del paisatge, les aigües termals i també aprofiten els avantatges fiscals per obrir algun compte corrent. A Odorron hi va viure un dels escriptors germànics més coneguts, l’Otto Potzdorf, que en el seu retir a la vil·la de Fauststrasse va acabar Der Wanderer über dem Nebelmeer, admirada per Goethe. La seu de l’Odorron Gemeinderat és l’SchlossHauss, semblant a Casa de la Vall.\nEn molts aspectes s’assembla tant a Andorra que és com un mirall del nostre país. El tarannà de la gent d’Odorron és respectuós, amable i educat. Ningú no alça la veu i, en general, tots miren de no molestar els altres. La circulació al centre de la ciutat pot ser densa en les hores punta però el trànsit sempre és harmoniós i pacífic, miren de respectar els senyals, cedeixen el pas quan toca i mai no se sent ni una botzina. Igual que a Andorra. Al clima pausat s’hi afegeix que els carrers sempre són nets, sobretot perquè la gent no embruta i no cal vigilar amb les mines antipersones que no empastifen les voreres ni s’ensumen rastres de pixats que descoloreixen les cantonades. Com aquí.\nTambé hi ha petites diferències. Per exemple el rol del bisbe és només espiritual. Darrerament han tingut algun cas notable de corrupció que ha embrutit la imatge d’Odorron i, en general, i dit amb la cautela de veure-ho com a visitant, en la vida política de la comarca s’intueixen uns tics caciquils massa sospitosos. El jovent, influït pels costums bavaresos, allarga l’Oktoberfest cada cap de setmana en una mena de festa al carrer on no paren de beure, fumar i fer soroll impunement. En diuen botellonen, crec. Per sort a casa nostra no passa res de tot això.


Residència a FABER (Olot) | Fàbriques de Creació\n18 de juliol de 2019 to 31 de juliol de 2029\nFaber és una residència oberta a tota classe de disciplines relacionades amb les arts, les ciències i les humanitats. Per tant, hi poden realitzar una estada aquells escriptors, traductors, guionistes, dramaturgs, actors, músics, cineastes, fotògrafs, artistes, crítics, historiadors, filòsofs, sociòlegs, antropòlegs, periodistes, científics, investigadors, biòlegs, ecòlegs, economistes, advocats i tota mena de professionals (o grups, institucions, empreses, associacions o entitats) de qualsevol activitat i de qualsevol part del món:\na) Que estiguin treballant en un projecte relacionat amb alguna de les estades temàtiques.\nEl perfil de residents que busquem és de persones que necessitin espai i temps de treball productiu, persones que tinguin ganes de compartir el seu projecte amb els altres residents i de crear una comunitat amable i solidària.\nEntre una i tres setmanes.\nFaber ofereix la possibilitat de treballar durant uns dies (entre una i tres setmanes) en el projecte personal de l’artista i, en cas que es realitzi una estada temàtica, d’intercanviar experiències amb els altres residents.\nEs garanteixen unes condicions i un ambient de treball òptims:\na) Habitacions àmplies, amb punt d’accés wifi, condicionades per treballar-hi còmodament.\nb) Espais comuns dins i fora de l’hotel per intercanviar experiències amb els altres residents, el públic i les institucions.\nc) Espai compartit entre els residents i l’equip de Faber. Aquest espai inclou:\nDos ordinadors (un MAC i un PC) i dues impressores.\nCuina equipada. També hi ha microones, rentaplats, rentadora i assecadora.\nSala d’estar i menjador.\nQuatre bicicletes elèctriques.\nPer presentar candidatura cal omplir aquest formulari.\nEs pot fer en català, castellà, anglès i francès.\nAbans d’enviar els documents per sol·licitar un lloc a Faber, cal llegir les normes de la residència. S’entén que, en el moment de presentar la sol·licitud, s’accepten les normes de la residència.\nResidències artístiques Bambalina\nFins el 10 de octubre de 2020\nBarcelona Hasta el 10 de octubre de 2020\nBarcelona Until 10 de octubre de 2020\nConvocatòria del Centre Cívic La Cadena per promoure la creació artística\nBarcelona Hasta el 31 de desembre de 2029\nBarcelona Until 31 de desembre de 2029


2018. Propòsits d’any nou, bons per tu, bons per la teva empresa. - AMTTE\n- 2018. Propòsits d’any nou, bons per tu, bons per la teva empresa.\nCom cada any, en aquestes dates fem una mirada enrere i una cap endavant. És un bon moment per valorar aquest 2017 i per fer bons propòsits pel 2018 que comença. Els humans som així, moltes vegades aprofitem per fer-nos bons propòsits al tancar una etapa i començar-ne una altra, propòsits que, si som capaços de complir, millorarant la nostra vida.\nEntre els “greatest hits” d’aquests propòsits d’any nou trobem: deixar de fumar, començar a practicar esport, tornar a estudiar o formar-se en alguna cosa, intentar millorar la relació amb alguna persona, dedicar més temps a la nostra gent, adoptar una alimentació més saludable, etc.\nDe la mateixa manera que impulsem aquestes iniciatives en l’àmbit personal, perquè no les impulsem en l’àmbit laboral?\nSi són bones per tu, seran bones per la teva gent.\nPotser alguns dels bons propòsits d’aquest any a la nostra empresa poden ser:\nDe la mateixa manera que et proposes passar més temps amb la teva gent en el terreny personal, en el terreny laboral pots passar més temps amb el teu equip. Així doncs, si lideres un equip, passa menys temps al despatx i més temps amb la teva gent. Escolta’ls més, pregunta’ls més, parla-hi més, connecta-hi més.\nFacilitar als empleats la possibilitat de fer esport. L’activitat física, a part d’aportar millores de salut individual evidents, si es fa en grup i de forma regular és un dels agents cohesionadors d’equip més potents i menys utilitzats. Busca un espai (pot ser exterior), busca el temps, busca entrenadors, proposa reptes, motiva, il·lusiona i facilita. Si et podem ajudar, compta amb nosaltres amb els programes Health i Challenge, però adapta’t la fórmula que us vagi més bé.\nFomentar hàbits saludables aportant consells de nutrició, millorant el menú de l’empresa, fent tallers d’educació postural, facilitant programes per deixar de fumar, etc. Una empresa que incorpora aquestes accions disposa de treballadors amb més salut, que es perceben més cuidats per l’empresa i, com a conseqüència, obtindràs una millora en l’índex d’absentisme.\nFacilitar el desenvolupament de les persones del teu equip. Pots ajudar-los perquè es formin en habilitats i coneixements específics o en desenvolupament personal i competències transversals. Recorda “formar-te tu suma, formar la teva gent multiplica”.\nPer aquest any 2018, des d’Amtté, us desitgem tot allò pel que treballem cada dia amb els nostres clients i col·laboradors, muntanyes de Rendiment, Salut i Benestar!!


