Tecnologia 3D - Dental Europa\naparatologia dental 3D\nA DENTAL EUROPA HEM INCORPORAT L’ÚLTIMA TECNOLOGIA 3D A LA NOSTRA APARATOLOGIA\nLa tecnologia 3D és una eina que ajuda als professionals a precisar el diagnòstic i tractament odontològic, així com als pacients a visualitzar el seu problema i formes d’abordar-lo.\nEl escàner 3D intraoral és una eina en forma de llapis que permet escanejar tota la cavitat oral i obtenir immediatament les dades digitalitzats a l’ordinador en format tridimensional.\nMUY ÚTIL EN ORTODÒNCIA INVISIBLE, IMPLANTS I PRÒTESIS.\nPodrá veren el mismo día el resultado final de sutratamiento.\nSubstitueix els motlles amb pasta d’impressió\nNo més cubetes d’impressió molestes!\nDigues adéu al gust desagradable de la pasta per als motlles.\nGràcies a l’escanejat 3D s’agilita el procés de fabricació de les peces:\nS’envien les dades digitalitzades a l’ordinador. Tant l’especialista com el pacient poden observar el problema des de qualsevol angle.\nAmb la reproducció en 3D de la seva boca a l’ordinador, procedim a dissenyar el tractament (corona, fèrula, pròtesis completa, …) mitjançant un software especialitzat. S’envien les dades a la màquina fresadora.\nLa fresadora 3D talla de forma exacta la pròtesi, corona o fèrula, tal com s’ha dissenyat.\nCol·loquem la peça resultant a la boca del pacient, si cal, es pot ajustar en la mateixa sessió.\nRealiza radiografies digitals de la zona cranial en 3D. Ideal per a un diagnòstic precís, segur i menys invasiu.\nPER A TRACTAMENTS D’ORTODÒNCIA, IMPLANTS I PRÒTESIS DENTALS.\nIMATGES 3D DE TOTALA ZONA ORAL.


Penzion Bamako Chribska República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nChřibská - Náměstí, Chribska, Chribska, República Txeca, 407 44 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Chribska, Penzion Bamako és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPenzion Bamako també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Chribska. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis, habitació familiar.\nL'ambient de Penzion Bamako es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, esquí, pesca, parc infantil, pistes de tennis estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Penzion Bamako no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (85) Parelles (21) Viatgers en solitari (10) Famílies amb infants petits (22) Famílies amb infants grans (19) Grups (13)


Befa als mallorquins\n15 maig 2021 08:08\nJoan Riera | 01 febrer 2008\nAquesta cimera només té un qualificatiu: befa als mallorquins. Zapatero i Merkel taponaren el centre de Palma, no saludaren ni els convidats a l'acte, no miraren de cara la gent que s'havia congregat entre la plaça de Cort i la Seu i, a sobre, celebraren un encontre més buit que un pou sec. Fou talment allò que als madriles en diuen paripé. Zapatero volia xou perquè es troba en campanya electoral, i tanta desfilada militar i tant de rebombori li permitien acaparar planes de diari i molta televisió. I Merkel, que s'ho veia venir, es féu un dia abans una sonada foto amb Rajoy. Ahir la cancellera lluïa cara de pomes agres, convençuda que la manejaven. Per això menyspreà tothom. I mirau que l'excusa per fer la cimera és que aquí hi viuen molts d'alemanys. Però a l'hora de la veritat, res de res: ni referències intel·ligents a les relacions entre Mallorca i Alemanya, ni al·lusions importants a com millorar el turisme, ara que fa tanta de falta. L'espectacle va ser colonial, miserablement colonial. Zapatero passejà Merkel per Palma com mai no s'hauria atrevit a fer-ho per Madrid. És que allà hauria bloquejat la Calle Mayor, entre la Plaza Real i la Puerta del Sol, per bravejar de cancellera? I els nostres representants?! Oh, pobrets, els nostres representants! Francesc Antich, primera autoritat de l'Arxipèlag, semblava un escolanet. Només li mancava la casulla. I què no dir dels seus col·laboradors allà presents? Pur confeti de nit de Cap d'Any. I Angela Merkel, que és més viva que un covo d'alatxa -no debades començà la carrera política com a quadre del SED (comunistes de l'Alemanya Oriental) i es convertí a la democràcia cristiana quan va caure el Mur recordant que el seu pare era pastor luterà- procurà que Zapatero no la transformàs en un titella. Per això passà dels indígenes, no fos cosa que li embrutassin la imatge.


'Tsunami D': l'independentisme concentra forces per a la resposta de la sentència La República\n‘Tsunami D’: l’independentisme concentra forces per a la resposta de la sentència\nEl col·lectiu està format per tots els partits i entitats civils independentistes en un intent de recuperar la unitat estratègica per “canviar l’estat de les coses”\nImatge d'arxiu de l'11-S / ANC\nLa cimera independentista d’aquest cap de setmana a Ginebra sembla que ha donat fruits. La resposta a la sentència del judici farsa la donarà el col·lectiu ‘Tsunami D’, format per tots els partits independentistes i entitats de la societat civil en un intent de recuperar la unitat estratègica per “canviar l’estat de les coses”.\nEn el manifest publicat aquest dilluns al matí, asseguren que “no som una nova organització: som una campanya constant, contínua i inesgotable”. Aquest nou col·lectiu que farà front a la repressió a Catalunya, utlitziarà la no-violència i la desobediència civil.\n“1ra onada: un mar de fons”\nLes accions començaran en breu. De fet, s’avançarà a la sentència. “En el moment en què tot sembla aturat sorgeix un nou impuls”, apunten. “Ho farem pacíficament, amb serenor i convenciment”. A més, conclouen “cap violència, però tota la fermesa”. ‘Tsunami-D’ estarà actiu a les xarxes socials i a la pàgina web.\nEl MACBA renuncia formalment a la Misericòrdia i la retorna a l’Ajuntament per fer-hi el nou CAP Raval Nord\nIturgaiz obre la porta de la coalició amb Cs a Vox


Apartment Vuke Senj Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNikole Jurišića 18, Senj, Senj, Croàcia, 53270 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Vuke\nConvenientment situat a Senj, Apartment Vuke és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Vuke també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Senj. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Vuke la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Senj.


L'elecció del líder socialista crida a les urnes prop de 190.000 militants\nEl nou dirigent del PSOE que surti avui de les eleccions es trobarà un partit estripat amb una ideologia en descomposició a Europa\nActualitzada 21/05/2017 a les 07:27\nEls 187.949 militants socialistes escolliran avui el nou líder d’un PSOE estripat, que busca el seu lloc al mig de l’auge dels populismes i de la descomposició de la socialdemocràcia europea i que, amb tota probabilitat, tindrà un secretari general que no és diputat per primera vegada en democràcia. Susana Díaz i Pedro Sánchez arriben molt igualats a la contesa, vista des d’alguns sectors com una guerra fratricida en què Patxi López, autodefinit com el “casc blau” que pot posar pau entre ells, té escassíssimes possibilitats d’imposar-se.\nDe fet, els tres es van enfrontar dilluns passat en l’únic debat de la campanya, que es va semblar més per moments a una venjança personal i política entre Sánchez i Díaz, que van poder dir-se per primera vegada les coses a la cara després del fatídic comitè federal de l’1 d’octubre en què va dimitir el primer.\nAmb tots els expresidents del govern, tots els exsecretaris generals i pràcticament tots els barons autonòmics al seu costat –excepte la balear Francina Armengol, que ha virat de López a Sánchez a només una setmana de les primàries–, Díaz parteix com la favorita de l’aparell, tot i que es resisteix que s’identifiqui el seu contrincant amb les bases.\nPer això, i a petició de la candidatura de Sánchez, la gestora ha volgut garantir el vot secret i, per evitar suspicàcies, els militants que vagin a votar no podran portar el sobre preparat des de casa. És més, hauran de ficar-se dins d’una cabina per escollir, de manera individual i secreta, la papereta amb el nom de l’aspirant, per dipositar-la en una urna.\nI és que la fractura interna no és només entre candidats, i ni tan sols entre dirigents, sinó que s’ha traslladat fins a la militància, i, si es navega una mica per internet, és habitual trobar a les xarxes socials una ferotge hostilitat entre susanistes i sanchistes. Tots ells tindran l’oportunitat de mostrar les seves preferències avui, de 10.00 a 20.00 hores, en algun dels 2.907 centres que s’obriran a Espanya i 17 més a l’estranger.\nAhir mateix els candidats posaven fi a una campanya de dues setmanes esquitxada de tensió i que ha mobilitzat la militància fins i tot més que unes eleccions generals. Bona prova d’aquest interès és que gairebé el 67% dels afiliats va avalar amb la seva signatura algun dels tres candidats, dada molt superior a l’exigu 38,7% de fa tres anys. Díaz va aconseguir 60.231 signatures, només 6.539 més que Sánchez.\nMOBILITZACIÓ A FAVOR DE LA MOCIÓ DE CENSURA DE RAJOY\nMADRID. Desenes de milers de persones es van congregar ahir a la tarda a la Puerta del Sol de Madrid per secundar la concentració convocada per Units Podem a favor de la moció de censura contra el govern de Mariano Rajoy, que va començar a les sis de la tarda.\nSigui el país que sigui, votem per ninots perquè al final, si mires bé, no canvia gran cosa que siguin de dreta, esquerra o bé del centre ! Mentre no hi hagi una dictadura, evidentment ! Avui dia, la política es centra sobretot sobre el individu i ha deixat de banda la ideologia profunda que fa progressar la societat ! Assistim a autèntics "one man shows" !


