RESTAURANT ENOTECA GASTALDI\nLocal situat just on s'acaba el barri vell de Girona. És un establiment relativament petit, amb no massa taules. De fet la gestió també és en petit comitè perque la nit que hi vam anar només hi havia dos cambrers i el cuiner. Anem a la teca. De primer vaig fer una saltejat de verdures amb oli de tòfona i pernil ibèric. El resultat va ser un plat amb unes verdures amb un punt cruixent satisfactori i podríem dir que bon producte de la terra. L'oli de tòfona no era massa evident i la presència del pernil diria que un pel escassa. De segon vaig optar per un turbot amb llit de patata, espinacs i pinyons. El peix era bo i amb la textura correcta, l'acompanyament el qualificaria de satisfactori. El problema era la quantitat. El tall de peix era petit i clar cobrar 24 euros per un plat així trobo que és excessiu. De postres un tiramisu ben fet, tendre i amb el punt precís d'Amaretto. La carta de vins no és molt amplia però sí que presenta uns preus més que correctes. Vam optar per un Montsant, un Finca de l'Argatà del 2006, un vi amb bona presència de fruita i que malgrat l'elevat grau d'alcohol, un 15%, en boca entra com la seda. El preu de 19 euros per l'ampolla és molt competitiu. El resultat és una visita satisfactoria pel que fa a la qualitat dels plats però amb el handicap d'una continguda generositat a les racions. Tot plegat el compte va pujar a 42 euros per persona.\nRestaurant Enoteca Gastaldi Plaça de St Pere 10 Girona 972 003 538\nenviat per Xavi @ 12:31 p. m. 0 comentaris\nLa companyia madrilenya Animalario representa al teatre Romea de Barcelona una obra que porta per títol "Urtaín". Dit així no sembla una gran presentació. Jo de fet vaig sentir que venien a Barcelona i vaig pensar: "quin rotllo una obra dedicada a aquest boxador". Gran error per part meva. Va ser la recomanació d'un amic la que em va fer picar la curiositat. I vaig llegir molts bones crítiques. A partir d'aquí vaig decidir a comprar les entrades que, per cert, n'hi ha i sense problemes. Ahir era la cita amb el teatre. "Urtaín" és la vida de José Manuel Ibar, el seu èxit i la seva decadència. Va ser un esportista utilitzat com a símbol del regim franquista i, vet aquí, el gran encert del guió de l'obra, de l'argument, en el sentit d'aprofitar aquesta figura per mostrar-nos les misèries d'una Espanya que va viure a les tenebres i les ombres del dictador fins la llum que mica en mica va obrir les portes del país a l'exterior amb l'arribada de la democràcia. Va ser el pas que va portar a l'estat espanyol de ser un país subdesenvolupat a acostar-se a les grans potencies europees. Una situació que els més joves i els nostàlgics de les dretes ràncies haurien de recordar més sovint. Tot això combinat amb el retrat d'un personatge enaltit per interès i abandonat al seu suïcidi quan ja no interessava a ningú. Un perfil molt humà i amb una actuació del seu protagonista antològica. Roberto Alamo fa un dels millors papers que he vist jo en el teatre. La resta del repertori amb actors coneguts com Marc Martínez o Alberto San Juan mantenen un nivell excel.lent. La posada en escena és sorprenent, contundent i molt encertada. Una hora i cinquanta minuts de teatre d'alta escola. No és que sigui recomanable, si no que és d'assistència imprescindible si t'agrada el TEATRE en majúscules.\n"Urtaín" Teatre Romea fins el 22 de novembre.\nenviat per Xavi @ 1:35 p. m. 2 comentaris\nFeia molts ays que no anava al circ, no porto el compte exacte però jo crec que més de 20. Per motius familiars, acompanyar als meus nebots, vaig aconseguir unes entrades per veure el nou espectacle del Circ Cric fonamentat en els seus 35 anys de vida. Parlar del Circ Cric es fer-ho de la seva anima a l'escenari, el pallasso Tortell Poltrona. L'espectacle combina números seus amb acrobàcies, malabarismes i les essències del circ més tradicional. Tot fet amb gust, elegància i passió per la seva professió. Haig de dir que em va agradar molt. Va ser un retrobament amb la infància que t'arrancava molts somriures. Per cert, magnífic l'últim número d'homenatge a la professió de la cara pintada. Tortell Poltrona és un pallasso dels de veritat, dels que transmeten alegria i reflexió. Felicitats pels 35 i per fer més gran l'espectacle pels més petits.\nenviat per Xavi @ 6:46 p. m. 0 comentaris


Acció | Gabriel Verderi\nPresent d’indicatiu / Present tense / Presente de indicativo\nAcció 1: Racons ignots\nAquest projecte té un enllaç directe amb el projecte “Intimitat: racons i interseccions” (Terrassa 2002), en que vaig utilitzar l’analogia d’un solar en construcció com a plataforma física i virtual del trànsit, intersecció i comunicació entre l’espai íntim i el territori públic.\nEl projecte el vaig iniciar l’agost de 2013 a la ciutat de Göteborg (Suècia) amb una acció al voltant dels recorreguts existencials que alguns residents fan a la seva ciutat. Una part del projecte consisteix en que els ciutadans indiquin els espais que utilitzen com atalaies, observatoris o refugis. Aquests llocs que… read more +\nProjecte escultòric amb participació ciutadana\nInici: febrer de 2012\nAquest projecte escultòric em va ser encarregat per l’Ajuntament de Terrassa amb motiu de les Riades de l’any 1962. El tema referencial és la solidaritat, amb la voluntat de commemorar l’ajut i el suport que la ciutat va rebre després d’aquest sinistre.\nEl lloc escollit per a fer aquesta intervenció escultòrica ha estat la rotonda de la Plaça de Doré ( https://maps.google.es/maps?hl=ca&ll=41.556725,2.007808&spn=0.001716,0.004128&t=m&z=19)\nEl projecte està pendent de ser realitzat fins que es trobi el finançament necessari per dur-lo a terme.\nTissatge fa referència a Terrassa i a la… read more +\nConjunt d’instal·lacions que reflexionen sobre la representació de la realitat, l’anàlisi de procés pictòric com a mètode d’aproximació, i el registre de l’experiència com un cicle continu i necessari.\nMÉS ENLLÀ DE LA REPRESENTACIÓ\nErnst H. Gombrich ho va expressar bé, però, si se´m permet una correcció al mestre, ho va deixar encara incomplet. On ell va dir “No existeix realment l’Art.\nTan sols hi han artistes”, hi caldria afegir “Tan sols hi han artistes i espectadors”. El procés artístic no acaba en l’autor de l’obra. L’obra troba la seva completesa en la recepció, en… read more +\nHàlit ara 1\nHàlit – ara 2


Com fer front a les onades de calor | Mutuam\nHomeCom fer front a les onades de calor\nCom fer front a les onades de calor\nLa calor excessiva i sostinguda pot comportar un augment de la mortalitat, especialment en la gent gran i en persones amb malalties cròniques. La regulació de la temperatura corporal, també coneguda com a termoregulació, és una de les funcions corporals “imprescindibles” per a la vida i per a la realització d’activitats.\nL’ésser humà necessita mantenir la temperatura interna constant i, per això, el cos disposa de mecanismes dirigits pel cervell que regulen els guanys i les pèrdues de calor. La respiració, la circulació de la sang o la sudoració de la pell també són alguns d’ells. Les temperatures molt extremes i l’excés de calor produeixen una pèrdua de líquids i de sals minerals (clor, potassi, sodi, etc.) necessaris per a l’organisme. Aquest fet pot agreujar una malaltia crònica o provocar deshidratació i esgotament.\nL’exposició a temperatures elevades pot causar un cop de calor. Els seus símptomes són: una temperatura corporal molt elevada (40,6o), mal de cap, nàusees, set intensa, convulsions, somnolència o pèrdua del coneixement. Davant d’això, hem de traslladar la persona afectada a un lloc més fresc, donar-li aigua, mullar-la i ventar-la i avisar el Servei d’Urgències al 112.\nLes persones d’edat avançada, sobretot les que tenen més de 75 anys, són especialment vulnerables davant la pujada de la temperatura. Altres grups de risc els conformen les persones amb determinades circumstàncies socials (viure sol, pobresa, etc.), aquelles amb discapacitats físiques o psíquiques que limiten l’autocura i la mobilitat, les que pateixen malalties cròniques – cardiorespiratòries, diabetis, hipertensió arterial, malalties renals, malaltia de Parkinson, malaltia d’Alzheimer, obesitat o altres malalties cròniques -, les que prenen una medicació que actua sobre el sistema nerviós central (tranquil·litzants, antidepressius, psicòtrops) o diürètics i aquelles amb una hidratació insuficient o que realitzen un excés d’activitat física.\nProtegim-nos del sol i la calor\nA casa, cal que controlem la temperatura. Per això, és recomanable que, durant les hores de sol, tanquem les persianes de les finestres on toca el sol i, en canvi, les obrim durant la nit, per refrescar-la. Hem de procurar estar-nos a les estances més fresques i recórrer a algun tipus de climatització (ventiladors, aire condicionat) per refrescar l’ambient. Si no teniu aire condicionat, mireu de passar com a mínim dues hores al dia en llocs climatitzats (centres comercials, cinemes, etc.). Cal que ens refresquem sovint amb dutxes, tovalloles mullades amb aigua, etc.\nAl carrer, evitem el sol directe. Podem portar una gorra, un barret, capelles o para-sols. Es aconsellable utilitzar roba lleugera (com la de cotó), de colors clars i que no sigui ajustada. També hem de procurar caminar per l’ombra, estar sota un para-sol quan siguem a la platja i descansar en llocs frescos del carrer o en espais tancats que estiguin climatitzats. Hauríem de portar aigua a sobre i beure’n sovint i, si cal, mullar-nos una mica la cara i, fins i tot, la roba. D’altra banda, cal que vigilem els trajectes amb cotxe durant les hores de més sol.\nA més de tot això, és convenient reduir la nostra activitat física, especialment durant les hores centrals del dia, hidratar-nos bevent aigua i sucs de fruita sovint, encara que no tinguem set, i evitar les begudes alcohòliques i els menjars molt calents i molt calòrics. És aconsellable que estiguem informats dels horaris dels centres d’atenció primària que tenim més a prop, tant del nostre municipi com del lloc on aneu de vacances. Hem de recordar que el número de CatSalut Respon és el 061, ja que en aquest servei ens poden atendre diàriament, durant les 24 hores, indicar-nos els centres sanitaris oberts i donar-nos consells de salut.\nTambé a les farmàcies podem obtenir informació sobre com evitar els problemes causats per la calor. Si seguim les prediccions meteorològiques podem anticipar-nos als dies més calorosos.\nSi coneixeu gent gran o malalta que viu sola, mireu de visitar-los un cop al dia i ajudeu-los a seguir aquests consells. En cas que prenguin medicació, reviseu amb el seu metge si aquesta pot influir en la termoregulació i si s’ha d’ajustar o canviar.


Cal un nou cicle al Barça | Pere Sàbat\n← The comeback girl\nNiubó i el joc net →\n4 respostes a Cal un nou cicle al Barça\n1 Mai 2008 a les 02:53\nCatalunya també és l’Espanyol, el nàstic, el lleida, ciutadans, CIU, el PSC, el megatrix i el club disney…xDDD\n1 Mai 2008 a les 10:10\nNo mesclis política i esport. Catalunya és molt més que el Barça i un seguidor perico o madridista (en conec algun cas… jeje) pot sentir-se i representar Catalunya amb igual o més èxit que un culé.Pel que fa al tema esportiu, em recordeu molt al Madrid de fa 3 anys. S’ha caigut en l’autocomplacència i en la prepotència de creure’s el millor i no demostrar-ho al camp. Les transicions i renovacions són dures i si no que s’ho preguntin al Real Madrid. I quan es va començar a solucionar el cas Madrid? Amb la sortida del president de torn…\n1 Mai 2008 a les 15:36\nNil,És clar que Catalunya és més que un club. Ara bé no es pot negar que el Barça té una càrrega emocional i social molt més forta i potent que tots els altres club junts.Sobre Esquerra, m’he permès una petita broma que crec que s’enten clarament.Andreu,En cap moment he relacionat esport i política, i repeteixo que només faltaria que algú que no fos del Barça no pogués ser català.Ara bé repeteixo, el Barça per motius històrics i actuals té unes connotacions que ni Franco, ni el Nuñez, ni el Villar i ni el Gaspar van poder extripar. Agradi o no agradi a certa gent, el Barça és un referent de catalanitat.Sobre el Barça alguna puntualització:El que el Barça ha sigut el Madrid dels galàtics no ho va arribar a ser mai. El Madrid guanyava perquè tenia el millor porter del món i perquè a davant tenia gent que marcava. Aquell Madrid no serà recordat pel seu joc, en canvi el Barça sí.Les transicions són dures, sí. Al Barça n’hem viscut moltes i en tenim una gran experiència. Ara bé crec, torno a dir, que comparar el Madrid amb el Barça és com comparar J.K.Rowling amb Ana Rosa Quintana. Els problemes del Barça no són a la Llotja, són al camp. El Madrid va canviar de president perquè el sistema de club estava esgotat, en canvi al Barça el que està esgotat és el cicle de jugadors, no la filosofia del club. És una diferència molt important, i crec que qualsevol persona, encara que sigui del Madrid, pot entendre.\n1 Mai 2008 a les 23:43\nsi que s’ha entès… el meu comentari no era simplement crític també buscava l’humor…jjaja


