La prohibició de circulació afectarà un de cada deu vehicles que entren a Barcelona cada dia, segons l'expert Xavier Querol\n4 min. Barcelona 17/09/2019 21:15\n651x366 Una imatge del trànsit aquest tarda per dins de Barcelona / FRANCESC MELCION Una imatge del trànsit aquest tarda per dins de Barcelona / FRANCESC MELCION\nUna zona de baixes emissions com la que entrarà en funcionament a Barcelona per barrar el pas als vehicles més antics i contaminants és una "bona notícia" que posa la ciutat al grup de les grans metròpolis europees on ja fa anys que funcionen àrees similars. Malgrat tot, la mesura tindrà un impacte limitat i no resoldrà els problemes derivats de la congestió perquè afectarà "un 10% dels vehicles que diàriament circulen per la ciutat", segons adverteix l'ambientòleg i investigador del CSIC Xavier Querol. L'expert insisteix que els cotxes i motocicletes vetats per massa contaminants es calcula que són 50.000 dels 500.000 que cada dia circulen per la ciutat.\nTot i celebrar el consens de les administracions –Ajuntament de Barcelona, Àrea Metropolitana (AMB) i Generalitat–, que ha fet possible aprovar la zona de baixes emissions a partir de l'1 de gener del 2020, Querol opina que la mesura arriba "tard" perquè fa una dècada, per exemple, que les 57 ciutats més grans d'Alemanya van implantar-la i ja llavors van prohibir els dièsel anteriors al 2005, que tot just s'estan prohibint ara a Barcelona.\nFonts de l'AMB subratllen que l'àrea de baixes emissions és la mesura que té "més impacte" a l'hora de reduir les emissions contaminants. A més, recorden que els pròxims anys a mesura que avanci la normativa europea també es podrà tornar més restrictiva i afectar altres vehicles que avui tenen etiqueta de la DGT.\nQuerol sosté que la mesura era "necessària", però avisa que s'ha de comptar que una part dels cotxes i motocicletes que no puguin circular acabaran traduint-se en una renovació de la flota: els usuaris es compraran un vehicle nou o menys contaminant. "No servirà per reduir de manera important el nombre de vehicles i la congestió", conclou. I crida a fer més passos per aconseguir aquest objectiu.\nL'AMB assegura que a banda de "l'efecte substitució" que pot donar-se en alguns casos, hi ha mesures que acompanyaran l'àrea verda i que aconseguiran un "canvi d'hàbits" en bona part dels usuaris. Apunten que no només el transport públic s'ha reforçat per absorbir l'increment de demanda i millorar el servei, sinó que també s'han implantat alternatives com la Targeta Verda (T-Verda), que ofereix tres anys de transport públic gratuït a canvi de donar el cotxe vell per desballestar.\n"Cal un descens en el nombre de vehicles que entren a Barcelona i això s'aconsegueix amb una taxa de congestió (també coneguda com a peatge urbà)", opina l'expert del CSIC. Una mesura com aquesta s'ha traduït en un 30% de reducció del trànsit a Estocolm i un 20% a Milà, subratlla. A banda d'això, Querol proposa establir un carril d'alta ocupació en què s'eximeixi de pagar si hi van tres o més ocupants i també aplicar mesures a escala municipal com que els aparcaments exteriors siguin només per a residents.\nEl problema de les furgonetes\nLa hibridació i electrificació de flotes de mercaderies és un dels grans reptes. D'entrada, les furgonetes i els camions de repartiment que cada dia circulen per Barcelona, així com els autocars, han quedat exclosos de les restriccions durant un any. Querol crida a centrar esforços en convertir els transports de mercaderies per rebaixar la pol·lució: "A Barcelona hi ha 7.000 restaurants que diàriament reben la visita de set furgonetes de repartiment, de mitjana. Són vehicles que estan 12 hores en circulació". A més, afegeix un altre apunt: "Entre les set i les deu del matí no hi acostuma a haver vent a Barcelona, i en canvi, és l'hora punta de la mobilitat en transport privat".\nEls aparcaments dissuasius a la perifèria o en ciutats més allunyades però connectades amb transport públic amb Barcelona formen part essencial de la recepta per reduir el trànsit. Per això, Querol demana donar competències a l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) perquè pugui accelerar la instal·lació d'aquestes àrees. I també habilitar carrils bus directes a Barcelona per agilitzar els trajectes.\nSegons l'expert del CSIC, és un cop aplicades aquestes mesures per reduir el trànsit i electrificar-lo que tenen sentit les transformacions urbanes a la ciutat: "Llavors ja pots carregar-te un carril de la Diagonal perquè sigui per a les bicis o estendre les superilles per tot arreu". I al final d'aquesta sèrie de mesures és quan s'han d'abordar, sosté, mesures estructurals com ara una restricció addicional del trànsit o rebaixar la velocitat màxima de circulació dels carrers.


Sànchez, Rull i Turull demanen revocar la suspensió del tercer grau - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSànchez, Rull i Turull demanen revocar la suspensió del tercer grau\nLa defensa argumenta que «no té sentit» mantenir una mesura cautelar si la jutge considera que no té base legal\nefe/europa press 21.08.2020 | 23:02\nSànchez, Rull i Turull demanen revocar la suspensió del tercer grau Regió7\nLa defensa de Jordi Sànchez, Josep Rull i Jordi Turull ha presentat un recurs de reforma contra la decisió del Jutjat de Vigilància Penitenciària 5 de mantenir la vigència de la suspensió del tercer grau fins que el Tribunal Suprem (TS) es pronunciï sobre els recursos d'apel·lació.\nEn els recursos, consultats per Europa Press, la defensa demana que s'acordi deixar sense efecte la suspensió cautelar del tercer grau mentre no s'interposi el recurs d'apel·lació per part del ministeri Públic.\nEn els escrits, la defensa afirma que subscriu els «brillants raonaments de fons» de la jutge per desestimar el recurs presentat pel ministeri Fiscal davant la resolució de la Secretaria de Mesures Penals de la Generalitat de concedir el tercer grau, però no així la suspensió del tercer grau.\nLa defensa considera que la suspensió cautelar acordada de manca de cobertura legal i que el manteniment d'aquesta mesura sense que s'hi hagi interposat cap recurs contra la resolució confirma la progressió a tercer grau dels interns «segueix comportant una aplicació extramurs de l'ordenament jurídic».\nAfirma en els escrits, a més, que la suspensió es manté assumint un hipotètic recurs d'apel·lació del Ministeri Fiscal, per la qual cosa, segons la defensa, «manca de tot sentit negar l'executivitat d'una resolució com és la confirmació de la progressió a tercer grau a costa d'un futurible, que no se sap si succeirà o no».\nLa defensa considera que mantenir la vigència de la suspensió cautelar «suposa realitzar una interpretació extensiva de la Disposició Addicional cinquena de la Llei Orgànica del Poder Judicial en perjudici del reu», i afirma que des que el jutjat desestima el recurs advers, la mesura cautelar adoptada ha d'alçar-se perquè ja no existeix base legal per mantenir-la.\nSegons la defensa, després que el Jutjat de Vigilància Penitenciària 5 hagi confirmat la progressió a tercer grau i «sent que la decisió adoptada és (o hauria de ser, com sempre ha estat) immediatament executiva, procedeix deixar sense efecte el manteniment de la suspensió cautelar prèviament acordada».


Bartolomé Bermejo | Apropa Cultura\nBartolomé bermejo. Visita Lliure\n15/02/2019 al 19/05/2019\nExposició monogràfica d’aquest excepcional pintor gòtic del segle XV. La seva obra destaca per la seva tècnica extraordinària i per l’originalitat iconogràfica.\nEn horari d'obertura del museu: Horari d'hivern: d’octubre a abril, de dimarts a dissabte, de 10 a 18 h; diumenges i festius, de 10 a 15 h. Horari d'estiu: de maig a setembre, de dimarts a dissabte, de 10 a 20 h; diumenges i festius, de 10 a 15 h. Dilluns tancat, tret dels festius. Dilluns festius de 2018: 2 d'abril, 21 de maig i 24 de setembre. Tancament anual: 1 de gener, 1 de maig i 25 de desembre. Les taquilles tanquen mitja hora abans de tancar el museu i les sales 15 minuts abans.


Per Quim Curbet dimarts, de novembre 17, 2009\nUna de les característiques més inquietants de l’art modern és la gran distància que hi ha usualment entre el discurs que se’ns ofereix i la realitat que planteja. Els artistes contemporanis fomenten cada vegada més aquest distanciament perquè, entre altres coses, s’hi senten més segurs. En el món actual, assetjat per tota mena d’esquizofrènies reals o imaginàries, passa una mica el mateix que en les societats primitives, que al boig se’l considerava sagrat i intocable.\nMassa sovint veiem exposicions on el catàleg cobra un protagonisme molt per davant de l’obra en si mateixa, perquè els quadres que han penjat a les parets de la galeria en realitat no són res de res. Això sí, el catàleg està farcit de pàgines i pàgines o se’ns intenta explicar l’inexplicable. Un simple traç negre sobre blanc pot simbolitzar tota la història de la humanitat i quatre taques de pintura caigudes a l’atzar sobre la tela volen condensar completament el sentit de la vida sobre el planeta.\nI ningú gosa dir res, només faltaria! Perquè encara et titllarien d’ignorant. Val més aplaudir i pagar pel producte a preu de mercat. En el món del teatre i en el de la música el cas és lleugerament diferent, perquè exigeixen d’uns esforços i d’una tècnica que l’art ja fa temps que n’ha prescindit. Malgrat tot és molt curiós observar la poca solidaritat entre les activitats artístiques. Poques vegades podreu escoltar música dodecafònica o Heavy Metal en una galeria d’art modern, perquè en el fons tots volen anar sobre segur i quan es tracta de buscar recolzaments sempre s’utilitza allò que està contrastat i ben contrastat.\nTemporada Alta aquest any ens ofereix una proposta del director teatral suís Christoph Marthaler que porta per títol Platz Mangel, que vol dir “la manca d’espai”. Una obra que es desenvolupa en un univers en quarantena, a mig camí d’una muntanya màgica. Un món subjectiu, poblat per uns éssers megalòmans, suïcides en potència, cercant incansablement una certesa que els empenyi a seguir vivint. És un muntatge teatral prou digne i interessant, del qual jo només en ressaltaria dos problemes: que dura un hora més del compte i que el programa de mà planteja un excés de discurs que després a l’obra no he sabut apreciar.\nProbablement aquest va ser el meu error, no hauria d’haver-me llegit el programa de mà ni abans ni després i no haver-me interrogat per aquest fet. Hauria d’haver aplaudit amb ganes, com tothom. Però ara el mal ja està fet, hauré d’esperar a la propera cita amb Temporada Alta per fer-ho, aplicant-me a mi mateix el raonament que Marthaler planteja: “No oblidis que aquell que ens ha creat és el mateix que ens jutjarà”.\nEtiquetes de comentaris: Cròniques de Temporada Alta