acn | l'escala 08.05.2019 | 14:41\nL'Alfolí de la Sal-Museu de l'Escala (Alt Empordà) ha acollit la presentació de la nova Càtedra Víctor Català d'Estudis sobre el Modernisme, una iniciativa de la Universitat de Girona (UdG) i l'Ajuntament de l'Escala. A mitjans de l'any passat, el consistori va proposar al deganat de la Facultat de Lletres la creació d'una càtedra per a la promoció dels estudis i la divulgació del llegat literari i patrimonial de Caterina Albert i Paradís (L'Escala, 1869-1966), després que el fons personal de l'escriptora passés a ser propietat del municipi. Els impulsors volen convertir la càtedra en un centre d'estudis de referència internacional i un espai per posar en comú el patrimoni cultural, natural i literari.\nLa nova càtedra arriba l'any en què es commemora el 150è aniversari del naixement de Caterina Albert. "És una ocasió idònia per homenatjar una de les escriptores més importants de la literatura catalana contemporània", segons la directora de la càtedra, Mita Casacuberta. Aquesta càtedra ha de "promoure la recerca i difondre a través de la docència i de la divulgació l'obra literària, artística i intel·lectual de Víctor Català en el context històric i cultural europeu que l'emmarca i que li atorga ple sentit", segons ha explicat aquest dimecres.\nDes de la seva fundació com a universitat, la UdG ha demostrat un "gran interès" per l'estudi transversal i interdisciplinari dels fenòmens culturals i, molt especialment, dels períodes del Modernisme i Noucentisme. La figura i l'obra de Víctor Català, situada en l'ull de l'huracà de les grans transformacions socials i polítiques de llarg canvi de segle XIX al XX, de la guerra civil i de la postguerra franquista, esdevenen un "referent ineludible de la Catalunya, l'Espanya i l'Europa modernes".\nSegons Casacuberta, "el mateix nom de Víctor Català, el pseudònim que l'escriptora va optar per convertir en nom de ploma i construcció literària de la imatge pública de Caterina Albert, constitueix una representació dels problemes i tensions del Modernisme". Per això, la càtedra es planteja com a objectiu últim, "incorporar Víctor Català i el fenomen del Modernisme a Catalunya en el mapa de la recerca internacional sobre el Modernisme i la modernitat".\nL'Alfolí de la Sal - Museu de l'Escala, que ha acollit la presentació de la càtedra, estrenarà aquest estiu l'Espai Víctor Català. A la segona planta de l'edifici, es podrà visitar una sala dedicada a l'escriptora escalenca amb part del llegat personal. El patrimoni que s'hi exposarà va ser cedit pel seu hereu, Lluís Albert Rivas, l'any 2017. L'acord va permetre a l'Ajuntament de l'Escala adquirir la finca on hi havia el museu-arxiu del Clos del Pastor.\nA l'Espai Víctor Català, la novel·la 'Solitud' hi tindrà un gran protagonisme. L'Ajuntament de l'Escala és ara el propietari de l'original d'aquesta gran obra de la literatura catalana i n'està preparant una rèplica per tal d'exposar-la de manera permanent sense posar en risc la conservació del manuscrit original. L'espai també comptarà amb objectes personals de l'escriptora i alguns dels quadres que va pintar que se sumen a algunes de les peces arqueològiques que tenia Víctor Català com una placa de plom d'època Íbera.


CRIDADA UNIVERSAL A LA SANTEDAT SEGONS EL Concili Vaticà II - Obispado de Ibiza\nCRIDADA UNIVERSAL A LA SANTEDAT SEGONS EL Concili Vaticà II\nHome / Notícies / CRIDADA UNIVERSAL A LA SANTEDAT SEGONS EL Concili Vaticà II\n20 de abril de 201820 de abril de 2018\nEl P. Félix del Valle, sacerdot diocesà de Toledo, el dilluns 16 d’abril, va impartir, dins del pla de Formació Permanent, dues conferències. Una a la casa d’Espiritualitat de Sta. Teresa, dirigida als sacerdots. La segona, a la tarda, al Saló de Jesús, a un nodrit grup de fidels cristians compromesos en la seva formació. Glossà, el P. Félix, la crida a la Santedat a partir de la Constitució Dogmàtica Lumen Gentium nºs 40 i 41. Va començar per eliminar el tòpic que els cridats a la santedat són la vida religiosa i sacerdotal. La crida a la Vida de Perfecció, va dir, es fonamenta en el Baptisme de manera que tots els batejats, tots els cristians som cridats a ser sants.\nVa seguir glossant un petit vocabulari i aclarint alguns conceptes com que canonització vol dir que s’inscriu en el cànon. En els primers segles només els màrtirs s’inscrivien en el Cànon. El primer inscrit en aquest registre, sense ser màrtir, va ser el seglar Isidre, actualment patró de Madrid.\nUna definició de sant és tot batejat que es deixa guiar per l’Esperit Sant. Va documentar aquesta afirmació amb algunes cites extretes del NT. Primer Jesucrist: Si algú m’estima, el meu Pare l’estimarà i vindrà i habitarà en ell. Sant Pere: Ser sant és participar de la vida divina. I finalment, entre d’altres, Sant Pau: ¿No sabeu que sou un temple de Déu?\nI va acabar constatant que la santedat és un do de Déu, no un mereixement propi. Després d’un interessant col·loqui en què van participar algunes dones, com les de la bíblia, passarem a l’Església per visitar el recentment restaurat retaule.


Joan Roma: LA FORTALESA D'UN PARTIT- art. Regió 7\nLA FORTALESA D'UN PARTIT- art. Regió 7\nLA FORTALESA D’UN PARTIT\nAquests dies ,diversos mitjans de comunicació i articulistes, posen en qüestió el posicionament de cada partit, fan pronòstics sobre el futur que els espera, i exposen les suposades contradiccions internes i externes, en relació amb l’Estatut, amb la política catalana o l’espanyola, o sobre altres temes de caire més general. Lògicament és el que podem veure també en aquestes mateixes pàgines.\nI algun articulista , va més lluny i exposa les seves fixacions en el PSC, creient que les velles relacions amb el partit, li donen peu a fer valoracions i pronòstics absolutament distorsionadors respecte la realitat del dia a dia, al llarg de la història recent, o sobre el futur proper. Per ell, i per molts d’altres, la relació PSOE – PSC és de dependència, sumissió o submissió. I ja està, feliços amb el dictamen emès, ja no volen sentir a parlar més del tema. Per ells, només existeix la realitat territorial que ha de passar per damunt de la social . Importa més el territori que no pas la gent que hi viu. Les essències han de ser prioritàries i no el model de societat, ni la qualitat de vida, ni el sistema de llibertats, o la construcció d’una nova realitat europea. Catalunya, i prou.\nNo tenen en compte el passat llunyà ni el més proper. No som els socialistes els qui hem de proclamar o defensar el paper jugat pel PSC , primer a Catalunya i després a Espanya. Son tots els coneixedors de la realitat del país a finals dels anys setanta, els qui reconeixen el paper integrador que ha defensat i avalat el partit socialista. La unificació de la federació del PSOE a Catalunya amb el PSC, va obrir pas a un projecte de país on tots hi cabem, i on tots batallem per uns mateixos objectius.\nDesprés han passat moltes coses, positives o menys, com en totes les cases i tots els partits. El que tinc clar és que es poden transformar millor les realitats d’un país, des del govern que des de la oposició. Suposo que en això estarem tots d’acord. I també estarem d’acord en que per governar un país s’ha de tenir la majoria legal requerida. Això a Catalunya, a Espanya o a la Unió Europea.\nPer governar Catalunya ja hem vist des de fa uns anys, que només és possible si hi ha pactes entre diversos partits. I els pactes requereixen acords entre programes i no sempre son respectats o ben portats. Amb algun dels socis que hem tingut no ha estat fàcil de treballar. I no per això parlem de submissió.\nA nivell d’Espanya, des de fa anys i pel futur proper, només hi ha dos partits capaços de formar govern: el PSOE i el PP. Sembla lògic que els socialistes catalans decidissin en el seu moment confederar-se amb el PSOE per compartir visions i projectes pel conjunt dels espanyols. Estar en el govern permet posar en pràctica els ideals i objectius per la societat a la que servim i al territori on vivim. Per aquest ordre. Primer governem per les persones, després pels territoris.\nI així estem i així anem. No veig les suposades contradiccions ni les submissions. Ho he dit mantes vegades que ben diferent seria Catalunya i Espanya, sense la participació activa del socialisme català en la governació dels dos territoris. I ara igual. La gestió de la sentència de l’Estatut la porta el president Montilla amb idees clares i fermesa evident. I no veig cap alternativa sòlida per part dels altres partits, de manera que seran els ciutadans els qui diguin a qui donen confiança i a qui no, que ningú tingui pressa, queden encara uns pocs mesos perquè cada partit demostri la seva fortalesa.


Ensenyament crea materials de formació per als docents de l'escola rural - Diari de Girona\nEnsenyament crea materials de formació per als docents de l'escola rural\nEl departament d'Ensenyament ha presentat un seguit de materials de formació per a mestres de l'escola rural. Aquests documents estan a disposició dels docents a la xarxa telemàtica xtec, que ofereix als professors catalans diferents eines formatives amb l'objectiu de millorar la seva tasca docent.\nDe camí a l'escola rural és el títol d'un seguit de materials compostos per mòduls formatius que presenten una visió global sobre allò que caracteritza les escoles rurals i les zones escolars rurals (ZER).\nTracten de diferents aspectes relacionats amb l'escola rural, com ara la regulació de l'organització i el funcionament de les escoles rurals i les ZER, així com les institucions de referència a l'àmbit nacional i internacional.\nEl departament d'Ensenyament en destaca la informació sobre les metodologies didàctiques per afavorir l'aprenentatge a les aules multigrau i els aspectes de gestió d'aula que afavoreixen l'escola inclusiva.\nTambé s'inclouen elements com la normativa establerta, el projecte educatiu de centre (PEC) o el projecte educatiu de ZER (PEZ), document que comparteixen totes les escoles de la ZER amb la finalitat d'avançar col·lectivament cap a un ensenyament de qualitat a favor de l'èxit educatiu dels alumnes.\nEl passat curs escolar 2015-2016 hi ha hagut a Catalunya un total de 277 escoles rurals, que han escolaritzat més de 10.500 alumnes. A l'àmbit de les comarques gironines, hi ha dotze ZER que abracen les comarques de l'Alt Empordà, el Baix Empordà, la Cerdanya, la Garrotxa, el Pla de l'Estany i el Ripollès.


Bolets i literatura als peus del Benicadell - Levante-EMV\nBolets i literatura als peus del Benicadell\nAlgunes de les millors plomes valencianes es reunixen a Otos per a homenatjar l'ingredient tardorenc\nsergi pitarch Otos\nL'any passat la protagonista va ser l'anguila i la localització Catarroja, a la vora de l'Albufera. Enguany, el torn ha sigut per als bolets i el lloc triat Otos, als peus del Benicadell. Una iniciativa que va començar com una reunió entre amics iniciada pels escriptors Ramon Guillem i Francesc Mompó s'ha convertit en una verdadera trobada de les millors plomes valencianes. Gastronomia i cultura, una maridatge perfecte.De fet, la trobada que dissabte es va fer a Ca Les Senyoretes d'Otos, possiblement siga un dels encontres on més escriptors en valencià s'ajunten en aquests moments.\nFins a una vintena de les millors plomes es van aplegar a la taula per a compartir experiències i per a, amb els bolets com a protagonistes, realitzar una composició literària. Hi va haver-hi de tot, sonets, contes curts, caicus o inclús reflexions filosòfiques, tot al voltant d'eixe tresor tardorenc que ompli els plats valencians quan comencen les pluges i el fred.Escriptors de la talla de Toni Cucarella, Francesc Mompó, Jaume Pérez Muntaner, Ramon Guillem, Francesc Collado, Manel Alonso, Núria Cadenas, Mari Carme Arnau, Mercé Climent, Vicent Penya, Isabel Robles, Berna Blanch, Joan Carles Martí, i així fins a superar la vintena de creadors.\nTots en una mateixa taula, primer tastant un menú on el principals protagonistes van ser els fongs i després amb un recital literari culminat amb una actuació del músic Carles Pastor. La pintura no va faltar, amb una xicoteta exposició del pintor valldalbaidí Jordi Albinyana i el bon servici d'un amfitrió com Joan Olivares, qui va posar sa casa, Ca Les Senyoretes, per a tan especial reunió.Els bolets van ser protagonistes de tot, històries tristes, sonets d'amor i fins i tot records papals.\nDe tot hi va haver. I és que aquest carnós ingredient i la seua efímera existència dóna per a molt, com es va demostrar. Ara, les creacions literàries, totes inèdites fins ahir, s'aniran publicant al bloc de Francesc Mompó Uendos, greixetes i maremortes. Un plat literari que ningú s'hauria de perdre. Si l'any passat va ser el protagonista eixe esvarós ingredient com és l'anguila i enguany ho han sigut els bolets... Quin serà el protagonista l'any que ve? De candidats no en faltaran. Algú va parlar de la fideuada a Gandia, també dels caragols, mol·lusc molt apreciat en els plats valencians. Siga com siga, esta trobada gastronòmica-literària té el futur assegurat, i el que és millor, cada dia amb més escriptors.\n«Sempre esdevenint» un espectacle polièdric\nMiquel Gil festeja el 20é aniversari del disc Orgànic al festival Polirítmia\nJohn Scofield inicia la presència internacional en el Festival de Jazz\nL'Espai Joan Fuster, premi de difusió dels Escriptors Valencians