ELS 4 GATS - Artencuina\nEls 4 Gats es va inaugurar el 12 de juny de 1897 al carrer Montsió, allà on és ara, per Pere Romeu, qui va intentar crear un espai similar al cabaret Le Chat Noir, de París, on ell havia treballat. El seu somni era donar vida a una taverna on el menjar fos barat i comptés amb música de piano. Per fer-ho, va rebre l’ajuda econòmica de Ramón Casas i Santiago Rusiñol.\nEls 4 Gats va esdevenir, en poc temps, un local d’ambient bohemi permanent, esdevenint punt de trobada obligat dels artistes de l’època. A més dels “socis” Ramón Casas i Santiago Rusiñol, hi van passar Rubén Darío, Pablo Picasso (que hi va realitzar la seva primera exposició); músics com Enric Granados, Isaac Albéniz o Lluís Millet; arquitectes com Antoni Gaudí, o dibuixants com Ricard Opisso, entre d’altres. En paraules de Santiago Rusiñol, el que era essencial era “l’aliment de l’esperit”.\nMalgrat l’aparent èxit de l’establiment, però, va generar excessius deutes, que van obligar Pere Romeu a tancar-lo definitivament l’any 1903, un tancament que va deixar sorpresos tots els barcelonins. Pere Romeu es va dedicar a altres activitats, com l’automobilisme, però va continuar essent pobre fins a la seva mort, l’any 1908, de tuberculosi.\nSantiago Rusiñol va escriure: «aquell lloc pintoresc, ple de somnis, que espantaven el menestral; aquells quadres de les parets que les noies de la casa no podien anar a veure perquè els agradaven massa; aquella fumera de pipes que emborratxava d’idees els parroquians de la casa; dorm en pau, amic, que te’l mereixes. Sol havies fet el bé, i no tinguis pena de marxar! Nosaltres sí que et trobarem a faltar, i en tu trobarem a faltar una època en la que la fantasia feia viure».\nAls anys 70, un grup d’empresaris va tornar a obrir les seves portes, i, l’any 1989, Josep M. Ferrer va agafar la direcció del local, fins que el 1991 es va restaurar la Casa Martí, on està ubicat Els 4 Gats.\nActualment, passats 120 anys, aquest establiment manté un ambient i una decoració que et fa sentir voltat d’història, amb un munt de dibuixos i fotografies dels personatges que, allà, hi van deixar petja. És un espai ideal per anar a prendre un copa o, encara millor, per fer-hi un bon àpat, ja que ofereixen un bon repertori de tapes que us sorprendran (a mi, personalment, em van impressionar les patates braves), i una carta variada elaborada amb productes de qualitat.\nEscopinyes, musclos, llagostins, anxoves i altres entrants et preparen per poder escollir entre un assortiment extraordinari d’arrossos, peix fresc (tant a la brasa com a la planxa o més elaborat en suquets) i una varietat de carns de diferents denominacions.\nPer rematar el tiberi, ofereixen, com diuen ells mateixos, “un pilot de temptacions irresistibles” que faran que cada àpat sigui inoblidable tant per l’extraordinari entorn que t’envolta com per la qualitat de la cuina que ofereixen. I és que, de vegades, oblidem que al nostre país tenim verdaders tresors, tant culturals com gastronòmics, dels quals val la pena gaudir.\nC/ Montsió, 3


Aspe (2640m) per la cara nord/nord-est | Muntanya viva\nAspe (2640m) per la cara nord/nord-est\nL’Aspe és un cim d’aquells en majúscules, té un magnetisme especial. Té rutes de tots els nivells i per tot tipus d’activitats. Aquí us explico un itinerari ben clàssic que puja per la seva cara nord/nord-est. Té una dificultat mitjana però un exposició important, ja que en bona part del recorregut ens serà difícil aturar una caiguda i no hi ha gaires possibilitats senzilles per a assegurar-nos. La bellesa de l’itinerari, però, és molt alta i gaudirem durant tota la ruta d’unes magnífiques vistes del Pirineu central i occidental.\n2 Aproximació des de l’estació\n3 A punt de baixar al Barranco de Tortiellas\n4 Cara nord/nord-est del Pic d’Aspe\nDificultat: BD exposat\nMaterial recomanat: Piolets, grampons i casc. Corda, algun ancoratge de neu sobretot pel flanqueig inicial (estaques o àncores), dos o tres pitons, i algun tascó o encastador de lleves (friend) per si ens fa falta a la part final. Opcionalment es pot portar algun cargol de gel. Vaja, de tot i de no res.\nÈpoca aconsellable: Segons els anys, des del mes de Gener fins al Maig\nCara nord: 400m\nHorari: Per a l’aproximació 2-2’30h i per la cara nord entre 1’30-2’30h segons les condicions de la neu i l’ús que fem de la corda. En total 4-5h per a l’anada i 2h més per al descens.\nMapa: Editorial Alpina, Valle de Canfranc 1:25.000\nRisc d’allaus: L’accés per pistes és segur. L’únic perill pot ser la mateixa cara nord si és carregada de neu recent o bé hi entrem tard quan el sol ja l’ha escalfat.\nRecomanacions: Sortir molt d’hora, perquè que les primeres llums ja toquen al perillós flanqueig d’entrada.\nAltres possibilitats: Si la neu és molt glaçada i no veieu clar el descens habitual, hi ha la possibilitat (molt més llarga), de baixar per la bretxa d’Aspe (o Paso de la Garganta de Aspe), que és el punt més baix entre la Llena d’a Garganta i l’Aspe. Això sí, si acabeu a la Chorrota o Paso de Aspe sapigueu que és molt exposat amb neu (segons el mapa hi ha altres alternatives per tornar a Candanchú sense haver de passar-hi, però no les he trepitjat).\nHaurem d’arribar a Canfranc i després anar en direcció al Port de Somport (còth deu Sompòrt en occità), poc abans trencarem a l’esquerra i estacionarem al gran aparcament de l’estació d’esquí de Candanchú.\nSortireu de Candanchú en direcció sud-oest sempre sense guanyar desnivell, ja que sinó quan girem l’haurem de perdre. Quan a l'esquerra s’obri el paisatge, heu de localitzar el Puerto de Tortiellas i anar-hi tot passant per les pistes (sud), tant s'hi pot accedir per la dreta com per l'esquerra. Si teniu temps ho podeu anar a mirar el dia anterior, ja que aquesta zona la passareu en negra nit. Del port caminareu flanquejant cap a la dreta sense guanyar ni perdre massa nivell, i quan s'acaben les pistes i ja veient l'Aspe, flanquejareu i guanyareu una mica d’alçada fins que pugueu baixar al Barranco de Tortiellas (esquerra) per algun pas entre els petits ressalts de roca. Del barranc continuareu recte amunt, i finalitzareu amb alguna llaçada a la dreta fins que accediu a un llom que dóna entrada a la cara nord.\n5 Croquis general\n6 Descens del coll al collet\n7 Del collet al coll\n8 La lluna i l’Aspe durant l’aproximació\nCARA NORD/NORD-EST DE L’ASPE\nL’entrada a la cara nord és el punt més delicat (si la neu no és en condicions val més evitar-la i entrar per la nord clàssica, mireu el segon paràgraf d’aquí sota). És un flanqueig a 45° fàcil però molt exposat, no ens hi podem permetre cap relliscada, tingueu cura si aflora alguna franja de roques o algun tros glaçat. Quan acabareu el flanqueig ja és molt més agraït, entrareu al corredor i ja no el deixareu fins dalt a una bretxa de la cresta, el pendent és molt sostingut i té pocs descansos (50°-55°). Segons les condicions hi ha possibilitats de fer petites variants per la dreta del corredor estricte. Quan arribarem a la cresta (que es la que arranca al Paso de la Garganta de Aísa, la famosa Arista de los Murciélagos), haureu d’anar cap a l’oest (dreta), hi ha una senzilla grimpada de tan sols 15m (I+). Cim molt panoràmic.\nUn apunt que em sembla interessant. Quan has passat el flanqueig inicial, òbviament, penses que la retirada ja només pot ser tirant amunt fins al cim. Hi ha la possibilitat però (que no sé perquè no s'anomena en moltes ressenyes), d'abandonar fàcilment si se'ns gira la truita amb mal temps o algun component de la cordada no va fi. Després de la primera franja de roques que haurem de travessar, si ens desviem a la dreta podem sortir a un ample llom que, seguint-lo per darrera, en poca estona ens durà al collet per on més tard farem el descens. És bo saber-ho si hi ha imprevistos. Aquesta mateixa escapatòria la podem fer al revés per entrar a la cara nord sense haver de fer el flanqueig inicial, i s’anomena la cara nord clàssica.\n9 Primeres llums al flanqueig inicial\n10 Acabant el flanqueig d’inici\n11 Entrant a la cara nord\n12 Part superior\nBaixareu per la via normal des de Candanchú. Del cim sortireu cap a l’oest i al primer coll que trobareu (entre la cota 2599m i l’Aspe), girareu cap al nord (dreta). Baixareu per una canal encaixonada i dreta (45°). Heu de fixar-vos en un collet que us quedarà a la dreta, tard o d’hora sortireu de la canal per la dreta cap al collet i baixareu fins a la ruta d’accés del matí.\n13 A dalt ens sentirem més protegits\n14 La senzilla grimpada fins al cim\n15 Aspecte estiuenc de la cara nord de l'Aspe des del Pic de Mieidia d'Aussau\nPodem trobar diversos noms, en aragonès es diu Punta Esper. En castellà Pico de Aspe, Pico de la Garganta o Pico de la Garganta de Aísa por la cara Norte-Noreste.


La CUP de Valls critica que el govern no contempli la masoveria urbana per conservar edificis | EL PORTAL NOU\nHome Política La CUP de Valls critica que el govern no contempli la masoveria urbana per conservar edificis\nLa CUP de Valls critica que el govern no contempli la masoveria urbana per conservar edificis\nPortalNou Valls dimarts, d’abril 04, 2017 Política\nLa Crida per Valls-CUP critica i lamenta profundament que el govern de Valls hagi descartat l'aplicació de la masoveria urbana. La formació considera que aquesta mesura, inclosa al Pla Local d'Habitatge, seria una de les solucions per millorar la situació d'alguns habitatges que necessiten reformes o manteniment i, a la vegada, permetria l'accés a persones amb dificultats d'accés a l'habitatge. Els cupaires lamenten que l'equip de govern hagi descartat aquesta mesura sense haver-ne fet cap prova pilot com havia anunciat que es faria.\nLa formació independentista considera que el desplegament que s'ha fet del Pla Local d'Habitatge ha estat del tot insuficient per millorar les condicions dels habitatges al Barri Antic i per permetre l'accés a l'habitatge a aquelles persones amb dificultats. De totes les mesures incorporades al Pla Local d'Habitatge, el regidor d'ERC Jordi Cartanyà ja va comunicar a la Crida per Valls-CUP que, de moment, descartaven l'aplicació de la masoveria urbana "per falta de viabilitat". En aquest sentit, la formació vol mostrar la seva sorpresa davant una afirmació que es fa sense haver tirat endavant cap prova pilot.\nDe fet, la candidatura rupturista considera que les opcions per tirar endavant la masoveria urbana a Valls són moltes i variades. El rol de l'administració en els contractes de masoveria urbana pot anar des d'un paper de facilitador fins a una implicació directa actuant com a impulsor, passant per un rol de col·laboració amb els propietaris i els masovers. A la vegada, les mesures de foment de la masoveria urbana que l'Ajuntament de Valls podria aplicar van des de la difusió a l'assistència tècnica, la mediació o les mesures fiscals, entre altres.\nLa Crida per Valls-CUP recorda que ja existeixen altres Ajuntaments que estan promocionant la masoveria urbana, des de diferents rols i amb diferents graus d'implicació. Per exemple, l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès i l'Ajuntament de Sant Cugat han estat pioners en la redacció de programes i reglaments de masoveria urbana i en la seva promoció. Per altra banda, hi ha el cas de Manresa, on Càritas ha actuat d'interlocutor entre propietaris i masovers, amb el suport de l'Ajuntament, i ha engegat un projecte de masoveria urbana a principis d'aquest mes d'abril. També es poden trobar exemples de masoveria urbana a Sant Adrià de Besòs, Castellbisbal, Terrassa o Olot.\nLa candidatura rupturista també planteja la possibilitat d'una implicació més directa de l'Ajuntament de Valls en els contractes de masoveria urbana, actuant com a promotors d'aquesta tipologia d'accés a l'habitatge mitjançant plans d'ocupació destinats a la millora i manteniment d'habitatges, amb precedents d'aquesta pràctica com el de l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès.\nPer últim, la CUP demana al govern municipal una major implicació en les mesures incloses al Pla Local d'Habitatge. Tal com van exposar al ple d'aprovació dels pressupostos per aquest any 2017, les actuacions que s'han fet fins ara s'han demostrat fracassades i "toca actuar de manera decidida per millorar la situació".