‘L’autisme no és un error de processament. És un sistema operatiu diferent’ – FÒRUM.ad\n‘L’autisme no és un error de processament. És un sistema operatiu diferent’\nEl 05/08/19 5:01\nL’autisme no és un error de processament. És un sistema operatiu diferent”, defensa la psicòloga Anna Gusó. Ella és mare de la Bet, una nena de set anys diagnosticada de Trastorn de l’Espectre Autista (TEA), i ha aprofitat la seva experiència per escriure un conte i acostar l’autisme a les famílies i a les escoles.\nQuan amb dos anys la seva filla va ser diagnosticada de TEA, Gusó va trobar a faltar contes que poguessin explicar el trastorn i que ajudessin els infants i les famílies a entendre’l. De llibres n’hi ha, però expliquen casos concrets que ella creu que no s’adapten a la realitat de tots els infants. És per això que va decidir fer-ne un de propi amb imatges del dia a dia de la nena, les seves dificultats i les maneres com se la podia ajudar. “Els pares han de fer un dol, perquè la notícia és forta, però quan l’has passat ve l’aprenentatge, i tant la família com l’entorn ha de tenir eines que s’han d’adaptar a cada infant”, ha afirmat la mare de la Bet.\nVa ser en aquest moment quan el seu entorn li va suggerir de publicar-lo amb alguna editorial, i va decidir tirar-ho endavant. Però hi va sumar un altre un repte, que era el de desenvolupar també una app per poder personalitzar el personatge central del conte i els textos de cada pàgina, de manera que es pogués adaptar a qualsevol infant. “L’autisme és molt divers, i no volia que aquest fos un llibre més”, ha dit Gusó, que també ha explicat que ha obert un crowdfunding per finançar-la.\nAixí, el resultat d’aquesta aventura és La Bet i el TEA, un llibre d’unes 40 pàgines ple d’il·lustracions de l’educadora de la Bet, Joana Pruna, i una aplicació mòbil que, a partir d’aquest dimarts 2 d’abril, ja està activa. Gusó vol que aquest llibre arribi a les escoles, que “se’n parli” i que el trastorn es pugui tractar “amb normalitat”. “Des del coneixement ve la inclusió; tot el que desconeixem ho rebutgem”, ha admès.\n“La detecció precoç és importantíssima, quan abans ho saps abans pots començar-ho a treballar”, ha explicat, i ha afegit que la seva filla en cinc anys ha fet un “canvi brutal”. Lamenta, però, que a partir dels sis anys hi hagi menys recursos disponibles per als infants amb TEA i que els únics que hi ha -els CSMIJ- estiguin “col·lapsadíssims”.\nNotícia Anterior: Capricorn: controleu tot el que es mou per poder fer la vostra\nSegüent Notícia: Estat d’àmim


Infinitri Sprint Vila-real reobre el calendari de triatló a la Comunitat Valenciana. | Federació de Triatló de la Comunitat Valenciana\n27 juliol, 2020 27 juliol, 2020 Maria Lluna Ruiz\nLa competició de triatló havia de arrencar de nou. No faltaven les ganes de posar en pràctica tot el treball realitzat en aquests mesos de confinament per tornar a activar el nostre esport. Infinitri Sprint Vila-real obriria el calendari i des de l'Organització, en col·laboració amb la Federació de Triatló de la Comunitat Valenciana, estava tot dissenyat per garantir la seguretat dels participants.\nTotes les mirades estaven posades en la VI edició de la prova que donava la seva sortida a les 9 h del diumenge 26 de juliol. Ambient distès, molts canvis respecte a l'última competició viscuda, la mascareta com a gran aliada de tots els actius presents, però els protagonistes van seguir sent ells, els triatletes.\nGairebé 200 participants es van donar cita a la sortida amb la particular rolling start, sortint en tandes de 2 al costat de el Pont Medieval de el Riu Millars, per finalitzar en el Paratge Natural de l'Termet.\nEl Club Tripuçol es puja al capdamunt de l'pòdium per equips\nEn categoria femenina Maria Ros va aconseguir superar l'avantatge de 45 segons amb la qual Ana Rubio, ambdues de l'Tripuçol, sortia de l'aigua, per acabar primera absoluta femenina amb gairebé 3 'de diferència respecte a la 2a classificada, Ana Peirats de l'Club Trilavall.\nEl pòdium masculí va ser per Pakillo Fernández Cortés. L'extremeny va liderar la cursa de principi a fi, parant el crono en 59:40, seguit de l'sub-23 de l'Tripuçol, Àlex Vanaclocha, i el seu company d'equip Francesc Ramírez.\n1 Maria Ros de Club Tripuçol.\n2 Ana Peirats Silvestre de Club Trilavall.\n3 Neus Lluch Conca de l'CEC Antella - Fruites To - Alejandro Sanz\n1 Francisco Fernández-Cortés Álvarez de l'Bull Project Triatló\n2 Àlex Vanaclocha Cavaller de l'Club Tripuçol\n3 Francisco Manuel Ramírez Roda de Club Tripuçol.\nPots consultar totes les classificacions al nostre web.\nGràcies a tots els que van fer possible la tornada! Infinitri Sports com a organitzador de la prova, col·laboradors locals, equip de crono, oficials i competició de la FTCV, voluntaris i participants. Ens veiem a la propera competició. consulta el calendari de proves per estar a el dia de les següents cites.\nEl rànquing de la XXXVIII edició dels JJEE Vialterra de la Comunitat Valenciana està publicat en l'apartat de ...\nLa Federació de Triatló de la Comunitat Valenciana llança l'aplicació per a mòbil TriatlóCV amb la qual poder portar el teu ...\nLa Lliga de Clubs Caixa Popular torna al seu format habitual després de l'aturada per la pademia, i ho fa ...\nL'escenari actual planteja un seguit de canvis considerables en l'àmbit de la gestió d'un esdeveniment esportiu. En ...


Es presenta a Lloret la nova delegació d’Omnium a la Selva Marítima | Blanesaldia\nPublicat el 19 de Gener, 2019 - 13:45 CEST\nEl Teatre de Lloret va allotjar ahir la presentació d’Òmnium Selva Marítima, un acte que va encapçalar Marcel Mauri, vicepresident de l’entitat. Fa uns mesos, un grup de socis i sòcies de Blanes, Lloret i Tossa van començar a reunir-se per constituir una nova seu territorial d’Òmnium Cultural a la comarca, després que amb anterioritat ja n’hi havia hagut dues d’operatives a Blanes i Lloret.\nL’objectiu que els ha mogut la fundació de la nova seu a la Selva Marítima ha estat la necessitat d’arrelar encara més les activitats de l’entitat catalana a tot el territori, amb les quatre prioritats que la guien: llengua, cultura i país, educació i cohesió social. Seguint aquesta fita, s’ha endegat una gestora oberta a la col·laboració de tots els socis i sòcies dels tres municipis gironins.\nDe moment, hi ha un grup promotor que, durant l’acte de presentació d’ahir al vespre, van exposar tant els objectius que els mena com les raons que els han impulsat a la creació de la nova seu territorial. D’això se’n van encarregar les dues principals artífexs: la blanenca Rosa Maria Brunet i la lloretenca Gràcia Ferrer. A partir d’ara s’impulsaran accions en cada municipi i conjuntes, i la propera més destacada que es vol fer serà amb motiu de Sant Jordi.\nL’acte de presentació es va fer a Lloret de Mar perquè, geogràficament, és la població on és més fàcil arribar-hi des de les altres dues que formen part de la nova seu territorial: Blanes i Tossa. Amb tot, ahir hi havia una nodrida representació blanenca que no es va voler perdre l’esdeveniment, i no tan sols per la gran quantitat de participants procedents d’aquesta població que van assistir-hi.\nLa periodista blanenca, Fina Brunet, va ser la mestressa de cerimònies, fent les presentacions de les diferents parts amb què va comptar l’acte, que va incloure la projecció de dos vídeos. L’altra component de factoria blanenca van ser les actuacions de l’Esbart Joaquim Ruyra. El cos de dansa principal va interpretar sis balls: Hola !, La Sardana, El Carlet, Galop de Panderetes, La Rumba i, la Polca d’Ours. Els qui ja coneixen l’impecable qualitat de l’esbart van gaudir-la de nou, i els qui no, van quedar impactadament sorpresos pel seu virtuosisme.\nMarcel Mauri avança l’estratègia de Cuixart al Suprem\nLa segona part de la presentació va quedar centrada en una entrevista de Fina Brunet al vicepresident d’Òmnium Cultural, qui va explicar les línies de treball que es desenvoluparan durant els propers mesos amb motiu del judici al president de l’entitat, Jordi Cuixart, empresonat des de l’octubre de 2017. Els principals eixos d’accions, que precisament està previst presentar en un acte públic avui dissabte a Barcelona, s’encapçalen sota el lema Judici a la Democràcia.\nCuixart, a través de la seva advocada, Marina Roig, no ha presentat un escrit de defensa, sinó d’acusació a l’estat espanyol. En el document reivindica l’exercici dels drets i llibertats del conjunt de la ciutadania catalana, i es confronta aquest dret amb el concepte d’unitat espanyola. Segons Marcel Mauri, Cuixart no s’ha de defensar absolutament de res, ja que no ha comès cap delicte, per això es considera que ha de ser l’estat espanyol qui ha de respondre per totes les seves vulneracions.\nCarta de Cuixart als socis de la nova seu\nQuan fa pocs dies Mauri el va anar a veure, li va lliurar un missatge especialment adreçat als socis i sòcies de la nova seu gironina. «Som en un punt de no retorn. Construïm plegats una república de llibertat. Gràcies infinites per fer el camí plegats», escriu Cuixart. Finalment, la presentació de la nova seu d’Òmnium Selva Marítima es va tancar amb una fotografia del seu engrescat grup motor, amb components de Blanes, Lloret i Tossa.\n← La Cursa de Nadal de Lloret va recaptar 4.515€ per lluitar contra el càncer infantil Muere en Tossa de Mar en accidente de moto un vecino de Malgrat de Mar →


Cada nen i nena rebrà una samarreta del Campus d'Estiu URV 2016.\nCada dia s'haurà de venir amb la samarreta del Campus d'Estiu URV (pot ser d'anys anteriors). Sobretot els dies de piscina, les sortides i els DIVENDRES.\nMENÚ DINAR SAMARRETES Cada nen/a rebrà una samarreta gratuïta. En el cas que necessiteu adquirir una altra podeu sol.licitar-la << AQUÍ >> Cada dia s'haurà de venir amb la samarreta del Campus d'Estiu URV (pot ser d'anys anteriors). Sobretot els dies de piscina, les sortides i els DIVENDRES.\nA partir de 3r gaudiran de la Piscina Municipal de Sant Salvador amb un horari de 10h a 11h. El desplaçament el realitzaran conjuntament (EMT línia 5- parada Educacional N-240) i els monitors portaran la targeta de pagament del grup. Important portar casquet de piscina, xancles i tovallola. S'aconsella que portin el banyador ficat de casa.\nEXCURSIONS I SORTIDES DATES, HORARIS I PREUS