Homenatge dels bombers del parc de Tortosa, pels sectors que lluiten a primera línia contra el coronavirus ~ EbreDigital.cat\nEl cos de bombers del parc de Tortosa ha volgut tindre un record molt especial amb tots els cossos que estan a primera línia de la lluita contra el coronavirus: sanitaris, metges, enfermeres i enfermers, zeladors, membres de les ambulàncies, personal de llimpiesa, cossos de policia i mossos d’esquadra. A més han volgut tindre un record especial per als pagesos, ganaders, personal de neteja, personal dels supermercats, carnisseries, panaderies, transportistes, que estànt fent un esforç majúscul durant aquests dies de confinament.\nHan volgut aprofitar per ensenyar-nos les instal·lacions del parc ensenyant-nos des de la zona de menjadors, l’aula de formació, el control central on reben totes les trucades i els avisos de servei i l’angar, passant pel recorregut per les fotos antigues que il·lustren les parets del parc mòbil, el petit museu o un dels primers cotxes antic que estiraven els caballs. L’homenatge, coincidint amb l’horari de les vuit del vespre, que es marca com l’horari en que tothom surt als balcons de casa a aplaudir i mostrar el seu recolzament a la tasca de tots i totes les professionals sanitàries del país que estan fent un esforç ingent i demostrant un compromís i una entrega més que lloable, han volgut sortir amb els seus cotxes fent sonar les sirenes en reconeixement d’aquesta entrega.\nDissabte ja van retre l’homenatge a la Residència Sant Miquel Arcàngel de Tortosa d’agraïment al treball dels sanitaris que estan fent amb els seus residents, gent gran d’alt risc en la malaltia de la Covid 19. Més de 80 professionals que cuiden dels 130 residents.\n“Estem sortint, en sortirem sense cap mena de dubte. Per això seguius quedant a casa!” han sentenciat com a missatge d’esperança cap a tothom.


Dénia tendeix la mà al turisme de caravana eliminant una antiga i injusta prohibició Dénia tendeix la mà al turisme de caravana eliminant una antiga i injusta prohibició\n24 de novembre de 2021 - 12: 43\nEn el proper ple ordinari, que se celebrarà dijous d'aquesta setmana, l'Ajuntament de Dénia repararà una injustícia que arrossegava durant dècades amb els propietaris de caravanes. Tant és així que la ciutat s'ha convertit en un dels punts negres més importants de l'estat espanyol quant a la seua normativa amb les caravanes, segons ha manifestat el regidor de protecció ciutadana, Javier Scotto.\nCaravana acampada a la zona habilitada a això a Càmping Xàbia\nEl turisme de caravana i furgonetes camperitzades està en auge, per la qual cosa una ciutat com Dénia, el principal motor econòmic de la qual és el dels serveis a visitants, ha de treballar per ser un reclam per també aquest tipus de turista. Per aquest motiu, el regidor Scotto ha decidit reconciliar el municipi amb els usuaris d'aquests vehicles eliminant una prohibició molt antiga que mai no havia estat modificada.\nEn uns dies, les caravanes podran tornar a estacionar a primera línia de platja, per primera vegada en anys. Fins ara estava completament prohibit, sancionant tot aquell que deixés un vehicle amb aquestes característiques al lloc. Ara podran tornar a aparcar als llocs habilitats per fer-ho, sense fer cap tipus de diferenciació.\nAixò sí, podran estacionar però no acampar, ja que les pernoctacions texiquet la seua pròpia regulació i s'han de fer als llocs disposats a això, com als càmpings.\nLa presumpció que la caravana aparcada a la platja és per acampar arriba al final per considerar aquest vehicle com qualsevol altre, del qual també un es pot servir per desplaçar-se.\nCEDMA demana a la Subdelegació del Govern desbloquejar la tramitació dels NIE\nBaleària ratifica a Fitur la seua aposta per la innovació i la sostenibilitat\nAixí ha crescut Dénia, cap amunt, en les darreres dècades\nLocalitzen a Dénia un estafador del gas\nDetexiquet un home mentre robava en un habitatge de Dénia\nDénia triplica els nous contagis de fa un any: és pitjor aquesta que la tercera onada?\n14 gener, 2022 a les 8: 19 pm\nLa llei ho diu molt clar poden aparcar als llocs «habilitats per a això» no a qualsevol costat com fan. Una colla d'incívics i de les alemanyes és el que són.\n17 gener, 2022 a les 1: 19 pm\nHauries de tindre més cura amb els teus comentaris perquè com a totes les comunitats tothom no tenim el mateix comportament, potser tens raó perquè potser estàs parlant de la teua família\n25 novembre, 2021 a les 6: 59 pm\nNur weil man ein paar Stunden in der Nähe des Strandes parkt, campt man nicht\nWir gehen oft spazieren etc.\nDie Leute die dónes mit dem PKW machen die dürfen dónes mit Stühlen Sonxiquetschirm etc\nIst doch total unfair\n25 novembre, 2021 a les 11: 49 am\nPer què no donar la benvinguda a les autocaravanes a Parking del Raset durant dues nits d'estacionament proporcionant aigua dolça i eliminació d'aigües grises? Guanya uns quants diners amb aquests turistes\n25 novembre, 2021 a les 8: 37 am\nDoncs a Las Rotas campaven ja a plaer, ni una multa en quatre anys. El que cal tindre és zones on ho facin sense entorpir el pas ni la vista del paisatge millor que tenim. És una distorsió important del paisatge de tots i no dóna cap valor sinó que degrada el\nEntorn. Un error populista més. Per cert el\n“Estat espanyol “ traduït del llenguatge nacionalista català significa Espanya\nTino sanchez, diu:\n24 novembre, 2021 a les 10: 54 pm\nDesconec la normativa, però fa temps que tenim aquest mercat desatès i al contrari del que molta gent pensa sol ser gent d'un alt nivell adquisitiu i molt conscienciats amb el medi ambient, insisteixo que hauríem de tindre molt en compte aquest mercat!!!\n26 novembre, 2021 a les 12: 20 pm\nEstic totalment d'acord,\n14 gener, 2022 a les 8: 15 pm\nConscienciats amb el medi ambient? Conduint aquests vehicles altament contaminants? Aparcar-los a qualsevol lloc sense respectar res? Tirant les seues escombraries i aigües negres al primer lloc que troben? Això és estar responsabilitzats amb el medi ambient? I la notita del «supòsit» alt nivell adquisitiu a què ve? Que perquè la gent té diners se'ls ha de permetre tot? A més, aquesta gent no gasta si ho fes se n'aniria d'hotel, restaurants etc.\n17 gener, 2022 a les 1: 23 pm\nInsisteixo, tornes a ficar tothom al mateix sac i no respectes a ningú, cada vegada estic més convençut que parles de la teua família, segur\nJabo Dénia diu:\n24 novembre, 2021 a les 3: 35 pm\nAixò és «fum».\nAixí mateix, pernoctar amb acampar i no hi té res a veure.\nLes caravanes s'han de deixar anar del vehicle que les arrossega passant a ser un objecte ocupant una plaça d'aparcament, cosa que no està permesa.\nLes Camper i les autocaravanes poden aparcar i pernoctar al seu interior ja que hi estan habilitades, sempre que no sobreixin de l'estacionament.\nA més caldria matisar el concepte d'«acampar» perquè si podem estacionar amb un cotxe, treure cadires, para-sol, nevera i muntar la guingueta a la platja, per què, si fem això amb una autocaravana/camper, estem acampats?\nA més, les campers/autocaravanes són d'estada curta -2 dies- perquè necessiten buidar les aigües negres i grises. No hi ha arguments que estacioxiquet el dia 1 de juliol i marxen el 31 d'agost. Això no passa mai!\nTino sanchez diu:\n24 novembre, 2021 a les 10: 53 pm\n24 novembre, 2021 a les 10: 55 pm\nDesconec la normativa, però fa temps que tenim aquest mercat desatès i al contrari de\nel que molta gent pensa sol ser gent d'un alt nivell adquisitiu i molt conscienciats amb el medi ambient, insisteixo que hauríem de tindre molt en compte aquest mercat!!!\n14 gener, 2022 a les 8: 16 pm\nComentari de curta i pega. Esforça't un poc camina.


IL CAPO MESSI - BLOC D'EN FRANCESC PUIGCARBÓ\nHome ESCRITS ANTERIORSS IL CAPO MESSI\nIL CAPO MESSI\nFrancesc Puigcarbó - 3.6.16\nL'Advocacia de l'Estat, l'única acusació que demana presó per a Leo Messi, ha arremès aquest divendres amb duresa contra el jugador. No només creu que coneixia el frau fiscal del que es va beneficiar. L'ha equiparat, fins i tot, amb el "capo" d'una "estructura criminal", en el sentit que no coneix els detalls però sí "el resultat final": pagar menys impostos. Mario Maza, que en l'última jornada del judici s'ha confessat "aficionat del Barça", atorga "credibilitat zero" a la declaració de Leo Messi, que va atribuir al seu pare, Jorge Horaci, i als assessors de la família la gestió dels seus assumptes financers.\nAquesta Advocacia de l'Estat és la mateixa que va boja per exculpar la Infanta Cristina de Bourbon, tot l'interés que posa en exculpar la Infanta el posa en culpar Lionel Messi. No sóc molt entés en aquestes coses però diria que en ambdós casos la l'advocacia de l'estat està prevaricant en positiu i en negatiu, sobretot en el cas de Messi perquè és jugador de l'equip que és, i del lloc que és, que ningú es porti a engany, el llenguatgedel fiscal Maza tan florentí, no és intranscendent i casual. Quelcom fa olor de podrit i no és a Dinamarca, com succeeix en el cas Neymar, que encara no ha acabat, no ha passat el que ha passat per què si, i ull, que en el cas Neymar si en aquest lamentable país hi ha justícia, al Barça li hauran de tornar uns quants milions d'euros que no havia d'haver pagat, i sinó al temps.\nCom diem en català, a Mario Maza, se li veu el llautó, i el seu color és blanc. Per cert, no deixa de ser curiós que cap jugador d'un altre club espanyol estigui en situació irregular amb hisenda. Bé, n'hi havia un parell del Madrid, però es va arreglar- com hauria de ser- pagant i de manera discreta, en canvi, al més gran contribuent d'Espanya(*), Lionel Messi se l'ha de criminalitzar, quina barra que tenen el sr. Mario i el Sr. Maza.\n(*) 53 milions d'euros va pagar per regularitzar la seva situació fiscal. No els ha pagat cap empresari en sa vida, ni Amancio Ortega, a qui per cert, no han investigat, ni exculpat com a Emilio Botín.\nTot Barcelona 03 de juny, 2016\nEstoy de acuerdo en que hay gente que tiene que pagar más, mucho más\nSegún la Forbes de España, están las Koplivich, los Ortega, Los Botín, Los Gonzalez del BBVA, los Lara...todos superan los 1500 de beneficios...\npero no es diuen Messi ni juguen al Barça, aquest és el problema....\nMarta 04 de juny, 2016\nMalgrat que sabem que tot el que fa olor de "Barça" hi han mans negres i blanques que manipulen, en el cas de Messi, no hi entenc però si ha de pagar que pagui, però el discurs de l'advocat de l'Estat fent comparacions amb "capos" mafiosos, és de molt poca categoria i gens admisible. És una vergonya com es tracta a Catalunya, per totes bandes!\nes el que hi ha Marta, no ens respecten pas gaire, o potser és que no som capaços de fer-nos respectar, és el que passa quan ets l'ase dels cops des de fa temps.\nDeuen estar cagats de por o molt desesperats o ofegats en la seva rancúnia, perquè sinó no s'explica aquesta desvergonyia manifesta. Jo, de debò, no l'entenc.