Els 10 millors articles de Taco Bell, classificats des de 'Yum' fins a 'Dang That's Good' - Estil De Vida\nPrincipal Estil De Vida Saludable Sense Categoria Recepta\nConsidereu aquesta la guia definitiva per al vostre pròxim viatge a través del Taco Bell drive-thru.\nTant si us agrada reconèixer-ho com si no, Taco Bell és DANG bo i satisfà infinitament les vostres papil·les gustatives i la vostra cartera. Després d’haver passat l’escopeta a molts fanàtics de Taco Bell i convertir-me en un en el camí, aquests són alguns dels millors articles absoluts del menú. En aquest viatge descaradament indulgent a través dels millors articles de Taco Bell, prepareu-vos per trobar-vos immediatament amb la necessitat d’un d’aquests plats tan desitjables.\n10. Girs de canyella\nEls girs de canyella són nostàlgia de canyella i pols de sucre. Abans que hi haguessin patates fregides o patates fregides, els aspectes de Taco Bell eren aquests girs de canyella. Acompanyant la majoria dels àpats, tant si els voleu com si no, els girs de canyella són sinònims de tota l’experiència. Estimar-los o odiar-los, probablement us trobareu sense deixar de fumar-vos sense pensar-vos-en mentre desitgeu que us quedi un altre taco a la bossa.\nNo rodeu els ulls! És senzill, és senzill, és deliciós! En els meus anys més reticents, el meu recurs sempre era la quesadilla de pollastre i formatge, i els vells hàbits moren amb força. No importa la novetat taco que no s’afegeixi al menú, sempre serà un element bàsic de l’experiència de Taco Bell. Pot ser un aperitiu, un àpat o fins i tot un acompanyament a un altre tac, les possibilitats són infinites. Assegureu-vos d’incloure també la salsa de jalapeño, ja que afegeix una altra dimensió cremosa i especiada que llença la quesadilla de pollastre fins al lloc cobejat d’aquesta llista.\nTot i que és cert que el Meximelt és un taco de vedella glorificat, se sent com el tresor amagat del drive-thru que fa xisclar el meu menjar intern. Aquest combinat de vedella i formatge dins d’un taco suau i càlid és la bondat guai que em fa preguntar-me per què no és una troballa més popular al menú. Aquest menjar confortable mexicà pot semblar car per a alguns a $ 2 +, però es pot duplicar fàcilment si demaneu una 'mini quesadilla dura amb carn i formatge' per només $ 0,99. Només això aconsegueix els principals accessoris als meus llibres.\nL'última incorporació a un menú aparentment perfeccionat va venir amb l'anunci que les patates fregides nacho s’unirien al menú per només 1 dòlar ... no en digueu més. Les expectatives eren altes i aquestes patates fregides no van decebre. Acompanyen qualsevol menú, sí qualsevol, del menú i són barats. Les patates fregides són cruixents, saboroses i combinades amb un dipòsit de formatge que és fantàstic, però definitivament no és necessari perquè les patates fregides siguin un èxit.\n6. Es congela\nAquesta delícia sense alcohol, ensucrada, es marca diàriament durant tres hores durant Taco Bell's, 'Happier Hour', i el món no en parla prou. Amb sabors constants, com ara 'Mountain Dew Baja Blast' i 'Airheads Blue Raspberry', així com sabors d'edició limitada com ' R ockstarPunchedFreeze , 'hi ha infinites oportunitats per trobar la congelació dels teus somnis. Durant 'Hora més feliç', les begudes congelades costen 1 dòlar entre les 14 i les 17 hores, cosa que us proporciona el màxim sucre de la tarda i una tassa de color estètica digna d'Instagram.\nAquesta truita de mà amb cruixent és pura innovació en forma de tac. Tot i que prefereixo aquest número sense tomàquets, no falten ingredients. Amb carn, enciam, crema de llet, una closca de tostada cruixent, formatge nacho i tomàquets, aquesta barreja de sabors és la clau per aconseguir que aquest indulgent taco sigui perfecte.\n#SpoonTip: Mengeu-ho de seguida, no deixeu-lo reposar o el taco dur de dins quedarà mullat i / o no proporcionarà el cruixent satisfactori que fa el menjar.\nEl Quesarito em va robar els afectes del meu amor inicial per la quesadilla de pollastre i formatge. Sempre mantindré la quesadilla al cor, però el Quesarito ha pujat a les files i ha creat el mateix amor i després alguns. Disponible en vedella, filet i pollastre, el Quesarito imita de prop la quesadilla a l’hora de demanar l’opció de pollastre.\nAmb l’arròs afegit a l’interior de la capa de truita folrada de formatge nacho, aquest burrito no s’assembla a cap burrito que l’hagi precedit. Quan les ganes d’un plat dens de carn, formatge, arròs i un exterior a la brasa arribin a última hora de la nit, aquest element us farà meravellar-vos del pur nivell de crema i formatges.\n3. Doritos Bojos Tacs\nTant si es tracta de la valuosa possessió que teniu a la vostra carmanyola de tercer grau com de la base especial per a una amanida de tacs als estands de ball, els Doritos són un xip bàsic que teniu a mà. Amb sabors de closca que van des de formatge Nacho, Cool Ranch i Fiery Doritos, et resultarà difícil trobar un tac per al teu gaudi. Si substituïu les closques de taco mitjanes per Doritos, deixareu els dits amb la pols cursi que ens encantarà llepar més tard.\n2. Cheesy Grassoneta Crunch\nCanviaria tots els articles esmentats anteriorment per un mos d’aquesta obra mestra. Un autèntic regal per als sentits, el Cheesy Gordita Crunch és saborós, cruixent, suau, delicat, satisfactori i francament bell. En qualsevol forma que es pugui demanar (regularment o amb una closca de Doritos), és el showstopper entre tota la resta del menú Taco Bell.\nSemblant a mossegar-se en un núvol i després a una satisfacció de patates fregides, aquest menjar ho fa tot. Aquest ítem del menú combina les característiques d’una quesadilla, taco de closca dura, gordita i chalupa, mentre que d’alguna manera trenca el motlle de tots i crea una experiència que és igual de fluix i cruixent.\nquantes marques té la coca cola\n1. Capsa de patates fregides Nacho\nAmb tot això, això és per què aquest és el meu lloc número 1 'DANG THA'S BONE'. La caixa de patates fregides amb nacho és un dels millors articles de Taco Bell per només 5 dòlars. Aquesta ganga canvia de joc, però amb una beguda inclosa, un Cheesy Gordita Crunch, un formatge nacho Doritos Locos Taco, patates fregides condimentades i un dipòsit de formatge, aquest és l’epítome de Taco Bell. Tant si sou un novell amant dels tacs com un veterinari experimentat, aquesta és la combinació més deliciosa, assequible i temptadora d’articles de Taco Bell mai.\nAmb sort, teniu una ubicació a prop vostre, de manera que podreu gaudir de qualsevol d’aquests articles de Taco Bell a qualsevol hora. Amb aquesta visió del millor dels millors, espero que obtingueu un reconeixement per aquest paradís del menjar ràpid tal com ho vaig fer jo.\nFeu Frappuccino Secret Starbucks Caramel Cluster a casa\nHe fet galetes Levain Bakery a casa per veure si són tan bones com les originals\ncom fer vapor de bròquil fresc al microones\nÉs segur menjar pells de moniato?


Tortosa Arts Teatrals porta al Teatre Auditori Felip Pedrell el musical "Sister TAT" - Ajuntament de Tortosa\nTortosa Arts Teatrals porta al Teatre Auditori Felip Pedrell el musical "Sister TAT"\nLa companyia Tortosa Arts Teatrals (Lo TAT) representarà al Teatre Auditori Felip Pedrell la comèdia musical "Sister TAT", versió lliure de Sister Act, popularitzada per la pel·lícula que va interpretar Whoopi Goldberg l'any 1992, i que s'ha representat en teatres de mig món, entre els quals al West End i Broadway. Lo TAT posa 20 persones a dalt de l'escenari per oferir un espectacle per a tota la família "brillant, fresc, amb molt de ritme i una música delirant basada en la música Motown, el soul o el funk". Sister TAT es representa els dies 1 i 8 d'abril (20.30h) i 2 i 9 d'abril (19h). Les entrades costen 10 euros i es posen a la venda de manera anticipada (8 euros) demà dijous. Lo TAT és la companyia formada amb la primera promoció de l'Escola Municipal de Teatre de Tortosa amb l'objectiu de produir espectacles teatrals de diferents formats. Han fet actuacions de carrer a la Festa del Renaixement i en altres llocs de Catalunya i França, i han produït diferents espectacles musicals de gran format com Cabaret o Mamma Mia. També han fet obres de petit format.\nLa directora de Lo TAT, Marga Julià, ha explicat que la companyia ha volgut fer una aposta per una obra amb un "text potent on tota la família s'ho passarà molt bé amb les cançons del musical i de la pel·lícula". Els actors són de la companyia Lo TAT i també dels últims cursos de l'Escola. "Veurem grans professionals que dalt l'escenari ho donen tot per fer una actuació molt professional". Julià ha tingut paraules de record cap a l'actriu de Lo TAT Imma Blanc, que va morir de manera sobtada recentment, i a qui ella i tota la companyia han volgut dedicar aquesta actuació. L'actriu protagonista, Montse Hernández, que no és de color com acostuma la monja protagonista de la pel·lícula, sinó blanca i pelroja, ha dit que el seu és un personatge ple de vida, "una cabra boja" que esvalotarà tot el teatre.\nLa regidora de Cultura, Dolors Queralt, ha expressat el suport de l'Ajuntament de Tortosa a la nova producció artística de Lo TAT, una companyia de qui ha reconegut una trajectòria ja consolidada i que formen part habitual de la cartellera del Teatre Auditori Felip Pedrell.\tComparteix amb


Carro llibres 5 caselles - DirectMobel\n> Mobiliari escolar>Mobiliari biblioteca>Carro llibres 5 caselles\nCarro llibres 5 caselles\nCarro per a llibres amb 5 caselles inferiors.\nDisposa de 3 compartiments superiors i 5 caselles verticals inferiors. Perfecte per a organitzar i emmagatzemar els diferents materials de lectura. Ideal per a racons temàtics.\nPrestatges fixes de 19 mm de gruix (càrrega màxima de 40 kg).\nPossibilitat d’escollir el color dels acabats.


Spreadsheet - :: Innovaccio ::\nAvís legal · Política privacitat · Política de cookies · Política privacitat xarxes socials\nSi consents la seva instal·lació prem "Acceptar Cookies" o també pots configurar les teves preferències prement "Configurar Cookies". Més informació a la nostra "Política de Cookies". ACCEPTAR Configurar Cookies\nINNOVA ASSOCIACIO PER A LA INNOVACIO ORGANITZATIVA I SOCIAL com a responsable del tractament tractarà les teves dades amb la finalitat de donar resposta a la teva consulta o inscripció o reserva publicació. Pots accedir, rectificar i suprimir les teves dades, així com exercir altres drets consultant la informació addicional i detallada sobre protecció de dades a la nostra Política de Privacitat\nHe llegit i accepto les condicions contingudes en la política de privacitat sobre el tractament de les meves dades per a gestionar la meva consulta o inscripció o reserva publicació.\nEns agradaria que ens prestessis el teu consentiment per a enviar-te informació sobre els programes i activitats d’INNOVA ASSOCIACIO PER A LA INNOVACIOORGANITZATIVA I SOCIAL


