Un 2017 per a la història\nEL MÉS DESTACAT DE L'ANY\nL’equip que elabora setmanalment l’‘Emprenem’ repassa el més destacat d’un any que no oblidarem\nAlbert Martín, àlex Font Manté, Xavier Grau, Dani Cordero, Paula Solanas, Natàlia Vila I Júlia Manresa\nEL 2017 DIU adeu deixant la certesa que s’ha guanyat un racó en els llibres d’història de l’economia catalana. L’acumulació de notícies, històries i declaracions ha fet d’aquests 12 mesos un any convuls i impactant.\nInstal·lat durant anys com el primer problema dels ciutadans catalans, l’atur segueix sent l’element més preocupant de l’economia. Al novembre hi havia 442.000 aturats (96.000 menys que al gener), i la taxa d’atur està en el 12,5%, la més baixa des del 2008. Una altra cosa és la qualitat dels contractes que es fan i dels salaris que es paguen. Malgrat que Inés Arrimadas i Marta Rovira demostressin que desconeixen aquesta realitat, aquesta és la millor notícia de l’any.\nLA FRASE DE L’ANY\nA Josep Oliu, president del Sabadell, no li agrada la correcció política, i així ho va demostrar quan va comparar els bufets que reclamen les clàusules terra amb “ lazarillos de Tormes ”. Però el president de la patronal bancària AEB, José María Roldán, va anar més lluny: “Durant la crisi poca gent ha hagut de deixar casa seva perquè no podia pagar la hipoteca”, va reblar. Una altra de les frases de l’any va ser la denúncia del president del comitè d’empresa de Seat, Matías Carnero : “Rebem moltes pressions polítiques i monàrquiques per fer el canvi de seu”. Tot ben poca cosa al costat de la referència que va fer el ja expresident de l’Eurogrup, Jeroen Dijsselbloem, respecte als països del sud d’Europa. “No puc gastar-me tots els meus diners en copes i dones i demanar ajuda a continuació”. Hauria sigut el guanyador absolut si no fos per John McAfee, fundador de la famosa empresa d’antivirus, que va ajuntar de manera explosiva futurologia, gastronomia i showtime : “Em menjaré la polla a la televisió si el bitcoin no supera els 500.000 dòlars en tres anys”.\nEls tres reportatges de l’ Emprenem més llegits pels lectors aquest 2017 tocaven aspectes ben diferents. En tercer lloc, el reportatge “Generació crisi”, en què Elisabeth Escriche explicava què ha sigut professionalment d’una classe d’alumnes d’un institut públic que van acabar els estudis el 2006. Per sobre, com a segon article més llegit de l’any, Marc Amat signava “Els cinc misteris de La Baguetina Catalana”. Com a campió absolut del 2017 apareix “Trenta anys esperant un Seat català”, el reportatge de Natàlia Vila sobre la històrica resistència de la firma automobilística a posar noms de ciutats catalanes als seus models.\nEl banquer Miguel Blesa, que de la mà d’Aznar va arribar a ser totpoderós com a president de Caja Madrid dels anys de l’eufòria, es va treure la vida d’un tret al pit amb una escopeta de caça en una finca a Còrdova. Aquesta notícia, que va propiciar les inevitables teories de la conspiració, arribava només cinc mesos després de ser condemnat juntament amb Rodrigo Rato a sis anys i quatre anys i mig de presó, respectivament, per les targetes black.\nEl més destacat d’un any que no oblidarem\nDues xifres han cridat l’atenció aquest any. La primera, petita, és el nombre de bancs (11) que queden a Espanya després de la caiguda del Popular i l’absorció de BMN per Bankia. Durant la crisi, 51 marques han desaparegut. L’altra xifra és més gran i contundent: 12.676. Són els milions que va costar rescatar CatalunyaCaixa. Això significa que el rescat de l’entitat catalana ja és oficialment més car que el de Bankia.\nA la pressió dels estaments econòmics catalans en els últims anys per accelerar el corredor mediterrani s’hi ha sumat últimament el gruix de l’empresariat valencià. Però, malgrat tot, l’Estat segueix sense posar-s’hi. Tal com ha publicat l’ARA aquest any, Adif explicava la infraestructura amb aquest traçat en els seus documents: “El corredor mediterrani connecta Madrid, Algesires i els principals ports de la costa est espanyola amb Europa”. Potser aquesta confusió explica el seu retard.\nDurant el 2017 el propietari de Cirsa, Manuel Lao, ha passat a ser l’home més ric de Catalunya. Segons Forbes, l’empresari del joc acumula un patrimoni de 2.400 milions. Així, supera el fundador i màxim accionista de Mango, Isak Andic, que ha quedat relegat a la segona posició. Andic, que l’any passat acumulava 4.200 milions, ha vist el seu patrimoni reduït fins als 2.300 milions en només un any.\nCaixaBank va aconseguir comprar el banc portuguès BPI després d’un pols llarguíssim amb la segona màxima accionista, Isabel dos Santos. I l’altre culebró que s’ha liquidat aquest 2017 és el del roamingroaming. Després d’anys d’intents per part de la Comissió Europea, el sobrecost per a les trucades a altres països de la UE es va acabar al juny.\nUna de les start-ups amb més projecció de l’ecosistema emprenedor barceloní, Medtep, va patir al gener una profunda crisi amb la sortida de l’empresa dels seus dos fundadors, Pablo Pantaleoni i Jacob Suñol. Com va avançar l’ARA, el problema de fons va ser que en les seves trobades amb inversors i mitjans de comunicació Pantaleoni feia servir mètriques que no es corresponien amb la realitat de la companyia. Tot i tractar-se d’un sector on aquestes males pràctiques són massa habituals, el cas de Medtep va ser un terratrèmol.\nNo és una fotografia especialment bonica, però sí que il·lustra la notícia econòmica més impactant del 2017. Més de 3.000 empreses van iniciar els tràmits per treure la seva seu social fora de Catalunya com a resposta a la situació política, entre elles, sis de les set catalanes de l’Íbex-35, i per damunt de totes, CaixaBank, el banc de La Caixa i l’empresa més influent de Catalunya. L’entitat va prendre la decisió empesa per una fugida de dipòsits i després d’esgarrapar un decret llei al govern espanyol que li permetia fer-ho. El resultat: ara té la seu al carrer Joaquim Sorolla de València.\nUn de molt repetit: “Rajoy promet una pluja de milions fins al 2020”. Aquest titular, amb matisos, va aparèixer a finals de març en diversos mitjans per explicar un suposat gir inversor del govern central a Catalunya. Era una promesa de caràcter polític i orientada a refredar el Procés, però el cert és que, tot i l’entusiasme mediàtic d’aquell dia, no s’ha complert. De fet, ni tan sols s’han aprovat els pressupostos.