Ciutadella – Vila Olímpica – (Español) Barcelona Metro a Metro – La guía del Metro de Barcelona\nEl nom de ciutadella correspon al nom del parc que hi ha ben a prop, un dels pulmons verds de la ciutat. Aquí va ser on Felip V, el 1715, va ordenar edificar una ciutadella que fos la més gran d’Europa amb l’objectiu de poder dominar la ciutat. La Ciutadella era un lloc de vigilància, amb calabossos i on es feien execucions públiques, que no agradava gens als barcelonins i el clam popular va aconseguir que el 1869 fos cedida a la ciutat i s’enderroqués. La Vila Olímpica es va construir pels Jocs Olímpics de 1992, on es van allotjar els participants en els Jocs.\nRestaurant CA LA NURI\n(davant de l’Hospital del Mar)\nTel. 932 213 775\nSi la brisa del mar us ha obert l’apetit, en aquest restaurant us oferiran tapes, peixos i arrossos de gran qualitat. I a més tenen terrassa, enfront de la platja.\nTel. 932 211 599\nUn restaurant molt curiós on podreu degustar les famoses creps i “galetes” franceses, les hi ha per a tots els gustos!\nmoll de Gregal, 13-17\nTel. 932 211 837\nCuina marinera amb un gran assortit de plats, sobretot de peix i marisc, també carns, arrossos… i tot molt a prop del mar, en el mateix port.\nDes d’aquí, també s’arriba al parc de la Ciutadella. Dins el recinte del parc, hi ha el Museu Martorell, antic museu de Geologia i que properament acollirà una nova exposició permanent, i conjunts escultòrics tan emblemàtics com la Senyoreta del paraigua de Joan Roig, El desconsol de Josep Llimona, o la cascada monumental de Fontserè. Al campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra, al c. Ramon Trias Fargas 25-27, hi trobem l’Edifici de les Aigües, projectat per Josep Fontserè el 1874, que ara acull la moderna biblioteca i l’Institut Universitari d’Història Jaume Vicens i Vives. Si ens dirigim cap a la Vila Olímpica, en direcció mar, hi trobem una enorme oferta d’oci i restauració, a més de les platges de la zona. Tocant a la platja hi ha l’escultura d’un enorme peix de Frank Gehry, d’acer inoxidable daurat. Queda just davant de les dues emblemàtiques torres, la Torre Mapfre i l’Hotel Arts, amb una alçada de 153,5 metres cada una. Anant cap a l’Hospital del Mar, hi ha l’edifici de forma el·líptica del Parc de Recerca Biomèdica, una gran infraestructura científica que aplega sis centres de recerca independents però coordinats entre si.\nAl campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra, al carrer Ramon Trias Fargas 25-27, hi trobem l’Edifici de les Aigües, projectat també per Fontserè el 1874, que ara acull la moderna biblioteca i l’Institut Universitari d’Història Jaume Vicens i Vives. Si ens dirigim cap a la Vila Olímpica, en direcció mar, hi trobem una enorme oferta d’oci i restauració, a més de les platges de la zona. Tocant a la platja hi ha l’escultura d’un enorme peix de Frank Gehry, d’acer inoxidable daurat. Queda just davant de les dues emblemàtiques torres, la Torre Mapfre i l’Hotel Arts, amb una alçada de 153,5 metres cada una. Anant cap a l’Hospital del Mar, hi ha l’edifici de forma el·líptica del Parc de Recerca Biomèdica, una gran infraestructura científica que aplega sis centres de recerca independents però coordinats entre si.\nDes d’aquesta estació arribareu a la part de darrere d’aquest estupend parc (l’entrada davantera metro L1 Arc de Triomf). Dissenyat per Josep Fontserè en 1872, amb jardins i passejos ornamentals esquitxats d’escultures i monuments, alguns tan emblemàtics com la Senyoreta del paraigua de Joan Roig, El desconsol de Josep Llimona, o la cascada monumental de Fontserè. Ara hi han creat un espai lúdic per famílies amb nens de 0 a 5 anys, amb activitats i tallers setmanals.\npasseig de Picasso, s/nº\nTel. 902 457 545\nInaugurat en 1892, aquest Zoo té una de les col·leccions d’animals més importants d’Europa. Actualment està en un procés de reforma que acabarà en 2020.\nTel.932 251 864\nXerrades, exposicions, cinema, sala d’estudi nocturna i un aula digital per a tots.\nLes festes majors d’aquest barri solen celebrar-se entre els últims dies de juny i el primer cap de setmana de juliol. Els veïns han creat una associació i una pàgina web on es pot consultar tota la programació: www.cbvilaolimpica.entitatsbcn.net


Rafelbunyol celebrarà les seues festes Patronals i Populars durant els dies 26 d’agost al 10 de setembre. Al llarg d’aquests 15 dies, els carrers de la ciutat estaran plenes d’activitat i vida gràcies a la gran quantitat d’esdeveniments que en elles s’esdevindran. La present edició s’inaugurarà amb els campionats de natació, waterpolo, futbol, pàdel i molts altres esports de pilota. Aquests campionats admetran dues categories: una infantil, que acollirà a participants de fins a 16 anys, i una adulta, en la qual competiran la resta de participants. Els tornejos es duran a terme del 27 al 31 d’agost, i les jornades es dividiran en dues: als matins competiran els més joves, mentre que els adults tindran reservades les vesprades.\nA més, enguany s’inaugura l’exposició “40 Anys del Ball de Disfresses”. La data d’obertura serà en dijous 30 d’agost a les 19.30. Aquesta exposició se centrarà en els inicis del ball de Disfresses a Rafelbunyol, i tindrà una gran recopilació de material tant gràfic com a audiovisual des de 1978 fins a 1990. L’Ajuntament ha apostat per la participació ciutadana en l’exposició, i ha demanat als veïns que aporten fotos i vídeos de les vetlades de disfresses que s’han celebrat en la localitat. Tal com diu l’Ajuntament, “la finalitat és documentar la nostra història“.