Esplai CampiQuiPugui: de febrer 2013\n16a Assemblea i Diada de Tècniques de la Federació Catalana de l'Esplai\nAquest dissabte i diumenge els campimonitors ens n'anem fins al Prat per a participar a la 16a Assemblea i Diada de Tècniques de la Federació Catalana de l'Esplai.\nPer aquest motiu NO hi ha esplai!\nL'Assemblea i Diada de Tècniques és una trobada que reuneix a responsables i monitors/es dels esplais que integren la Federació i que és un espai d'intercanvi d'experiències i coneixement dels diferents projectes que duen a terme les entitats de lleure al territori i que permetrà analitzar quins són els principals reptes de cara a 2013.\nEl dissabte 23 està pensat per ser el dia en què les diferents entitats es puguin conèixer millor entre si. Així, hi haurà espais com el "Talking corner", on cada esplai podrà explicar els seus projectes més innovadors, dinàmiques col·lectives de coneixença i una trobada de les comissions pedagògiques.\nL'any passat nosaltres vam compartir l'experiència de l'Operació Cua Roja i, aquest any, donarem a conèixer la iniciativa i el paper que desenvolupa l'OSPA (Oficina de Suport Pedagògic Adult).\nDiumenge 24 es desenvoluparà l'Assemblea General Ordinària, Agofedesplai, i la Diada de Tècniques. A l'Assemblea, s'analitzaran els principals reptes de les entitats de lleure de la Federació de cara a 2013, mentre que a la Diada de Tècniques, monitors/es podran formar-se en recursos pedagògics i tècnics concrets que enriquiran la seva tasca amb infants i joves durant el curs. Entre els tallers previstos, es troben "Com fer un hort urbà", "Land art: taller amb elements naturals" o "Curses d'orientació".\nEns veiem el dissabte dia 2 de març!\nEl cap de setmana del 16 i 17 de febrer, el dissabte, mentre les famílies es preparaven la seva disfressa de superherois i heroïnes, nosaltres vam sortir a l'exterior (desafiant la pluja) per divertir-nos fent jocs diversos.\nI per fi arriba el dia esperat! Diumenge els superherois i heroïnes són una realitat.\nFèiem molta patxoca, no trobeu?\nTOTS UNITS FEM FORÇA! TOTS SOM ESPLAI!\nCom ha d'anar vestit el superheroi o heroïna?\nAlgunes indicacions pel diumenge....\nA més de la disfressa que ens hem fet, hem de portar roba fosca i uns calçotets/calcetes/calcetes de biquini que ens posarem damunt els pantalons.\nQue comenci la gresca i la disbauxa...\nFamílies... dissabte 16 veniu-vos a fer la disfressa\nAnimeu-vos a disfressar-vos amb nosaltres i veniu el dissabte 16 febrer de les 16:00 a les 18:00 hores a fer-vos la disfressa per a participar el diumenge a la rua infantil amb tots els campis.\nDissabte 2 de febrer....\n... continuem treballant per enllestir la disfressa i així el proper dissabte dia 16 poder-la ensenyar als pares, mares, germans... que s'animin a disfressar-nos amb nosaltres.\nA més de retallar i enganxar, hem rigut, jugat, cantat i ballat!\nP.D: Recordeu que el proper dissabte 09/02 NO hi ha esplai.


Com utilitzar endolls de Afganistan a Montserrat (Illes de Sotavent)\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Afganistan a Montserrat (Illes de Sotavent) en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Afganistan a Montserrat (Illes de Sotavent) sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Workshop : Enfocaments d’un concert audiovisual utilitzant Max6\n“Treballant en les interseccions del so i el món visual, sempre necessito que tots dos estiguin connectats. Des de les visuals generades o alterades per les dades sonores fins el control dels estudis d’aleatorietat, preciso practicar amb eines eficients que em proporcionin un alt nivell de llibertat. Quan construeixo una instal.lació digital o estic actuant en directe, no em vull quedar clavat per la tecnologia i per problemes de comunicació en el protocol. També em calen actuacions i potència. En concret intento evitar l’ús massiu de plugins i addons heterogenis. Es per això que he començat a dissenyar els meus sistemes visuals els quals son a la vegada flexibles i potencialment il.limitats fent servir el Max6 (abans Max/MSP).\nDissenyo les meves instal.lacions digitals utilitzant exclusivament el Max6 i estic usant l’Ableton Live 9 i alguns standalones Max6 pels concerts en directe.\nAquesta classe magistral és per a mi una ocasió fantàstica per explicar a l’audiència el què necessitava, el què he dissenyat ja i què vull dissenyar en un futur proper. Parlaré sobre dues parts: el propòsit final d’idees globals però també quins son els temes tècnics per analitzar amb deteniment.\nPer acabar, és una bona oportunitat per intercanviar idees i mètodes sobre els sistemes disseny A/V i tot el relacionat amb aquestes tecnologies.\nPodrem parlar també del meu projecte en curs fent servir moltes tecnologies des de C++Openframeworks passant pel Max fins al Ableton Live 9.”


Fotografia de Guillem d'Efak\nVa publicar el seu primer llibre, un breu recull titulat El poeta i el mar, el 1956, que no tenia cap pretensió de denúncia política ni de cap altra espècie i era escrit dins l'estil d'un Simbolisme estilitzat, o enterbolit, per les avantguardes de l'hora, dominades pel Surrealisme. En El poeta i la mina (1966), la denúncia –social, laboral, obrerista- com que hi faci aparició, però compta més encara el to líric, ben adient amb el títol del recull. En el pròleg que vaig escriure pel seu tercer recull, Madona i l'arbre (1970), deia: "la poesia d'En Guillem no ha anat fent salts i bots al compàs de les dictadures de cada moment: ara poesia pura, ara poemes socials, ara hermetismes intel·lectualosos, ara pornografies surrealistes, i tornem a començar. Ha anat fent i lliscant, com aigua de bona deu, etc.". La tasca de poeta de Guillem Fullana es completa amb la seva professió de cantant i autor de les lletres de les seves cançons. Després ha fet teatre, narració breu i tenia començada una novel·la que no deu haver acabat. S'agrada d'usar paraules molt nostrades, com "nadís", "festes colendes", "madona", " a copdescuit", "desaregar". Com molts de mallorquins, s'enllepoleix amb les singularitats de l'idioma, mostrant una certa mentalitat de costumista.\n(Jaume Vidal i Alcover: Estudis de literatura catalana contemporània. Barcelona: PUB, 1993, p. 208)\nAl llarg de tot el poemari, Guillem d'Efak ens fa sentir l'escorça del seu arbre, un dels seus símbols recurrents. Amb una infantesa malmenada per la guerra i per la postguerra, i arrabassat d'arrel, de ben petit, de la Guinea Equatorial, enyorarà el ventre de la dona –la mare, la terra–, i potser l'enyorarà per sempre. Aquesta característica que el conforma és present a tot el poemari i, també, a la relació vehement que estableix amb les dones. El símbol universal de l'arbre, que el representa a ell mateix i a la seva vessant masculina, es troba també a versos posteriors, com als del poemari Poeta en bicicleta (1984): "La fusta podrida del meu taüt/era un arbre florit/quan ma mare era verge." A Madona i l'arbre, hi veiem també l'home, que torna arbre fecund de fruits, a cada encontre amorós: "Aquests dos ritmes.../sacsats pel vent/ i esclafint en fruita."\nEn general, Madona i l'arbre evoca un amor autèntic, lliure, l'amor "del tacte i la saliva"; genuí i fluid "sense inventar, sí, l'hemorràgia". És l'amor que es rebel·la contra l'establert, precisament perquè es reconeix fonamental, necessari i biològic: "i els dos trunyella i ble de la cera dels dies"; "Aquest drama resolt de tenir dos sexes".\nAmb tot, al llarg del poemari se'ns mostra l'home que es fa a si mateix i se sap posseïdor d'una naturalesa "que tanmateix sols és de ferro". Al poema setè de "Madona, això no es fa", la marededéu de Bonany parla amb en Guillem, de mare a fill, en un diàleg tendre, desvergonyit i lúcid, en el qual ella s'atribueix l'ànima de ferro, rovellada pel temps, el guix i la pintura. El ferro, element emparentat amb el foc, és resistent i tenaç, però es rovella. Magnètic i amb conductivitat, s'encén i torna mal·leable, però alhora és cada vegada una mica menys fort. Heus aquí la naturalesa de Guillem.\n(Elisenda Farré i Secall: "Pròleg", dins Guillem d'Efak: Madona i l'arbre i altres poemaris. Palma: Departament de Cultura, 2005, p. 22-23)


El jove empresonat per assaltar i abusar de diverses noies a Lleida serà jutjat al març - Teleponent\nInici Tribunals El jove empresonat per assaltar i abusar de diverses noies a Lleida...\nEl jove empresonat per assaltar i abusar de diverses noies a Lleida serà jutjat al març\nEl jove de 24 anys arrestat el gener de 2020 per assaltar i abusar sexualment de diverses noies pels carrers de Lleida serà jutjat el 9 i 10 de març de 2022 a l’Audiència de Lleida. Abans, dijous que ve, compareixerà a la mateixa Audiència en una vista de pròrroga de presó ja que hi va ingressar preventivament l’11 de gener de 2020 i per tant està a punt de fer dos anys. La Fiscalia demanarà que hi continuï fins al judici.\nQuan el jove va ser detingut pels Mossos, el 9 de gener de 2020, se’l considerava autor d’un delicte d’agressió sexual i tres delictes d’abusos sexuals comesos el 2019 però, segons ha pogut saber l’ACN, els Mossos el van arribar a relacionar amb 16 fets comesos entre el 2015 i el 2019, tot i que no tots ells arribaran a judici.\nLa detenció del jove, de nacionalitat espanyola, va ser el resultat d’una investigació iniciada a finals del 2018 arran d’una sèrie d’assalts a noies de la ciutat de Lleida. L’individu atacava les noies pel carrer, feia tocaments violents i, en algun dels casos, aprofitava que la víctima entrava a casa per abusar d’ella a l’entrada de l’edifici.\nÉs el cas d’una nena de 12 anys que va ser agredida al portal de casa seva al barri de Balàfia l’abril del 2019. La menor tornava de passejar el gos quan va ser abordada per un home, que la va tirar violentament a terra i va intentar abaixar-li els pantalons per fer-li tocaments. La mare de la nena la va auxiliar després de sentir-la cridar i l’agressor va fugir.\nLa rapidesa dels assalts, el fet que agredia per l’esquena i que es tapava la cara van dificultar la investigació policial.\nTot i això, els Mossos van recopilar indicis de les agressions, moltes comeses a primera hora del matí. A mitjans de 2019 se’n van produir també al barri de Pardinyes i l’últim dels fets denunciats, del desembre d’aquell any, es va produir al barri dels Instituts de Lleida.\nPrecisament per la manera d’actuar, els Mossos van concloure que l’acusat podria estar relacionat amb fins a 16 assalts i abusos sexuals a noies, tot i que no tots els casos arribaran a judici per falta de proves directes.\nEl jove pot ser condemnat a penes de fins a 3 anys de presó per cada abús sexual, fins a 5 anys per les agressions i fins a 12 per violació. (acn)\nArticle anteriorTemperatures a la baixa i neu als Pirineus com a preludi del llarg pont de la Puríssima\nArticle següentEl sector turístic del Pirineu de Lleida preveu una ocupació mitjana de més del 90% durant el Pont de la Puríssima


Esdeveniments for 30 novembre, 2021 | El Culturista\nAgenda del 30/11/2021\nCrearem unes postals de Nadal diverses i originals per felicitar les festes als col·lectius més vulnerables com poden ser la gent gran o les persones amb discapacitat que estan en residències.\nQuan: 30 de novembre, a les 17.30h\nJoc lliure i material desestructurat: Què és i com acompanyar-lo?\nProposem un material sense instruccions on tot és vàlid i només hem d´observar i deixar fer. Xerrada per conèixer alguns materials de joc lliure amb Casiana Monczar de Joguines Grapat i amb Marta Mercader de Aúpali.\nEdat: Famílies amb infants\nEn aquesta sessió per a famílies amb infants menors de 3 anys, conduïda per Rínxols Pop, descobrirem moltes maneres de fer que els animals i les persones es facin petons i jugarem amb els petons de totes les formes possibles: els buscarem, els dibuixarem, els enganxarem, els repartirem, els farem… Un món on els petons […]\nPreu: L'activitat és gratuïta amb la compra del llibre (1 adult + 1 infant)