\nEL JUBILAT DE L’ANY\nEl que va ser totpoderós president de Telefónica, César Alierta, va anunciar al maig per sorpresa que abandonava el consell de la gran teleco espanyola. Després de 16 anys com a president, el directiu deixava el càrrec en mans de José María Álvarez-Pallete.\nL’OPERACIÓ DE L’ANY\nDe totes les operacions que s’han vist en l’economia catalana potser cap és tan impactant com la que ha viscut la start-up de videojocs socials Social Point, venuda per 250 milions de dòlars (210 milions d’euros) a la nord-americana Take-Two. La companyia barcelonina estava liderada pels tres cofundadors, Horacio Martos, Andrés Bou i Marc Canaleta. L’altra gran operació de l’any la va protagonitzar l’imperi Pronovias, venut al fons de capital risc britànica BC Partners per 550 milions d’euros. Pronovias va anunciar que el fons comprava el 90% de la companyia, mentre que el fundador de la marca, Alberto Palatchi, en conserva un 10%.\nEls directors de la Mobile World Capital se succeeixen sense que estigui gaire clar de què serveix el que havia de ser un projecte transformador. L’últim a plegar ha sigut Aleix Valls, que hi va estar un any i mig i que des que va dir adeu a l’organisme de promoció de Barcelona ha enllaçat diferents càrrecs a Colonial o al bufet Roca Junyent.\nTravis Kalanick és el fundador d’Uber, un dels principals unicorns (empreses valorades en més de mil milions de dòlars) de la galàxia tecnològica. És des d’aquesta altura que ha protagonitzat una de les caigudes de l’any: va haver d’abandonar la seva empresa entre denúncies per la cultura masclista de la companyia, casos d’assetjament i mals resultats empresarials. L’altre gran estrellat de l’any és Emilio Saracho, que fa dos anys era el financer espanyol amb un càrrec més important a escala internacional i que, després del seu fugaç i desastrós pas pel Popular, queda assenyalat com un gestor molt dubtós.\nBen conegut per les seves immillorables relacions amb governs de tots els colors, Florentino Pérez ha tingut el 2017 dues males i inesperades notícies. D’una banda, Foment anunciava que no té intenció d’indemnitzar amb 450 milions d’euros l’antiga gestora del túnel del Pertús, TP Ferro, com a compensació per la seva fallida. A aquesta notícia s’hi ha sumat la decisió d’aquesta mateixa setmana del Tribunal Constitucional d’anul·lar la polèmica indemnització de 1.350 milions que va percebre l’exconcessionària del projecte de magatzem de gas Castor, també participada per ACS. Per sorpresa, Florentino també perd.\nCatalunya ocupa el 153è lloc en el rànquing de competitivitat de les regions europees (d’un total de 263), segons dades publicades al febrer. En tres anys ha perdut 11 posicions en un llistat que mesura factors com l’estabilitat econòmica, l’educació, la salut, la innovació, l’eficiència del mercat laboral i les infraestructures, entre d’altres.\nJuan Roig, patró de Mercadona, va parlar al març de la web de la seva empresa i no va estar per romanços. La va titllar de “vuitcentista” i va anar una mica més lluny: “La pàgina web és una merda, ho diuen els clients i així ho dic jo”. Per posar-hi remei, va posar al capdavant de la web la seva filla Juana.\nUn altre dels projectes d’Alierta. El Consell Empresarial de la Competitivitat, promogut per l’expresident de Telefónica, es va dissoldre després de mesos sense reunir-se. L’entitat, coneguda com el lobi de l’Íbex, es va crear el 2011 en plena crisi econòmica per proclamar les bondats de l’economia espanyola.\nPepsiCo ha nomenat aquest any el barceloní Ramón Laguarta -fins aleshores conseller delegat de la firma a Europa i l’Àfrica subsahariana- president executiu. Així, Laguarta exerceix com a número dos mundial de la marca. Un altre directiu català que ha aconseguit un important ascens ha sigut Ángel Vilá, fins al juliol director d’estratègia i finances de Telefónica i des de l’estiu conseller delegat de la teleco.\nUna llegenda en actiu de l’emprenedoria en biotecnologia als Estats Units, Guy Nohra, ha triat Barcelona per arrencar el seu desè fons. Diu que a Catalunya ho tenim tot, excepte confiança: “La matèria bruta hi és, però al final em toca anar a veure gent d’aquí i dir-li que em doni els seus diners i els inverteixi en el seu país... i no és fàcil”.\nN’hi ha dues de molt evidents. La primera és el preu del lloguer a Barcelona. Qui hagi volgut llogar un habitatge durant el 2017 a la capital catalana sap de què parlem. I qui no ho hagi intentat, no s’ho pot imaginar. Mentre els preus de compra segueixen encara per sota del nivell precrisi, els del lloguer ja han superat els rècords de l’època del boom econòmic... i el pitjor és que costa de veure-li final, a aquesta bombolla. La segona bombolla és el bitcoin, la moneda que ha estat en boca de tanta gent en els últims mesos de l’any, gràcies a una pujada tan espectacular com la patacada del 40% que ha viscut aquesta última setmana. La prova que el bitcoin és una bombolla és que en els últims mesos molta gent que no sap ni què és aquesta criptomoneda ha optat per comprar-ne. I compte, si van vendre-se-les a temps segur que van treure’n un bon rendiment... tot i seguir sense entendre com funciona.\nEL BALÓ D’OXIGEN\nGrifols, gegant en productes derivats del plasma, segueix immersa en el seu projecte de creixement i això l’ha forçat a signar un dels grans refinançaments de l’any amb la banca. L’empresa va canviar les condicions sobre un passiu de 5.800 milions d’euros. Més transcendental va ser l’acord assolit per Celsa amb la banca. La siderúrgica dels Rubiralta va tancar un acord per refinançar 2.673 milions d’euros que comprometien la seva supervivència.\nEl 12 de maig es va produir un ciberatac massiu amb el virus WannaCry que va afectar empreses de més de 150 països. Algunes companyies van admetre que havien estat infectades, com per exemple Telefónica, Iberdrola i Gas Natural. Però moltes altres van negar haver patit el contagi, tot i que sí que era així.