Alguns consells fàcils d’utilitzar que redueixen la condensació del soterrani - idees d'apartamentsLlegir Més\nPrincipal idees d'apartaments Alguns consells fàcils d’utilitzar que redueixen la condensació del soterrani\nXandru / Getty Images\nLa condensació del soterrani pot suposar una amenaça important per als articles que heu guardat allà mateix. Els llibres, fotografies i altres articles de paper absorbeixen la humitat, provocant danys irreversibles. Els objectes metàl·lics comencen a rovellar-se. Els mobles, les moquetes i la roba mostren signes de floridura i floridura.\nLa condensació es produeix quan l’aire càlid carregat d’humitat colpeja una superfície seca i freda, com una paret o una finestra del soterrani. Una cosa similar passa amb l’aigua freda que passa per les canonades de coure, ja que la canonada metàl·lica sol ser molt més freda que l’aire que l’envolta. La solució per a la majoria dels problemes de condensació del soterrani és reduir la humitat, que pot provenir de diverses fonts.\nEmpreneu les canonades\nJa podeu disposar d’aïllament d’escuma que cobreixi les canonades d’aigua calenta del soterrani, per tal d’estalviar energia. Feu el mateix amb les canonades d’aigua freda i feu un gran pas per controlar la condensació. Compreu mànigues d’espuma que s’adapten al diàmetre de la canonada (és típic d’1 / 2 polzades). Feu lliscar les mànigues per sobre de les canonades. Talleu l'escuma amb tisores o un ganivet utilitzant talls de mitra a les cantonades. L’aïllament de canonada d’escuma sol tenir un cantó adhesiu recobert d’una tira de plàstic. Després d’ajustar el tub d’aïllament al voltant de la canonada, desferiu la tira i enganxeu la vora adhesiva a la vora d’aparellament per segellar l’aïllament. Per a la màxima protecció, també emboliqueu totes les juntes i buits amb una cinta compatible.\nSegellar els conductes\nEls conductes d’un sistema de refrigeració i refrigeració d’aire forçat solen filtrar aire condicionat, que malgasta els vostres diners i crea l’oportunitat d’escapar la humitat. Un humidificador en un sistema de calefacció per aire pot resultar especialment molest en aquest aspecte. Per evitar la filtració d'aire humit al soterrani, segellar totes les juntes i qualsevol forat de la conducta metàl·lica, utilitzant mastic de conducte o cinta de conductes metàl·liques. No utilitzeu cinta de conductes de plàstic estàndard, que s’asseca ràpidament i s’elimina dels conductes.\nDeixa d’arribar la humitat\nLa humitat que es filtra per les parets del soterrani i les juntes de fonamentació pot ser una important font d’humitat en l’aire del soterrani. Si teniu problemes d'humitat estacionals o en curs, la seva correcció pot suposar un llarg camí per reduir la condensació. Solucions simples, com dirigir els abocaments de canaló fora de casa i millorar el drenatge exterior poden solucionar molts problemes habituals d’infiltració. Els problemes més extensos poden requerir afegir un drenatge i un pou de fonamentació per afrontar una infiltració important d'aigua.\nTambé podeu reduir la condensació fent més càlides les superfícies fredes. El segellat a l’aire impedeix que l’aire fred s’entri i mantingui més calent l’interior del soterrani. Les parets aïllades del fonament del soterrani creen una barrera tèrmica entre la paret freda i l’aire interior relativament càlid. El lloc més important per segellar-se a l'aire lliure és al llarg dels fangs i les bigues de les llantes: els membres de les marques de fusta que s’assenten damunt de les parets de fonamentació de maçoneria del soterrani. Després del segellat aïllat, aïllem les cavitats de la trama per sobre de la tàpia amb un aïllament rígid d'escuma o un aïllament normal (com la fibra de vidre). Aïllar les parets del fonament amb placa aïllant o instal·lar una paret emmarcada i aïllada davant de les parets del fonament, amb un espai d’aire pel mig.\nNo aïlleu les parets del soterrani si la humitat els filtra cap a dins. El recobriment de parets humides amb aïllament pot causar problemes de motlle.\nConductes assecadores de segell\nSi teniu un assecador de roba al soterrani, assegureu-vos que el conducte de sortida de l’assecador estigui ben tancat perquè l’aire humit no es filtri al soterrani. Per maximitzar l'eficàcia de l'assecador i minimitzar la humitat de la zona, utilitzeu el conducte de metall rígid per a la sortida de ventilació i feu que el conducte es pugui funcionar el més curt possible fins a l'exterior. No ventil·leu mai una assecadora en un soterrani o en un altre espai interior.\nMillorar la ventilació\nPer problemes puntuals de condensació, la solució més senzilla pot ser obrir una finestra o una porta de tant en tant per afavorir la circulació de l’aire. Tanmateix, això té sentit només quan l’aire exterior està més sec que l’aire del soterrani. En temps humits, la ventilació només augmenta la humitat al soterrani.\nEls deshumidificadors ajuden a reduir la condensació eliminant la humitat de l’aire. Aquesta pot ser una solució efectiva durant períodes d’alta humitat, però no és pràctic fer funcionar un deshumidificador tot el temps. Per una cosa, utilitzen molta electricitat. I si necessiteu una deshumidificació continuada, probablement tingueu problemes d’humitat més grans que necessiten una solució més permanent.\nArticle Anterior4 problemes comuns de incompatibilitat del son (i com solucionar-los)\nArticle SegüentCom netejar i tenir cura dels coixins de ploma\nXandru / Getty Images La condensació del soterrani pot suposar una amenaça important per als articles que heu guardat allà mateix. Els llibres, fotografies i altres articles de paper absorbeixen la humitat, provocant danys irreversibles. Els objectes metàl·lics comencen a rovellar-se. Els mobles, les moquetes i la roba mostren signes de floridura i floridura. La © Copyright 2019


Inscripcions obertes pel 21è Concurs de Música – La Rotllana\n1 mayo 2019 17 mayo 2019 Marina\t0 comentarios\nComença la 21a edició Concurs de Música de Badalona, obert a bandes i solistes de tota Catalunya i estil musicals, el concurs està destinat a les bandes emergents raó per la qual els grups que es presentin no poden tenir material musical enregistrat en cap companyia discogràfica, ni cap contracte en vigor.\n– Premi a la Millor banda de Badalona per decisió del jurat, Actuació a les festes de Maig de Badalona + gravació d’un concert acústic per Tv de Badalona\n– Premi a la millor banda del Concurs, 1000€\n– Premi a la millor banda en Llengua Catalana, 1000€\n– Premi Fundació La Roda, conveni d’actuació remunerada.\n– Premi Esperanzah, Conveni d’actuacions remunerada al Festival Esperanzah 2020.\nPer inscriure’s al Concurs les bandes o solistes només han de registrar-se a la web i pujar tres cançons que hauran de ser originals, no s’admeten versions ni cançons amb ritmes o bases rítmiques ja creades per altres artistes. L’elecció dels finalistes per cada categoria es fa a través d’un jurat especialitzat i només una banda pot passar a la final per votació online a través de les xarxes socials. El període de votació on line s’obrirà el dia 16 de maig a les 12:00h i es tancarà el 1 de Juny a les 12:00h. El grup que més vots obtingui guanyarà una plaça com a finalista.\nDel 5 de març al 15 de Maig estaran obertes les inscripcions i votacions a la web del concurs. Al juny es farà la selecció dels finalistes per cada categoria de participació que es debatran els premis en unes finals en directe que tindran lloc al mes de Novembre.\n← INAUGURACIÓ ESCOLA A GUMAL- SENEGAL\nJornades per la cultura de pau →


Programme and content\nObjective and competences\nCompanies and work placements\nAcademic Coordinating Committee\nMaster’s degree thesis assessment committee\nUV teaching staff\nExternal teaching staff\nHome > La Universitat de València, la novena millor del món en el camp de la teledetecció, segons el rànquing CWUR\nLa Universitat de València se situa entre les deu millors universitats del món en Química Inorgànica i Nuclear, Ciències de la Imatge i Tecnologia Fotogràfica, Física de Partícules, Teledetecció, i Biologia Reproductiva, segons el rànquing que ha elaborat el Center for World University Rankings. A més, la de València és la institució d’ensenyament superior espanyola amb major nombre de matèries entre els deu primers llocs de la classificació.\nEl rànquing CWUR 2017 Subjects classifica les universitats en 227 categories temàtiques de ciències i ciències socials, i es basa en el nombre d’articles d’investigació en revistes de primer nivell internacional. Les dades s’obtenen de Clarivate Analytics (abans Propietat Intel·lectual i Ciència de Thomson Reuters), el qual elabora la llista anual Higly Cited Researchers, amb el nom dels investigadors més citats del món.\nLa Universitat de València, segons el rànquing, és segona en Química Inorgànica i Nuclear, només superada per la Universitat de Nanjing; quarta en Biologia Reproductiva, en un llistat que encapçala la Universitat de Harvard; ocupa el lloc huité en Ciències de la Imatge i Tecnologia Fotogràfica i en Física de Partícules; i és novena en Teledetecció.\nEl fet de tindre cinc matèries en els deu primers llocs col·loca la institució acadèmica valenciana entre les 100 millors universitats del món.\nA més, la de València és la institució d’ensenyament superior espanyola amb major nombre de matèries entre els deu primers llocs del rànquing elaborat pel Center for World University Rankings, amb seu central a l’Aràbia Saudita. Les altres universitats espanyoles que apareixen a aquest rànquing són la Universitat de Barcelona (amb 4 matèries entre els deu primers llocs) i la Politècnica de Catalunya i la Autònoma de Barcelona (amb 3 i 2 matèries al ‘top ten’ del CWUR, respectivament). Amb una matèria entre les deu primeres posicions del rànquing consten la Universidad Carlos III de Madrid, i les universitats de Granada, Castella la Manxa i Navarra.\nAquest any 2017 és el primer en què la classificació CWUR s’ha elaborat per matèries.\nEs pot consultar el rànquing en l'enllaç:\nTags rànquing CWUR , Teledetecció , UV , Universitat de València\nThe Sentinel-2B delivers its first images after being launched into orbit\nMaster's Degree in Remote Sensing\n© 2019 UV. - C/ Doctor Moliner, 50. 46100 Burjassot.Valencia (Spain). Phone: (+34) 96 3544350