La participació en la campanya de pressupostos participatius augmenta per tercer any consecutiu | Ajuntament d'Alcanar\nInici Ajuntament Comunicació i premsa Notícies La participació en la campanya de pressupostos participatius augmenta per tercer any consecutiu\nLa campanya de pressupostos participatius del 2018 per a escollir en quines propostes l’Ajuntament inverteix 40.000 euros ha comptat amb 849 vots emesos. D’aquests, 639 s'han recollit a Alcanar i els 210 restants a les Cases. Així, la participació s’ha tornat a enfilar respecte a les dos edicions anteriors, en què es van comptabilitzar 528 i 790 vots.\nLes actuacions més votades a Alcanar, escollides entre una vintena de propostes veïnals i d’entitats del municipi, han estat el 'Sistema d'identificació d'ejeccions d'animals’ (137 vots) i la 'Creació de pàrquings públics' (128 vots). A les Cases d’Alcanar s’han imposat la 'Creació d’una zona jove’ (55 vots) i el 'Sistema d'identificació d'ejeccions d'animals’ (42 vots).\n“El sistema d'identificació d'ejeccions d'animals és un mètode pioner que consisteix a crear un cens caní a través d’un banc genètic per tal de trobar solucions a la problemàtica de l’abandonament d’excrements de gossos a les vies públiques o privades”, explica Joan Roig, regidor de l’àrea. Aquesta actuació serà un complement de la campanya impulsada pel consistori per a promoure la responsabilitat ciutadana a l’hora de tenir un poble més net i agradable per a tothom.\n“Les altres dos propostes més votades contribuiran, d’una banda, a augmentar les places de pàrquings a Alcanar, una prioritat per a l’equip de govern, i de l’altra, a crear una zona jove a les Cases que permetrà augmentar l’oferta d’oci juvenil”, afegeix el també tinent d’alcalde.\nLa campanya de pressupostos participatius també inclou píndoles participatives a Alcanar Platja. L'equip de govern i les associacions de veïns tenen reunions de treball al llarg de l’any per tal de copsar les necessitats específiques d'aquesta part del municipi i portar-les a terme. Fruit d’aquestes converses, l’Ajuntament porta a terme actuacions a la zona, recentment ha realitzat millores en el mobiliari urbà de les urbanitzacions de Garbí i Serramar.


Pòrtic de Sant Nicolás de Bari | Consumer\nPòrtic de Sant Nicolás de Bari\nEstàs en la següent localització: Portada > Viatges > Camí de Sant Jaume > Camí del Nord > Pòrtic de Sant Nicolás de Bari\nMonument: Pòrtic de Sant Nicolás de Bari\nL’Església de Sant Nicolás de Bari va ser acabada a principis del segle XVII i va substituir a l’antiga més petita. Conjumina grandiositat i espectacularitat, propis del seu estil barroc.\nOrio compta amb una gran riquesa cultural. Per ser un poble tan petit (no arriba a cinc mil habitants) ofereix moltes possibilitats i molts fruits: escola de música, casa de cultura, grup de dansa, orfeó… També hi ha al poble altres indicadors culturals: bertsolaris, músics, escriptors, trikitilaris, pintors, revista local. Orio ha donat grans noms en el camp cultural: Anjel Lertxundi, Benito Lertxundi i Jorge Oteiza donen bona mostra d’això.\nL’oficina de turisme organitza una visitar cultural d’Orio destinada a conèixer el patrimoni històric i les personalitats de major rellevància; comprèn un recorregut pel casc històric i una visita a Església de Sant Nicolás de Bari.\nL’ajuntament atén de dilluns a divendres de 08:30 – 14:30\nTelèfon: 943 83 03 46\nAdreça: Kalea iturbide, 16


Hotel Euroski en Andorra, Informació i Ofertes | Estiber\nEscull les teves dates per Hotel Euroski\nInformació i serveis de Hotel Euroski\nL'hotel Euroskí d'Andorra ofereix als seus hostes un modern complex hoteler, ideal per gaudir de la relaxació i els esports de muntanya tant a l'estiu com a l'hivern en família o amb amics.\nAmb fantàstiques vistes a les muntanyes i a el riu Valira, l'Hotel Euroskí Mountain Resort 4 * aquesta situat, a pocs metres de les pistes del Tarter i de Soldeu a l'estació de Grandvalira. L'hotel disposa d'un servei de trasllat 'non stop' gratuït fins al Tarter.\nAquest modern hotel disposa de 149 habitacions, entre dobles, triples i quàdruples, molt lluminoses, espaioses i totalment equipades amb bany complet.\nLa piscina climatitzada i l'spa de l'hotel són de lliure accés per a tots els clients de l'hotel, abonant una petita quantitat directament a recepció. Pots relaxar-te a la sauna finlandesa o el hammam, després d'una dura jornada d'esquí o entrenar a la sala de fitness.\nEl Centre Wellness de l'hotel, ofereix servei de massatges, amb un ampli horari cada dia de la setmana, tractaments antiestrès i esportius entre d'altres que us poden recomanar els especialistes de centre (serveis de pagament amb prèvia reserva a la recepció de centre).\nGaudeix de les teves millors vacances a Andorra a l'Hotel Euroski Mountain Resort 4 *\nHabitacions dobles: Habitacions de 22 metres quadrats, totes elles exteriors, silencioses i molt lluminoses, totes elles amb bany complet. Els llits poden ser individuals de 190 X 100 cm o bé de matrimoni de 190 cm X 135 cm.\nHabitacions Triples: Habitacions de 24 metres quadrats, totes elles exteriors, silencioses i molt lluminoses, totes elles amb bany complet. Són habitacions ideals per a famílies amb 1 o 2 nens ja que es pot instal·lar algun llit supletori. Els llits són individuals de 190 X 190 cm.\nHabitacions Quadruples: Habitacions de 30 metres quadrats, totes elles exteriors, silencioses i molt lluminoses, totes elles amb bany complet. Són habitacions ideals per a famílies o grups d'amics. Els llits són individuals de 190 X 190 cm.\nL'hotel Euroskí d'Andorra ofereix als seus hostes un modern complex hoteler, ideal per gaudir...\n10.6 KM Palau de Gel Canillo\nValoracions i experiències dels viatgers a Hotel Euroski


Diana Avella, artista colombiana de hip-hop pels drets humans. Font: Don Maleza Asociados, Twitter\nCartell de l'esdeveniment. Font: IDHC\nWafae Charaf, activista pels drets humans del Marroc. Font: Heroínas\nFons Català de Cooperació al Desenvolupament. Font: Fons Català de Cooperació al Desenvolupament\nA l'esquerra Valdina Paulino, en lluita contra la pobresa i la violència als barris més marginals de Brasil. Font: AI\nActivistes pels drets humans d’arreu del món assistiran a les V Jornades Ciutats Defensores dels DDHH que se celebraran a El Prat de Llobregat, entre diferents municipis de Catalunya. Procedents de països com Líbia, Colòmbia o Brasil, les quatre persones convidades compartiran les seves experiències en la lluita contra la violència i la defensa dels drets fonamentals en unes jornades que s’emmarquen en el Projecte Ciutats Defensores dels Drets Humans.\nDurant l’any 2016 fins a 286 persones defensores dels drets humans van ser assassinades en 25 països d’arreu del món, segons l’organització irlandesa Front Line Defenders. La meitat defensen causes relacionades amb el medi ambient, el territori i la població indígena i el risc s’agreuja entre les dones defensores dels drets humans, susceptibles de patir abusos i agressions.\nLes persones activistes que assistiran a El Prat de Llobregat són:\nAisha Altubuly: jove líbia compromesa amb la societat civil del seu país des de fa 5 anys, concretament per una comunitat igualitària. És estudiant de Ciències Polítiques i defensora dels drets de les dones a tot Líbia. A més, forma part de l’associació Together We Build, dins l’àmbit de la construcció de pau.\nDiana Avella: artista de hip-hop a Colòmbia i defensora dels drets de les dones a través d’aquest gènere musical. Actualment lluita per l’objecció de consciència dels joves i la prevenció de l’embaràs adolescent i la violència.\nValdenia Paulino: defensora contra la pobresa i contra la violència als barris més marginals de Brasil. Ha denunciat abusos, tortures i corrupció policial i és també defensora de la ciutadania enfront de la Policia de l’Estat de Paraíba des de 2011.\nFelipe Moreno: coordinador dels Querellants de Catalunya i les Balears de la Querella argentina pels crims del franquisme. Moreno també va ser militant antifranquista i va patir les tortures de Juan Carlos González Pacheco, més conegut com a “Billy El Niño”.\nEl divendres dia 29 de setembre participaran Altubuly i Moreno en un dia on els acompanyaran alumnes de centres escolars de la ciutat. La periodista Montse Armengou, que és coautora de diversos documentals com “Los niños perdidos del franquismo” o “Las fosas del silencio” sobre la dictadura franquista entrevistarà a Felipe Moreno en l’acte que se celebrarà el dilluns dia 2 d’octubre a les 19h al Centre Cívic Sant-Jordi Ribera Baixa. Per últim, el dia 3 la sala d’actes del Cèntric Espai Cultural acollirà una conferència de Paulino i Avella, que parlaran sobre l’element clau de les dones en la lluita pels drets humans.\nQuè són les V Jornades “Ciutats defensores dels drets humans”?\nCelebrades des de l’any 2013, són unes jornades que tenen l’objectiu de fer sensibilització sobre la importància dels drets humans. Tanmateix, l’esdeveniment vol posar en relleu la tasca dels activistes. A més del Prat de Llobregat, participen en aquesta edició de les jornades els següents municipis: Barberà del Vallès, Castelldefels, Esplugues, Gavà, Girona, Granollers, Molins de Rei, Sant Boi, Sant Cugat, Sant Joan Despí, Sant Vicenç dels Horts, Santa Coloma de Gramenet, Terrassa i Viladecans. Per consultar les activitats de la resta de municipis pots consultar el següent enllaç.\nEl projecte està organitzat pel Fons Català de Cooperació al Desenvolupament, la Comissió d’Ajuda al Refugiat, l’Institut de Drets Humans de Catalunya i l’Institut Català Internacional per la Pau (ICIP).\ndrets humans i desigualtat, processos de pau, Fons Català de Cooperació al Desenvolupament


I Tetti di Siciliando Modica Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nI Tetti di SiciliandoVia Cannata 24, Centre, Modica, Itàlia, 97015 - Veure al mapaExcel·lent8,5Basada en36comentarisI Tetti di SiciliandoVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotos8,5 Excel·lent valoració dels hostesVeure tots els comentaris"A very nice place with a great view on the city. Very good a..."ColineFrancebalcó/terrassaVeure més fotosMolt bona ubicació 8,9Veure el mapaVeure totes les 29 fotos8,9UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionstransport hotel/aeroportjardíservei de llançadora\nVeure les fotosHabitació estàndard amb 2 llits individuals i...2 llits individualsFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació de 2 llits amb vista a la ciutat (T...plat de dutxa2 llits individualsFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació triple bàsica amb bany compartit (B...3 llits individuals o 1 lli...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Quàdruple amb Bany Privat Extern (Q...plat de dutxa1 llit extragran i 2 llits ...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació triple amb vista a la ciutat (Tripl...plat de dutxa1 llit individual i 1 llit ...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Quàdruple amb balcó (Quadruple Room...plat de dutxa2 llits individuals i 1 lli...Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, I Tetti di Siciliando està situat idealment a Modica; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. I Tetti di Siciliando també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Modica. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de bugaderia. L'ambient de I Tetti di Siciliando es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, articles de tocador, plat de dutxa, assecador de cabell són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de I Tetti di Siciliando la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Modica.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentlloguer de bicicletesservei de llançadoratransport hotel/aeroportCoses a fer, maneres de relaxar-sejardí Àpats, begudes i refrigerimàquina venedora Serveis i comoditatsbibliotecaservei de bugaderia magatzem d'equipatgezona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accéss'admeten animals de companyia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésInformació útilEntrada/SortidaHorari d'entrada des de: 04:00 PMHorari d'entrada fins a: 08:00 PMHorari de sortida des de: 08:00 AMHorari de sortida fins a: 11:00 AML'allotjamentNombre d'habitacions: 9Mostrar més


UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA: El Primer Memorial Àlex Seglers distingeix la monja argentina sor Lucía Caram\nEl Primer Memorial Àlex Seglers distingeix la monja argentina sor Lucía Caram\nJ. S. / Sabadell, 2 d'octubre del 2012, elperiodico.cat\nEl guardó recorda el desaparegut estudiós del fenomen religiós desaparegut l'agost del 2010.\nSor Lucía Caram ha estat la persona elegida per rebre el primer Memorial Àlex Seglers, guardó que se li va entregar aquest dilluns, dia 1, per part de l'alcalde de Sabadell, Manuel Bustos, en un acte a la Casa Duran de la ciutat. El jurat va valorar les aportacions de la monja argentina en favor del diàleg interreligiós, especialment a la ciutat de Manresa, però també en l'àmbit de Catalunya com demostra l'impuls que va donar a la creació del Grup de Diàleg Interreligiós de Manresa i la seva responsabilitat en l'organització del II Parlament Català de les Religions de l'any 2006.\nLa candidatura de sor Lucía Caram havia estat presentada pel Moviment Ecumènic de Sabadell, que treballa per la unitat de totes les esglésies cristianes. Nascuda a Tucumán (Argentina) el 1966, Lucía Caram va ingressar a l'orde de les Dominiques contemplatives i el 1989 es va traslladar a València, on va viure durant cinc anys. Va cursar estudis de Teologia, ha publicat diverses obres i ha impartit cursos a diversos punts de l'Estat. El 1994 es va traslladar a Manresa, al Convent de Santa Clara, on resideix actualment. Les seves iniciatives més recents són la Plataforma Ciutadana de Solidaritat de Manresa i la Fundació Rosa Oriol, destinades a l'ajuda social als més necessitats. Caram va agrair aquest dilluns el guardó assegurant que l'animava a seguir treballant: "És un orgull recordar i reconèixer persones com l'Àlex, que van treballar per a la normalitat dels valors religiosos, i pel pluralisme i respecte a la llibertat religiosa". Caram es referia a Àlex Seglers, sabadellenc i investigador del món de la religió i impulsor dels valors positius del fenomen religiós desaparegut l'agost del 2010. El memorial que Sabadell ha impulsat en el seu record té per objectiu la promoció dels valors de la convivència a Catalunya. UNA CIUTAT QUE TREBALLA ELS VALORS Aquests valors formen part del Pacte pels Valors que, de manera participada amb entitats, col·lectius i ciutadans de Sabadell al llarg de l'any 2011, van consensuar que fossin els següents: respecte, justícia i equitat, llibertat, esforç, confiança, amor, hospitalitat, austeritat, responsabilitat i optimisme. En aquest sentit, l'alcalde de Sabadell, Manuel Bustos, va mostrar en el transcurs de l'acte el seu orgull arran de l'aposta feta per Sabadell al voltant dels valors humans: "És un orgull que Sabadell aposti per valors, i que avui i aquí siguin notícia, per un dia, els valors, i especialment aquells que compartim i que ens acosten als altres".\nPublicado por UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA en 1:28


el fet religiós |\nPosts Tagged ‘el fet religiós’\nLa corrupció no ens envaeix, però ens embruta\nPosted in Futur, No anem bé, Valors, tagged canviar el nom de les vacances de Nadal i Setmana Santa, Catalunya, consternats, corrupció, cristianisme, el fet religiós, embrutem, fonamentalisme religiós, igualtat, justícia, llibertat, Maragall, més desafecció, Millet, presumpció d’innocència, res publica, Santa Coloma de Gramenet, servei a la comunitat, Valors on Octubre 29, 2009| Leave a Comment »\nEstem consternats. El cas Millet a l’Orfeó i el cas de presumpta corrupció urbanística a Santa Coloma de Gramenet deixa tocada la societat civil i la classe política. Ara, malgrat el que es digui i el que ara pot semblar a alguns, la corrupció i la delinqüència no són la moneda comuna de la nostra societat. No accepto -de cap manera ho puc acceptar- que es digui que tots els polítics som iguals, perquè no ho som. I tampoc no es pot condemnar mai la globalitat d’un col·lectiu pels fets d’alguns dels seus membres.\nDefenso amb veu alta que la immensa majoria dels polítics que ens dediquem a la ‘res publica’. Ho fem amb esperit de servei a la comunitat. Les excepcions subratllen que cal millorar els mecanismes de control quan es demostren insuficients. No farem cap bé a les institucions si embrutem sistemàticament l’adversari per treure profit polític dels corruptes. Només generarem més desafecció, més desconfiança i un creixent allunyament dels ciutadans cap a les institucions. Hem de deixar actuar a la Justícia i hem de pressuposar la innocència de tothom, tal com marquen els principis de l’estat de dret. No és tracta de voler amagar malifetes i presumptes delictes, sinó d’acomplir la llei i deixar que la Justícia -i no els telenotícies- jutgi i dicti sentència.\nLa nostra civilització ha crescut amb aquests principis com el de la presumpció d’innocència per garantir el dret de les persones a la igualtat, a la llibertat i a la justícia dins d’un marc de convivència. Aquesta civilització occidental té unes arrels precises i inequívoques en el cristianisme i faríem bé de no oblidar-ho. Voler ignorar-ho com ha fet el Consell Escolar de Catalunya en proposar canviar el nom de les vacances de Nadal i Setmana Santa per festes d’hivern i de primavera només pot venir de la ignorància i d’un fonamentalisme laïcista tan perillós com el fonamentalisme religiós. Els dos ignoren qui no pensa com ells quan no els persegueixen acarnissadament. La radicalitat és perillosa i apropa els extrems de manera singular.\nDes de CiU ja vam presentar una proposta parlamentària per tal d’evitar aquest despropòsit de foragitar el fet religiós de la societat. Com a mínim aquest error greu ha tingut ràpida contesta per part del conseller Maragall. Una rapidesa i una posició que malgrat ser obvia i de sentit comú vull felicitar-li personalment.


La nova normativa d’ITV és més estricta amb els pneumàtics | CitaPrevia ITV PrevenControl\nInici / Blog ITV / La nova normativa d’ITV és més estricta amb els pneumàtics\nLa nova normativa d’ITV és més estricta amb els pneumàtics\nAquest any ha entrat una nova legislació que afecta la revisió dels pneumàtics a la inspecció tècnica de vehicles. A partir d’ara, aquestes revisions són més exhaustives i no existiran faltes lleus, si hi ha un desperfecte no podrà donar-se la ITV com a apta.\nEn primer lloc, l’operari de la ITV comprovarà la marca de l’homologació i que la mida dels pneumàtics estigui d’acord amb la targeta ITV. A més, també es té en compte el seu índex de capacitat de càrrega i categoria de velocitat en relació a les característiques del vehicle i la seva fitxa tècnica.\nSembla obvi tenir molt en compte la part del cotxe més exposada a deteriorament i que més influeix a l’hora de tenir una conducció segura. Per aquest motiu, cal comprovar recurrentment el seu desgast. És tan senzill com revisar el testimoni límit que hi ha a les gomes (el límit legal se situa en 1,6mm). Amb excepció dels vehicles clàssics que poden utilitzar dibuixos inferiors a 1,6mm.\nAquest desgast ha de ser uniforme per garantir que no hi ha una fallada en l’alineació de les rodes o algun defecte que faci perdre pressió de la roda.\nMitjançant una inspecció visual, també comprovarem que no hi hagi desperfectes, talls, cops a la llanta o butllofes a la goma o coberta, així com veure que no falti cap cargol o desperfecte.\nNomés els vehicles de més de 3.500 kg de MMA poden portar pneumàtics reesculturats, en aquest cas s’utilitzaran els marcats amb la paraula REGROOVABLE o el símbol Ω.\nEn el cas dels pneumàtics d’hivern, hauran de suportar velocitats màximes com ara la del propi cotxe que els porta i mai ser inferior a 160 km/h. A més, han de portar la inscripció M+S, MS o M&S. Aquesta velocitat ha d’estar marcada en un adhesiu enganxat a l’abast de la visió del conductor, no portar-lo és una de les dues úniques faltes en pneumàtics que es pot considerar lleu.\nL’altra falta considerada lleu per a les rodes és que el sistema de control de pressió, dels cotxes que ho incloguin, falli.\nUn altre aspecte a tenir en compte, sobretot quan ens disposem a fer un canvi de rodes, és que els 2 pneumàtics d’un mateix eix han de ser iguals en model, mesura, índex de velocitat, càrrega i dibuix.\nTotes aquestes premisses són essencials per a la teva seguretat. Si tens qualsevol dubte, pregunta al nostre equip expert que t’atendrà en qualsevol de les nostres estacions de Prevencontrol.