\nL’empresa Red Eléctrica, participada en un 20% per l’Estat, ha completat aquest any una fita meritòria: el 66% del seu consell el componen persones amb passat a l’administració i que es poden considerar beneficiàries de les portes giratòries.\nELS FONS MÉS ACTIUS\nEls fons d’inversió barcelonins estan guanyant cada cop més protagonisme en l’economia local. Alguns són molt actius. Meridia, liderat per Javier Faus, n’és un. Inicialment dedicat al sector immobiliari, últimament ha començat a fer operacions en sectors diferents. Un altre és Miura, liderat per Lluís Seguí i protagonista d’algunes de les operacions més interessants de l’any. Un tercer és Ysios Capital, amb el soci Josep Lluís Sanfeliu com una de les cares visibles i especialitzat en el sector biomèdic. I en un àmbit fonamentamlent tecnològic Inveready és, sens dubte, un dels més sospitosos habituals.\nAquest 2017 ens deixa una multitud de conflictes no resolts: el d’ Airbnb amb l’Ajuntament de Barcelona, per exemple. Les dues parts han acostat posicions (la companyia ha esborrat anuncis il·legals), però el consistori encara vol més. En un àmbit similar trobem el conflicte d’ Uber amb el sector del taxi. La sentència d’aquesta mateixa setmana soluciona part del problema, però ni de bon tros tot. El conflicte patronal entre Foment del Treball i la Cecot no només no s’ha reconduït, sinó que està a flor de pell. I atents: la cosa encara pot empitjorar quan aquest 2018 hi hagi eleccions a Foment, a les quals el president de la Cecot, Antoni Abad, ja ha dit que es vol presentar. I una qüestió que també està pendent de solució és la situació accionarial a Freixenet. L’empresa líder del cava ha vist moltes anades i vingudes, però sembla qüestió de temps que l’alemanya Henkell acabi entrant al seu accionariat.\nAquest guardó és per als esforços de Norwegian per fer veure que no hi havia un conveni entre Espanya i Rússia que impedeix els vols directes entre Barcelona i Tòquio. Setmanes després, l’ARA va publicar el conveni que ho demostrava.\nLa Junta d’Extremadura va aprovar a principis d’any una subvenció de fins a 1.000 euros per comprador per incentivar les vendes del sector. En temps de dèficit, alegria. Esperem que el 2018 l’alegria continuï per a tothom, però a un cost més sostenible.\natur Josep Oliu Miguel Blesa Seat Caixabank PRONOVIAS Mobile World Capital Travis Kalanick uber WannaCry Airbnb


L’Ajuntament impulsa una campanya per a fomentar la recollida selectiva\nMedi Ambient\tDilluns, 15 de novembre de 2021\nL’Ajuntament d’Esparreguera ha posat en marxa avui una campanya de sensibilització amb l’objectiu de millorar quantitativa i qualitativament la recollida selectiva de residus al municipi. En el marc d’aquesta iniciativa, que s’allargarà fins a finals de novembre i coincidirà amb la celebració de la Setmana Europea de la Prevenció de Residus, hi ha una carpa informativa itinerant que s’ubicarà en punts concorreguts de la població o prop d’àrees de contenidors per tal de sensibilitzar a la ciutadania amb el propòsit de reduir els impropis de les fraccions d’envasos i paper i cartró, i fomentar l’ús de les bosses compostables en la separació de la matèria orgànica. Així mateix, es repartiran díptics informatius a les cases d’Esparreguera amb informació sobre els diferents serveis municipals de recollida, s’adquiriran contenidors de recollida d’olis usats per a l’escola Pau Vila i l’institut El Cairat i també es realitzaran reunions específiques amb escoles i grans productors. La campanya té un cost de 19.410 euros i està finançada per l’empresa ServiTransfer, actual adjudicatària del servei de recollida i gestió municipal de residus.\nEl regidor d’Espai Natural de l’Ajuntament d’Esparreguera, Emmanuel Ortí, ha destacat que “en aquesta campanya el que volem és fomentar encara més el reciclatge selectiu, especialment de la fracció orgànica, els envasos i el cartró, que són les fraccions on trobem més impropis, és a dir, més residus que no corresponen al fracció en qüestió”. Amb aquest propòsit, durant dues setmanes hi haurà una carpa itinerant amb dos educadors ambientals per a informar i conscienciar a la ciutadania sobre la importància de la recollida selectiva. Ho faran amb material de comunicació divers, com tríptics informatius del servei municipal de recollida, díptics del servei de deixalleria mòbil, imants i bosses tricolors de recollida, i també amb un petit joc de fitxes sobre diferents residus que cal dipositar al contenidor correcte. “S’inclouen residus fàcils i d’altres més controvertits per tal de resoldre el màxim de dubtes que pugui tenir la ciutadania”, ha apuntat Emmanuel Ortí.\nLa campanya també inclou l’edició de 9.000 tríptics informatius que es repartiran a les llars d’Esparreguera per a donar a conèixer a la població els diferents serveis municipals de recollida, com són la deixalleria, el servei de recollida de mobles i trastos vells i el d’esporga. A més, amb l’objectiu de fomentar l’ús de la deixalleria, també es realitzarà un sorteig d’un lot de productes i serveis locals valorat en 275 euros per als habitants que del desembre al maig de 2022 usin aquest servei més de cinc vegades. D’altra banda, per tal de fomentar la recollida selectiva de l’oli usat, s’implantarà el projecte Claki a dos centres educatius del municipi, l’escola Pau Vila i l’institut El Cairat, als quals es dotarà amb 1.000 unitats d’ampolles i un contenidor de recollida per a cadascun.\nAixí mateix, en el marc d’aquesta iniciativa, es realitzaran reunions amb el personal de neteja i del servei de menjador escolar del Taquígraf Garriga, el Mare de Déu de la Muntanya, l’escola cooperativa El Puig i l’escola Estel, així com amb grans productors del municipi per a acordar mesures a adoptar per tal de millorar la separació de residus. El regidor d’Espai Natural ha explicat que “aquesta és la darrera campanya de sensibilització de l’actual contracte de recollida de residus, la propera ja serà per a implementar el nou model, que és previst que estigui adjudicat a l’agost”. En aquest sentit, ha apuntat que “s’està estudiant la possibilitat d’introduir la neteja viària i el servei de deixalleries dins del mateix contracte, perquè sigui més eficient i englobi tots els serveis”.\nEn el marc de la campanya hi ha un carpa informativa itinerant per a sensibilitzar a la ciutadania sobre la recollida selectiva