Tres mòbils per uns 200 euros (si no et vols arriscar al veto a Huawei)\nBarcelona. Dimarts, 21 de maig de 2019. 16:32\nActualitzat Dimarts, 21 de maig de 2019. 16:32\nLes últimes hores estan sent molt convulses des que es va saber que Google s'afegia al veto dels Estats Units a la tecnològica xinesa Huawei. Tot just un dia després que la notícia es convertís en viral, el govern Trump ha concedit una moratòria de tres mesos al veto a Huawei. Però tot i així, els actuals usuaris de la marca xinesa i els seus potencials futurs clients continuen esperant saber com es resoldrà finalment aquest batalla comercial entre l'executiu nord-americà i el del país asiàtic.\nMentrestant, des de Google, la mateixa Huawei i associacions de consumidors com FACUA han llançat missatges tranquil·litzadors respecte que els usuaris poden continuar gaudint dels seus serveis i drets. En tot cas, a ningú no se li escapa que les decisions que s'estan prenent des dels EUA posen Huawei en una situació, si més no, complexa. Per això, si estàs pensant a comprar un mòbil i no tens clar si apostar per la marca més venuda a Espanya el 2018, t'oferim diverses alternatives per menys de 200 euros, totes elles de models de 2019.\nEs tracta d'un mòbil d'una altra de les grans marques xineses però que no està embolicada en la polèmica. És un dels términales més venuts dins de la gamma mitjana. Compta amb una pantalla de 6,3 polzades d'una resolució de 2340 x 1080 píxels. Una memòria RAM de 3 GB i una capacitat d'emmagatzemament de 32 GB. A més, té una ranura per a emmagatzemament extern de targeta microSD.\nTé dos sensors de càmera posterior de 48 i 5 megapíxels i una càmera frontal de 13 megapíxels. Gaudeix d'una bona bateria de 4.000 mAh i es carrega a través d'un port USB-C de càrrega ràpida. Porta de sèrie la versió Android 9.0 com a sistema operatiu. El pots trobar aquí per menys de 200 euros.\nÉs un telèfon amb una pantalla de 5,9 polzades i una resolució menor que l'anterior model (1512 x 720 píxels). A canvi, les seves memòries són més grans: 4 GB de RAM i 64 GB d'emmagatzemament.\nLa bateria és de 3.000 mAh i també es carrega ràpidament gràcies al connector USB-C. Compta amb dos sensors de càmera posteriors de 13 i 2 megapíxels i una càmera frontal de 8. Porta la versió de Android 9.0, encara que és dins del programa Android One, la qual cosa fa que rebi actualitzacions mensualment. Pots adquirir-lo a través d'aquest enllaç amb una important rebaixa que el situa per sota dels 200 euros.\nAquest telèfon de gamma mitjana de la companyia sud-coreana té una pantalla de 6,3 polzades amb una resolució de 2340 x 1080 megapíxels. La seva memòria RAM és de 3 GB i té una capacitat d'emmagatzemament de 32 GB.\nExplica amb una bateria molt potent de 5.000 mAh que es carrega en manera ràpida a través del connector USB-C però també admet càrrega sense fil. Porta dos sensors de càmera posterior de 13 i 5 megapíxels i una càmera davantera de 8. La versió de Android amb la qual compta és la 8.1 i està disponible aquí per poc més de 200 euros.\nprivacitat Així espia Google tot el que compres per internet El Nacional\nTecnologia Quatre trucs perquè carreguis el mòbil més ràpid El Nacional\nTECNOLOGIA Per què carregar el teu mòbil al cotxe és una mala idea\nTecnologia Els Estats Units pressionen perquè alguns països deixin de fer servir Huawei El Nacional