\nLa programació de les festes de Rafelbunyol comptarà amb una programació d’allò més completa, de manera que puga participar el nombre més gran de gent. Començant amb el “Dia de les Albades“, el 30 d’agost, i amb la Gran Despertà l’endemà al matí. A més, s’inclouran diversos esdeveniments d’aigua en el programa per a refrescar a aquells consumits per la calor estiuenca. Entre aquests esdeveniments estan el Parc Infantil Terrestre i Aquàtic, instal·lat en la plaça de l’Ajuntament el 31 d’agost, i a més, per a aquells més festers, el 4 de setembre disposaran d’un súper tobogan aquàtic i una discomòbil amb escuma al matí, i una discomòbil nocturna.\nLa música serà una de les grans acompanyants de les festes, estant present en moltes de les vetlades de les Festes Populars i Patronals. Les discomòbils seran el principal atractiu, estant a la disposició dels més festers les nits del 31 d’agost i el 4 i 6 de setembre. A part d’eixos dies, també es realitzarà una “Macrodiscomòbil al carrer” la primera nit de setembre, de la mà de la companyia Excelsor.\nA aquest programa musical se li afigen les actuacions de diverses orquestres, que harmonitzaran les nits i les ompliran de versions dels clàssics de la música actual i passada. Entre elles estan “La Mundial“, el diumenge 2 de setembre, “La Tribu” el 4 de setembre, “Seven Crashers” el 6 del mateix mes, i “Vértigo” el dia 10. Al costat de les orquestres, també hi haurà diverses funcions de xarangues que animaran les nits. I finalment, el grup de música electrònica Space Elephants serà el cap de la cartellera musical de les festes, amb la seua actuació del dia 5 de setembre en el recinte Late Creueta.\nTampoc faltaran esdeveniments de carrer, ja que la programació compta amb diverses cercaviles, correbars, cavalcades i processons que tindran lloc en els diferents dies de les festes. Com a plat principal de les festes estarà el tradicional Ball de Disfresses de Rafelbunyol, el qual se celebrarà el dia divendres 7 de setembre. Enguany es realitzarà una edició especial de l’esdeveniment, celebrant el seu 40 aniversari, i comptarà amb un photocall, situat en el carrer Magdalena, i amb la presència de la gran orquestra “La Pato” i d’una discomòbil, que mantindran entretinguts i en vela als participants fins l’endemà, en la qual s’oferirà xocolata i una xaranga als festers.


La Seu d’Urgell segueix sent un dels municipis més segurs de Catalunya — Ajuntament de la Seu d'Urgell\nSou a: Inici Notícies La Seu d’Urgell segueix sent un dels municipis més segurs de Catalunya\nBaixen els fets delictius en un 6,7%, mentre que augmenten el nombre de denúncies per violència de gènere.\nLa Seu d’Urgell ha celebrat aquest matí, de manera telemàtica, la sessió ordinària de la Junta Local de Seguretat (JLS), presidida per l’alcalde de la ciutat, Jordi Fàbrega, el vicealcalde i regidor de Seguretat Ciutadana, Francesc Viaplana, juntament amb la delegada d’Interior a Lleida, Montse Messeguer, en la que els màxims responsables policials dels cossos de la Policia Municipal, dels Mossos d’Esquadra, de la Policia Nacional, de la Guardia Civil i el Cos de Bombers han presentant el balanç de les seves actuacions realitzades a la nostra ciutat en el darrer any.\nLes dades aportades per part dels diferents cossos policials que actuen a la Seu d’Urgell confirmen, un any més, que la capital alturgellenca és una ciutat que té un dels índexs més alts pel que fa a seguretat ciutadana a Catalunya. En aquest sentit, l’alcalde de la Seu, Jordi Fàbrega, remarca que “continuem sent una ciutat molt segura, gràcies al bon treball conjunt de tots els cossos policials, que en surten beneficiats el conjunt dels ciutadans urgellencs”. L’alcalde urgellenc destaca també la col·laboració policial durant la pandèmia, necessària tal i com marca el PROCICAT.\nEls Mossos d’Esquadra destaquen en el seu balanç la disminució dels fets delictius que han baixat un 6,7% respecte l’any anterior, i han augmentat en 2,2% la seva resolució. Pel que fa a infraccions administratives (multes), en el darrer han augmentat un 128%, passant de 167 a 381 durant el primer període de l’estat d’alarma decretat per la pandèmia de la Covid-19.\nUna altra dada significativa recollida pels Mossos d’Esquadra és l’augment de denúncies per violència de gènere. Concretament el Grup d’Atenció a la Víctima de l’Àrea Bàsica Policial de la Seu d’Urgell ha assistit a 60 dones, 50 de les quals de la Seu d’Urgell, i 10 han estat veïnes d’altres municipis de la comarca de l’Alt Urgell.\nPer la seva part, la Policia Municipal de la Seu d’Urgell ha informat que han augmentat el nombre d’accidents dins del terme municipal. Així, en el darrer any, hi ha hagut 42 víctimes d’accidents de trànsit, 11 de les quals per atropellament i 4 d’elles persones majors de 60 anys.\nLa Policia Nacional ha expedit un total de 685 permisos d’estrangeria en el primer any que es poden fer a la comissaria que té aquest cos estatal de policia a la Seu d’Urgell. També ha informat que durant el confinament perimetral de Catalunya el trànsit de vehicles a la frontera amb el Principiat d’Andorra ha baixat un 60% durant els dies laborables i entre un 85-90% durant els caps de setmana.\nLa Guardi Civil ha informat que la xifra de delictes de contraban segueixen en el mateix nivell que l’any anterior.\nPer últim, els Bombers han constatat en el seu balanç anual l’augment dels recats a la muntanya a tot el Pirineu, per part del GRAE, en l’etapa postconfinament.