Derrota del ZAMAR 2000 – Ploms Salle Reus – Sènior Femení “A” en l’últim sospir – Club Natació Reus Ploms\nDerrota del ZAMAR 2000 – Ploms Salle Reus – Sènior Femení “A” en l’últim sospir\nEl Ploms Salle Reus va estar a punt de remuntar el partit en el darrer minut, amb un triple i varies cistelles amb personal, però no va ser suficient per evitar la victòria de les cornellanenques. Cris López, la millor jugadora del partit, amb 19 punts, 4 rebots i 4 assistències (64-62).\nEl Cornellà, amb un planter pràcticament nou, ja que només se’n conserven Cris López, Ariadna Cebrián i Aitana Ortiz, va tenir dos temps de joc. Durant la primera part, les locals van poder mantenir-se per davant al marcador gràcies a jugades individuals, sobretot de les veteranes López i Ortiz, que es van posar l’equip a les espatlles. Però a banda d’aquestes accions, el joc cornellanenc en general va ser massa precipitat, portant a les jugadores de blau a perdre moltes pilotes per falta de precisió en les passades.\nPer la seva banda, el Ploms va aprofitar la falta d’idees en el joc cornellanenc per recuperar pilotes i anotar. Les jugadores més destacades del conjunt visitant durant la primera part van ser Raquel Martín i Ester Sintes, amb 16 i 11 punts respectivament en tot el partit. Tot i així, no van poder posar-se per davant durant els dos primers quarts. Al final del segon període, el resultat va ser de 16-11 i, a la mitja part, de 28-27, favorable al CB Cornellà.\nLa segona part, va semblar un partit totalment diferent, amb molta més intensitat per part d’ambdós conjunts. Les del Ploms van saber aprofitar molt bé el seu avantatge sota la cistella, amb les pivots Betty Salat i Khady Faye, molt més altes i corpulentes que no pas les interiors cornellanenques. Aquetes dues van ser les jugadores més destacades de la segona part, amb 13 i 12 punts, respectivament, en els dos darrers quarts. Amb el rebot i el joc interior bastant impedit per a les cornellanenques, van haver de deixar el joc en mans de les exteriors. De nou, Cris López va ser qui va fer-se amb els comandaments de l’equip, amb un total de 19 punts al final del partit i 4 assistències, que van permetre anotar a Ari Cebrián.\nAls darrers minuts de l’últim quart, quan semblava que el partit estava decidit, amb un 61-55 al lluminós, les del Ploms van treure dues jugades de cistella i personal, a més d’un triple en els darrers 30 segons del partit, posant el 63-62 al marcador. Aitana Ortiz, que va rebre una falta, va anotar un dels dos tirs lliures concedits per l’àrbitre, pujant l’avantatge a 2 punts (64-62). L’últim llançament el va tenir el Ploms de Reus, que va fallar, deixant el marcador al final del partit a 64-62.\nCB Cornellà: Vera (-), Martin (-), Cebrián (7), Mumne (2), López (19), Vidal (9), Rey (10), Aragón (5), Muñoz (2), Clavero (-), Farres (-), Ortiz (10).\nZamar 2000 Ploms Salle Reus: Guelvenzu (-), Martín (8), Sintes (16), Adsera (-), Magriña (11), Mas (2), Borrell (-), Salat (13), Faye (12), Soto (-), Guerrero (-).\n0 0 Reus Ploms http://www.reusploms.cat/info/wp-content/uploads/2016/08/logo.png Reus Ploms2012-11-27 23:46:142019-04-30 19:37:54Derrota del ZAMAR 2000 – Ploms Salle Reus – Sènior Femení “A” en l’últim sospir\nIl·luminació pista d’atletisme El ZAMAR 2000 – Ploms Salle Reus – Sènior Masculí “A”...


Daniel Vives: "Un Mundial és l'aparador de Catalunya al món" - Bloc UFEC | Bloc UFEC\n← Sergio Sánchez: “Des de la federació aquest any hem fet un impuls del que és la vessant esportiva”\nJoan Ricart: “El nostre objectiu és consolidar la participació en les competicions en l’àmbit esportiu a Catalunya” →\nDaniel Vives: “Un Mundial és l’aparador de Catalunya al món”\nPost creat 7 jul., 2017 - per UFEC - amb Comentaris tancats a Daniel Vives: “Un Mundial és l’aparador de Catalunya al món”\nEl proper mes de novembre se celebra a Balaguer el Mundial femení de futbol sala, amb la participació de la Selecció Catalana juntament amb altres 11 seleccions internacionals. D’aquest Mundial i de l’actualitat del futbol sala català ens parla el president de la Federació Catalana de Futbol Sala, Daniel Vives.\nQuina valoració feu d’aquesta temporada que tot just acaba de finalitzar?\nAquesta temporada ha sigut una mica complicada perquè hem hagut de marcar les bases i els fonaments del funcionament futur de la federació. Hi havia moltes coses que no estaven ben estructurades i hem hagut de prendre decisions una mica difícils.\nA nivell esportiu estem contents dels resultats que va tenir la selecció cadet al Mundial de Paraguai al juliol del 2016. Van arribar a quarts de final i estem molt orgullosos del nivell dels nostres jugadors i del nivell de treball que es fa des dels clubs i per part dels tècnics.\nAra ja és moment de pensar en la propera temporada. Quins canvis s’introduiran respecte a aquesta campanya?\nAquesta temporada ja hem introduït alguns canvis, com el pagament arbitral via transferència. També hem presentat una mica el que serà la nova web de la federació, on tot serà més àgil i els jugadors podran consultar totes les estadístiques a través d’aplicacions mòbils. A banda d’això, de cara a la propera temporada la Federació Catalana de Futbol Sala tindrà més força dins la Federació Europea de Futbol Sala, agafarem un pes més específic i com a país ens podem sentir prou orgullosos.\nEl proper mes de novembre se celebra a Balaguer el Mundial femení. Què n’espereu d’aquest Mundial?\nEl que esperem és la consolidació de la tasca que estem fent des de la junta directiva de la Federació Catalana de Futbol Sala. Un Mundial és l’aparador de Catalunya al món i ens hi hem de ficar amb els cinc sentits perquè la imatge de Catalunya sigui la que volem transmetre tant a nivell organitzatiu com a nivell competitiu. Volem que quan finalitzi aquesta competició tothom se’n recordi del Mundial que es va fer aquí a Catalunya.\nEl 2008 la Selecció Catalana ja va aixecar el títol a Reus. Veu aquesta generació amb possibilitats de fer el mateix?\nEl Campionat de Reus va ser un campionat fantàstic. Aquest any tindrem més dificultats per poder competir pel campionat; si arribem a semifinals ens podem sentir força orgullosos.