La fàbrica de conceptes turístics\nAccueil > Numéros > 13 > La fàbrica de conceptes turístics\nUna aproximació reflexiva a la conceptualització\nClaus de lectura\n1Des de finals de la dècada de 1960, el camp dels tourism studies ha estat gronxat per una llarga i dolorosa melopea que posa en relleu la manca d’ambició teòrica i la dispersió disciplinària del camp d’estudi, que contribuiria a la seva falta de visibilitat científica i, utilitzant les paraules de J. Tribe (1997), a la seva indisciplina. En l’article introductori del primer número de la revista Tourism Studies, A. Franklin i M. Crang (2001, p. 5) destaquen en aquest sentit una conclusió inapel·lable. Tot i destacar la naturalesa estimulant i rellevant de l’anàlisi de les pràctiques i activitats turístiques, especialment per fornir una millor comprensió dels processos de transnacionalització, assenyalen que per manca de teorització "els estudis turístics són antiquats, obsolets, repetitius i sense vida." A la vista d’ambdós autors, aquesta trista situació troba el seu origen en la combinació de diversos factors. Els tourism studies pateixen d’un enfocament massa operacional i, en conseqüència, una alta dependència de les prioritats i els interessos a curt termini dels donants de fons públics o privats. Aquesta deriva hauria estat reforçada per la creixent influència de la ciència de l’administració i gestió en el camp de la recerca. De fet, simptomàticament, més del 70% dels programes de turisme (i per tant de la investigació) es troba a les escoles de negocis (Ateljevic, 2014). Aquesta influència hauria conduït dins d’un mateix moviment a un fetitxisme del turisme com a producte i activitat econòmica, una obsessió per les classificacions i taxonomies i a un tropisme marcat pel positivisme, percebut com a condició del reconeixement científic, en detriment de les concepcions alternatives del procés intel·lectual. Finalment, la infrateorització que caracteritza els estudis turístics resulta d’un filtratge massa lent de la teoria social en el seu si, sobretot pel que fa als vessants crítics d’aquesta teoria.\n2Recurrent a la literatura anglosaxona, la queixa és igualment recuperada per col·legues sorgits d’altres cultures científiques i lingüístiques, especialment en treballs a l’àmbit epistemològic (per exemple, Ethier, Morisset i Sarrasin, 2012). La conclusió és doncs àmpliament compartida. Si hi mirem més de prop, resulta que la recerca en turisme no és pas un desert teòric i que ha vist l’aparició de nous conceptes específics de l’objecte estudiat. El "tourist system" de J. Jafari (1985), el "Tourist Gaze" (literalment "la mirada fixa del turista" o "la mirada turística") de J. Urry (1990) o fins i tot "l’habitar politòpic" de M. Stock (2006) testifiquen, entre molts altres conceptes, la vitalitat teòrica de la recerca turística. En la línia d’aquestes contribucions i animats per l’esperança de participar en el desenvolupament de la teoria en els estudis turístics, hem establert aquest número de Via Tourism Review. Amb aquesta finalitat, hem demanat a una vintena de col·legues, de diversos orígens, tant lingüístics com disciplinaris, que en el curs del seu treball han forjat un nou concepte o han adaptat al turisme un concepte preexistent.\n1 Els autors volen agrair a Tim Freytag, membre del consell editorial de Via Turism Review, que vagi (...)\n3Per procedir a la selecció dels conceptes que volíem veure figurar en aquest número1, vam estar atents a dos criteris.\n4En primer lloc, hem buscat, dins de la producció científica contemporània en turisme, termes o expressions (del vocabulari actual, neologismes o combinacions de paraules) que compleixin amb els dos atributs principals identificats per Ogden i Richards (1923) per definir un concepte: han de tenir l’objectiu d’entendre els fenòmens estudiats (en lloc d’etiquetes posades sobre fets) i disposar d’un domini de validesa empírica. En altres paraules, hem seleccionat termes o expressions que juguen el paper d’eines intel·lectuals susceptibles de contribuir a la interpretació d’observacions o experiències. Per exemple, i sense que hàgim tingut la possibilitat de retenir-lo tenint en compte la recent mort de J. Urry, la "Tourist Gaze", respon plenament a aquests criteris, ja que va contribuir, a partir de nombrosos exemples empírics, en l’enteniment no només de l’aparició d’una nova relació d’individus al món, basada en la visual, sinó també en la creixent influència de la mirada turística en la configuració d’espais materials i immaterials.\n5En segon lloc, en el curs de la nostra recerca, hem estat atents en destacar conceptes que prenen el turisme seriosament, o que aporten una millor comprensió de la influència que exerceix aquest últim en els valors, les normes, les conductes socials, els vincles socials, les relacions econòmiques o polítiques, o que proporcionen claus interpretatives de maneres de ser i de fer pròpies del turisme o dels seus actors.\n6Un cop identificats els conceptes, vam optar per suscitar un treball reflexiu per part dels seus autors. Des d’aquesta òptica, els vam convidar a menar cadascun un examen detallat del procés científic posat en marxa per forjar el concepte acceptat. A través d’això, hem volgut esclarir alguns aspectes del procés de producció de coneixement, examinant com es juga amb les eines intel·lectuals que permeten una millor comprensió dels fenòmens turístics. Cada autor sol·licitat va rebre doncs un plec de condicions precís, en la qual se li va demanar que expliqués, d’una forma sintètica (5.000 paraules com a màxim), la gènesi del concepte produït, la seva recepció a la comunitat científica i la seva evolució ulterior, en resposta a noves observacions empíriques o en resposta a reaccions de col·legues. Pensem de fet que un concepte és tant un resultat com un punt de partida de l’activitat intel·lectual: si cristal·litza en un terme o una expressió d’interpretacions prèvies d’un fenomen, obre la via llavors a nous desenvolupaments, en confrontació amb el treball de camp o amb les concepcions d’altres investigadors.\n7En un moment en què la investigació científica es regeix pels principis neoliberals de la maximització de la productivitat, competència interpersonal i interuniversitària generalitzada i utilització de la bibliometria com l’única eina d’avaluació, el nostre enfocament suposava un repte. De fet, Via Tourism Review no apareix pas, ni de bon tros, als "top journals" en tourism studies, no està publicat per una gran editorial privada i es basa en la bona voluntat de col·legues ansiosos de fer progressar la comprensió del turisme a través d’una revista multilingüe, interdisciplinària i d’accés obert. En adreçar-nos als autors, temíem veure multiplicar-se el rebuig educat o, més prosaicament, l’absència de resposta. Si bé algunes invitacions s’han quedat sense resposta, la majoria dels autors contactats han expressat el seu interès en el nostre enfocament. Per descomptat, hem enregistrat alguns desistiments per raons de calendari, però diversos col·legues han tanmateix acceptat, sovint amb entusiasme, a prestar-se a l’exercici.\n8En aquest número descobrireu articles que tenen a veure amb conceptes tan diversos com la invenció del lloc turístic, el mateix turista, el heritage scape, el post-turisme, el potencial per a la justícia social a través del turisme o la gentrification turística. Aquest conjunt configura a primera vista un batibull teòric. No obstant això, els conceptes presentats formen part de les principals qüestions sobre el turisme que van sorgir a partir dels anys 1970, quan els antropòlegs, sociòlegs i psicòlegs socials irrompen en el camp dels tourism studies. En línia amb els treballs d’E. Cohen (1972) i D. Nash (1978) sorgeix una concepció del turisme com un sistema tridimensional en interacció permanent: els visitants i la seva cultura, els llocs i les societats visitats, i múltiples actors que contribueix a posar-los en contacte (Decroly, 2010). El primer d’aquests components es discuteix aquí a través de l’article del sociòleg Dean MacCannell, on exposa la manera com, a finals dels anys 1960, es van qüestionar els ressorts sòcio-psicològics del moviment i com va ser portat, mobilitzant les eines dels cultural studies, per fer que la recerca d’una autèntica experiència sigui la motivació central dels turistes. Com es recorda en la seva contribució, aquesta recerca de l’autenticitat és en si mateixa guiada per un procés de marcatge simbòlic que porta al fet que, entre els innumerables objectes que poden ser visitats, només alguns esdevenen turístics. Aquest segon aspecte de l’anàlisi de D. MacCannell fa referència a les preguntes recurrents sobre la configuració i transformació de llocs i societats per part del turisme. Tres dels articles aquí recollits són part d’aquesta línia. En el primer, l’antropòleg Michael di Giovine torna a la gènesi de la seva anàlisi dels llocs del patrimoni mundial i la seva conformació simbòlica per part de la UNESCO per difondre una història simbòlica de "la unitat en la diversitat". L’article del geògraf Remy Knafou, llavors, estableix la genealogia del concepte de la invenció del lloc turístic, segons el qual l’ús d’un lloc existent pel turisme és el resultat d’una nova interpretació, d’una nova mirada sobre aquest lloc, i condueix al mateix temps a subvertir-lo i a engrandir-lo. Finalment, el sociòleg Kevin Fox-Gotham explica el que el va portar a expandir el concepte de gentrification, incloent-hi els processos d’inversió turística localitzada, en particular als centres urbans, que poden produir els mateixos efectes d’extinció de les classes populars que les mutacions residencials.\n9El tercer component del sistema turístic es abordat per la contribució de Dianne Dredge, doctora en tourism planning and policy, que tracta de l’anàlisi de les xarxes d’actors turístics i advoca per una millor consideració de la dimensió política dels mateixos. A través del seu article sobre el potencial de la justícia social pel turisme, Freya Higgins-Desbiolles, doctora en relacions internacionals, tracta de la interacció entre visitants i visitats i les condicions que han de complir perquè aquesta interacció tingui un caràcter emancipador, tant pels uns com pels altres, tot i que es porta a terme en un "món dolent" (de Lagasnerie, 2017). Finalment, a la cruïlla de diversos components del sistema turístic, el geògraf Philippe Bourdeau explica l’itinerari intel·lectual que el va portar a forjar el concepte de post-turisme.\n10A més d’aquestes contribucions de caràcter reflexiu, els autors van contribuir a la rúbrica "Fotografies", estimada pels membres de la junta editorial de Via Tourism Review, en proposar cadascun una fotografia comentada que il·lustra el seu mode de treball. Una altra manera de mostrar la recerca que s’està fent.\n11Tot lector, ja sigui estudiant, doctorand o investigador experimentat, trobarà en els articles aquí reunits matèria per reflexionar. Descobrir el camí pres per col·legues per fer néixer conceptes condueix de fet a qüestionar-se les pròpies maneres de producció de coneixement i de dessacralitzar la investigació teòrica. A més, a través dels textos presentats en aquest número es dibuixen en teló de fons les condicions de fabricació de conceptes turístics. Aquestes condicions formen tres famílies diferents, d’acord amb el grau d’influència que els investigadors tenen sobre elles.\n12La primera família constitueix el teló de fons del treball científic sobre el turisme. Reuneix elements del context sobre els quals l’investigador no té - o té molt poca - influència. Durant l’elaboració d’un concepte, el que l’investigador pretén comprendre i formalitzar, depèn del que és el turisme en aquell moment, però també, de manera més àmplia, de quines són les relacions socials globals. De la mateixa manera, la conceptualització es veu influenciada per l’estat del coneixement sobre el turisme i, més en general, sobre el món social. La segona família de condicions de treball científic en el turisme inclou tots els aspectes sobre els quals l’investigador serà capaç de deixar la seva empremta, en particular l’elecció de les seves fonts d’inspiració intel·lectual, el moment i el lloc que concedeix al vessant empíric i/o al treball de camp, o encara la manera d’articular la recerca i l’ensenyament. La tercera família de condicions, finalment, reuneix elements contextuals sobre els que l’investigador té influència parcial, en aquest cas els marcs temporals, espacials i relacionals del seu treball: el temps que pot dedicar al seu objecte d’estudi, la institució a la qual està unit, els equips i col·legues amb els que acostuma a menar investigacions.\n13Curiosament, la primera família de condicions de recerca no es gaire evocada pels autors d’aquest número. Certament, D. MacCannell assenyala que el desenvolupament molt modest dels tourism studies a la fi dels anys 1960 ha condicionat parcialment la seva elecció de prendre el turisme com a objecte d’estudi. En un altre nivell, F. Higgins-Desbiolles remarca que la concepció estricta del turisme en vigor en el moment del neoliberalisme ha estat un estímul per forjar una concepció alternativa, basada en els principis de justícia i emancipació. Tanmateix, en general, els autors posen principalment pel davant les condicions de recerca sobre les que tenen (parcialment) influència.\n14A nivell heurístic, la majoria d’ells destaca la decisiva influència de certes fonts d’inspiració intel·lectual. Aquestes fonts de vegades es deriven de la disciplina original, com R. Knafou que es va inspirat en els treballs de geògrafs (per exemple C. Raffestin, 1987 i B. Debarbieux 1988) dedicats, als anys 1980, al territori i la territorialitat. Molt sovint provenen d’altres disciplines, amb un tropisme marcat per investigadors que cobreixen un ampli espectre en l’àmbit de les ciències socials, a la imatge de C. Levi-Strauss i E. Goffman, els ensenyaments del qual han constituït la matriu intel·lectual de recerques de D. MacCannell, a la imatge també d’A. Appadurai, del que el concepte de scape va inspirar molt fortament M. Di Giovine, a la imatge encara de B. Latour, del que la teoria de l’actor en xarxa ha impregnat la recerca sobre les xarxes d’actors en turisme. La immensa majoria dels autors que van comptar per als nostres col·laboradors provenen del món occidental o han seguit la seva carrera a les universitats occidentals. Podríem afegir que es tracta més freqüentment d’autors masculins. L’obertura a eines intel·lectuals forjades en altres contextos culturals segueix sent rara, llevat de M. Di Giovine, que reconeix el seu deute amb la tasca del geògraf indi Singh Rana, a qui es deu haver introduït la idea que per naturalesa el patrimoni està en constant canvi, i per a P. Bourdeau, que posa de relleu la influència crucial exercida pels escrits sobre la transmodernitat del filòsof argentí Enrique Dussel.\n15Sense sorpresa, les recerques menades en el si del camp dels estudis turístics són igualment una important font d’inspiració. Juguen aquí a la vegada els llegats de treballs anteriors i els debats provocats pels avenços teòrics formulats pels propis autors. P. Bourdeau destaca per exemple que ha estat nodrit per la literatura crítica sobre el turisme, ja sigui anglòfona, amb textos de D. Fennell (2006) i J. Tribe (2009) sobre l’ètica i la filosofia del turisme, alemanya, amb els treballs de J. Krippendorf (1982, 1986, 2010) sobre els impactes ambientals i socials del turisme, o francòfona, amb la tesi de G. Cazes sobre el turisme en els països en desenvolupament. Ell evoca igualment la influència exercida per publicacions no acadèmiques, especialment les de F. Michael i R. Christin, el caràcter polèmic dels quals és propici per a la reflexió. F. Higgins-Desbiolles evoca igualment l’impacte, sobre el seu treball, de textos crítics sobre el turisme, en particular els de J. Krippendorf, ell de nou, i D. McLaren (2003). D’altra banda, diversos autors troben que les reaccions en el camp dels tourism studies per part dels seus treballs han estat al seu torn una font d’inspiració, conduint a fer evolucionar la formulació, el contingut o les il·lustracions empíriques del concepte inicial.\n16El principal denominador comú de les cristal·litzacions teòriques esmentada en aquest número rau no obstant en el paper essencial que juga la confrontació amb el treball de camp, en el context d’enquestes, investigacions aplicades menades per poders públics o operadors privats, o en tant que operadors turístics. F. Higgins-Desbiolles i M. Di Giovine posen així de relleu l’important efecte jugat per l’experiència professional abans del començament de la seva tesi, com a col·laborador o voluntari d’organitzacions no governamentals australianes per un, com a guia per un operador turístic educatiu nord-americà per l’altre. En ambdós casos, aquests contactes inicials amb el treball de camp, en un entorn no acadèmic, van contribuir a orientar la investigació, tant per les qüestions que ells van suscitar com per les il·lustracions empíriques que van proporcionar. D’altra banda, com assenyalen D. Dredge, P. Bourdeau i R. Knafou, els intercanvis amb els actors i operadors de camp constitueixen una ocasió privilegiada per posar a prova les eines intel·lectuals elaborades i fer emergir noves idees. Finalment, més clàssicament, D. MacCannell i K. Fox-Gotham mostren que el seu treball conceptual no hauria pogut veure la llum sense una investigació prèvia.\n17A diferència del treball de camp, l’ensenyament és rarament esmentat pels autors d’aquest número. P. Bourdeau, però, mostra que els intercanvis amb els estudiants, especialment en els seminaris i tallers o excursions de camp, van jugar un paper important en l’evolució del seu pensament. Proporcionen de fet l’oportunitat de posar a prova les seves idees, esbossar terminologies o classificacions, aclarir les seves intuïcions o qüestionar el que es pensava inicialment.\n18Finalment, els articles reunits en aquest número donen testimoni de l’impacte sobre la conducció de la recerca en entorns temporals, espacials i relacionals de treball. Certs moments, llocs o col·laboracions es revelen més propícies per a la conceptualització que altres. Per la seva durada, però també la llibertat de pensar que permeten la tesi doctoral o l’habilitació per dirigir investigacions, van oferir a M. Di Giovine, F. Higgins-Desbiolles i P. Bourdeau moments privilegiats per fer emergir els conceptes que presenten aquí. D’altra banda, com ha assenyalat R. Knafou, objectes i maneres de fer recerca en laboratoris o departaments universitaris freqüentats desdibuixen inevitablement la trajectòria intel·lectual individual. Sense oblidar l’intercanvi amb col·legues propers, aquells que l’investigador freqüenta regularment, en el seu equip o en el marc de col·laboracions externes, intercanvis que, com destaca P. Bordeau, constitueixen la base de l’activitat intel·lectual i, per tant, de la conceptualització.\n19Per acabar, volem destacar que els conceptes tractats en aquest número resulten cadascun d’un llarg procés de maduració intel·lectual. Han estat forjats amb el temps, sovint durant diversos anys, a través de la confrontació repetida d’idees entre elles o d’idees al treball de camp. La conceptualització requereix temps, molt de temps. En aquest sentit, aquest recull d’articles confirma les paraules d’Eugene Garfield (1990, pàg. 14), que en criticar la representació popular d’un progrés científic lligat a una successió de llampades de geni i de descobriments fortuïts, assenyala que els avenços significatius sovint provenen d’investigadors "que conreen obstinadament un camp madur per al descobriment i estan preparats intel·lectualment per reconèixer i explotar resultats inesperats." Com assenyala Gosselain Olivier (2011: 131) "en matèria de recerca, la lentitud i la constància prevalen sobre la velocitat i la versatilitat." La injunció productivista que reprodueixen els elogiadors de l’excel·lència científica s’oposa radicalment a la llarga temporalitat de la fàbrica de conceptes. En resistir aquesta injunció, els investigadors proporcionaran els mitjans no només per limitar el patiment humà que provoca, sinó també per seguir al seu propi ritme, amb total serenitat, el llarg viatge intel·lectual que permet forjar les eines que poden millorar la comprensió del turisme ..., o de qualsevol altre fet social.\nAteljevic I., 2014, "Mapping a history and development of tourism studies field", Turizam: međunarodni znanstveno-stručni časopis, 62(1), 75-101.\nCohen E., 1972, "Toward a sociology of international tourism", Social Research, 39(1), 164–189.\nDebarbieux B., 1988, Territoires de haute montagne : recherches sur le processus de territorialisation et d’appropriation sociale de l’espace de haute montagne dans les Alpes du Nord, Université de Grenoble I, Institut de géographie Alpine, Thèse de doctorat en géographie\nDecroly J.-M., 2010, "Un cuadro de analisis de la valorizacion turistica", in : De Myttenaere B. et E. Rozo Bellon (eds), Desarrollo territorial y tourismo : una approximacion a partir de la valorizacion turistica, Bogota, Universidad Externado de Colombia, 41-62\nGarfield E., 1990, "Fast Science vs. Slow Science, Or Slow and Steady Win the Race", The Scientist, 4(18), 14.\nFranklin A., Crang, M., 2001, "The trouble with tourism and travel theory? ", Tourist Studies, 1(1), 5–22.\nGosselain O. P., 2011, "Slow Science – La désexcellence", Uzance, 1, 128-140.\nJafari J., 1987, "Tourism models: The sociocultural aspects", Tourism Management, 8(2), 151-159.\nKrippendorf J., 1982, "Towards new tourism policies: The importance of environmental and sociocultural factors", Tourism Management, 3(3), 135-148.\nKrippendorf J., 1986, "Tourism in the system of industrial society". Annals of Tourism Research, 13(4), 517-532.\nNash D., 1981, "Tourism as an Anthropological Subject", Current Anthropology, 22 (5), 461-481.\nRaffestin C., 1987, "Repères pour une théorie de la territorialité humaine", FLUX - Cahiers scientifiques internationaux Réseaux et Territoires, 3(7), 2-22.\nStock M., 2006, "L’hypothèse de l’habiter poly-topique: pratiquer les lieux géographiques dans les sociétés à individus mobiles", EspacesTemps. Net, https://www.espacestemps.net/articles/hypothese-habiter-polytopique/\nTribe J., 1997, "The indiscipline of tourism", Annals of Tourism Research, 24 (3), 638-657.\n1 Els autors volen agrair a Tim Freytag, membre del consell editorial de Via Turism Review, que vagi contribuir a la selecció inicial dels conceptes presentats en aquest número i vagi participar en la revisió dels textos presentats.\nJean-Michel Decroly et Anya Diekmann, « La fàbrica de conceptes turístics », Via [En ligne], 13 | 2018, mis en ligne le 01 septembre 2018, consulté le 21 janvier 2019. URL : http://journals.openedition.org/viatourism/2768\nProfessora Serra Húnter