Nevera portàtil plegable 4 L dots | Gadgets & Cuina\nAmb la nevera portàtil plegable podràs portar la teva beguda i menjar a la platja, de càmping o pícnic amb la seguretat que es mantindrà freda, gràcies al seu sistema d'aïllament gruix amb folre tèrmic.\nAquesta nevera compta amb una capacitat de 4 L., suficient per portar un gran nombre de begudes i menjar per a la família o amics. En ser plegable, ocupa poc espai a la cuina i es pot tenir sempre a mà, a punt per portar a qualsevol part.\nLa nevera portàtil plegable ofereix aquestes altres característiques:\nDisseny bonic amb lunars estampats.\nFolre tèrmic de paper d'alumini, fàcil de netejar.\nTapa que es tanca hermèticament i és fàcil d'obrir gràcies a la seva cremallera doble.\nDues nanses de transport per a més comoditat a l'portar-la.\nBase robusta capaç de suportar fins a 4 litres de pes.\nCapacitat 4000 ml\nProductes relacionats de Nevera portàtil plegable 4 L dots\nNevera portàtil plegable 4 L dots?


OpenEdition és un portal de publicació en ciències humanes i socials creat i desenvolupat pel Centre pour lédition électronique ouverte. El Cléo és un centre es\nⓘ OpenEdition és un portal de publicació en ciències humanes i socials creat i desenvolupat pel Centre pour lédition électronique ouverte. El Cléo és un centre es ..\nOpenEdition és un portal de publicació en ciències humanes i socials creat i desenvolupat pel Centre pour lédition électronique ouverte. El Cléo és un centre especialitzat en ledició electrònica, que està recolzat pel CNRS, lEHESS, la Universitat de Aix-Marsella i la Universitat de Avignon. És una iniciativa pública en favor de laccés obert als resultats de la investigació científica.\nHypothèses.org: plataforma de blogs acadèmics creada lany 2009. Té dimensió internacional, i les comunitats lingüístiques més representades són la francesa, langlesa, lalemanya i lespanyola. Els blogs hispanòfons estan gestionats per la biblioteca de la UNED.\nOpenEdition Books: creada lany 2013, és una plataforma de publicació de llibres electrònics, dels quals més del 50 % són en accés obert. Les publicacions provenen majoritàriament deditors universitaris i daltres institucions com lENS o el Collège de France.\nCalenda: calendari multilingüe on, des de lany 2000, sanuncien i arxiven milers desdeveniments científics en relació amb les ciències humanes i socials: col loquis, conferències, seminaris, així com beques i premis dinvestigació.\nLes quatre plataformes disposen de consells científics, que seleccionen les publicacions amb la finalitat dassegurar una qualitat científica a tot el conjunt.\nCentre pour lédition électronique ouverte Cléo\n"Lopen access en action: dispositif de valorisation de la recherche". Bulletin des bibliothèques de France BBF, 2016.


Salvador Cardús: Qui sembra divisió, en recollirà - El Temps\nQui sembra divisió, en recollirà\nQuan el candidat a president del Govern espanyol Pedro Sánchez insisteix a reduir el problema del “separatisme català” a un afer de convivència —“nada más, y nada menos”, va repetir al discurs del passat dimarts 21—, és que implícitament ha assumit les tesis d’Aznar —que Catalunya es dividiria—, i que pensa mantenir l’estratègia de Ciudadanos de jugar a provocar aquesta fractura social o, si més no, de fer creure que ja s’ha produït per treure’n rendiment.\nLa temptació del dit unionisme —ells en diuen constitucionalisme— ha estat doble des del primer moment. Per treure’s les puces polítiques de sobre, covardament, d’una banda va decidir judicialitzar el conflicte, i és clar que Pedro Sánchez no té el poder suficient per aturar-ho, suposant que volgués fer-ho. De l’altra, amb no menys pusil·lanimitat, l’estratègia va ser portar-lo al terreny emotiu, fent por, amenaçant, intentant erosionar la cohesió dels catalans de la qual amb tant d’afany s’ha tingut cura. Res de nou, tampoc, per la banda del PSC que durant anys va viure del xantatge de dir que era qui podia controlar les velles fractures migratòries del segle XX sense que —ara s’ha vist— fos capaç de cosir-les... si és que mai havia pretès fer-ho.\nPassa, però, que el problema del suposat unionisme espanyol és que sembla no adonar-se que la veritable i més perillosa fractura amb què està jugant és la de la política espanyola. L’espectacle vergonyós de la Cambra de Diputats el dia de la seva constitució, fent soroll per evitar que es poguessin escoltar les paraules dels nous diputats independentistes, quatre d’ells a la presó, ho il·lustra a la perfecció. Al Parlament de Catalunya ja n’hem viscut, també, de moments lamentables provocats pels mateixos que dimarts boicotejaven les expressions d’acatament forçat i provisional a la Constitució. Però ara ja ho tenen a casa mateix. No sé quant tardaran a adonar-se de la perillositat dels d’Arrimadas i Rivera!\nAixò, és clar, no disminueix gens els riscos a Catalunya. L’exacerbació dels dos pols polítics en conflicte, si bé pràcticament no pertorba la vida quotidiana dels catalans, sí que en tensa la vida institucional. La victòria d’Eines de País a la Cambra de Barcelona ho ha mostrat. La sorpresa —per dir-ho d’alguna manera— és que els qui l’havien controlat fins ara des d’una posició política ben determinada, és a dir, la del cadavèric statu quo autonòmic, ara acusen de politització els qui ells mateixos havien exclòs precisament per raons polítiques. És trist que des de Catalunya mateix hi hagi qui piqui l’ham. Només calia veure com certa premsa i alguns periodistes gosaven preguntar als guanyadors allò que mai no havien demanat als anteriors gestors: “Polititzaran la Cambra?”, “Faran polítiques excloents?”