Les pel·lícules nadalenques: les menys clàssiques | Sèries de televisió i pel·lícules en streaming 2021\nPEL·LÍCULA DE NADAL: ELS MENYS CLÀSSICS\nLa temporada de cinema de Nadal començarà al desembre. Cansat dels habituals títols nadalencs, clàssics atemporals, de bones sensacions i molt d’ambient? Perfecte, aquesta és la guia per a vosaltres.\nNo us parlarem de "Una butaca per a dos" o "Miracle al carrer trenta-quart" o "La vida és una cosa meravellosa". Hi ha altres pel·lícules ambientades per Nadal que potser heu perdut i que pensem que no us ho haureu de perdre.\nPEL·LÍCULES DE NADAL CLÀSSIC? NO GRÀCIES\nAquí teniu els títols de les pel·lícules alternatives de Nadal que us faran millors aquest any … o potser no?\nBrian de Natzaret\nLa nit més santa de l'any neix un nen en una cabana que tindrà una vida molt significativa: el seu nom és … Brian. Brian va néixer prop de Jesús més conegut, beneficiant-se dels regals dels qui, anant a la cova on el fill de Déu va veure la llum, van prendre el camí equivocat. El petit Brian aviat s’assabenta que la vida és injusta, veient els regals que acaba de rebre dels que els van portar. Brian creix amb la consciència que la seva vida ha de tenir un significat més gran i, copsant erròniament el missatge de Crist, un cop convertit en adult, es llança a una croada per a l’alliberament de Palestina dels romans, sempre a l’ombra de el seu "germà cometa". Monthy Python, un grup d’actors i autors anglesos (entre ells també el director Terry Gilliam) conegut pel seu esperit irreverent, et farà riure sense parar, a més de donar-te ritmes que es repeteixin indefinidament en qualsevol situació: després de tot el disbarat. bé tot l’any.\nTim Robbins és contractat pel despietat Paul Newman per substituir el president del fabricant de joguines de Hudsucker, que es va suïcidar. El malvat Mussburger (Newman) identifica Norville (Robbins) com el mal empleat que conduirà l'empresa a la fallida fent-lo molt ric. Però les coses no van com haurien de fer quan Norville patenta i ven un cèrcol de plàstic per girar als malucs a mesura que s’acosta el Nadal, que no és altra cosa que el famós hula hoop. Pel·lícula dels germans Cohen, aquest petit producte té dues qualitats fonamentals: la primera és permetre apreciar l’habilitat d’un Paul Newman ja no molt jove, i el segon és una moralitat no exactament nadalenca (al costat de la flama del poder també. un home que semblava més suau i dolç pot esdevenir qualsevol altra cosa).\nDie Hard 3 - Trampa de cristall\nMorir dur? De debò? Sí, de debò. Bruce Willis és un policia de Nova York, un pare i un marit amorosos però absents que es veu persuadit per celebrar el Nadal a Califòrnia, on viuen la seva dona i la seva filla. Això serà una mala idea quan, en lloc d’avorrir-se al voltant de la taula com tothom per Nadal, Bruce haurà de tenir cura del rescat d’un grup d’ostatges (grup en què la seva dona, una dona de carrera francament tolerable) també va acabar a comprovar des d’un temible mal armat fins a les dents. Gaudeix d’aquesta pel·lícula d’acció sui generis, que rellisca ràpidament gràcies sobretot a les bromes de Willis … i alhora també hem donat un cop d’ull a les altres pel·lícules de la sèrie, que tenen l’avantatge de ser fàcilment divertides.\nEl diable vol impedir el naixement del nadó a tota costa i ordena als tres diables que es trobin l’eleccionat que pugui triomfar en aquesta empresa. Aquests identifiquen a Rocco, un noi napolità gelós del seu germà per néixer, l’heroi que els salvarà del naixement del Redemptor, perquè Rocco està disposat a fer qualsevol cosa per desfer-se del nouvingut que li farà apartar l’atenció dels seus pares i el paper d’un príncep. de la casa.\nBilly és un nen una mica inquiet, una mena de pesta petita, mantinguda en la línia del seu avi amb mètodes severs. L’avi manté el xec a l’entrada, terroritzant-lo amb la figura d’un Pare Noel venjatiu capaç de castigar greument els nens dolents, a més de no portar-los regals. El pobre Billy no té sort i acaba passant la seva infantesa en un orfenat. Havent crescut, però, sembla que va millor: treballa a una botiga de joguines, s’enamora de la bella Pam i podem respirar un sospir d’alleujament … o no? Amb motiu del Nadal, el propietari de la botiga demana a Billy que faci el paper de Pare Noel per als nens que s’amunteguen a la botiga i des de les profunditats de l’ànima del protagonista, sorgeixen monstres que precipitaran el Nadal de tothom amb horror. Pel·lícula per triar si us agraden els splatteroni i si esteu cansats que us digueu que ha arribat el moment de "ser millor".\nTÍTOLS DE PEL·LÍCULA DE NADAL: LA NOSTRA LLISTA\nEsteu buscant les millors pel·lícules nadalenques i, potser, no us importaria veure alguna cosa més clàssica? Llegiu aquí:\nLes pel·lícules de Nadal per veure si odies aquesta festa\nPel·lícula de Nadal: els grans clàssics\n(Foto: Mister Hula Hoop, cortesia de Warner Bros)


L'EASD Ondara de Tàrrega inaugura el mural "Junts fem l'Ondara" | Ràdio Tàrrega\nL'EASD Ondara de Tàrrega inaugura el mural "Junts fem l'Ondara"\nEs tracta d'un projecte pedagògic i acadèmic que s'ha realitzat conjuntament entre la comunitat educativa de l'escola amb la col·laboració dels artistes Lily Brik i Erik Schmitz.\nAquest matí s’ha presentat oficialment el mural "Junts fem l'Ondara" a l’Escola d’Art i Superior de Disseny Ondara de Tàrrega. Es tracta d'un projecte pedagògic i acadèmic que s'ha realitzat conjuntament entre la comunitat educativa de l'escola amb la col·laboració dels artistes Lily Brik i Erik Schmitz.\nDesprés d’un any de recerca simbòlica, temàtica i cromàtica, els artistes Lily Brik i Erik Schmitz han pintat un mural urbà a la façana de l’Escola d’Art Ondara. El mural, que porta per nom Junts fem l’Ondara, és una oportunitat per potenciar la investigació en el context educatiu i reivindicar la importància de la cultura en l’actualitat.\nEn la presentació hi han assistit els dos artistes Lily Brik i Erik Schmitz, el delegat dels Serveis territorials d’ensenyament de Lleida, Carles Vega, el president del Consell Comarcal de l’Urgell, Gerard Balcells, l’alcaldessa de Tàrrega, Alba Pijuan Vallverdú i la directora de l'escola Mireia Vilalta, així com els professors i alumnes que han participat en el projecte.\nAquesta obra de gran format té una dimensió artística, pedagògica, cultural i de R+D, ja que utilitza materials i tècniques innovadores. En comptes de pintura, la muralista Lily Brik i l’escultor i professor Erik Schmitz han treballat amb pasta de morter i pigments minerals en pols, aconseguint un resultat més resistent als fenòmens meteorològics i al pas del temps.\nSegons Lily Brik, la idea simbolitza els inicis de qualsevol procés creatiu. En quant a la temàtica, l’objectiu és plasmar un missatge d’unió i ajuda, recordant al moment en què els castellers fan pinya.\nLa proposta també ha comptat amb la col·laboració de Magí Sambola, mestre ceramista de l’escola, i dels mateixos alumnes de l’EA Ondara, que han participat activament en tot el procés de desenvolupament de la temàtica, de la paleta cromàtica i de la idea a plasmar.\nEl projecte liderat per la reconeguda muralista Lili Brik és una bona oportunitat per a la comunitat Ondara, ja que els estudiants poden viure de prop els aspectes teòrics i pràctics d’una obra artística de grans dimensions.


Egipte, Moçambic, Sud-àfrica i Eswatini, quatre destinacions que han reinventat el turisme amb la pandèmia\nper Rubén Nicolàs Director de Recerca i Professor d’ESIC Barcelona Barcelona. 06 de setembre de 2021 05:25\nQuatre destinacions africanes han reinventat el turisme amb la pandèmia | iStock\nDurant aquestes vacances d’estiu, he tingut l’oportunitat de fer una petita ruta per l’Àfrica. En concret, he visitat quatre països –Egipte, Moçambic, Sud-àfrica i Eswatini (l’antiga Swazilàndia)– en els que he pogut copsar l’evolució en l’àmbit turístic de la present crisi de la covid-19. Cada nació m’ha mostrat les seves peculiaritats i, sobretot, les seves lliçons per omplir la maleta i tornar més ric del que hi vaig arribar. Com deia Kavafis, “savi com bé t'has fet, amb tanta experiència, ja hauràs pogut comprendre què volen dir les Ítaques”.\nEn primer lloc, vaig visitar Egipte, una destinació que ja coneixia però que, certament, ha viscut una clara transformació: l’oferta d’una experiència molt més personalitzada. Remuntant-me a la meva primera visita al país, el 2010, els creuers pel Nil fregaven els 350 per setmana. Poc temps després, en un segon viatge i passada la primavera àrab, el nombre es va rebaixar fins als 270 però, tot i així, s’hi van saber adaptar. En l’actualitat, circulen entre cinc i 10 creuers setmanalment, fet pel qual calia optar per una política de renovar-se o morir. Davant aquesta situació, les agències locals van decidir reduir el nombre de passatgers per embarcació, passant d’ajuntar grups heterogenis de turistes a dividir els trajectes per famílies o amics, configurant una experiència a mida de les seves expectatives. No és més bonic arribar en cotxe a Abu Simbel, en lloc de fer-ho en un autocar amb mig centenar de desconeguts? O poder fer una meditació amb amics a l’interior de la Gran Piràmide?\nLa segona parada va ser Moçambic, una sensacional destinació pel submarinisme i, durant l’estiu –és a dir, el seu hivern–, per gaudir de les balenes geperudes que hi donen a llum. En aquest viatge, vaig poder submergir-me amb les iubartes, els taurons balena, els dofins i, fins i tot, amb un esglaiador tauró blanc. Les platges de Tofo o Barra són espais adaptats al turisme, sense massificació però amb una bona oferta gastronòmica i d’allotjament. Durant els temps de pandèmia, però, això ha canviat. El toc de queda, les dificultats per accedir al país tot i estar vacunat, amb incomptables tests i tràmits de visat, fan que l’experiència només quedi oberta per als més valents o tenaços. Però, un cop passada aquesta barrera, el resultat és perfecte, amb una atenció al client multiplicada per 100. Menys barques –o només una– als punts d’immersió, més guies que clients i una fauna més relaxada que s’acosta a jugar amb els submarinistes. No és especial capbussar-te a l’oceà Índic acompanyat només pel company d’immersió i que dues balenes i una cria t’envoltin?\nLa pandèmia ha canviat el mapa del turisme, com tants altres esdeveniments l'havien canviat abans, i en properes temporades es podrà comprovar si els canvis han persistit o han estat flor d'un dia\nL’experiència més exclusiva va ser a Eswatini, un petit país que, fa un parell d’anys, va canviar el seu nom per evitar l’influencia anglosaxona. Aquesta localització ofereix alguns dels millors safaris d’Àfrica amb opció de veure en llibertat rinoceronts blancs i negres i, fins i tot, fer amb ells un recorregut a peu sentint el seu rebuf a la pell. Els parcs del país sempre han portat l’exclusivitat per bandera, així com la seva ferma aposta per una experiència sostenible. Així doncs, ni el parc nacional de Hlane ni Mkhaya tenen llum elèctrica als campaments i, dins les cabanes, només s’il·lumina la nit amb llums de parafina. La Game Reserve de Mkhaya, que ja abans tenia numerus clausus d’accés de 30 persones, ara ha quedat reduïda a un únic cotxe totterreny amb una única família visitant-lo i allotjant-s’hi. No és curiós tornar del safari al capvespre, amb negra nit, i trobar unes llànties il·luminant el camí a la cabana? O, millor encara, gaudir del silenci i els estels quan venim de ciutats on la contaminació i el constant soroll ens priven d’aquest privilegi?\nPer últim, Sud-àfrica, el destí més massificat, turísticament parlant, gràcies al públic intern. El parc Kruger, un dels clàssics del sud d’Àfrica, no oferia les xifres de visitants que havíem vist al Nadal de 2019 en la nostra darrera visita, però sí que eren més que raonables. Com ho van aconseguir? Obrint la porta al turisme intern i, més concretament, als jubilats del país que volien passar uns dies alegres i assossegats als campaments de la reserva. Al públic local se’l podia atraure pel preu. I a l’internacional? Doncs, una vegada més, amb la seductora proposta de la calma i el silenci. La reducció del nombre de vehicles i públic permetia una major presència i acostament dels animals, podent veure grups considerables d’elefants, els famosos lleons blancs de Timbavati o una cacera dels licaons o del lleopard. No és, tot plegat, una pel·lícula única per guardar a la retina?\nHan estat quatre petits viatges, quatre experiències diferents, quatre grans lliçons i una conclusió final sobre la importància de saber reinventar-se i avançar amb els nous temps. Totes quatre destinacions han sabut jugar la seva carta per oferir un producte diferent i adaptat al seu client. De ben cert, la pandèmia ha canviat el mapa del turisme, com tants altres esdeveniments l’havien canviat abans, i en properes temporades es podrà comprovar si els canvis han persistit o han estat flor d’un dia, però el que està clar és que oferir un producte especial i diferenciat no falla mai.