\nEstan ja confirmades les seleccions que hi participaran en aquest Mundial?\nPràcticament sí. Pot ballar alguna, però les 12 seleccions que hi participaran ja són pràcticament segures. Hi seran Catalunya, França, Rússia, República Txeca, Veneçuela, Colòmbia, Paraguai, Estats Units, Brasil, Marroc, Taiwan i Austràlia. Estem a l’espera si Veneçuela finalment vindrà per problemes interns al seu país, però en principi aquestes serien les 12 seleccions participants.\nQuins creu que seran els rivals a batre?\nSense cap mena de dubte, Colòmbia i Brasil. Colòmbia és l’actual campiona del món i, si manté el mateix bloc que quan es va disputar el campionat a Colòmbia, té una molt bona selecció. A la selecció de Brasil ja l’hem vist i també tenen molt bones jugadores.\nCom veu el nivell de la Selecció Catalana internacionalment, tant la masculina com la femenina?\nCatalunya té un potencial molt gran de jugadors i jugadores per competir per qualsevol Mundial. A dia d’avui en categoria masculina la selecció catalana està entre les 11 millors seleccions del món, i en categoria femenina la selecció catalana està la segona o tercera d’Europa i entre les sis primeres a nivell mundial.\nAmb quants clubs i llicències compteu actualment?\nA la nostra federació comptem actualment amb 4.000 llicències i uns 140 clubs.\nFa unes setmanes es va fer una representació de la campanya ‘Així jugo’ en una competició de la vostra federació. Quina valoració feu d’aquesta campanya que té com a objectiu conscienciar sobre els valors de l’esport?\nAquestes campanyes són vitals perquè ajuden a tenir una cultura d’educació. Nosaltres com a federació no tenim el pressupost necessari per poder invertir per a aquestes campanyes; per això agraïm molt que la UFEC ens hagi fet partícips d’aquesta campanya. Som una federació petita-mitjana i necessitem d’aquestes ajudes per conscienciar la gent que això és un hobbie i que es tracta de passar-s’ho bé. Com ja vaig manifestar al president de la UFEC, Gerard Esteva, agraïm molt que hagués contactat amb nosaltres, perquè també ens feia falta poder transmetre aquests valors.\nQuins són els reptes més immediats de la Federació Catalana de Futbol Sala?\nA nivell esportiu el repte més immediat és el Mundial femení que es disputarà al novembre a Balaguer. I després, l’any que ve és el Mundial sub’20 de Colòmbia, del qual es disputa el torneig classificatori el proper mes de desembre.\nDaniel Vives , entrevista , esport , Federació Catalana de Futbol Sala , futbol sala , UFEC\nRio 2016 waterpolo Jocs Olímpics Marc Marquez piragüisme concurs beneficis cardiovascular FESCAT2014 gimnàs esquí estiu atletisme activitats Sport UFEC consells festa córrer Ona Carbonell Festa de l'Esport Català esport federat català natació entrevista BCN Sports Film Festival bàsquet Zona UFEC ciclisme nens exercici salut Activitat física esport esport català UFECXics aigua esport adaptat INSERsport bicicleta triatló activitat vela Guanyadors Olímpics


setembre 26, 2019 - PAH Barcelona\nArxiu diari setembre 26, 2019\nEl Gabinet de Crisi segueix girant l’esquena a les 600 famílies\nLes propostes aportades per l’Ajuntament de Barcelona i la Generalitat de Catalunya segueixen sent insuficients. La Delegació de Govern de l’Estat, un cop més amb la seva absència, mostra el seu nul interès en les famílies\nEl passat 29 de juliol l’Ajuntament de Barcelona i el Govern de la Generalitat, a la darrera reunió del Gabinet de Crisi, es van comprometre a portar al setembre un pla executiu especificant mesures, pressupost i calendari d’implementació per tal d’acabar amb els reallotjaments indignes. Actualment hi ha, només a Barcelona, gairebé 600 famílies que es troben reallotjades en albergs o pensions i 553 famílies en llista d’espera en la Mesa d’emergència, amb una espera de gairebé dos anys, totalment inadmissible. Mentrestant les famílies són reallotjades indignament, moltes d’elles fora dels seus barris, sense cuines i amb banys compartits, sense tenir en compte les necessitats familiars, espais per l’estudi dels infants o inclús moltes d’elles sense complir amb uns mínims d’higiene.\nDavant situacions excepcionals calen solucions innovadores. En aquest sentit les propostes aportades fins al moment per les administracions Ajuntament de Barcelona i Generalitat de Catalunya han estat totalment insuficients. Per la seva part, la Delegació de Govern de l’Estat ha seguit mostrant el seu nul compromís social amb les famílies, abstenint-se de participar en les trobades i sense aportar cap mena de propostes. La responsabilitat de l’emergència habitacional que patim és compartida entre les tres administracions, esperem que en un futur repensin la seva actitud i aportin solucions.\nA la trobada d’avui hem participat diferents col·lectius que treballem pel dret a l’habitatge a la ciutat de Barcelona: 500×20, Oficina d’habitatge de Gràcia, Resistim el Gòtic, Grup d’Habitatge de Sants i la PAH de Barcelona. La situació és insostenible. Portem temps reclamant que es compleixi la Llei 24/2015 que obliga les administracions a oferir un reallotjament digne a les famílies que han patit un desnonament.\nAvui, les propostes de les administracions no presenten cap solució real a l’emergència que pateixen les famílies. L’Ajuntament de Barcelona ha presentat un pla amb mesures concretes però clarament insuficients. Per part de la Generalitat, un cop més ens hi ha remès a bones intencions però sense unes accions concretes ni pressupost. Hem trobat a faltar un treball conjunt entre les administracions competents, i sobretot l’entesa que l’emergència requereix mesures immediates i innovadores, que recordem que es podrien haver dut a terme des del 2015 quan es va aprovar la Llei 24/2015.\nDes de les entitats de Barcelona que treballem pel dret a l’habitatge tenim clar que és qüestió de voluntat política posar fi a aquesta situació. Les administracions han d’estar al costat de la ciutadania i no dels grans bancs i fons voltor o d’inversió. Seguirem pressionant i vigilants per tal que es garanteixin els nostres drets, i no defallirem fins a aconseguir-ho. Convidem a tots els col·lectius i persones a sumar-se a aquesta lluita que és de totes. Les famílies no poden esperar més!