. Mare de Déu!\nÉs esgotador haver-hi de tornar una vegada i una altra. Qui s’ha carregat l’autonomisme és l’Estat, incòmode amb la descentralització administrativa que havia permès anar creant una consciència de país, a Catalunya, cada vegada més consistent. Totes les enquestes mostraven que, abans de fer cap tomb independentista, la identificació nacional dels catalans amb el país creixia, mentre es mantenia el gruix d’indiferents, mal anomenats d’“identitat dual”. En canvi, s’havia reduït a la insignificança la identificació com a espanyols (allò de “sentir-se més espanyol que català, o només espanyol”) que de 1980 a 2006 havia passat del 40 per cent a estar per sota del 10 per cent. Els guardians defensors de l’unionisme tenien bones raons per alarmar-se!\nTot i que la ciutadania se’n va adonar molt abans, amb una notable indiferència davant del nou Estatut de 2006 la participació no va arribar al 50%, el cop de mort a l’autonomisme el va donar el Tribunal Constitucional. Probablement, la mateixa reacció del TC ja la va causar el tsunami independentista a l’alça des de 2003. Els poders de l’Estat, que sovint fan veure que no entenen res, havien d’estar espantats per arribar a cometre un error tan gran. Els més acreditats juristes espanyols ho reconeixen: el pacte del 78 el va trencar el TC el 2010. Allò sí que va ser l’entrada d’un elefant en un establiment de porcellana!\nDit d’una altra manera, i per entendre-ho sobretot els qui de nosaltres mateixos van despistats: allò que divideix realment és, paradoxalment, el soi-disant unionisme, no l’independentisme. L’independentisme, per vocació o per necessitat, només pot ser inclusiu. És la condició de la seva victòria. Per això a vegades és poruc i tot. L’unionisme és arrogant perquè se sent fort o perquè és la seva vella cultura política, i compta guanyar la batalla dividint, reprimint i excloent. La condició de la victòria del sobiranisme, com se sol dir, és la persistència tenaç però tranquil·la, la mirada inclusiva i considerada cap a l’adversari, el no deixar-se dur per actituds reactives. La divisió, ara, és a la teulada dels separadors, no dels qui busquen la unitat del seu poble i en defensen la dignitat. Qui ha sembrat divisió, estigueu-ne segurs, en collirà.


Joan Veny, el seny (i més cabòries tristes) | El clot de les Ànimes\nJoan Veny, el seny (i més cabòries tristes)\nPublicat el 28 d'octubre de 2016 per Jordi Badia i Pujol\nUn dels fets més trists d’aquest episodi tan innecessari dels ‘retocs’ ortogràfics el vaig llegir en aquesta notícia:\n«Finalment, i davant la divisió, es va optar per una votació, en què es van imposar els criteris de [Teresa] Cabré de manera clara. Però entre els crítics hi havia persones de pes, com el mallorquí Joan Veny, Premi d’Honor de les Lletres Catalanes i considerat un dels lingüistes més prestigiosos dels Països Catalans. Però de poc li va servir. El mateix Veny ha confirmat a aquest diari aquesta informació malgrat que no ha volgut afegir més detalls sobre la discussió filològica.»*\nNació Digital (24-10-2016), informació signada per Pep Martí\nI penso en el seny i la saviesa de Joan Veny. Penso en aquell dia d’estiu de fa dos anys, quan el vaig conèixer, fora de l’aula. Penso en la humanitat, el sentit comú, l’autoritat natural i l’amor per les llengües d’aquest home de vuitanta-quatre anys, que ens responia així aquesta qüestió:\n«—Amb en Germà Colón parlàvem de com era fàcil d’enamorar-se de les paraules. A vós també us passa?\n—Ara sí que m’heu mort! Mireu. Darrere de cada paraula hi ha una història. El senyor Gilliéron, que va fundar la geografia lingüística, deia: ‘Chaque mot a son histoire’ (‘Cada paraula té la seva història’).\nBé…, n’hi ha una: ‘Quetsémper’. Un quetsémper és un peix. El nom té per base una frase llatina del gloriapatri. Abans, el rosari es resava en català, però quan s’arribava al gloriapatri es feia en llatí: ‘Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto. Sicut erat in principio, et nunc, et semper, et in sæcula sæculorum. Amen.’ Aquest ‘et nunc, et semper’ [‘ara i sempre’] és la base del nom d’aquest peix. I vaig voler estudiar aquesta evolució. És impressionant el pòsit de llatí que hi va haver durant segles i segles, perquè la gran llengua de cultura que competia amb el català era el llatí, no era pas el castellà.»\nI després no puc evitar de pensar en Màrius Serra, tan divertit, tan enginyós, tan àgil. No és aquest, el lloc de Màrius Serra: és la televisió, és la ràdio; són els encreuats, els enigmes. Però no l’Institut. O potser sí, però amb una altra funció, més externa, d’assessor o una cosa per l’estil. El tresorer de la Secció Filològica –penso– no s’ha de dedicar a defensar reformes filològiques a Twitter. No pot ser que, quan li diuen que sense accents ens encallarem i haurem de rellegir el text, deixi anar, com si tot plegat fos un joc: «Fomentem la relectura!» I quan li demanen quines paraules s’han ‘salvat’, faci la gracieta d’inventar-se una frase mnemotècnica amb castellanisme inclòs: «Sé si són més, pel que us deu: és vostè sol, mamon.» És molt jocós, tot això, però no confonguem l’autoritat lingüística amb un Enigmàrius.