Rubalcaba compareix avui al Congrés per donar explicacions sobre l'allau d'immigrants arribats aquest estiu a les Canàries\nEl ministre de l'Interior, Alfredo Pérez Rubalcaba, compareix avui al Congrés per donar explicacions sobre les mesures preses pel govern espanyol davant l'allau de subsaharians arribats aquest estiu a les Canàries. La compareixença de Rubalcaba va ser acordada per tots els grups en la reunió de la diputació permanent de dilluns passat. El ministre haurà d'explicar, entre altres qüestions, els criteris d'enviament d'immigrants de l'arxipèlag canari a altres comunitats. La compareixença es fa justament l'endemà que la vicepresidenta del govern espanyol va aconseguir arrencar de Brussel·les una major implicació en la lluita contra la immigració il·legal.\n31/08/2006 - 06.15 Actualitzat 31/08/2006 - 11.30\nLa diputació permanent del Congrés va aprovar per unanimitat dilluns passat la compareixença del ministre de l'Interior per informar sobre els controls d'entrada dels immigrants en situació irregular i el criteri d'enviament d'immigrants de les Canàries a altres comunitats. La compareixença es farà a petició dels grups del PP, ERC i EA.\nPel que fa a la compareixença del ministre d'Afers Socials, Jesús Caldera, que també havien demanat diversos grups, finalment es farà la setmana que ve, per la via ordinària i no d'urgència. Els grups han coincidit en la necessitat d'arribar a un pacte d'estat sobre aquesta problemàtica.


Avís legal - Vichy Catalan Corporation\nAquest avís legal regula l’ús del lloc web www.vichycatalan.com, del qual és titular PREMIUM MIX GROUP, SL (d’ara endavant, EL PROPIETARI DEL WEB).\nNavegar pel lloc web li atribueix la condició d’USUARI del lloc i comporta que accepta plenament i sense reserves totes i cadascuna de les condicions d’aquest avís legal.\nEL PROPIETARI DEL WEB es reserva el dret de modificar la presentació, configuració i contingut del lloc web, així com les condicions requerides per accedir-hi i fer-lo servir. L’accés i utilització dels continguts del lloc web després de l’entrada en vigor de les seves modificacions o canvis en comporta l’acceptació.\nPREMIUM MIX GROUP, SL, es reserva el dret de modificar sense notificació prèvia els termes i les condicions que s’estipulen aquí, totalment o parcialment. Per fer-ho cal que publiqui qualsevol canvi de la mateixa manera com apareixen aquestes condicions d’ús o per mitjà de qualsevol tipus de comunicació adreçada als usuaris.\nPer això és recomanable llegir-ne atentament el contingut en cas de voler consultar la informació i fer servir els serveis que ofereix aquest lloc web.\nA més, l’usuari està obligat a fer un ús correcte del lloc web d’acord amb les lleis, la bona fe, l’ordre públic, els usos del trànsit i aquest avís legal, i ha de respondre davant del PROPIETARI DEL WEB o davant de tercers de qualsevol dany i perjudici causat a conseqüència de l’incompliment d’aquesta obligació.\nQualsevol utilització diferent de l’autoritzada està prohibida de manera expressa. EL PROPIETARI DEL WEB en pot denegar o retirar l’accés i l’ús en qualsevol moment.\nLa seva denominació social és PREMIUM MIX GROUP, SL.\nLa seva denominació comercial és PREMIUM MIX GROUP, SL.\nEl seu CIF és B-59162701.\nEl seu domicili social és al carrer de Còrsega, 272, 08008 Barcelona (Barcelona).\nInscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, al tom 45575, foli 67, secció 8, full B-157641, inscripció 76.\nPer comunicar-se amb nosaltres, posem a la seva disposició diversos mitjans de contacte que detallem tot seguit:\nTotes les notificacions i comunicacions entre els usuaris i EL PROPIETARI DEL WEB es consideren eficaces, amb caràcter general, quan es duen a terme per qualsevol dels mitjans detallats més amunt.\nEs pot accedir al lloc web i als seus serveis de manera lliure i gratuïta. Tot i això, EL PROPIETARI DEL WEB pot condicionar l’ús d’alguns dels serveis oferts al seu web a l’emplenament previ del formulari corresponent.\nL’usuari garanteix l’autenticitat i actualitat de totes les dades que comuniqui al PROPIETARI DEL WEB i és l’únic responsable de les manifestacions falses o inexactes que faci.\nL’usuari es compromet de manera expressa a fer un ús adequat dels continguts i serveis del PROPIETARI DEL WEB i a no fer-los servir, entre d’altres, amb les finalitats següents:\nb) Introduir a la xarxa virus informàtics o dur a terme actuacions susceptibles d’alterar, espatllar, interrompre o provocar errors o danys en els documents electrònics, dades o sistemes físics i lògics del PROPIETARI DEL WEB o de terceres persones, així com obstaculitzar l’accés d’altres usuaris al lloc web i als seus serveis mitjançant el consum massiu dels recursos informàtics per mitjà dels quals EL PROPIETARI DEL WEB presta els seus serveis.\nc) Intentar accedir als comptes de correu electrònic d’altres usuaris o a àrees restringides dels sistemes informàtics del PROPIETARI DEL WEB o de tercers i, si escau, extreure’n informació.\nf) Reproduir, copiar, distribuir, posar a la disposició del públic o qualsevol altra forma de comunicació pública, transformar o modificar els continguts, tret que es disposi de l’autorització del titular dels drets corresponents o això resulti legalment permès.\ng) Obtenir dades amb finalitat publicitària i de trametre publicitat de qualsevol tipus i comunicacions amb finalitats de venda o d’altres de comercials sense la sol·licitud o el consentiment previs.\nTots els continguts del lloc web, com ara textos, fotografies, gràfics, imatges, icones, tecnologia, programari, així com el seu disseny gràfic i codis font, constitueixen una obra la propietat de la qual pertany al PROPIETARI DEL WEB. No es poden considerar cedits a l’usuari cap dels drets d’explotació sobre aquests elements a banda del que és estrictament necessari per a l’ús correcte del web.\nPer tant, els usuaris que accedeixin a aquest lloc web poden visualitzar els continguts i fer, si escau, còpies privades autoritzades sempre que els elements reproduïts no se cedeixin posteriorment a tercers, ni s’instal·lin a servidors connectats a xarxes, ni siguin objecte de cap tipus d’explotació.\nAixí mateix, totes les marques, noms comercials o signes distintius de qualsevol tipus que apareixen al lloc web són propietat del PROPIETARI DEL WEB. No es pot considerar que fer servir el web o accedir-hi atribueixi a l’usuari cap dret sobre aquests elements.\nQueden prohibits la distribució, modificació, cessió o comunicació pública dels continguts i qualsevol altre acte que no hagi estat autoritzat de manera expressa pel titular dels drets d’explotació.\nL’establiment d’un enllaç no implica en cap cas relacions entre EL PROPIETARI DEL WEB i el propietari del lloc web en què s’estableixi, ni l’acceptació i aprovació pel PROPIETARI DEL WEB dels seus continguts o serveis.\nEL PROPIETARI DEL WEB no es responsabilitza de l’ús que cada usuari faci dels materials posats a disposició en aquest lloc web ni de les actuacions que faci amb aquests materials.\n4.1. EXCLUSIÓ DE GARANTIES I DE RESPONSABILITAT EN L’ACCÉS I L’ÚS\nEl contingut d’aquest lloc web és general i té una finalitat purament informativa. No es garanteix plenament l’accés a tots els continguts, ni l’exhaustivitat, la correcció, la vigència o actualitat ni la seva idoneïtat o utilitat per a un objectiu específic.\nEL PROPIETARI DEL WEB exclou, fins on permet l’ordenament jurídic, qualsevol responsabilitat pels danys i perjudicis de tot tipus derivats dels fets següents:\na) La impossibilitat d’accedir al lloc web o la manca de veracitat, exactitud, exhaustivitat o actualitat dels continguts, així com l’existència de vicis i defectes de tota mena dels continguts transmesos, difosos, emmagatzemats, posats a disposició, als quals s’hagi accedit per mitjà del lloc web o dels serveis que s’hi ofereixen.\nc) L’incompliment de les lleis, la bona fe, l’ordre públic, els usos del trànsit i aquest avís legal a conseqüència de l’ús incorrecte del lloc web. En particular, i a tall d’exemple, EL PROPIETARI DEL WEB no es fa responsable de les actuacions de tercers que vulnerin drets de propietat intel·lectual i industrial, secrets empresarials, drets de l’honor, de la intimitat personal i familiar i de la pròpia imatge, així com la normativa en matèria de competència deslleial i publicitat il·lícita.\nAixí mateix, EL PROPIETARI DEL WEB declina qualsevol responsabilitat respecte de la informació trobada fora d’aquest web i que no sigui gestionada directament pel nostre administrador. La funció dels enllaços que apareixen en aquesta web és exclusivament la d’informar l’usuari sobre altres fonts susceptibles d’ampliar els continguts que ofereix aquest lloc web. EL PROPIETARI DEL WEB no garanteix ni es responsabilitza del funcionament o accessibilitat dels llocs enllaçats, ni en suggereix ni en recomana la visita. Per tant, tampoc no és responsable del resultat obtingut. EL PROPIETARI DEL WEB no es responsabilitza dels enllaços establerts per tercers.\n4.2. PROCEDIMENT EN CAS D’ACTIVITATS IL·LÍCITES\nEn cas que qualsevol usuari o un tercer consideri que hi ha fets o circumstàncies que revelin el caràcter il·lícit de la utilització de qualsevol contingut o de qualsevol activitat a les pàgines web incloses al lloc web o accessibles per mitjà del lloc web, ha d’enviar una notificació al PROPIETARI DEL WEB en què s’identifiqui degudament i especifiqui aquestes suposades infraccions.\nLa informació administrativa facilitada per mitjà del lloc web no substitueix la publicitat legal de les lleis, normatives, plans, disposicions generals i actes que s’hagin de publicar formalment als diaris oficials de les administracions públiques, que constitueixen l’únic instrument que dona fe de la seva autenticitat i contingut. La informació disponible en aquest lloc web s’ha d’entendre com una guia sense propòsit de validesa legal.\nAquestes condicions es regeixen per la legislació espanyola vigent.