Juguete interactivo Fisher Price Teléfono Aprende - Abacus Online\nAmb quatre «aplicacions» interactives, vuit emoticones diferents, llums de colors i sons realistes de telèfon, els petits aficionats a la tecnologia estaran encantats amb el Telèfon aprèn amb Gosset de Riu i Aprèn, que s'assembla molt als dels seus pares! En aquest telèfon interactiu hi ha un munt d'activitats divertides, des de fer trucades a Gosset i prémer els botons, fins a ballar al ritme de la música i gravar «missatges de veu» per reproduir-los una vegada i una altra! I mentre els nens descobreixen totes les divertides llums, els sons i els jocs d'imitació d'aquest telèfon mòbil, també aprenen a comptar, els dies de la setmana, sentiments diferents, salutacions i a conversar! Aprendre és divertit. Conceptes bàsics d'aprenentatge: Les cançons i frases ensenyen als nens els dies de la setmana, els sentiments, a conversar, salutacions i frases per aprendre a relacionar-se. Habilitats de comunicació: Els nens aprenen a fer torns per mantenir una conversa telefònica mitjançant frases i cançons. Jocs d'imitació primerencs: 'El disseny realista del telèfon mòbil i els divertits sons animen els nens a fer servir la imaginació mentre juguen a fer trucades!\nNombre de modelo: Telèfon aprèn\nReferencia Abacus: 1251120.08


148 INFANTS S’HAN BENEFICIAT DE LA RECOLLIDA DE JOGUINES – Pirineus TV\n148 INFANTS S’HAN BENEFICIAT DE LA RECOLLIDA DE JOGUINES\n148 infants s'han beneficiat de la campanya de recollida de joguines de segona mà de Nadal a l'Alt Urgell. S'ha doblat el nombre de joguines rebudes respecte a la campanya del 2018. Així mateix també ha augmentat el nombre de joguines aprofitables, que s'ha situat a la meitat. Pel que Càritas d'Urgell tanca la campanya de recollida de joguines amb un balanç positiu.\nL'augment s'atribueix a la suma dels esforços dels clubs esportius, associacions i institucions de la comarca.\nUna altra novetat d'aquest any ha estat que les famílies han pogut triar joguines, una mesura per dignificar-ne la distribució.\nTambé s'ha facilitat als més petits que fessin arribar la seva carta a Ses Majestats, amb la col•laboració d'alumnes del Col•legi La Salle, que han fet de "patges voluntaris".\nLa campanya té un vessant sostenible, en tractar-se reutilitzar joguines, així com social.


07 | Mai | 2012 | "Act globally & ..."\nArxius | 5:20 PM\nA 45 dies de Rio+20: diàlegs de sords!?\nDivendres passat, 4 de maig, acabaven els, teòricament, darrers quinze dies de negociació abans d’arribar a Rio, en el format tant original de ” Informals consultes informals” o, en una traducció més correcte i menys literal, “Consultes oficioses”.\nLa principal conclusió és que, constatat el gran nivell (quantitatiu i qualitatiu) de desacord i la molt escassa, no diré nul.la però gairebé, capacitat de tancar amb acord parts, paràgrafs, del possible document final de la Cimera, s’ha decidit que hi hagi una altra sessió de “Consultes Oficioses”, des del 29 de Maig al 2 de Juny.\nDesprés ja només quedarà el 3r PrepCom (Comitè Preparatori) a Rio mateix, del 13 al 15 de juny, i la cimera pròpiament, del 20 al 22 de Juny!\nAquestes darreres consultes oficioses acaben amb un document de 420 paràgrafs (el draft o esborrany 0 en tenia 128), dels quals 400 estan entre claudàtors, és a dir, bloquejats pel desacord, més o menys important, d’alguna de les parts negociadores. Les parts en desacord tenen, com gairebé sempre, un cert comú denominador: nord-sud. Però tant a nivell de nord com de sud -i aquí rau una de les novetats principals del procés actual, que lliga perfectament i precisa amb el que ve succeint a nivell de les negociacions sobre canvi climàtic) cada vegada tothom té més dificultats per consensuar les seves pròpies posicions. I les mètriques respectives, és adir, les posicions de suport a un o altre punt, són sovint diferents per a cada tema, és a dir, desafinen sovint.\nA nivell de nord tenim els dos grans subgrups de sempre: Europa, Noruega, Suïssa i Corea, d’una banda (més partidaris de que el sector públic tingui un paper important i dels marcs reguladors) i USA, Canada i Austràlia de l’altra.\nA nivell de sud (G77+Xina) la dificultat de consensuar les seves pròpies posicions augmenta dia a dia, en la mateixa proporció que varia dia a dia la diferència entre les seves diferents realitats; les economies emergents i Àfrica, per situar dos pols, cada vegada ho tenen més difícil per tenir un projecte comú!\nPer les informacions que m’arriben i el seguiment que en puc fer des de la llunyania, dedicaré aquest post d’avui a descriure les principals controvèrsies en les que jo estic més interessat (i que per suposat no poden ser totes); en definitiva, els principals punts sobre els que probablement molts esperaríem nous acords importants ben necessaris i on, probablement en canvi, tot tornarà a quedar en un text tancat de pressa i corrents, i a darrera hora, amb moltes declaracions de bones intencions i molt poques, potser gairebé cap, decisions en ferm i a realment implementar.\nL’Índex del Document Final\nNo sembla ja que aquest índex pugui canviar i, per tant, es bo agafar-lo de referència:\n2. Renovant el compromís polític\n3. Economia Verda en el context del desenvolupament sostenible i l’eradicació de la pobresa\n4. Marc Institucional per al Desenvolupament Sostenible\n5. Marc per a l’acció i seguiment\nCom ja he comentat altres vegades no estic seguint ni els temes corresponents a l’apartat III ni al V (tot i que d’aquest apartat si que en segueixo l’estructura i algun subtema que, en si mateixos, diuen ja moltes coses).\nDesacords principals relatius al Preàmbul i a la Renovació del compromís polític\nMentre des de Europa (UE) es lidera la posició de que canviar les tendències insostenibles de producció i consum, i protegir i millorar el medi ambient, són crítics per lluitar contra la pobresa, des del G77+Xina s’insisteix que l’eradicació de la pobresa requereix focalitzar-se en els tres pilars del desenvolupament sostenible , i esta en contra d’una desproporcionada atenció al pilar ambiental.\nL’altre gran desacord esta en la singularització que el G77+Xina vol continuar fent del Principi 7 de Rio: “responsabilitats comunes però diferenciades”, i l’oposició cada vegada més gran del nord en mencionar aquest principi.