\nUn amic em demana què s’ha de fer per entrar a la Secció Filològica, perquè veu coses que no casen. No li ho sé respondre. Penso en això, en aquesta foscor que envolta el IEC. És una reforma pretesament moderna, a cop de Twitter, en una institució amb pràctiques massa antigues. Entro a la web de l’Institut i no puc trobar la manera d’arribar a saber qui són els membres de la Secció Filològica. Només en trobo una fotografia de grup suposadament actual, però assegut al bell mig, en cadira de rodes, hi veig Jordi Carbonell, mort fa mesos. No els trobo, els noms, no me’n surto. Tan negat, sóc? Ho demano a un membre de la institució i m’ho aclareix:\n«Cal entrar a l’adreça <http://www.iec.cat/>, fer clic en l’enllaç “INSTITUCIÓ” del menú superior i a continuació en “Membres” del menú esquerre i en “Membres numeraris i emèrits” (o “Membres corresponents”, segons interessi) dels nous enllaços que es despleguen. En el quadre que apareix es poden fer dues coses: a) Simplement fer clic en el botó “cerca”, i apareixeran els noms de tots els membres de l’Institut per ordre alfabètic; b) Filtrar pel que interessi i després fer clic en “cerca”. Per a obtenir només els noms dels de la SF, simplement es fa clic en “Secció Filològica” (de manera que el nom quedi remarcat de color blau) i en “cercar”.»\nGràcies a aquestes instruccions, puc copiar la llista dels membres numeraris i corresponents de la Secció Filològica. Si la voleu, la teniu ací. Podeu clicar damunt el nom de cada membre i veure’n el currículum: hi veureu el de Joan Veny, el de Màrius Serra i el del coordinador de l’Ortografia, Vicent Pitarch. No en faré comentaris.\nI després penso en la presentació pública de les normes, amb tanta expectació, amb transmissió en directe al 3/24 i tot. I el president Ros citant un article de Joan Francesc Mira:\n«”Però no està en joc res d’essencial i, d’altra banda, res no és verdaderament obligatori: l’antic coexistirà amb el nou”. I resolt això, dediquem-nos a coses de més substància i profit.»\nUna frase que subscric. Qui no la subscriu? Però el president Ros no ens explica que la part entre cometes era d’un editorial de Le Monde que Mira comentava, amb aquella barreja d’admiració, escepticisme i sornegueria tan seva. I tampoc no ens revela què hi deia abans, en paraules seves:\n«Ja fa temps que en algunes d’aquestes matèries corpusculars, com ara el disbarat de les normes antigues, recents i novíssimes sobre l’ús dels guionets, vaig decidir tirar al dret seguint el sentit comú més que el detall de la norma, que s’ha demostrat tan mudable com els debats dels legisladors»\nPotser el president Ros no ens ho llegeix perquè al costat hi té la presidenta de la Filològica, Teresa Cabré, i això dels guionets li hauria caigut com una galleda d’aigua freda.\nDimarts la presidenta ens va dir que la societat era multilingüe i que havia evolucionat. I que la reforma era útil, que responia a uns criteris i a unes necessitats, que havia estat fruit de moltes reunions, que els docents demanaven aquests canvis…\nI jo no ho entenc, presidenta:\nQuè té a veure el multilingüisme amb l’accent d’ós? Dieu que hem d’acostar la llengua als parlants de les altres: això no és desnaturalitzar la nostra, ja prou deteriorada? No ens hauríem de dedicar a evitar que se’ns desfaci als dits? Voleu dir que cal acostar-la encara més a les ‘altres’ llengües? I sobre el multilingüisme: un parlant d’àrab, d’amazic, de romanès aprendrà més bé la llengua si es troba ‘dona’ en un llibre i no sap exactament què vol dir ni si ho ha de pronunciar amb o oberta o amb o tancada?\nQuè té a veure la suposada evolució de la llengua amb l’accent de nét? Una llengua amb accents distintius és poc evolucionada? I després, encara, aquesta fal·làcia d’acostar la pronúncia a la parla. Això és propi de les llengües evolucionades? Us atreviríeu a dir que l’anglès és una llengua poc evolucionada?\nI la consigna és aquesta: «Fer-ho tot fàcil! Fer-ho tot fàcil! Llevar els ‘entrebancs’ de la llengua!» Però eliminar l’accent de séc què facilitarà? No ho entenc.\nI aquests criteris tan ponderats del grup promotor dels canvis: quins són? Per quins criteris s’han mantingut aquests quinze diacrítics i s’han eliminat els altres? Dieu que els indultats havien d’ésser monosíl·labs i tenir un corresponent àton. I per què no podien ésser bisíl·labs i tenir un corresponent tònic? Què hi teniu, contra els bisíl·labs tònics?\nHi ha hagut moltes reunions per a decidir els ‘retocs’? De quines reunions parlem? De qui i amb qui? On en podem consultar les actes?\nQuins docents han demanat aquests canvis amb tanta frisança? De quines associacions de mestres eren? Qui representaven? On en podem consultar les actes, d’aquestes reunions?\nI sobretot, presidenta: si hi ha hagut tantes reunions, si els docents i els periodistes i els lingüistes demanaven amb tanta insistència aquests canvis, com és que no en sabíem res? Eren reunions clandestines? Que no som moderns i transparents?\nEscric aquest article el dijous 27 d’octubre. Fa quatre dies que s’han aprovat els ‘retocs’ i al DIEC encara hi diu ós, arítmia i eradicar. No hi ha hagut temps de fer-hi els canvis. És comprensible: la reforma s’havia d’aprovar el 17 de novembre i es va avançar, inesperadament, tres setmanes i mitja.\nUna altra acadèmia, si us plau.\n* Quan ja havia publicat l’article, la presidenta de la Secció Filològica, Teresa Cabré, m’ha escrit aquests mots, referits a la notícia de Nació Digital: «L’honestedat davant de tot: la Teresa Cabré mai no va imposar cap criteri.»\nUn pensament a “Joan Veny, el seny (i més cabòries tristes)”\nàngels el 28 d'octubre de 2016 a les 20:51 ha dit:\nGràcies. L’article m’ha agradat molt.