L'ACAP - Associació Catalana d'Atenció Precoç\nL’Associació Catalana d’Atenció Precoç és l’Entitat associativa que agrupa als professionals que treballen als Centres de Desenvolupament Infantil i Atenció Precoç (CDIAP) de Catalunya.\nL’entitat es va crear el 1990, com Associació sense ànim de lucre i està inscrita al Registre d’Associacions de Barcelona, secció 1ª, amb el número 11.951.\nAlguns dels objectius definits als seus estatuts són:\nPromoure la recerca sobre el desenvolupament infantil i els seus transtorns, aixì com els mètodes i sistemes pel tractament de les discapacitats.\nImpulsar la participació i la col·laboració activa dels membres.\nOrganitzar tot tipus d’actes, serveis i treballs, jornades, seminaris, congressos i simpòsiums, així com grups de treball en relació als temes del sector.\nPromoure i fomentar tot tipus d’activitats dedicades a l’Atenció Precoç. Informar mitjançant tot tipus de publicacions.\nIntercanvi d’experiències i programes pel que fa a l’atenció directa a l’infant, la família i suport per a la integració a l’escola.\nPromoure tota mena de relacions amb altres organitzacions i associacions implicades en l’Atenció Precoç, a fi de col·laborar conjuntament en l’objectiu social.\nSensibilitzar la comunitat sobre la promoció de la salud infantil, la prevenció, la detecció i l’Atenció Precoç vers els infants amb discapacitat. Promoure la legislació adient i la seva modificació, reivindicar el drets dels seus membres i de les persones ateses en aquest camp, així com possibilitar el diàleg amb les diferents Administracions Públiques.\nEl Llibre Blanc de l'ACAP\nQuè és l'ACAP\nL’Atenció Precoç és el conjunt d’intervencions dirigides a la població infantil de 0 a 6 anys, a la família i a l’entorn, que tenen com a objectiu donar resposta, el més aviat possible, a les necessitats transitòries o permanents que presenten els nens amb trastorns en el seu o que corren el risc de patir-ne.\nA Catalunya, el Servei d’Atenció Precoç és un servei social d’atenció especialitzada del Sistema Català de Serveis Socials, que forma part de la Xarxa Bàsica de Serveis Socials de Responsabilitat Pública mitjançant la Llei 4/1994, de 20 d’abril.\nEl Servei és prestat pels Centres de Desenvolupament Infantil i Atenció Precoç (CDIAP) i la seva activitat està regulada pel Decret 261/2003 de 21 d’octubre, organitzats com a xarxa assistencial sectoritzada repartits per tot el territori de Catalunya.\nEls CDIAP són públics o concertats i el servei que presten és gratuït per a les famílies. S’hi pot accedir per indicació o derivació d’algún altre dispositiu assistencial d’Atenció a la infància o bé, directament, posant-se en contacte amb el CDIAP que presta el servei a la zona de residència de la família.\n"Ens belluguem junts"\nJornada 2005 "El prodigi del llenguatge"\nJornada 2006 "De la pràctica a l'experiència"\nPòster Juguem boca avall\nINTERVENCIONS PRIMERENQUES DES DE LA PSICOMOTRICITAT\nJornada 2010 "¿Sin cuerpo hay psique?"


UNIFAMILIAR A RIUDELLOTS - Finques Colomé\nUNIFAMILIAR A RIUDELLOTS\nHola m'interesa [UNIFAMILIAR A RIUDELLOTS]\nUs oferim una casa adossada situada en una zona molt tranquil·la i amb bon veïnat.\nDisposa de 211 m2 construits distribuits en planta semisoterrani, on hi ha 1 garatge de 70m2; planta baixa distribuïda en rebedor, cuina molt completa i ben aprofitada, zona safareig, bany amb dutxa i lluminós menjador-sala d’estar amb accés a una magnífica terrassa; planta alta, amb 4 dormitoris, bany complet amb banyera i 2 terrasses.\nÉs un habitatge en molt bon estat de conservació, molt ben comunicat i amb un entorn immillorable.


Castració en gossos i gats: tot el que has de saber\nTot el que has de saber sobre la castració en gossos i gats\nL’esterilització dels animals evita que es reprodueixin, però no els inhibeix el desig sexual\n20 de d’octubre del 2021. 19:33\nLa castració en gossos i gats és una pràctica molt comuna entre els amants dels animals que els veterinaris solen recomanar per motius de salut, sobretot perquè prevé malalties que gossetes i gatetes poden tenir a llarg termini, com ara càncer de mama o infeccions d’úter.\nNo és una qüestió fútil: al voltant del 50% de les gosses i el 90% de les gates desenvolupen càncer. En el cas dels mascles, a més de prevenir llorigades indesitjades, prevé el càncer de testicles si es fa abans dels sis mesos.\nExtirpació o no\nLa principal diferència entre castració o esterilització és que en la primera s’extirpen quirúrgicament les glàndules sexuals: els testicles si és gos o gat i els ovaris i/o úter si són femelles. Si hi ha extirpació dels òrgans sexuals, s’aconsegueix que l’animal sigui estèril i no tingui desig sexual.\nNo obstant, si només s’esterilitza l’animal s’evita que sigui fèrtil i es pugui reproduir, però pot acoblar-se normalment, igual que passa en el cas de l’esterilització humana.\nLa castració és una intervenció segura de la qual gossos i gats es recuperen amb rapidesa si no hi ha hagut complicacions. És una intervenció quirúrgica molt habitual en què es practica una ovariohisterectomia a les femelles amb anestèsia general, és a dir, se’ls extirpen quirúrgicament els ovaris i l’úter mitjançant una petita incisió a l’abdomen. Després de la intervenció, es cusen els talls interiors amb punts de sutura que s’absorbeixen (s’eliminen sols) i la incisió externa. Amb prou feines es nota la cicatriu.\nIncisió a l’escrot\nEn els gossos i gats mascles, se’ls fa una incisió a la pell sobre l’escrot, se’ls lliguen els cordons espermàtics i els vasos sanguinis i se’ls extreuen els testicles. Igual com les femelles, també requereixen anestèsia general i la seva recuperació també és ràpida. No obstant, el mascle ha de portar un collar isabelí o una bena per evitar que es llepi la zona i s’obri la ferida.\nL’extirpació completa dels testicles i dels ovaris i úter provoca un canvi en el comportament dels animals perquè els afecta el sistema hormonal. Amb l’operació, s’acaben la menstruació i els embarassos psicològics en les femelles i els mascles, la secreció d’esmegma, que planteja grans problemes d’higiene.\nA més, pot afectar el pelatge de gossos i gats en general. En les races de pelatge llarg, els pot canviar l’estructura del pèl i treure brillantor al pelatge.\nTambé fa que augmenti la gana de gossos i gats, una cosa que, unida a la reducció de l’exercici que fan molts animals castrats, provoqui sobrepès als exemplars.\nEl problema de la brillantor en el pelatge dels animals i l’amenaça de sobrepès es pot pal·liar o corregir amb productes específics. L’especialista que hagi intervingut quirúrgicament el gos o gat proporcionarà unes pautes farmacològiques i d’alimentació a seguir perquè la transició de l’animal sigui com menys traumàtica millor.\nUn altre aspecte important de la castració són els efectes en el comportament dels animals, ja que l’eliminació dels òrgans reproductius influeix també de forma directa en la ment i el comportament social.\nUn mascle castrat no es barallarà amb cap altre per una femella en zel ni intentarà sortir de casa per qualsevol racó impulsat pel desig sexual. També s’acabaran els lladrucs, udols i miols provocats per aquest, i el molest cúmul d’orines per tota la casa per marcar territori.\nL’edat per esterilitzar o castrar una mascota pot variar segons la seva mida, però a trets generals es pot practicar el procediment a partir dels quatre mesos. Cada propietari ha de discutir les seves circumstàncies específiques amb el veterinari, ja que hi ha races de gossos i gats que maduren més tard que d’altres i un procés de castració o esterilització els pot deixar amb un comportament infantilitzat. També hi influeix la situació de la llar on viuen i si són mascotes úniques o del mateix sexe a la vivenda.\nEn tot cas, és convenient tractar el tema amb el veterinari o especialista per donar una atenció personalitzada a la mascota.\nAl Club Entendre-hi + Animals i plantes d’EL PERIÓDICO som amants dels éssers vius i ens interessa tot allò que hi està relacionat. Aquí t’explicarem tot el relacionat amb les teves mascotes i com treure el màxim profit de les teves plantes, sempre des d’un punt de vista ecològic i sostenible. És molt fàcil unir-se al club. Registreu-vos a Entre Tots i escriviu-nos per explicar-nos les vostres inquietuds o compartir les vostres experiències.\nClub animals i plantes Gats Gossos