\nEn canvi, el G77+Xina no solament no deixa d’insistir-hi i a més a més, tot posant el dit a la llaga, ho lliga sempre en emfatitzar l’incompliment del nord de tants i tants acords i promeses i en reivindicar el seu compliment; davant de la qual cosa la posició del nord és dir que el cal és mirar endavant.\nÉs en el context d’aquestes dues grans diferències a nivells de principis, que es pot i, al meu parer, s’ha d’entendre la diferent passió per l’economia verda que el nord ven com la panacea i al sud li fa més por que gracia.\nSegueix, finalment, la confrontació sobre, d’una banda, el paper del sector privat i, en general, però a diferents nivells, dels diferents Grups o actors principals, en aquests temes. D’una banda, per exemple, el nord vol potenciar més, sobretot, el “partnership” públic privat i, d’altra banda sobre les dinàmiques de monitorització i seguiment del que fan els diferents actors, és el sud qui més reticències hi té.\nDesacords principals (de fet potser el principal és que hi ha desacord en tot) relatius al Marc Institucional per al Desenvolupament Sostenible\nCal dir abans que res que en aquests temes sempre és més difícil arribar a acords i sobretot tancar-los en consens de bones paraules. Si hom parla de crear un nou òrgan o de modificar l’estatus d’un altre, llavors “no hi ha tutia”, o ho fas o no ho fas, però les posicions diluïdes són molt més difícils de justificar; és en aquest sentit que, aquesta vegada, la conferència es valorarà fonamentalment pels acords i/o els no acords en aquest àmbit.\nDe fet, malgrat no ser pas un entusiasta de l’actual SG de les NNUU, sempre li he reconegut el seu atreviment (imprescindible d’altra banda) en posar sobre la taula els temes de, en definitiva, Governament Mundial del Desenvolupament Sostenible i/o del Medi Ambient, en particular, en aquest procés cap a Rio+20.\nPodríem dir que hi ha dos grans nivells en els que s’està treballant: un és el més orgànic i, per tant, també més normatiu (“legislatiu”), i l’altre és el més operatiu i, per tant, més lligat a la gestió i la implementació.\nAl nivell més orgànic, actualment l’ECOSOC (el Consell Econòmic i Social de les NNUU -ja l’he qualificat moltes vegades com el taló d’Aquil·les de les NNUU, en la mesura que els assumptes econòmics i financers es van quedar a les Institucions de Bretton Woods) té, dins del seu paraigua, la Comissió de Desenvolupament Sostenible creada, precisament, a la Cimera de Rio 92. Empoderar, reformar, etc. aquests dos òrgans és, primer, una qüestió que afecta als dos a la vegada i, segon, quelcom que obre la caixa dels trons de la reforma de la mateixa Carta de les NNUU, cosa que ningú (jo tampoc) considera prudent en aquest moments (quedaria molt pitjor que la que tenim!)\nCom alternativa, hi ha la proposta de fer un d’aquells “salts a la carta” (en el doble sentit que pot tenir en aquest context aquesta frase) i, com es va fer amb la Comissió de Drets Humans, transformar la Comissió de Desenvolupament Sostenible en un nou Consell de les NNUU: el Consell de Desenvolupament Sostenible; precisament per la similitud amb el que ha succeït amb el tema de drets humans (fa poc que es va fer aquell pas; el Consell de DDHH esta funcionat molt bé) no em fa pas ser optimista respecte a que aquesta sigui la decisió que es prengui; en qualsevol cas és quelcom que té molts números de no resoldre’s pas fins la nit abans de tancar la Cimera. En aquests moments, per exemple, el G77+Xina per no tenir, no té ni posició clara sobre el tema. La meva opinió i les seves contradiccions quedaran per un altre dia.\nAl nivell de gestió i implementació pràcticament tot gira al voltant de la decisió de transformar, o no, el PNUMA (Programa de les Nacions Unides Sobre el Medi Ambient) en una agència especialitzada del sistema (com ho són una UNESCO, una FAO, una OIT, etc.). També deixo per un altre dia la meva opinió i les seves contradiccions. I també en aquest punt no sé pas veure un desenllaç en cap sentit fins a darrera hora.\nSi que pot ser oportú, en canvi, citar avui i aquí que aquest punt és una escletxa important en el sí del G77+Xina; el grup com a tal sembla no estar-hi a favor però, en canvi, els països africans si: seria la primera agència del sistema de NNUU amb seu al continent Àfrica.\nConsideració particular (i final d’aquest post) sobre l’evolució del capítol V: Marc per a l’acció\nAquí la tendència que s’està veient és la del maximalisme polític: tu vols que es parli d’això, doncs jo vull que és parli d’allò, i així tothom content. Això és així de tal manera que, actualment, la meitat del text total l’ocupa aquest capítol.\nNomés em segueixen escandalitzant, principalment, dues qüestions sobre aquest capítol, amb les quals acabaré avui:\n1. Que, pràcticament, no es parli de canvi climàtic més enllà de citar Durban; la qual cosa és, des del meu punt de vista, com beneir la traïció de judes\n2. Que es parli, en canvi, de “desastres”; de com afrontar-los, gestionar-los, etc.\nEvidentment estem donant per fet que no actuarem com hauríem d’actuar, que seguirem fent el mateix que estem fins ara, que en contes de canviar de rumb, ens adaptarem als danys que provoqui el rumb actual i que, per tant, haurem d’aprendre a gestionar millor els desastres que vindran. Valguem Déu, quina barbaritat!\nXerca; 7 de maig de 2012\nEtiquetes: Desenvolupament, Economia Verda, Informes Internacionals, Pobresa, Principis de Rio, Rio+20, UNITED NATIONS