Catifa vermella per a Max Verstappen a Montmeló\nEsports / Motor / Formula 1 22/05/2022\nEl neerlandès aprofita els errors de Ferrari per guanyar i posar-se líder del Mundial\nMax Verstappen ha guanyat el Gran Premi d'Espanya. NACHO DOCE / Reuters\nBarcelonaHi ha dues maneres de guanyar. Una és sent el millor. L'altra, aprofitant els errors dels altres. Max Verstappen s'ha beneficiat d'un diumenge per oblidar de Ferrari i dels problemes de motor de Mercedes per tenir via lliure a Montmeló, on s'ha endut la victòria i s'ha situat líder del Mundial. El seu company de Red Bull, Checo Pérez, i George Russell (Mercedes) han completat el podi.\nHavia de ser una cursa per a Ferrari. I, més concretament, havia de ser la cursa perquè Carlos Sainz pugés, per primer cop, al graó més alt del podi. Però el madrileny ha tornat a topar amb tots els fantasmes possibles. Primer, veient-se superat a la qualificació per Verstappen i per Charles Leclerc (Ferrari). Després, fent una mala sortida, i finalment cometent un error d'estratègia que l'allunyava de la lluita per la victòria. L'únic premi de consolació era que podia acabar en quarta posició, després de superar Hamilton (Mercedes) a dues voltes del final.\nVerstappen ha fet de Verstappen. Pilotatge agressiu i no donar-se per vençut mai de la vida. El neerlandès ha comès un petit error a l'inici i ha tingut problemes amb el DRS durant tota la cursa. En condicions normals hauria quedat fora del podi. Però entre que ell no s'ha rendit i que els altres han tingut un mal dia, s'ha vist lluitant per la victòria. Red Bull ha tornat a treure un 10 en l'estratègia i el seu company Checo Pérez s'ha apartat amb tota l'elegància del món per cedir-li la primera posició.\nLeclerc abandona per problemes amb el motor\nAmb Sainz fora de la lluita per la victòria, totes les travesses donaven com a vencedor Leclerc. Era líder, ha defensat bé la seva posició a la sortida i s'ha escapat dels rivals... fins que el motor li ha dit prou. Ha abandonat abans de l'equador de la cursa i ha deixat la porta obreta perquè o bé Red Bull o bé Mercedes guanyessin, i ha deixat també en l'aire la seva posició de líder del campionat, que ha acabat perdent.\nL'equip de les ales ha estat més viu. Inicialment, Russell defensava la primera posició i ho tenia tot de cara. Red Bull ha canviat d'estratègia, ha fet que Verstappen canviés els neumàtics abans i llancés un undercut –avançar l'aturada per avançar un pilot mentre sigui al box fent el canvi de neumàtics–. Pérez ha fet bé el seu paper, lluitant amb Russell, fent-li perdre temps i provocant la degradació de les seves rodes. Finalment, l'ha avançat i després ha cedit la posició al seu cap de files. Pérez ha dit al seu equip que no estava d'acord amb la decisió d'apartar-se, però que compliria les ordres d'equip. "Gràcies, company", li ha dit Verstappen quan l'ha deixat passar.\nRussell s'ha vist perjudicat per la bona estratègia de Red Bull i, també, per uns problemes de motor que provocaven un sobreescalfament del seu monoplaça. Això ha impedit que tingués un punt de velocitat punta que hauria sigut crucial per defensar-se encara millor dels atacs dels rivals. Al final s'ha hagut de conformar amb el tercer lloc del podi. Un resultat que, malgrat tot, no està gens malament tenint en compte els múltiples problemes que havia tingut la seva escuderia en aquest inici de campionat. A Hamilton li ha passat més o menys el mateix i per això ha perdut una quarta posició que tenia guanyada en benefici de Sainz.