"No vull ser mare" - Hi ha causes totalment vàlides | CLMGF\nÉs un paper que la societat ha volgut atribuir absolutament a totes les dones; sense si més no haver-los preguntat a totes si volen exercir-lo o no. Estic parlant de la maternitat.\nSe sol pensar que totes les dones estan preparades per ser mares, i que totes volen ser-ho. A més, es pensa també que quan arriba aquest fill, l’instint maternal apareix. La veritat és que no sempre és així.\nLes pressions socials sobre la maternitat\nExpressions tan repetides com, “i tu per quan?”, o “se’t passarà l’arròs”, porten molt temps exercint una pressió important sobre les dones; cosa que no passa amb els homes i la paternitat.\nSegons els últims estudis sobre el tema, cada vegada hi ha més dones que decideixen voluntàriament no ser mares. I no per problemes econòmics o laborals, sinó simplement perquè no volen ser-ho.\nÉs cert que en alguns casos, la poca estabilitat econòmica, o el desig d’un millor desenvolupament en el terreny laboral, poden ser factors que facin a una dona decidir que no vol tenir fills. Però, això no passa en tots els casos: com deia, en molts d’ells la raó és tan simple com que la dona no es veu en el paper de mare. O el que és el mateix, el ser mare no és un desig que tenen totes les dones, ni de bon m enys.\nI, tot i que aquesta decisió voluntària és cada vegada més freqüent, la societat la segueix interpretant com una decisió poc natural i estranya. Molta gent es continua sorprenent quan una dona afirma no voler tenir fills. Bé … en realitat es veu com estranya i sorprenent en el millor dels casos; l’habitual és que es titlli de “egoista” a la dona que lliurement decideix no tenir fills.\nLa definició d’egoista, segons el diccionari és, “persona que anteposa l’interès propi a l’aliè”. Podríem concloure llavors que, per a molta gent, una dona que no vol dedicar el seu temps i el seu esforç a la cura d’uns fills, és egoista?\nMares per convicció o per obligació?\nAlgunes dones ho han tingut i ho tenen molt clar des de sempre; algunes volen ser mares i altres no. No obstant això, moltes altres podrien tenir dubtes de si realment volen ser mares o no. I es poden sentir pressionades per ser-ho; per la societat, pel seu entorn, per la seva parella, i fins per la seva religió.\nPodria passar fins i tot que moltes d’elles ni tan sols s’ho plantegen. Podrien entendre que és el que els toca, és … al que se les “obliga” d’una manera implícita. De fet, en una conversa entre dones i sobre el tema dels fills, es pot escoltar a alguna d’elles dir allò de , “jo ja vaig complir”, i … la pregunta seria, “amb qui?”.\nSegons els estudis a l’respecte, les dones que no desitgen tenir fills, se senten realitzades en moltes altres àrees de la seva vida : a la laboral, en la sentimental, social, etc … i no tenen la necessitat ni tampoc les ganes, de tenir fills.\nQuines són les causes de no voler ser mare\nno hi ha una única causa perquè es prengui aquesta decisió, cada dona tindrà la seva.\nUna de les causes per no voler fills pot ser, que aquesta dona no vulgui assumir aquesta responsabilitat; que és una responsabilitat important . que tingui altres prioritats on no entra la de ser mare: com per exemple, dedicar el temps al seu desenvolupament professional.\nTambé pot passar que no tingui l’instint maternal que se’ns pressuposa a totes les dones. Que no li agradin els nens; i aquest motiu es podria dir que és, de tots, el que està més mal vist pels altres. Però és que no et tenen per què agradar els nens. I també pot ser que no hi hagi cap causa en concret, simplement que no volen.\nEl tabú de no voler tenir fills\nTot això, fa que l’entorn d’aquestes dones facin uns judicis d’elles, de manera despectiva és clar. Se sol dir que són persones egoistes, immadures, irresponsables, etc.\nEs pensa fins i tot que les dones, o les parelles (que també n’hi ha) que no volen tenir fills, no van a ser feliços; com si la felicitat radiqués exclusivament en si es tenen fills, o no.\nEls experts en aquest tema, neguen que les persones que tenen fills siguin més feliços que les que no en tenen. Per descomptat, tot depèn dels objectius que tingui cada persona en la seva vida. Si un dels objectius d’una parella és tenir fills, el no poder tenir-los sí que pot ser un motiu d’infelicitat; però no és així quan és una decisió voluntària.\nA més, els experts també alerten que les parelles que no vulguin tenir fills, es veuran pressionades per la societat: que veurà aquesta decisió com egoista i antinatural.\nTant és així, que quan una parella no té fills, el seu entorn social comença a pensar que és perquè no poden tenir-lo.És a dir, no es contempla l’opció que sigui perquè no volen.\nTenir fills no ha de fer-te més feliç\nA mi em sembla que això és bastant obvi, és obvi de tenir fills no ha de fer-te més feliç que no tenir-los. És obvi també, que no és una obligació tenir fills.\nPerò llavors … per què hi ha gent que ho critica i ho veu com a estrany? ¿Potser perquè és una norma social que, encara que no estigui escrita enlloc, sí que és una norma preestablerta que tendim a complir?\nEs tracta, en realitat, d’un prejudici més. De l’assignació d’uns determinats rols depenent de l’gènere. L’estereotip que una dona ha d’aspirar a ser mare; per poder convertir-se en una persona completament realitzada. No obstant això, i encara que a molta gent li sembli estrany, la veritat és que no voler tenir fills, és una decisió igual de bona; i per descomptat, igual de respectable que sí voler tenir-los.\nSi ets d’aquest grup de persones que no entén de el tot aquesta decisió, hi ha diverses coses que pots fer.\nCom per exemple, respecta les decisions dels altres. No pensis que si no fan el mateix que fas tu, és que estan equivocats. No donis consells que pot ser que a altres persones no els vinguin tan bé com a tu.\nI sobretot, no facis judicis del que decideixen els altres. Una dona que no vol tenir fills, no és egoista; és simplement, una dona que no vol tenir fills.\ndemanar cita un professor »\n« Què fertilitzant fer servir per a la planta de Jade?


Informe de l’estudi «Activitat física i esport en Esclerosi Múltiple» – La Llar\nTradicionalment, l’exercici físic com a part de l’abordatge de l’Esclerosi Múltiple ha estat infrautilitzat i objecte de controvèrsia . Sovint, els metges recomanaven que s’evités realitzar exercici físic a les persones amb aquesta malaltia, degut sobretot a l’ increment de la temperatura corporal associada a l’esport i vinculada al seu torn amb el empitjorament de símptomes associats a la malaltia.Un altre argument se centrava en un dels símptomes més comuns i més discapacitants en Esclerosi Múltiple: la fatiga . En aquest cas, es va considerar que l’exercici físic suposava un «despesa» energètic que podia agreujar la fatiga i reduir la capacitat per realitzar les activitats de la vida diària.\nA dia d’avui, sabem que l’increment de la temperatura del cos durant l’exercici físic remet després del repòs i, per tant, no afecta el transcurs de la malaltia. A més, s’ha comprovat que realitzar exercici físic de forma regular pot ajudar a combatre alguns símptomes de l’EM , entre els quals destaca especialment la fatiga .\nEn definitiva, nombrosos estudis evidencien de forma clara i consistent que resulta segur i beneficiós realitzar activitat física (adaptada a la realitat de cada persona), i ha de formar part dels hàbits saludables de les persones amb Esclerosi Múltiple de la mateixa manera que en persones que no estan afectades per la malaltia .\nAjuda a manejar alguns símptomes , el que podria traduir-se en millores funcionals que afectin positivament a la seva vida diària\nEsclerosi Múltiple Espanya, a través d’aquest estudi, realitza una aproximació a una petita part de la -cada vegada més extensament documentació existent sobre activitat física i Esclerosi Múltiple en el moment de la publicació. En aquest document es podrà trobar un recull de la informació obtinguda en estudis i guies sobre els beneficis de l’activitat física i conseqüències de la inactivitat, les diferències entre activitat física i rehabilitació, o programes d’exercici físic i tipus d’activitat per a persones amb esclerosi Múltiple; així com un compendi de recomanacions i consideracions específiques per a persones amb EM a l’hora de començar a fer exercici físic. Aquest document recull també una anàlisi dels resultats d’una enquesta realitzada sobre activitat física i Esclerosi Múltiple a Espanya, exemples de bones pràctiques, i entrevistes realitzades a entrenadors, psicòlegs, esportistes afectats per la malaltia, fisioterapeutes i altres professionals vinculats a l’àmbit de la activitat física i l’Esclerosi Múltiple.\nAccedeix a l’Informe complet i descarrega-AQUÍ


Els antecedents de depressió dels pares, factor de risc en les depressions dels fills | Faros HSJBCN\nEls antecedents de depressió dels pares, factor de risc en les depressions dels fills\nUna de cada quatre adolescents de 14 anys manifesta símptomes de depressió, mentre que en el cas dels nois la proporció és del 10%.\nAixí ho demostra una investigació liderada per la Universitat de Liverpool i el ULC Institute of Educations del Regne Unit, en què s'ha fet un seguiment a deu mil menors nascuts entre el 2000 i el 2001.\nUna altra investigació del UCL, publicada a The Lancet Psychiatry, conclou que els antecedents psicològics dels dos progenitors, pare i mare, són un factor de risc i apunta que cal treballar de forma precoç amb el quadre familiar: "Conèixer els factors de risc a l'inici de l'adolescència és clau a l'hora de prevenir la depressió al llarg de la vida".\nAntecedents paterns i materns, mateix factor de risc\nPart de la literatura científica ha treballat sobre la premissa que la figura de la mare era més determinant que la del pare pel que fa a patologies mentals com la depressió, entre altres coses perquè es donava per fet que era la mare qui passava més temps amb els fills.\nLa investigació publicada a The Lancet Psychiatry es basa en el seguiment a 6.000 famílies d'Irlanda i 8.000 del Regne Unit, amb un seguiment de les famílies i dels nens en edats de 7, 9, 13 i 14 anys. Tots ells han contestat enquestes sobre sentiments i s'han avaluat tenint en compte una escala de depressió. "L'evidència científica ens mostra que són pare i mare, i no només aquesta última, els que tenen un paper fonamental i influent sobre el fill", afirma Amalia Gordóvil, doctora en Psicologia Clínica i professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l'Educació de la UOC.\nGordóvil, psicoterapeuta infantojuvenil i familiar al Centre Grat, recomana que els pares que tinguin depressió es posin en mans de professionals, i que també es faci un seguiment dels fills: «La forma en què els fills es relacionen amb el món ve determinada en bona mesura pel que veuen a casa. Un pare i una mare transmeten milers de missatges als fills, no només amb el que diuen, sinó també per com afronten les demandes del dia a dia i en la manera d'estimar-se a un mateix i als altres ».\nPer tot això, és vital que pares i adolescents tinguin la possibilitat d'expressar les seves inquietuds per identificar i accedir a assessorament especialitzat.\nÉs a partir dels 13 anys, coincidint amb l'inici de l'adolescència, quan es manifesten els primers símptomes depressius. Segons l'estudi de la Universitat de Liverpool, que ha fet el seguiment a 10.000 individus, les noies són més vulnerables. També són factors de risc néixer en una família desfavorida i, en el cas del Regne Unit, pertànyer a una minoria ètnica. Tal com indica l'estudi, les noies tenen més tendència a experimentar capítols depressius.\n"L'anàlisi en l'àmbit social ens dóna la resposta", segons la professora de la UOC, Gordóvil apunta que a les dones se'ls exigeix "ser guapes, atractives, elegants, professionals, bones mares, etc., i l'adolescent quan obre els ulls es troba enmig de tot això plena de contradiccions: ha de complir amb les expectatives, però no està preparada emocionalment per assumir-ho. Aquí comencen els primers símptomes d'ansietat o tristesa ".\nL’adolescència: un període d’inestabilitat emocional\nLa inestabilitat emocional és una característica de l'adolescència i sol revertir quan la persona madura i adquireix mecanismes d'afrontament òptims. Així i tot, Gordóvil recomana estar atents a l'evolució de cada fill, sobretot si es donen factors de risc, com viure una experiència estressant o tenir a familiars propers amb trastorns.\nL'estudi també assenyala que la majoria dels pares no són conscients de la gravetat de la situació. El distanciament amb els amics, la tristesa, els canvis en l'estat d'ànim, la irritabilitat o les alteracions en els hàbits de la son o de l'alimentació poden posar als pares en alerta. Segons Gordóvil, és aconsellable conèixer també la conducta dels fills en l’àmbit escolar, pel que es recomana contrastar les opinions amb el tutor i esbrinar com els veuen a l'escola.\nTambé cal parlar amb els fills i manifestar-los disponibilitat per si volen demanar ajuda: "És fonamental que els pares transmetin que són aquí per quan el fill ho necessiti i que s'estableixin pautes sanes de comunicació". Això sí, protegir-los en excés i alliberar-los de responsabilitats agreugen el problema. La teràpia més recomanable és la psicoteràpia; preferentment, els enfocaments que treballin amb l'entorn familiar, com l'enfocament familiar sistèmic.\nAccés a les fonts de referència:\nThe association between paternal and adolescent depressive symptoms: evidence from two population-based cohorts. The Lancet Psychiatry. [Data de consulta: 16/02/2018]