14601 lectures Afegeix comentari\n8451 lectures Un comentari\nCultura Divendres, 2.10.2009. 05:00 h\nLes obres al centre de Caldes descobreixen restes romanes i medievals\nLes troballes es taparan i la descoberta no alentirà la reurbanització de la zona\nLes obres han posat al descobert restes romanes i medievals © Aj. Caldes de Montbui\nLes obres de reurbanització de la plaça de l'Església de Caldes de Montbui, que van començar a principis de setembre, han posat al descobert diverses i interessants restes romanes i medievals. En concret, s'han localitzat al subsòl del centre del municipi tres estructures d'època romana que els experts creuen que servien per guardar-hi líquids i deu enterraments que, tot i que no s'han datat de manera definitiva, correspondrien a l'Edat Mitjana. Un cop estudiades i catalogades, totes les restes -molt danyades- es taparan. Les descobertes les ha fet l'arqueòleg Lluís Joan, contractat per l'Ajuntament de Caldes per fer el seguiment de les obres.\n9904 lectures Afegeix comentari\nEconomia Divendres, 2.10.2009. 05:00 h\n6397 lectures 2 comentaris\n4014 lectures Afegeix comentari\nCultura Dijous, 1.10.2009. 10:30 h\nSant Celoni a la llibreria, en imatges i periodicitat setmanal\nEs presenta el col·leccionable 'l'Abans. Sant Celoni. Recull gràfic 1880-1965'\nL'alcalde Francesc Deulofeu en la presentació del col·leccionable l'Abans © Aj. Sant Celoni\nSant Celoni ja és a les llibreries. I a les papereries i quioscs. I és que aquesta setmana s'ha presentat i s'ha començat a distribuir el primer lliurament del llibre l'Abans. Sant Celoni. Recull gràfic 1880-1965, publicat per l'editorial Efadós, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Sant Celoni. L'obra forma part de la col·lecció que aquesta editorial dedica a diverses viles i ciutats dels Països Catalans. El volum de Sant Celoni té 648 pàgines i unes 1200 fotografies, i s'editarà amb fascicles de periodicitat setmanal a un preu de 2,50 euros cada un. En total són 54 fascicles que s'aniran publicant al llarg de tot un any. Paciència.\n8221 lectures Afegeix comentari\n7519 lectures Afegeix comentari\n9575 lectures 4 comentaris\n10511 lectures Afegeix comentari\n4169 lectures Afegeix comentari\n8797 lectures Afegeix comentari\nCultura Dimecres, 30.9.2009. 05:00 h\nL'Índia de Fuentetaja s'exposa a El Quatre\nLes pintures del madrileny romandran a la sala granollerina fins el 14 d'octubre\nUn dels quadres de Fuenteteja: Joven lavándose el cabello. Lago Inley © El Quatre\nLa sala d'art El Quatre, situada al carrer Santa Esperança de Granollers, a tocar de la plaça de la Porxada, ofereix des d'aquesta setmana i fins al proper dimecres 14 d'octubre una exposició més que interessant d'un dels artistes de l'Estat més cotitzats actualment: José Luís Fuentetaja, que domina el realisme com pocs i que acostuma a sorprendre amb pintures molt vives i lluminoses. El madrileny Fuentetaja, que porta més de vint anys viatjant i pintant la realitat del continent asiàtic, arriba a Granollers amb una exposició sobre l'Índia titulada Manasté. Excepcionals les figures del pintor, sense oblidar els paisatges exòtics.\n8884 lectures Afegeix comentari\n8953 lectures Un comentari\n11476 lectures Afegeix comentari


DIMARTS 17 DE FEBRER DEL 2009\nNova campanya de la Generalitat per promocionar el català.\nDiuen que s'inspira en Bollywood però nosaltres pensem que s'inspira en això.\nLes Noves Generacions del PP basc han parodia un vídeo clàssic a la xarxa.\nAquest, és l'original\nAquesta és la paròdia\nAquest vespre i en prime time s'estrena a la ITV de la Gran Bretanya un spot que porta la música de Bob Dylan. És una de les poques vegades que Dylan ha cedit els drets d'aquest tema. S'estrena a les 19:40 hora anglesa.\nCAUSES OBERTES A LA XARXA\n- A Facebook, més de mil australians ja s'han afegit al grup: "Posa nom al piròman, no l'amaguis". Amb aquest missatge demanen el cap de Brendan Sokaluk, l'únic acusat pels incendis de la setmana passada.\n- Al fórum fororcdespanyol.es demanen suport perquè al pròxim partit de l'Olímpic Lluís Companys contra el Reial Madrid els seguidors portin una cartulina vermella i la inscripció "àrbitres, prou!"com a senyal de protesta per l'arbitratge de Turienzo Álvarez al partit Espanyol- Sevilla.\n- Movilització a internet en contra la decisió de l'alcalde de Saragossa, Juan Alberto Belloch de donar el nom d'Escrivà de Balaguer a un carrer de la ciutat.\nMiquel Ramírez com a degà del col·legi d'Enginyers de Telecomunicació. Ens dona tots els detalls de la XIV Nit de les telecomunicacions i ens donarà el seu punt de vista sobre el Congrés Mundial de Telefonia mòbil que es fa aquests dies a Barcelona.\nPublicat per Mariola a 17.2.09


Reformes del teu pis de l'Eixample: el rentaplats - La Torre de Barcelona\nSi fem una reforma al nostre pis de l’Eixample, a Barcelona, la fem integral. Canviem els espais, els redefinim i òbviament, innovem. La cuina és ara el cor de la casa: l’espai més gran, on passarem més temps. Es tracta d’un espai que s’integra amb altres espais comuns com el menjador. Els espais oberts estan de moda i hi ha una raó al darrere: permeten que les reunions familiars i amb amics i amigues siguin més fluides. S’ha acabat quedar-se sol a la cuina donant els últims tocs al menjar i emplatant mentre tothom conversa al menjador o a la sala d’estar.\nAixí que ens engresquem amb el disseny de la cuina nova. Una illa -o una península, depenent de la grandària del pis- al mig. Nous armaris fets a mesura, i taulells relluents de quars o marbre. I òbviament, nous electrodomèstics: nevera, forn i rentaplats. Tenim clar que la nevera i el forn els haurem de rentar periòdicament, però se’ns oblida que el rentaplats també necessita manteniment. Per molt curosos que siguem, s’hi acumula calç (sobretot si la nostra reforma és al pis de l’Eixample a Barcelona) i restes de menjar. Aquí trobaràs totes les indicacions que hauràs de seguir per aconseguir que el rentaplats sempre estigui net.\n1 Cada quan s’ha de fer el manteniment?\n2 Com fer la neteja del rentaplats?\n2.1 Neteja del filtre\n2.2 Neteja de la bomba i el desaigua\n2.3 Neteja del braç aspersor\n2.4 Neteja de les juntes de la porta\nCada quan s’ha de fer el manteniment?\nEl rentaplats, igual que els altres electrodomèstics que tenim per casa, necessiten un manteniment constant. No serveix fer-ho un dia i oblidar-se’n la resta de l’any, o pitjor, durant anys. La regularitat és clau en aquest cas.\nLes recomanacions dels experts varien segons algunes condicions, però en general, la neteja del rentaplats s’ha de fer dins d’un període de sis a dotze setmanes. De què pot dependre? Doncs en primer lloc de l’electrodomèstic en si, ja que no és el mateix que un rentaplats sigui nou de trinca que de segona mà o ja amb uns anys de bagatge. També depèn de quantes vegades l’usem a la setmana: una família nombrosa pot arribar a posar en marxa un rentaplats per dia. En canvi, una persona que viu sola el posarà un o dues vegades a la setmana. Òbviament, com més el posem, més freqüentment haurem de realitzar la neteja.\nFinalment caldrà considerar la duresa de l’aigua. Com ja hem anomenat abans, la calç afecta la majoria d’electrodomèstics que necessiten aigua per a funcionar. L’aigua no és la mateixa si vivim a Barcelona o als afores, si vivim a Lleida o a Girona. És bo saber quin tipus d’aigua ens arriba a casa i quanta calç conté, d’aquesta manera podrem prevenir futurs incidents i ajustar la neteja del rentaplats a la nostra realitat.\nCom fer la neteja del rentaplats?\nPer netejar el rentaplats tenim diverses opcions que es presenten a continuació. En primer lloc, la majoria de rentaplats avui en dia presenten un programa de manteniment o neteja. Accionant aquest programa amb el rentaplats buit i el producte netejador corresponent a dins, ja es produirà una neteja inicial. Normalment això, però, no serà suficient i necessitarem també una neteja a fons. Així i tot, el primer pas sempre serà accionar-lo amb aquest mode per a eliminar les restes de menjar i calç predominants.\nTingues en compte que la neteja del rentaplats et pot dur una estona llarga, començant per la durada d’aquest programa, el qual acostuma a durar més de 90 minuts. Així que planifica bé quan ho faràs i intenta no quedar-te a la meitat del procediment.\nRespecte als rentaplats que no presenten aquest programa de manteniment i/o neteja, et deixem aquí una alternativa. Renta la part inferior del rentaplats, la cisterna o cuba, amb vinagre de vi blanc i, un cop fet, acciona el rentaplats amb el mode que tingui la temperatura més alta possible. Aquest fet permetrà que la calor netegi la grassa i els bacteris que s’hi ha acumulat al llarg del temps.\nEl rentaplats requereix sovint una neteja exhaustiva de totes les seves parts i peces. En són exemples el filtre, les juntes de la porta, el desaigua i la seva bomba i l’anomenat braç aspersor.\nEl filtre es troba a la part inferior del rentaplats i és essencial que estigui net durant cada rentada. Per a fer-ho, s’ha de desmuntar (normalment va amb un sistema de rosca), aclarir amb aigua i tornar a muntar. És segurament al lloc on trobarem més restes de menjar, ja que el filtre les reté perquè aquestes no acabin passant a la bomba i al desaigua produint un tap.\nNeteja de la bomba i el desaigua\nLa bomba i el desaigua estan situats sota el filtre mateix. La seva funció és clara: permeten desaiguar l’aigua del rentaplats un cop aquesta ha fet la seva feina. Si el filtre està net, no té per què produir-se un tap, però a vegades, per a les presses o per altres raons, se’ns oblida netejar el filtre. Llavors és bo aprofitar i netejar la bomba a fons, per si de cas hi ha anat a parar restes de menjar.\nPer fer-ho primer hem de retirar el filtre. A sota del compartiment trobarem la bomba: així que haurem de retirar la rosca que l’envolta i ja podrem treure les restes que s’hi localitzin. Aquest manteniment s’ha de fer amb guants protectors, ja que la bomba pot contenir algunes parts que tallin i ens facin mal mentre retirem les restes estancades.\nUn cop arreglat podem col·locar la tapa de la bomba una altra vegada, el filtre al seu lloc corresponent i la rosca d’aquest a sobre de tot.\nNeteja del braç aspersor\nEl braç aspersor és una peça del rentaplats situada normalment sota la safata superior. Serveix per introduir i impulsar l’aigua dins del rentaplats, com fa un aspersor, tal com indica el seu nom.\nEl seu manteniment és relativament fàcil. Els orificis per on surt l’aigua poden quedar obstruïts en algun moment, en aquest cas sovint a causa de la calç. Simplement l’haurem de desmuntar i netejar els seus orificis. Es recomana l’ús d’escuradents o altres elements punxeguts de mida petita per aconseguir uns resultats òptims.\nNeteja de les juntes de la porta\nSembla una ximpleria, però també cal tenir un manteniment periòdic de la porta i les seves juntes. Aquestes permeten que el rentaplats tanqui correctament, així que si es fan malbé es poden produir dos escenaris: que no puguem engegar el rentaplats perquè no tanqui la porta o que el rentaplats perdi aigua durant el seu funcionament.\nAixí, sovint haurem de passar un drap per aquestes juntes (si pot ser humit millor). Això farà que s’eliminin les impureses, el menjar o la pols que s’hi hagi acumulat, i que el rentaplats es mantingui en bona forma perquè la vida del nostre electrodomèstic s’allargui considerablement.\nA la botiga de reformes Schimdt de l’Eixample ens recorden que la neteja i el manteniment del rentaplats és crucial per allargar la vida d’aquest electrodomèstic que tan útil ens és. Així que tant si t’endinses a una reforma de la cuina completa i et compres electrodomèstics nous, com si tens un rentaplats des de ja fa anys, no oblidis que netejar-lo és essencial.


El TSJIB admet a tràmit el recurs de la COAPA contra l'ordre del TIL\nEl Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears (TSJIB) ha admès a tràmit el recurs contenciós administratiu que la Confederació d'Associacions de Pares i Mares d'Alumnes (COAPA) a Balears va interposar contra l'ordre que desenvolupa el Decret de tractament integrat de llengües (TIL).\nCOAPA informa en una nota de premsa que li ha estat notificada aquesta resolució judicial de la Sala Contenciós Administratiu del TSJIB.\nComunica també que quant a la petició de suspensió cautelar del TIL es formarà una peça separada, i que, d'acord a la normativa d'aplicació, se li atorga a la Conselleria d'Educació, Cultura i Universitats deu dies per exposar el que consideri oportú.\nFinalment, s'informa a la confederació que s'ha designat com a magistrat ponent per al recurs a Gabriel Fiol Gomila.\nLa COAPA va informar el passat 10 de juliol que havia interposat un recurs contra l'ordre de la Conselleria d'Educació, publicada en el BOIB número 64, de 10 de maig de 2014, per la qual es desenvolupen determinats aspectes del TIL en els centres docents no universitaris de les Illes.