L'hospital de Berga torna a prohibir les visites a persones ingressades - Aquí Berguedà\nMarc Canturri· 15/12/2021\nFeia més d’un any que el Berguedà no registrava tants nous contagis com en l’última setmana. En concret, des de la primera setmana de novembre del 2020. Aquesta última setmana la comarca ha comptabilitzat 216 nous positius, mentre que entre el 3 i el 9 de novembre de l’any passat se’n van registrar 238. Des d’aleshores, els indicadors han anat ballant, però sempre per sota dels 200 casos setmanals. De fet, s’ha arribat a diagnosticar només un i dos casos setmanals en setmanes d’agost i d’octubre.\nPerò, ara, en poques setmanes, les xifres s’han tornat a disparar. I l’hospital comarcal, seguint el seu protocol, restringeix progressivament les condicions per accedir-hi des de fa dies. A partir d’aquest dijous, es tornen a restringir totalment les visites dels familiars a les persones que estiguin ingressades. També es prohibeixen els acompanyants en visites de consultes externes o a urgències, excepte en casos excepcionals o de finals de vida.\nEn un comunicat, l’Hospital Sant Bernabé recomana entrar al centre només si és estrictament necessari i fer-ho sempre amb mascareta quirúrgica o FFP2. També insisteixen a seguir totes les mesures de seguretat, des del rentat de mans i l’ús de la mascareta, fins a la distància de seguretat i la ventilació d’espais.\nEls Casals i l’Estany Clar mantenen l’estrella Michelin


Comunicat del Moviment Feminista 7N davant els nous feminicidis - Novembre Feminista\nnov. 9, 2011 | Manifestos i comunicats\nHores després que el 7 de novembre gairebé mig milió de dones i homes de tot el territori de l’estat ens vàrem manifestar contra les violències masclistes, d’Atocha a Plaza de España a Madrid, una dona de 28 anys ha estat assassinada a Baena (Còrdova) i a Llíria (València) un agressor amb ordre d’allunyament ha disparat a tret de canó contra la seva ex-parella, que passejava amb un fill de quatre anys i amb la seva ex-sogra. Avui una altra dona ha estat assassinada a cops a Gijón per la seva parella. Aquestes quatre víctimes mortals evidencien la necessitat de doblar els esforços de tota la societat i dels poders públics per a acabar amb aquesta sagnia.\nEl Ministre de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad ha negat, des d’un acte del seu partit que hi hagi retallades contra la discriminació i la violència de gènere. Li repliquem que l’any 2015 la Delegación del Gobierno para la Violencia de Género i l’Instituto de la Mujer tenen un 16 i un 45 % menys de pressupost que l’any 2009.\nCOMUNICAT DE PREMSA MOVIMENT FEMINISTA 7N\nCents de mils de persones es varen trobar el 7 de novembre a Madrid per a protestar per les violències masclistes i exigir que aquestes siguin considerades qüestió d’estat. Organitzacions feministes de tots els territoris d’Espanya aconseguiren que la trobada s’hagi convertit en un moment històric de reivindicació del moviment feminista. La majoria de la societat civil va donar el seu suport a les reivindicacions i a la mobilització convocada pel feminisme i en donem les gràcies.\nEl 7N no serà una fita més per a les nostres reivindicacions, ha estat el primer pas d’una campanya d’accions dirigides a l’eradicació de la violència vers les dones i les nenes i també la promoció de les polítiques d’igualtat entre dones i homes. Des del moviment feminista denunciem:\nLa política de retalllades no només és denunciada per nosaltres, les feministes, les dades que aporta el Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas a través de la publicació anual dels Presupuestos Generales del Estado, assenyalen una retallada sistemàtica en les partides pressupostàries dedicades a la lluita contra la violència de gènere del 22% entre els anys 2011 y 2015.\nLes retallades pressupostàries estan posant en risc la vida i la salut de mils de dones, víctimes de violència masclista i també dels seus fills i filles, tal i com confirmen les recomanacions, observacions i preocupacions emeses per les persones expertes de Nacions Unides l’any 2015. Als informes elaborats pel “Grupo de Trabajo sobre la Cuestión de la Discriminación contra la Mujer en la legislación y en la práctica”, del Consejo de Derechos Humanos de Naciones Unidas i pel Comité de la CEDAW a través de les “Observaciones Finales” a l’Estat espanyol, ambdòs organismes es mostren contundents en aquesta matèria, com fins ara mai abans, Nacions Unides no s’havia pronunciat.\nEn ambdòs casos, insten urgentment al Gobierno de España que prengui mesures amb la màxima diligència possible per tal d’evitar que la crisi econòmica serveixi d’excusa en les retallades dels serveis d’atenció a les víctimes, i també enfront de la manca de polítiques públiques dirigides a la lluita contra la violència vers les dones.\nEl Conveni d’Istambul segueix sense ser implementat malgrat que fa un any que va entrar.en vigor. El Conveni estableix l’obligació per part de l’estat de reformes legislatives profundes per tal que siguin incloses totes les violències de gènere: la violència sexual, la trata de dones amb finalitat d’explotació sexual, l’assetjament sexual laboral o la mutilació genital femenina, entre d’altres.\nDenunciem la violació sistemàtica del nostre dret fonamental a la vida i a la dignitat humana recollit a la constitució.\nDes del moviment feminista exigim:\nQue la lluita contra el terrorisme masclista sigui una qüestió d’estat.\nQue es desenvolupi i s’implementi el Conveni d’Istambul i el compliment de les recomanacions de la CEDAW, i es reformi la llei 1/2004 per tal que estiguin recollides totes les formes de violència contra les dones.\nQue tota la societat i les seves organitzacions i institucions es comprometin en aquesta lluita.\nQue la lluita i els recursos incloguin tant la violència que exerceix la parella o ex-parella com les agressions sexuals, l’assetjament sexual en l’àmbit laboral, la trata amb finalitat d’explotació sexual/laboral de dones i nenes i totes les instàncies masclistes.\nQue totes les instàncies de govern es comprometin realment en la prevenció i eradicació de les violències masclistes, i també en l’assistència i reparació de totes les dones en situació de violència, independentment de la situació administrativa en què es trobin les dones.\nQue l’accent es posi en la protecció de les afectades, facilitant diferents sortides que impliquin una veritable recuperació vital, econòmica i social d’elles i dels seus fills i filles.\nQue la prevenció sigui una política prioritària, que inclogui un sistema coeducatiu en tots els cicles, la formació específica per a tot el personal professional que intervé en els processos, els mitjans de comunicació, la producció cultural i societat civil en la lluita contra les violències masclistes\nQue els mitjans de comunciació es comprometin a fer un tractament adequat de les diferents violències masclistes, visibilitzant-les tot evitant el sensacionalisme morbòs en els seu tractament i emprant un llenguatge i unes imatges no sexistes.\nL’eliminació de la custòdia compartida imposada i el règim de visites a les criatures dels maltractadors condemnats. La retirada i la no cessió de la pàtria potestat als maltractadors.