LIEBSTER AWARD ~ Fórmules culinàries\n14:19 premi 22 comments\nPREMI LIEBSTER- LIEBSTER AWARD\nPrimer de tot ens agradaria agrair a la Cinta de Trossets de cuina, a la Laia* de Delícies de llimona, al gatet de Cuina d' emergència, la Laura i la Sandra de Sal i oli que ens han atorgat aquest premi per quadrúplicat.\nI agrair tots els comentaris de suport i ànim que són veritables estímuls per seguir publicant dia a dia.\nLes 11 coses sobre nosaltres:\n- De professió i vocació som farmacèutiques.\n- Un altra de les nostres vocacions frustrades ha estat el de ser cuineres, d'aquí va néixer el nostre blog.\n- Qualsevol excusa és bona per cuinar i organitzar sopars ja sigui amb família o amb els amics.\n- La fotografia és una altra de les nostres passions amagades (encara que a la Cristina de tant en tant se li amaga i es bloqueja....).\n- Ens agrada la cuina tradicional, som de Poble, i ben orgulloses que ens sentim de ser-ho.\n- El Chartreusse a taula mai no ens pot faltar.\n- Ens encanta viatjar, llegir i descobrir menjars, plats d'arreu.Tot d'una descobrim nous sabors, textures.\n- Som molt optimistes en tot i molt llençades amb el que se'ns presenta per davant.\n- Tenim con una obligació "Anar de Festa Major" i "de concerts".\n- Ens ho passem la mar de bé, disfrutem i algun dia patim, veient jugar al Barça...\n- Ens encanta fer llargues caminades per la platja mentre anem xerrant.\nLes respostes a les 11 preguntes que ens fan:\nUfffff....que difícil pregunta és aquesta... bé, ens podríem definir com 2 persones senzilles, no som pas complicades, de tracte molt agradable.\n- Quin és el nostre plat preferit?\nA la Cristina li encanten tants plats que li és molt difícil escollir-ne un de sol, per tant aquí en tenim uns quants: la pasta, especialment al pesto. Formatges, foie, remenats d'ous. I sense oblidar-nos de les patates fregides de bossa.\nA l'Ana amb una àmplia taula de formatges amb varietat de pans casolans és la dona més feliç.\nCom a norma ens encanta cuinar, però de tant en tant també ens agrada que ens sorprenguin amb el plat a taula.\n- Quines són les vostres postres preferides?\nA la Cristina li deleix el torró de Xixona i la xocolata. A l'Ana amb un bon Coulant de xocolata la tindràs a la butxaca.\n-Si us haguessis de quedar amb un ingredient, quin seria?\nPer cuinar les cebes són quasi bé ingredient indispensable.\n- Quin és el millor viatge que heu fet?\nA la Cristina quins bons records li venen a la ment pensant en Thailàndia, encara que no podem pas oblidar el de Bèlgica. A l'Ana li entra la melangia pensant en Islàndia.\nPer la Cristina uns dels millors serien "Lo Mam" (Segur de Calafell). I el "Sirco" (Tarragona).\nPer l'Ana el millor que recorda "L'Avant" (Torredembarra)\n- Us agrada més la carn o el peix?\nDefinitivament "Peix", encara que no desperdiciarem un bon plat de carn.\n- Quin és el vostre formatge preferit?\nA la Cristina li agraden tots els que tinguin gust "potents", i sobretot els de cabra.\nA l' Ana no farà mai un despreci a un bon Parmeggiano.\nLa Xocolata negra per definició.\nA la Cristina els dàtils amb beicon, peus de porc i "callos" i l'Ana s'apunta als plats de la Cris i afegeix un ingredient... la beneïda tomaca.\nBé, aquí estan els 11 blocs als qui atorguem el premi.\n1.- La meva cuina. http://lamevacuina-sandra.blogspot.com.es\n2.- Cuina diari. http//cuinadiari.blogspot.com.es\n3.- Chocolate, aceite y sal. http://chocolateaceiteysal.blogspot.com.es\n4.- Estovalles a quadres. http://estovallesaquadres.blogspot.com.es/\n5.- La cuina de l'Olga. http://lacuinadelolga.blogspot.com.es/\n6.- Very cookies. http://www.verycookies.com\n7.- Cocinas con nosotras. http://cocinasconnosotras.blogspot.com.es/\n8.- De plat en plat. http://deplatenplat.blogspot.com.es/\n9.- All i julivert. http://allijulivert.blogspot.com.es/\n10.- Can misèries. http://canmiseries.blogspot.com.es/\n11.- Pastisset cake. http://pastissetcake.blogspot.com.es/\nUna menció especial per dos blogs que acaben de veure la llum;\n- Lo cupcake http://lo-cupcake.blogspot.com.es/\n- Amb Serrell de Cuina http://serrelldecuina.blogspot.com.es/\nNeus 22 d’octubre de 2012, a les 14:49\nEnhorabona guapes!!! Aquest premi està molt ben otorgat!!! Això deu ser un subidón increíble per seguir amb ganes!!!\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:21\nUn SUBIDÓN total! i a més ens pocs dies vam rebre de 4 blogs diferents!\nAixò és una injecció de moral!\nNeus 22 d’octubre de 2012, a les 16:50\nPer cert, mil gràcies per nombrar- me i donar-me aquesta empenta! Sou genials!\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:24\ni a seguir dia a dia, al final la feina ben feta sempre té premi!\nTapa't de tapes 22 d’octubre de 2012, a les 18:27\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:25\nSara Cebrián Borràs 22 d’octubre de 2012, a les 19:23\nDe res Sara!\nuna petita empenta i molts d'ànims per seguir dia a dia!\nUnknown 22 d’octubre de 2012, a les 22:22\nAquest nomès serà el primer de tota una pila que vindrán per la vostra gràcia i les ganes que hi poseu. Enhorabona\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:27\nDoncs tots els premis que vinguin els rebrem amb els braços ben oberts i una recepta per posar un bon plat a taula!\nFórmules Culinàries 22 d’octubre de 2012, a les 23:26\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:28\nWei, De res, noia!!! ;-D\nCan Misèries 23 d’octubre de 2012, a les 8:53\nJa teniu uns nous seguidors!! Ara només falta que omplim totes les preguntes al i com heu fet vosaltres. Però haurem d'esperar uns dies perquè la meitat de Can Misèries està de viatge per feina.\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:30\nEsperarem el que calgui, quan torni del viatje la part proporcional de "Can Misèries" mans a la massa i fer feina.\nMolt bona feina feta fins ara!\nNeus Garcia 23 d’octubre de 2012, a les 10:46\nMoltes felicitats!! El vostre blog és fantàstic!\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:31\nEns encanta que t'agradi el nostre blog!\nI encara ens encanta més que ens ho diguis!\nLa Cuina de l'Olga 23 d’octubre de 2012, a les 21:58\nMoltíssimes gràcies, noies!!!!!!! Moltíssimes gràcies!!!!!!\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:33\naixò es per donar ànims, per continuar treballant,\nCocina de emergencia 24 d’octubre de 2012, a les 12:54\nUs ho mereixeu!! teniu un blog genial (personalment m'encanta).\nMolts petons!! i endavant!!\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:35\nEns encanta que t'encanti! ;-D\ni aquests comentaris fan que seguim amb moltes més ganes que mai!\nPastissetcake by Francina 25 d’octubre de 2012, a les 22:57\nHola noies!! Moltíssimes gràcies!! m'ha fet molta il·lusió obrir l'ordinador i trobar-me la vostra sorpresa!! Quan trobi una estoneta de tranquilitat repartiré el premi jo també!!!\nUna abrassada ven grossa des d'Arenys de Mar!\nFórmules Culinàries 26 d’octubre de 2012, a les 19:37\nDe res!!! Ja ens ha arribat l'abrassada!!!\nAquesta era la nostre voluntad, que et fes il·lusió! i una mena de reconeixament per la feina feta. I ànims per seguir endavant.


Participeu en un projecte de recerca - Museu d'Història de Catalunya\nThe museum viewpoint\nJornades Europees del Patrimoni 2020\nVisit the monuments and sites\nParticipeu en un projecte de recerca\nCanvis en el nomenclàtor i l’espai públic vinculats a la fi de la guerra\nUs proposem que contribuïu a completar una recerca que han emprès en Francesc Montero i en Maximiliano Fuentes, comissaris de l’exposició Flames a la Frontera.\nFruit de l’eufòria que va desencadenar la signatura de l’armistici, arreu es van produir nombroses mocions i propostes ciutadanes perquè es dediqués el nom d’un carrer, plaça o espai públic a la memòria d’aquell dia històric o als seus protagonistes. En la recerca prèvia a l’exposició es van documentar exemples d’aquestes propostes en els municipis catalans. Algunes iniciatives no van prosperar, d’altres van reeixir però van desaparèixer amb nous canvis i d’altres han arribat fins avui. Aquesta informació s’ha recollit en un mapa però la feina no s’ha acabat encara.\nUs proposem que continueu la recerca. Es tracta d’estudiar si el nomenclàtor del vostre municipi té o ha tingut algun espai vinculat amb la I Guerra Mundial. Expliqueu-nos quina va ser la proposta, qui la va impulsar, si va prosperar o no, si el nom encara es manté o es va canviar posteriorment. Podeu aprofitar per ampliar el marc de la recerca i demanar que es contextualitzin els motius dels nous canvis.\nRecordeu que cal documentar les fonts d’on s’ha tret la informació i, sempre que sigui possible, documentar gràficament els elements que donen testimoni dels fets: plaques, monuments, fonts...\nEnvieu-nos els resultats de la vostra recerca a mhc.serveiseducatius@gencat.cat i els hi farem arribar per completar el mapa.\nMapa amb els canvis de nomenclàtor i espai públic en finalitzar la guerra\nDescarrega't aquí la llegenda informativa del mapa en format docx\nCom obtenir la informació?\nLa recerca s’ha fet bàsicament revisant actes de plens municipals. La majoria de mocions i acords es van prendre entre el 15 de novembre i 31 de desembre de 1918. En alguns casos, quan hi havia algun indici d'iniciativa, ha calgut arribar fins a mitjans de 1919 per trobar la informació de l’acord. Podeu demanar a l’arxiu municipal la possibilitat de revisar aquesta documentació.\nUna altra font d’informació és la premsa local: diaris i revistes que informaven sobre el municipi o d’entitats que es fan ressò de la vida pública. Podeu examinar les publicacions corresponents a aquest final d'any per si apareix alguna referència sobre iniciatives de canvi de nom d’un carrer o plaça. Més enllà d’aquest aspecte concret, podeu ampliar la recerca investigant si es van organitzar actes de celebració pel final de la guerra. És molt possible que apareguin dades de les manifestacions, recorreguts, etc. A partir d’aquí també es possible descobrir si hi havia algun casal d'amics de França o dels aliats, o un casal germanòfil. Amb aquesta informació, podeu aprofundir anant enrere per localitzar la fundació, la composició de membres, activitats realitzades, durada de l'entitat...\nConsulteu també arxius i col·leccions d’imatges. A través de fotografies i postals podeu trobar documentats actes de celebració i imatges antigues d’aquests carrers on podeu observar els canvis que s’han produït.\nTingueu en compte que molts arxius i biblioteques estan digitalitzant els seus fons i es poden consultar en línia. Podeu consultar també altres eines:\nConsulta aquí el mapa amb els resultats de la recerca que ens van arribant\nClica aquí per tornar a les activitats educatives