Adjudicades les obres de rehabilitació de l'illa de Rodes a la UTE de Víctor Tormo i Eladio Silvestre - Alcoi23\nLa Mesa de Contractació de l’Ajuntament d’Alcoi ha valorat les ofertes presentades per a dur a terme les obres de rehabilitació del conjunt industrial de Rodes, amb l’objectiu de convertir-lo en parc tecnològic-cultural. La proposta més ben posicionada entre les quatre presentades i a la qual han sigut adjudicades les obres és la de la UTE formada per Victor Tormo SL i Eladio Silvestre, amb una oferta que ascendeix a 7.023.188,06 euros (IVA inclòs).\nAquesta adjudicació haurà de ser aprovada en ple, i s’espera que es dispose de tota la documentació per a poder portar aquest tema a la sessió del mes de setembre. A partir d’eixe moment, els treballs compten amb un termini d’execució de 28 mesos. Segons explica el vicealcalde i regidor d’Urbanisme, Jordi Martínez, “aquestes obres constitueixen la part central del projecte de Rodes, un dels més importants de l’Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible Integrat (EDUSI) Alcoidemà i amb la qual es preveu generar un rellevant impuls econòmic a la ciutat. Ens satisfà especialment el fet que l’oferta seleccionada tinga un fort component local, la qual cosa repercuteix en la generació de riquesa i ocupació a la ciutat”.\nLes obres estan cofinançades al 50% per la Unió Europea, a través dels Fons Europeus de Desenvolupament Regional (FEDER) del Programa pluriregional d’Espanya 2014-2020, mentre que l’altra meitat serà aportada en la seua major part la Generalitat Valenciana i en un percentatge menor l’Ajuntament d’Alcoi.\nEls treballs afectaran dues parts diferenciades de l’illa de Rodes. En primer lloc, el bloc encarat al carrer Salvador Allende i a la part inferior del carrer Agres acollirà un parc tecnològic, en el qual s’instal·laran empreses i start-ups i que estarà dinamitzat pel Districte Digital de la Generalitat Valenciana.\nAnteriorLa Diputación cierra el Plan +Cerca con más de 450 actuaciones para todos los municipios de la provincia\nSiguienteGuanyar es congratula de la decisió d’anomenar fill predilecte al pintor Antoni Miró


El restaurant Compartir va néixer l'abril de 2012 de la mà de Mateu Casañas, Oriol Castro i Eduard Xatruch. Com el seu nom indica, l'oferta gastronòmica es presenta amb plats per compartir al centre de la taula. D'aquesta manera es transforma el concepte de "pica-pica" i es porta un pas endavant, a la vegada que es crea un ambient sorprenent i deshinibit entre els clients. La carta ofereix plats d'estil marcadament modern i també propostes més tradicionals, com poden ser els arrossos.\nLa suma de la proposta gastronòmica, del local i del tracte que es dóna al client, servit en un entorn informal i distès, serveixen per transmetre a qui ens visita la nostra filosofia, caracteritzada per buscar la màxima satisfacció del client en tots els sentits.


Simfonia Metàl·lica - Imperial Jade 14-01-17\nAixí doncs, segona visita a la ciutat de Lleida quan tot just fa poc menys d'un any van visitar el mateix local amb menys afluència, ells mateixos ho van comentar en un moment del concert en una sala que no presentava un ple absolut però sí agraït per poder-se sentir força recolzat. Sense teloners i amb puntualitat, cosa d'agrair en aquestes contrades que històricament havien rebentat horaris, saltaven a escena en un inici on tot estava fred, la temperatura al carrer, al local, el públic, la banda i l'ambient.\nTenint un sol treball editat era de preveure que tindria tot el protagonisme i ja depenent de les ganes de la banda, i perquè no dir-ho del públic, podrien caure algunes versions d'acord amb el que es pot esperar de l'estil del grup. De moment la primera a caure va ser Mr Rock'n'Roll, la tercera peça del disc que juntament amb High on you va servir per mantenir un primer contacte, com deia, amb tothom fred però ja deixant entreveure que el grup sap el que es fa i domina notablement els instruments malgrat la seva joventut. Tot i així una declaració de principis que posava la base i deixava les coses clares. No ens movem de Please Welcome per escoltar A Rollicking Song, tema molt més reposat que ja deixar clar ja que el so no seria pas un problema aquella nit. El Cafè Teatre acostuma a sonar prou bé i no seria l'excepció aquella nit. Aquesta primera part del concert la van dedicar a donar a conèixer la major part del seu disc ja que van continuar amb Double Tongue Woman i Time Machine... i la cosa s'anava escalfant. Per mi clarament el concert va anar de menys a més amb un inici fred en tots sentits escalfant-se tema a tema, de manera pausada però precisa. Les xarxes del rock van anar atrapant-nos sense remissió.\nComentar tema per tema quasi ens donaria per fer entregues per capítols ja que el grup no va escatimar esforços i va arribar a interpretar fins a dinou peces entre temes propis i versions. Podria destacar per exemple la hipnòtica Camel Ride, un dels seus temes més notables, una peça hipnòtica, d'aquestes que a la primera escolta potser se't fa llarga i no trobes sentit però si li dones una oportunitat t'atrapa en tota la seva profunditat, amb els canvis i atmosferes que conté. Són més de 8 minuts per deixar-te atrapar que en directe a poc que el grup es deixi portar poden ser els que vulgui. També va haver-hi temps per algunes versions, d'esperar per configurar un directe d'un minutatge decent quan només tens un disc al mercat. No va resultar cap sorpresa comprovar que la proposta en aquest sentit va ser un medley amb grans temes dels 70 primant Led Zeppelin i és que aquesta podríem dir que és la principal influència del grup. Tot i així encara ens van portar més enrere amb el Helter Skelter dels The Beatles, qui deia que no havia rock en els de Liverpool?, quina manera de tocar-la!\nPer la part final va tornar a primar el material propi amb peces com Satyr o Highway, temes que hagués apostat, sobretot el primer, sonarien en els primers compassos del show (per alguna cosa obre el disc després d'aquella intro de bar tant evocadora). Ja en aquest punt no diré que el personal estés encés però la complicitat amb el grup era més que bona i el que sí estava roent era la primera fila on es "vivia" la música al límit. Breus minuts de descans per encarar uns bisos que van arrencar amb Had Enough i la peça que tanca el disc Fire Burning Sound per completar la interpretació total del treball i el colofó, la versió del Rock'n'Roll dels Led Zeppelin que ja va destapar el tap de les essències de la majoria, llàstima que feien tard amb tot el vist fins aleshores i portant al voltant de dos hores de directe però ja se sap que n'hi ha que no desperten si no és amb aquests grans clàssics.\nCaldrà doncs seguir i tenir en compte aquests barcelonins que si han tingut un 2016 més que prolífic el 2017 es presenta igual de bo per ells. Han promès nou disc i a nivell de directes l'oportunitat de seguir tocant amb grans nom internacionals no farà més que elevar el llistó i donar-los a conèixer a molt més públic. Els seguirem...


La canyeta del còctel ja no és un destorb\nL’‘start-up’ Sorbos ha patentat una palla comestible per a begudes fredes amb l’objectiu de reduir els residus plàstics.\nGel, licor, trossos de fruita i una bona sacsejada. Un còctel elaborat amb productes naturals i de qualitat que el client sovint es beu amb una canyeta de plàstic. L’start-up catalana Sorbos ha inventat canyes comestibles amb gust de maduixa, llima i llimona per maridar combinats sense canviar-ne el gust ni el color. El cofundador de l’empresa, Víctor Sánchez, explica que el producte es pot utilitzar en qualsevol beguda freda, des d’orxates fins a copes: “Si et demanen un refresc amb gel i llimona, en comptes de posar una rodanxa de fruita pots servir el got amb una canyeta amb gust de llimona”. El sucre és l’ingredient base dels Sorbos, i això permet que l’article no caduqui fins als dos anys i que sigui apte per a adults i nens. La canya funciona correctament durant un mínim de vint minuts des que entra en contacte amb el líquid; passat aquest temps, pot trencar-se.\nEl preu d’una canyeta és de 12 cèntims. Si el client vol posar en un dels extrems el nom o el logo de la companyia amb tinta comestible, el preu pujaria fins als 18 cèntims. Actualment Sorbos fabrica un milió d’unitats al mes però ja està desenvolupant una nova màquina que li permetria quintuplicar la producció. A més de millorar la tecnologia, la companyia vol geolocalitzar els establiments que han escollit ser responsables amb el medi ambient i substituir les canyes de plàstic per les seves. Un altre pla de futur és llançar-ne de nous gustos de cara a l’estiu. “De moment estem experimentant amb canyella, gingebre i poma verda”, diu Sánchez, que afegeix que fins ara totes les inversions les han fet a partir de recursos propis per aconseguir que els socis s’impliquin i visquin el projecte.\n“Jo no fabrico llaminadures: a part d’innovar en el sector de l’hostaleria, intento fer el món més sostenible”, assenyala l’empresari. Segons diu, als Estats Units es consumeixen 500 milions de canyes de plàstic al dia i aquest material constitueix el 90% de les deixalles flotants del planeta. Sánchez assegura que ha perdut negocis amb cadenes de supermercats perquè volien empaquetar les canyes amb plàstic transparent: “Per sort, en el món de la restauració tot el que no és sostenible o natural tendeix a desaparèixer”. Sánchez no revela la facturació de Sorbos, però assenyala entre els seus primers clients una cadena d’hotels i una de restauració.\nEl projecte de Sorbos va néixer fa tres anys. Llavors, Sánchez treballava com a brand ambassador per a una companyia de ginebra quan va tenir la idea. Juntament amb un amic pastisser, van desenvolupar un caramel per posar a dins de les copes i per sorpresa dels dos el producte va tenir molt bones reaccions. L’empresari explica que aquella mateixa nit va buscar per internet si algú havia inventat algun article semblant, i en veure que no, va decidir muntar l’empresa. La Universitat de Barcelona va oferir a Sorbos un enginyer alimentari i així és com Albert Montferrer va començar a treballar per descobrir la fórmula que posteriorment van patentar. Sánchez pondera així els esforços per tirar endavant l’ start-up : “Abans guanyava més diners però penso en la satisfacció que m’ha aportat crear un producte i crec que el canvi ha valgut la pena”.


Els Love of Lesbian celebren avui el primer concert amb 5.000 persones sense distàncies al Palau Sant Jordi\nTots els assistents a l’actuació dels Love of Lesbian es sotmetran a proves d’antígens al llarg del dia i només els que donin negatiu podran entrar\n5.000 persones se citen avui en el primer concert massiu sense distància de seguretat al Palau Sant Jordi. // EFE - Marta Pérez\nActualitzada el 27-03-2021 14:30\nAquest dissabte al vespre el Palau Sant Jordi de Barcelona viu el primer concert massiu postcovid sense distàncies de seguretat, però amb mascareta. Serà un nou concert pilot, que segueix l’estel·la de l’estudi que es va fer fa uns mesos a la sala Apolo de Barcelona, amb molt bones sensacions per part de l’organització.\nAquest cop la iniciativa també la impulsen alguns dels principals festivals com el Primavera Sound, el Cruïlla, el Vida o el Canet Rock, i podria marcar un abans i un després pels concerts d’aquest estiu. Tot plegat, gràcies a la col·laboració i el protocol de l’Hospital Germans Trias i Pujol basat, entre altres mesures, en els tests d’antígens.\nTest d’antígens negatiu: passaport d’entrada\nEls 5.000 assistents a l’actuació dels Love of Lesbian s’estan fent proves d’antígens a tres sales de Barcelona: Luz de Gas, Apolo i Razzmatazz. Els resultats de la prova es monitoritzaran a través d’una aplicació i només aquells que donin negatiu podran entrar.\nTest d'antígens a la sala Luz de Gas de Barcelona. // RAC1\nMalgrat que no hi haurà seients ni distància de seguretat, la pista estarà dividida en trams i es controlarà la ventilació durant tot el concert per garantir els nivells adequats. La zona de restauració se situarà en un altre pis, per evitar aglomeracions. Ho explicava el coordinador Mèdic del Concert, Josep Maria Llibre, a El Món a RAC1.\nEs demanarà i controlarà que la gent només es tregui la mascareta en el moment en què consumeixin. Hi haurà entrepans molt petits perquè la gent mengi ràpid i surti d’allà. No hi haurà taules\nJosep Maria Llibre coordinador Mèdic del Concert\nTot plegat, a més, sota l’atenta mirada de desenes de periodistes i programadors musicals internacionals que ja s’han acreditat per veure si aquest concert encén la flama de l’esperança. al sector.\n25-03-2021 14:39 ‘EL MÓN A RAC1’\nCoordinador mèdic del concert dels Love of Lesbian: “Aplicant totes les mesures de seguretat, no hi hauria cap motiu per no fer esdeveniments més grans”\n06-03-2021 11:22 ‘VIA LLIURE’\nEls festivals treballen per fer un concert amb més de 5.000 persones abans de l’estiu\n05-03-2021 12:04 AL MARÇ\nLove of Lesbian al Palau Sant Jordi: el primer concert amb 5.000 persones sense distàncies


L’argentí també estaria estudiant com involucrar a la querella les persones del Barça amb accés al document\nMessi es querellarà contra el diari ‘El Mundo’ per haver publicat el seu contracte. // EFE - Alejandro García\nActualitzada el 31-01-2021 21:07\nLa publicació del contracte de Messi amb el Barça per part de El Mundo no ha agradat gens al jugador. Segons ha pogut saber RAC1, l’advocat de l’argentí ja està preparant una querella contra el diari per haver publicat el seu contracte, que té una clàusula de confidencialitat.\nA més, les querelles no es queden aquí. L’advocat de Messi també està estudiant com involucrar a les persones del club que tenien accés al seu contracte, ja que eren un grup molt reduït. De fet, a tot el Barça només un màxim de cinc persones podien accedir al document.\nMÉS - Carles Tusquets: “Econòmicament, hauria estat desitjable vendre Messi a l’estiu”\nEl Barça també es querella\nMessi no és l’únic que ha anunciat es querellarà per la publicació del document. Aquest mateix diumenge, el club ha emès un comunicat en què lamenta que el contracte s’hagi fet públic i nega categòricament que en tingui cap responsabilitat. A més anuncia que emprendrà accions legals contra el diari El Mundo , pels perjudicis que se li puguin causar arran d’aquesta publicació.\nMÉS - El missatge del germà de Messi que podria parlar del seu futur al Barça: “No s’han de forçar les relacions”\n31-01-2021 10:25 Xavi Bundó


Construcció dels projectes!!!! | Escola Teresa Altet\nEls alumnes de P3 estan decorant les capses que posaran al vestíbul per recollir els camions, les bicicletes, els patinets...\nEls alumnes de segon han elaborat un llistat d’idees que pensaven que era interessant que sortís a la carta dirigida al xef famós. Després, els alumnes han elaborat la carta a la pissarra de forma col·lectiva amb l’ajut del mestre.\nEls alumnes de tercer han fet la lectura d’una història “L’alimentació d’en Marc”. A partir d’aquesta lectura, els alumnes han reflexionar com menjava aquest nen. També, han fet una activitat interactiva de la piràmide dels aliments i un experiment dels greixos en els aliments. Després, el grup classe ha fet una taula de menjar greixos i no greixos i la repercussió que tenen. Tot seguit, els alumnes han començat a fer les seves receptes.\nPer la propera reunió, ens informaran en detall!!!