Des del meu punt de vista: Torre del Banc Sabadell (Open House Bcn)\nEl cap de setmana vaig aprofitar per treure suc al 48 h Open House Bcn, que com ja vaig dir aquí, és un esdeveniment d’arquitectura per a tothom que fa que durant dos dies obrin les portes més de 150 edificis que normalment estan tancats.\nJa n’aniré parlant perquè en vaig visitar sis més el meu (o sigui, en el que feia de voluntària, que era el Mercat de la Barceloneta).\nComençaré per la Torre del Banc Sabadell (antic Banco Atlántico). Està al carrer Balmes amb Diagonal (és un edifici molt alt, segur que l’heu vist). Us poso la foto per tal de saber de què us parlo :-) :\nDades arquitectòniques: Francesc Mitjans Miró, 1966-1969 Mateo Arquitectura, 2006-2007.\nEs tracta d’una torre de 24 plantes, tot i que només vam poder pujar fins a la 22a (més amunt només hi ha “jefazos”). Hi havia bastant de control i de cada visitant demanaven DNI (amb la resta d'edificis no passava).\nFa com forma de prisma i en tot moment (finestres etc.). Es va intentar mantenir la sensació de verticalitat.\nPer dins les plantes són petitones i estan separades en dos grans espais amb un passadís al mig. Lo bo és que TOTS els despatxos tenen vistes magnífiques.\nA la planta 22 hi ha 6 o 7 despatxets i, segons ens van explicar, cadascún està decorat per una persona diferent. Són súper de disseny. On es notava més que era obra de diferents persones era amb els penjadors de roba: cada despatxet en tenia un de diferent (això sí: tots molt fashions)\nMolaria fer reunions aquí\nTenen unes vistes!!!!\nAquí unes fotos de "l'espectacle":\nEl guàrdia de seguretat jurava i perjurava que el que es veu al fons és una illa.\nJo vull creure-m'ho, però és que quan vam anar a l'Observatori Fabra ens van dir que molt de tant en tant (i molt poc) es veien les illes. I l'Observatori està més amunt... però bé, no sé. Potser des de més amunt la vista és pitjor? No hi entenc massa! (Mireu-vos l'entrada de l'Observatori, realment em va encantar :D)\nEn fi. La última foto que us poso és la d'una escala de cargol que hi ha a l'entrada i que es veu que és força famosa.\nVisca l'Open House Bcn!\nEns vam quedar amb les ganes... A veure si el proper cop tenim sort. Les vistes molen, i què xula l'escala!! :O


La divuitena marxa solidària acomiada el 2014 reclamant un món sense presons | El Prat Llibertari\nLa divuitena marxa solidària acomiada el 2014 reclamant un món sense presons\ngener 1, 2015 in Actualitat\n«La mobilització al CIE de Zona Franca, i als centres penitenciari de Wad-Ras i la Model fou convocada per assemblees llibertàries i col·lectius anticarceraris».\nLa divuitena Marxa en solidaritat amb les persones preses va tancar l’any reivindicant un món sense presons ni privacions de llibertats. La jornada es va iniciar davant de la presó de dones Wad-Ras, on va tenir lloc l’esmorzar vegà i popular. Abans d’iniciar la marxa, amb una presència d’unes 150 persones, dues de les integrants de les assemblees llibertàries que promouen aquesta iniciativa van llegir un text on van denunciar el caràcter hetero-patriarcal de les presons. A continuació, van recitar un altre escrit on van reclamar un món sense presons, apel·lant al “caràcter desigual del sistema capitalista i del seu Estat de Dret”, idea que van sentenciar dient que “si la presó és la consumació de l’elit del poder, el nostre propòsit és destruir-lo”. No es van oblidar pas de les dones preses ni de les immigrants, perquè en els seus versos van criticar les activitats de reinserció “refeminitzadores”, i van voler fer palès que els Centres d’Internament d’Estrangers criminalitzen encara més la migració.\nAmb l’última referència a les detingudes de l’operació Pandora, van començar a caminar, perimetrant dues vegades la presó de Wad-Ras. El recorregut va estar vigilat de ben a prop per un fort contingent policial, que va seguir pas a pas el camí de la marxa. Crits com “No hi som totes, falten les preses” van tintar els murs de Wad-Ras de solidaritat cap a les preses que viuen entre reixes. Una de les activistes va reclamar amb forts crits la presència de les dones: “compañeras no están solas, nosotras estamos aquí también”. A diferència d’altres anys, les preses van poder treure els braços per les finestres tan sols una vegada. L’acte va finalitzar amb la lectura de quatre textos, un d’ells un poema de la presa anarquista Mònica Caballero en relació a l’operació Pandora.\nLa marxa es va aturar al migdia a Can Batlló, on es va celebrar un dinar vegà i solidari, àpat que van gaudir un centenar de persones. Els diners recaptats pel menjar i la beguda aniran destinats a un pot de resistència en suport a les persones preses. Després del dinar, unes 150 persones es van concentrar davant del CIE de Zona Franca, el qual va estar vigilat per cinc furgons de la Brigada Mòbil (BRIMO). El lema de la marxa va ser “A terra els murs de les presons”, paraules que van ser reforçades amb crits com “Presó, CIE, redades i fronteres; així es construeix la riquesa europea”. Durant l’acte es van llegir diversos textos escrits per les víctimes d’abusos patits als CIE, així com el manifest de Tekedasdondekieras. En aquest text van recordar els crits que es van escoltar des de dins del CIE durant la concentració de l’any passat, incident que els assistents van relacionar amb repressió per part dels agents que custodien les cel·les del centre; una sospita que es va aguditzar en saber que s’havia prohibit l’entrada d’ONG i advocats al recinte de Zona Franca fins al dia 2 de gener.\nLa divuitena jornada solidària va finalitzar amb la marxa de torxes davant de la presó Model, centre que segons les previsions de l’Ajuntament de Barcelona s’hauria d’haver clausurat l’any 2008. Tant el President de la Generalitat, Artur Mas, com l’Alcalde de Barcelona, Xavier Trias, han fixat ara l’any 2017 com a data límit del seu tancament. Cal recordar que és el segon any que el President es compromet a aquest tancament, la primera vegada com a Conseller en Cap durant l’últim mandat de Jordi Pujol. Unes 200 persones van participar en aquest acte. Altre cop amb la idea de ser vistes i escoltades pels presos, es van llençar coets i una traca valenciana, acompanyant la música de Los Chichos que sortia d’una furgoneta.\nLes participants van donar dues voltes a l’illa de cases de la presó, il·luminant-la amb les torxes que resseguien el camí, tot cridant càntics com “Los ricos nunca entran, los pobres nunca salen”, i fent especial menció a les preses detingudes durant l’operació Pandora. La unitat 5 de la Brigada Mòbil les vigilava, completant així més de dotze hores de jornada policial. Els agents van escoltar diversos càntics contra la seva tasca, però el més agressiu que van patir va ser un gra de raïm que els hi va llençar una de les participants. Un any més, s’han volgut reivindicar els drets de les persones preses amb la participació de l’Assemblea Llibertària UB-Raval, la Coordinadora Anti-Carcerària=Tortura, el Col·lectiu de Suport a Persones Preses Clivella, i altres associacions que fan possible, juntament amb el suport de les manifestants, aquesta lluita per la dignitat i la llibertat de les persones preses.\nComentaris tancats a La divuitena marxa solidària acomiada el 2014 reclamant un món sense presons\n← CNT denuncia les represalies de WFS contra sindicalistes a l’aeroport del Prat\nL’AJP organitza un Mercat d’Intercanvi de Joguines com alternativa al consumisme nadalenc →