Joan Pueyo www.joanpueyo.com . joanpueyo@menta.net\n| exposicions / altres\n| article de Jesús Martínez Clarà\n“Neix a Barcelona el 56. Des de l’any 1975 treballa en fotografia, cinema i vídeo. A partir de 1985 pren partit pel potencial propi del vídeo, de professional es transforma en amant i hi oposa l’actitud independent de l’experimentador que tracta de desenvolupar un treball personal i coherent”.\n“El seu treball proposa diferents menes d’experimentació visual, amb una concisió i precisa elaboració dels comptats elements que entren en joc en cada cas, sense oblidar el so. Cada peça és llavors com un impacte, breu en duració però suficientment dens com per no esgotarse d’un cop d’ull.”\n“Dues referències apunten una doble constant en el treball de Pueyo a partir de Pel meu art...: el cos com a objecte visual principal i l’estructura electrònica de la imatge com a matèria mal·leabilitzada”. Els cossos electrònics, EUGENI BONET, ESCRIPTOR MULTIMÈDIA\n“Les obres d’en Joan Pueyo per universals i acabades que siguin, ratllen l’harmonia d’aquelles obres que aspiren a l’absolut però resten deliberadament inacabades. Aquesta sensació, i ell ho sap, és compartida per altres companys que coneixen el seu treball. Les seves obres deixen l’espectador en un buit intencionat donat per la fissura, el tall. Un tall que sentim a la carn com si fos viva, un tall que ve d’unes mans, d’uns dits que me’ls imagino prement botons i tecles tal com si fossin esmolats ganivets, i on l’atzar d’allò trobat conviu amb un càlcul minuciós, quasi maniàtic, que controla la complexa energia de la tecnologia. D’aquesta manera l’ús tecnològic, allò que podríem anomenar les característiques del mitjà, es correspon de manera perfecta amb la seva voluntat de trinxar”. Trinxar la carn, JESÚS MARTÍNEZ CLARÀ, CRÍTIC D’ARTS VISUALS\n“Una de les coses que més sorprèn quan s’observen els treballs de Joan Pueyo és la capacitat que té per construir un ritme visual que mai no acaba d’agafar una direcció única perquè conjuga imatges i temps, lectures i aproximacions, metàfores i signes successius”. Vademècum videogràfic, VALENTÍN ROMA, HISTORIADOR DE L’ART\n“La decisió d’incorporar una estructura escultòrica de ferro en algunes de les obres forma part d’una estratègia per tal de singularitzar-les i, d’altra banda, defugir l’estructura narrativa associada amb les imatges mòbils. Els cossos electrònics, EUGENI BONET, ESCRIPTOR MULTIMÈDIA


BERLIN PRAGA, Viatges per a estudiants, Agència de viatges a Girona - Rigatours\nBERLIN PRAGA Avió anada i tornada (5 dies)\n– Autocar privat desplaçament Berlín - Praga\nEntrades en monuments, museus i parcs - Extres en hotels i restaurants. Avió Bcn – Alemanya i Praga – Bcn. Transport públic.\nDIA 3 · BERLIN – PRAGA\nEsmorzar i temps per fer un passeig per la zona de Potsdamer Platz, nou enclau avantguardista on l’empresa Sonny exposa el seu potencial. En acabat, sortida en autocar cap a Praga per tal d’arribar vora les 15:00h, deixar maletes a consigna del hostel i sortir per disposar d’una presa de contacte amb la ciutat amb la nostra guia tot i descobrint la plaça antiga amb l’ajuntament, la Torre de la Pólvora i el Rellotge Astronòmic. En acabat, retorn cap el hostel pel sopar i allotjament.\nEsmorzar i trobada de nou amb la nostra guia local per tal de continuar coneixent aquesta preciosa ciutat amb el famós Castell de Praga amb el Palau Reial, Catedral de San Vito i el Carrer d’Or. A la tarda, coneixerem l’anomenada “Nove Mesto” o ciutat nova amb la plaça Wenceslau i l’estàtua eqüestre de Carles IV, el Teatre Nacional i el Museu de la Ciència. Sopar i allotjament.\nDIA 5 · PRAGA - BCN - ORIGEN\nEsmorzar i temps per fer maletes. En funció de l’hora de sortida de l’avió, trasllat en autocar cap l’aeroport per prendre el vol direcció a BCN. Posteriorment, trasllat en autocar cap a casa.


Una Real Utopia: Carta als Reis Mags d'Orient\nDemà és la gran nit de Reis, després d'arribar al nostre petit Món des de terres llunyanes, la vostra màgia s'escamparà per pobles i ciutats, arribant al més profund i perdut racó de la nostra Terra.\nLa meva carta és molt possible que us arribi una mica justa, sé del cert que heu rebut moltíssimes cartes demanant-vos moltíssimes coses. Espero, però, que si més no, us arribi a les vostres mans i la pogueu llegir.\nJa fa molts anys, més de dos mil anys, vosatres vau seguir un estel brillant en el cel enmig d'una nit estrellada. Dels milers d'estrelles en vau seguir una molt especial plena de Llum. No sabieu exactament on us portaria però, crec, que tenieu la intuició que us duria a un lloc únic que us canviaria la vida.\nD'aquest fet en fa molt, massa temps. Nosaltres, els humans, hem perdut aquesta Llum. Ens hem tornat grisos. Tal com un dia va escriure Ende a Momo "Només un ésser extraordinari i atemporal com Momo podia fer front a les sangoneres grises que xuclaven cada minut i segon estalviat per aquells que havien estat convençuts que el temps és or. " Som esclaus de la pròpia rutina, del temps, del Poder, evitant, per por, voler canviar les coses a buscar Llum enmig de les ombres.\nSempre volem més, més de tot, de coses que en el fons no ens serveixen gaire, necessitats que el Mass media ens "regala" i ens fa creure que realment som vitals per la nostra vida.\nPerò cada dia tenim menys vida, cada dia ens fem una mica més insensibles a la Vida, ens acostumem a un món fàcil on tot és fastfood, fins i tot en l'àmbit de les emocions. Acceptem, sense gaire trasbals, fabricació d'armament i drogues, pensant que a nosaltres no ens pot passar mai res de dolent. Però continuen havent-hi crims, ferits, morts, i danys colaterals, en nom de qui? És quasibé com tenir Humans de primera i segona classe. La vella Europa, ni altres paisos del nostre estimat primer món, no planten cara aquest horror, no interessa, no surt a compte.\nEstimats Reis, l'únic que demano, que desitjo no tant sols per a mi sinó més aviat pels infants, pels "ningú" pels que no compten, pels que no tenen veu, que porteu en aquesta màgica nit, Pau i Llum als nostres cors, que torni a cremar dins nostre, de tota la Humanitat, aquella flama petita però molt poderosa, d'Amor, Perdó i Pau. Si fos possible aquest favor cada ésser humà seria Llum i seria molt fàcil vèncer les tenebres.\nMassenet: Meditació de Thaïs\nPublicat per Aina a 16:18\nEtiquetes de comentaris: Drets humans, Opinió, Pensaments


El Museu de la Vida Rural recupera una séquia de rec del segle XII | EFMR.cat\nInici Notícies El Museu de la Vida Rural recupera una séquia de rec del...\nEl Museu de la Vida Rural recupera una séquia de rec del segle XII\nEl Museu de la Vida Rural ha rehabilitat una antiga séquia de rec, possiblement datada del segle XII, i que ara torna a estar en funcionament abastint d’aigua l’hort i el safareig del museu. Es tracta d’una construcció medieval que conduïa l’aigua provinent del molí de la Vila, situat prop de la Font Baixa, fins a un molí del pont de la Palanca i que abastia aigua a les indústries i l’horta pròxima al carrer Canós.\nEl director del MVR, Ramon Rosich, ha reconegut a l’Espluga FM Ràdio que aquesta troballa es va fer de casualitat a partir d’una fuita d’aigua. En aquest cas, l’aigua provenia d’una séquia que creua la plaça d’en Canós i que arriba fins l’actual hort del museu mitjançant una construcció subterrània. Aquesta connexió d’aigua s’ha localitzat als subterranis de la casa de Cal Cots, actualment propietat de la Fundació Carulla. Després del descobriment, el MVR va crear un projecte per recuperar aquesta antiga séquia que s’ha executat amb el suport de la Diputació de Tarragona.\nD’aquesta manera, s’ha restaurat l’antiga construcció i s’ha reconnectat amb l’hort del museu. Actualment, l’aigua que omple el safareig de l’hort prové d’aquesta séquia i també s’ha connectat al dipòsit de l’edifici. Les actuacions han tingut un cost de més de 9.000 €, dels quals 5.600 € són fons propis del MVR, mentre que la Diputació de Tarragona n’ha aportat 3.600 €.\nMés enllà d’aquest projecte, arrel d’unes obres de manteniment de l’edifici del Cal Cots s’han detectat altres connexions de rec que es deriven d’aquesta séquia principal. Tot plegat, es tracta d’una nova aposta del museu per destacar la importància de l’aigua en el decurs de l’edat mitjana de l’Espluga per a fins industrials o per regar les hortes. Per ara la séquia torna a funcionar com en l’antiguitat i Ramon Rosich ha obert les portes a què, en un futur, aquest espai pugui ser visitable.\nENTREVISTA a Ramon Rosich, director del Museu de la Vida Rural.\nArticle anteriorInformatiu Diari del dilluns 10 de juliol del 2017\nArticle següentL’Espluga celebrarà el segon curs de natació amb nadons


Asbestos - Bermes Project\nEnfocant-nos a condicions oncològiques amb una gran necessitat mèdica insatisfeta\nL'asbest és un mineral que es troba naturalment en les roques i el sòl. Les fibres d'asbest són suaus, flexibles i resistents a la calor, l'electricitat i la corrosió química. Aquestes qualitats van fer que l'asbest fos molt rendible per als negocis i es va convertir en el material d'elecció en una varietat de productes industrials que inclouen, però no es limiten a, teules per a sostres, rajoles per a pisos, materials per a sostres, compostos de ciment, productes tèxtils i parts automotrius. No va ser fins a finals de la dècada de 1970 que l'ús del l’asbest va començar a ser abandonat en certs països com Canadà, la Unió Europea o els Estats Units, després que l'Agència de Protecció Ambiental ho va classificar com un carcinogen directa i científicament vinculat a una sèrie d'afeccions pulmonars i respiratòries, incloent el mesotelioma. En aquells dies, però, l'asbest ja havia estat àmpliament utilitzat i era una font potencial de gran dany per a aquells que estaven en contacte amb ell.\nL'amiant segueix sent una greu amenaça a tot el món\nTot i que la preocupació per la salut ha portat a més de 50 països a restringir o prohibir l'ús de l’asbest des de principis de la dècada de 1970, al voltant de 150 països segueixen explotant i consumint el mineral tòxic en quantitats alarmants, sense una regulació legal estricta i amb el suport de potents grups de pressió.\nDistribución del uso de asbesto\nL'Organització Mundial de la Salut (OMS) estima que al voltant de 125 milions de persones estan actualment exposades professional i ambientalment, de les quals el 10% desenvoluparà eventualment mesotelioma. Notablement, en aquells països com la UE on l'ús de l’asbest ja ha estat prohibit, segueix sent un desafiament ja que encara hi ha molts edificis i elements industrials que contenen aquest mineral i que requereixen ser remoguts i eliminats. Un pla d’eliminació d'alt cost que també posa als treballadors i la comunitat en un risc immens.\nFibres d'asbest i efecte sobre la salut\nLes fibres microscòpiques d’asbest entren al cos un cop inhalades o ingerides. Un cop al cos, mai es dissolen, i el cos té una dificultat extrema per expulsar-les. Amb el pas dels anys, les fibres d'asbest atrapades causen inflamació, provocant dany a les cèl·lules del cos i augmentant el risc d'aparició de càncer.\nAsbestos i càncer\nMentre que el terme "càncer de l’amiant" es refereix sovint al mesotelioma maligne, una sèrie d'altres càncers també estan associats amb l'exposició a l'amiant, incloent els tumors pulmonars, de laringe, faringe i gastrointestinals, entre d'altres. El Grup de Treball Ambiental (EWG) afirma que l'asbestosi (una malaltia no cancerosa), el mesotelioma i els càncers de pulmó i gastrointestinals relacionats amb l'asbest es van cobrar fins 230,000 vides entre 1979 i 2001.


Adrián Cervera, convocat amb la selecció valenciana sub-18\nEs va publicar el dilluns, 05 octubre 2015\nAdrián Cervera, membre de la prolífica pedrera de la UD Quart, ha sigut cridat per a formar part de la selecció de futbol de la Comunitat Valenciana en categoria sub-18.\nEl jove jugador integrant de l'equip juvenil de la UD Quart participarà en el partit d'entrenament que tindrà lloc el pròxim 7 d'octubre en el camp Les Sitges de Burjassot (València).\nLa direcció tècnica de la Federació vol presenciar en directe l'estat de forma del jove futbolista que ha destacat en les últimes temporada per la seua gran progressió.\nLa UD Quart presentarà el divendres a més de 300 futbolistes\nEs va publicar el dilluns, 28 setembre 2015\nLa UD Quart presentarà divendres que ve a més de 300 futbolistes en la tradicional presentació que se celebrarà en l'estadi municipal de Quart de Poblet a partir de les 20 hores.\nDes dels més menuts, els querubins, fins als integrants de l'equip amateur del club del nostre municipi seran protagonistes en la festa del futbol en Quart de Poblet.\nLes grades de l'estadi s'ompliran per a compartir la il·lusió dels jóvens futbolistes i cossos tècnics que inicien en estos dies una nova temporada.\nJavier Ortiz, convocat per a un entrenament de la selecció valenciana\nEs va publicar el dimarts, 22 setembre 2015\nJavier Ortiz, membre de l'escola de la UD Quart, ha sigut convocat per la direcció tècnica autonòmica per a participar en un entrenament de la selecció valenciana en categoria sub-16.\nEl jove jugador del club de Quart de Poblet ha cridat l'atenció dels tècnics de la Federació de la Comunitat Valenciana, que han decidit cridar-li per a exercitar-se amb la selecció el pròxim 23 de setembre.\nLa sessió tindrà lloc en el Camp De les Sitges a partir de les 16 hores.\nLa UD Quart cau en la seua estrena de lliga contra el Torrent\nLa UD Quart va perdre en la primera jornada de lliga contra el Torrent després d'un partit en què no va poder exercir el seu millor futbol i va acabar caient per un clar 4-1 en el Sant Gregori.\nPeco va avançar al conjunt de Torrent encara que molt prompte Blas va posar les taules en el marcador després de diversos minuts de bon joc en què va meréixer el tant.\nEn la segona mitat, el conjunt del nostre municipi es va veure superat pel seu rival que va arribar amb claredat a l'àrea visitant. Els gols es van succeir fins al definitiu 4-1 que va deixar sense reacció a la UD Quart.\nLa UD Quart s'enfronta al Recanvis Colom en el Trofeu Vila de Quart\nEs va publicar el dimarts, 21 juliol 2015\nEl pròxim mes d'agost se celebrarà una nova edició del Trofeu Vila de Quart de Poblet de futbol en què es mesuraran els equips amateurs de la UD Quart i el Recanvis Colom.\nLa tradicional cita estiuenca, que celebra la seua trenta-setena edició, serà una gran oportunitat per a veure en directe les evolucions del primer equip de la UD Quart, que es prepararà per a l'inici de la temporada oficial.\nLa trobada se celebrarà el pròxim 14 d'agost a partir de les 20 hores en l'Estadi Municipal de Quart de Poblet.\nPepe Gimeno, de Quart de Poblet, dirigix a la selecció autonòmica sub-12 al subcampionat nacional\nL'entrenador Pepe Gimeno, veí de Quart de Poblet, va aconseguir el passat mes de maig el subcampionat d'Espanya de futbol gràcies al gran treball realitzat per la selecció de la Comunitat Valenciana en categoria sub-12.\nGimeno, amb una dilatada trajectòria en la UD Quart de Poblet com a tècnic, va assumir esta temporada el càrrec de seleccionador autonòmic i prompte ha arribat la recompensa al treball ben fet.\nEl combinat autonòmic sub-12, sota la direcció de Pepe Gimeno, es va quedar a les portes de la glòria al caure en la final davant de Catalunya. El campionat es va celebrar la localitat mallorquina de Capdepera.\nDesprés dels bons resultats, la direcció de la Federació de Futbol de la Comunitat Valenciana ha decidit continuar confiant en Gimeno per a la direcció d'este jove combinat autonòmic.


Full Parroquial del 27 d'octubre de 2019 |Sant Feliu, l'Esglèsia d'Alella\nFull Parroquial 25/10/19\nCarta dominical | «La sort de conèixer Jesús»\nEncara falten unes setmanes perquè arribi el Nadal i moltes persones, tot i que saben que és molt difícil guanyar, ja han comprat el seu dècim per al popular sorteig del dia 22 de desembre. Tots coneixem l’amic d’un amic a qui va tocar un bon pessic. Any rere any el bombo de les boletes de la sort gira una vegada i una altra però, al final, gairebé sempre la nostra il·lusió es converteix en desil·lusió. No ens ha tocat res i lamentem la nostra mala sort, sense adonar-nos de tan afortunats com som.\nPerò… Què és la sort? Sort és tenir un sostre on aixoplugar-nos. Sort és tenir gent que ens estimi i que es preocupi per nosaltres, o tenir alguna cosa per menjar. I sort és compartir el que som i el que tenim amb els altres, especialment amb els més pobres i necessitats. Sí, ens fa més feliços donar que rebre. Que bé ho expressava Sant Francesc d’Assís!: «És perdonant que s’és perdonat / és donant com es rep / és estimant com s’és estimat.»\n¿Com podem considerar-nos poc afortunats si som fills de Déu, que ens ha creat a imatge i semblança seva? El primer que hauríem de valorar és que la veritable sort és la vida mateixa que hem rebut. La vida no la conquerim, ni la mereixem, ni la comprem: la rebem. És un do que ens ha estat donat. Un preciós regal de Déu que ens dona l’oportunitat d’existir. Quin privilegi més gran, haver estat escollits per Ell!\nLa vida és un valuós do per cuidar i compartir que, si el lliurem als altres, augmenta i es gaudeix amb més intensitat. La vida és un regal del cel, és un somni meravellós, és una oportunitat, un desafiament apassionant. Però sobretot és amor. Paga la pena que la gaudim malgrat les adversitats i contratemps que ens puguem trobar en el camí. Moltes vegades oblidem que hauríem d’agrair i convertir cada instant que vivim en un moment de goig, de plenitud i de felicitat.\nPer això, podem dir que la loteria ja ens ha tocat. La vida és el millor premi. La nostra sort és saber que Déu ens estima amb bogeria. La nostra sort és conèixer Jesús. La nostra sort és sentir-nos estimats per Ell. La nostra sort és tenir la Mare de Déu com a mare protectora. La nostra sort és saber que Déu ens cuida i que vol la nostra felicitat plena. La nostra sort és saber que Ell ens està esperant per regalar-nos la vida eterna. Això sí que és un premi gros, el premi més gros que existeix.\nBenvolguts germans, quan naixem, plorem, mentre al nostre voltant tots somriuen de felicitat. Visquem la vida de manera que, quan tinguem la mort a prop i tots al nostre voltant plorin, siguem nosaltres els que somriguem pensant en el premi que rebrem. Aquest somriure serà el nostre millor llegat i un gran exemple perquè les persones del nostre entorn comprenguin que la vida és el millor premi.\nEn els malalts trobem la presència de Jesucrist. Ell sempre és al nostre costat disposat a ajudar-nos a carregar la creu. Si li obrim la porta del nostre cor, Jesús es revela en el nostre patiment i ens obre a l’esperança.\nEl papa Francesc no té por de parlar seriosament de les qüestions que puguin suscitar polèmica, perquè ell és un home que es deixa afectar per la realitat, és un home que toca de peus a terra.\nAvui, quaranta dies després de la celebració del naixement del Senyor, celebrem la festa de la Presentació del Senyor, coneguda popularment com a dia de la Candelera. Rep aquest nom per la tradicional benedicció de les candeles, que simbolitza la presentació del Nen Jesús al temple de Jerusalem\nFeliços els qui segueixen la llei del Senyor.\nDIVENDRES 14 DE FEBRER:\n9.30h Paco Brutau i Montserrat Ortensi.\nDISSABTE 15 DE FEBRER.\nDIUMENGE 16 FEBRER:\nDILLUNS 17 DE FEBRER:\n9.30h. José Enrique De Olano.\nROMERIA ARXIPRESTAL A MONTSERRAT: Tindrà lloc el dissabte 7 de març. Inscripcions fins el 29 de febrer. Autocar: 10 €. Dinar: 20 € Participem-hi!\nCONSELL PARROQUIAL: aquest dilluns a les 9 del vespre.\nVIDA CREIXENT: aquest dimecres, a les 11 del matí a la Residència Germans Aynar i Puig. Reflexionarem sobre el tema: “Aprendre a ser fidel i créixer” .


Una parella suïssa amb interès pels nostres projectes demana un habitatge unifamiliar ampli, assolellat i amb vistes al mar. El solar s’emplaça en una urbanització d’Alella (el maresme) enfilada a la serralada litoral catalana. És de geometria triangular i amb un desnivell considerable orientat a sud-est. També li són favorables les vistes als boscos propers i al mar al fons.\nEl projecte s’inicia a la part posterior estreta i s’estén cap a la part ampla i ben orientada. L’habitatge es disgrega en dues plantes de directrius diferents que només coincideixen en el mur d’accés i a l’escala. La planta semisoterrada busca adaptar-se topogràficament al lloc, relacionar-se amb el jardí i separar-lo de l’accés mitjançant un mur-piscina. La planta primera es recolza a sobre primant les visuals entre estances i cap a l’exterior. La complexitat volumètrica del conjunt permet que la planta superior voli en alguns punts i alliberi terrasses en d’altres.\nUn llarg procés projectual ha anat deslligant les dues plantes per respondre millor al solar i a la qualitat espaial i ambiental interior. El vehicle accedeix fins al porxo a la part alta acompanyat per el mur-piscina. A peu pla es desenvolupa una planta oberta. Dos mobles i un pati separen físicament els àmbits d’ús, però continuen units visualment entre ells i amb l’exterior. La visual de l’observador sempre és canviant; s’interposen diferents capes de vidres transparents, translúcids i gravats que distorcionen la llum i la percepció de l’exterior. Els límits de la terrassa i la piscina estableixen un control de visuals, amagant les cases més properes. Les dues plantes s’uneixen per una escala adossada al moble de la cuina i paral·lela al mur-piscina. A la planta baixa l’ambient és més protegit. Un pati en U tancada, entre el bloc d’habitacions i la piscina, incorpora els colors del jardí dins la casa a 80 cm per sobre el nivell del terra. Les habitacions i banys presideixen el jardí i un paisatge proper.\nEls materials emprats són pocs i senzills, però amb acabats brillants per accentuar el joc lumínic. Els sostres són de formigó vist i els paviments, de formigó lliscat colorejat negre a la planta superior i blanc a la inferior. La il·luminació artificial actua a un nivell ambiental, deixant pels propietaris la disposició de làmpades més lligada a usos concrets. Són plans o línies de llum que canvien les propietats de les superfícies: el vidre és més opac, el formigó menys pesat i el jardí del pati més texturitzat.\ncol·laboradors: Eduard Callís i Elisabeth Fauría\nemplaçament: c/ de la Cerdanya. Alella\nclient: Joan Manel Ribas\nmedicions i pressupost: Lluis Roig\narquitectura tècnica d.o.: Lluis Roig\nfotografies: Antonio Navarro Wijkmark, Pedro Antonio Perez\nnº de visat: 2001018631\ndata c.f.o.: 7 d’octubre de 2003\nsup. Construïda: 488,37 m2\npressupost: 373.244,14 € (PEC sense iva)