SOCIALISTES DE L'EBRE: de febrer 2009\nEl PSC abandona el Ple després que Bel els insultés quan denunciaven l'elevat grau d'endeutament de l'Ajuntament\nEl govern de Bel ha endeutat l'Ajuntament en només dos anys el mateix que es va\nendeutar en els vuit anys anteriors i ha elevat la càrrega financera al 155%\nEl Grup Municipal Socialista a l'Ajuntament de Tortosa ha abandonat aquest matí el Ple extraordinari en què es debatia un nou crèdit de l'Ajuntament, de 5,8 milions d'euros. Davant de l'argumentació dels socialistes amb dades contrastades, ofertes pels mateixos assessors externs contractats pel govern i la intervenció municipal, Bel ha emprat novament la prepotència per tal “d'evitar el debat en el ple, amb insults de molta gravetat, imitant les pràctiques conegudes de determinats grups d'ultradreta per rebentar un ple que no li estava anant bé. El senyor Bel, tot i proclamar-se nacionalista, s'allunya de l'escola catalana del pactisme”. Precisament un altre cop avui, com han denunciat els socialistes, no ha tornat a assistir en un ple econòmic la interventora municipal, un fet que ja sol ser habitual i que no s'havia produït durant els anteriors ajuntaments democràtics.\nEls socialistes havien explicat durant el ple que l'excès d'endeutament de l'Ajuntament incrementat ara amb un nou crèdit de 5,8 milions d'euros (gairebé 1.000 milions de pessetes). Els socialistes han denunciat, que tot i que moltes institucions s'estan endeutant dins d'uns paràmetres des del rigor de la gestió, el que no pot ser és que aquest crèdit estigui vinculat a un pressupost clarament inflat amb una previsió d'ingressos impossible d'assolir en l'actual context de crisi econòmica. En aquest sentit, els socialistes també han recordat els dos crèdits de la GUMTSA, un primer de 3,7 milions d'euros, i un segon d'1,3 milions, contemplat al pressupost del 2009, quantitat gairebé idèntica a la que està prevista transferir a l'Ajuntament per a despesa corrent. “Si la societat urbanística s'endeuta ha de ser per inversió no per a despesa corrent.”\nEl portaveu del grup, Joan Sabaté, ha recordat que l'any 1999, quan els socialistes van arribar a l'alcaldia, el deute de l'Ajuntament era de 25 milions d'euros. L'any 2007 el deute s'havia incrementat en 11 milions d'euros, però s'havia doblat el pressupost i la càrrega financera havia disminuït sensiblement. L'any 2009, en només dos anys de govern, Bel ha endeutat l'Ajuntament en 10,7 milions d'euros més, el mateix que en vuit anys. A més, s'ha elevat la càrrega financera dels 138% al 155%, amb dades que aporten tant l'informe encarregat per ells mateixos de Faura- Casas com les dades de la intervenció municipal.\n“L'Ajuntament s'ha endeutat, a banda del perillós deute que ja acumula la GUMTSA, en 10,7 milions d'euros més. Només en dos anys s'ha provocat un volum de deute tan gran com en els vuit anys anteriors, amb un increment pressupostari molt menor, inflat, impossible, fet per a sortir del pas”, ha resumit Sabaté, i ha conclòs: “És per això que el PSC anàvem a votar contràriament a aquest nou crèdit. Però no se'ns ha deixat votar, perquè el senyor Bel ha passat a la desqualificació, a l'insult per evitar precisament el debat. Davant les dades contrastades ha passat a l'insult. És un fet incomprensible. Un alcalde democràtic de Tortosa no pot actuar d'aquestes maneres”.\nSabaté ha tancat la seva compareixença amb un advertiment clar: “El senyor Bel vol exterminar políticament els seus contrincants, però no ens farà callar. Aquest no és l'alcalde que mereix la ciutat de Tortosa, un alcalde que no està per la tasca d'assegurar un debat seriós com és el que mereixen els tortosins i les tortosines.”\n"CiU bloqueja la creació d'un institut públic a Tortosa"\nEl Grup Municipal Socialista critica el baix compliment del PAM denunciant el bloqueig al tercer institut del Temple per no perjudicar un centre concertat i privat.\nEl Grup Municipal Socialista a l'Ajuntament de Tortosa ha denunciat aquest matí que el govern de CiU bloqueja la creació del tercer institut a Tortosa per no perjudicar els interessos d'un centre concertat i privat. Els socialistes han fet aquesta denúncia després que en una de les darreres comissions informatives la regidora d'Educació assenyalés que no s'havien cedit encara els terrenys perquè des del departament d'Educació havien dit que aquesta obra no era urgent, fet que ha estat negat pel propi departament, que el considera prioritari. Els socialistes han denunciat que l'alcalde, Ferran Bel, no va dir la veritat al ple quan va argumentar altres motius\nper no haver fet encara aquesta cessió.\nEl portaveu del grup, Joan Sabaté, ha lamentat la manca de sensibilitat del govern de CiU per potenciar l'ensenyament públic i ho ha relacionat amb la deriva més conservador que ha patit aquest partit. “El senyor Bel deu estar en la mateixa línia que el senyor Ramon Tremosa, precandidat de CiU a les eleccions europees, que fa pocs dies va assegurar que l'escola pública no té glamour”, ha assenyalat Sabaté. Els socialistes han recordat que el tercer institut és una prioritat per a Tortosa, un institut que ja es va demanar durant l'anterior període de govern de CiU a Tortosa i que finalment, per desinterès municipal, va acabar anant a Roquetes. En els darrers anys, l'increment demogràfic ha saturat els dos instituts de Tortosa i el de Roquetes per la qual cosa l'anterior govern municipal va preveure en el POUM la construcció del\nEls socialistes tortosins han recordat que la cessió d'aquests terrenys és un dels principals incompliments per a l'any 2008 del Pla d'Actuació Municipal (PAM). “Es tracta d'un dels molts incompliments d'un PAM que s'ha demostrat clarament que és paper mullat, ja que de la previsió per a l'any passat només s'ha executat un 38,40%, i el més greu és que la majoria de les actuacions executades són obres ja programades per nosaltres en l'anterior mandat, purs tràmits administratius o activitats ordinàries”, ha lamentat. “La vaguetat i manca de seguiment del PAM demostra que no són capaços de fer ni els deures que ells mateixos s'han posat”, ha assenyalat. Entre algunes de les mancances que ha denunciat el PSC hi ha la incapacitat de dotar a l'ampliació del polígon Catalunya Sud de l'aigua necessària per tal de garantir futures inversions i afavorir el creixement industrial, tot i que els socialistes van proposar una solució a aquesta situació mitjançant una mancomunitat amb l'Aldea per demanar una concessió directa a la CHE. “Assistim lamentablement a la manca d'impuls d'aquest govern per a afavorir el creixement econòmic en un moment tan delicat. Ens trobem davant d'un govern mancat d'idees i d'iniciativa, que no compleix i que avui no té un projecte clar de ciutat.”\nLa crisi ens toca a la porta\nEstem davant d’una crisi econòmica, potser la pitjor de les que hem passat en molt de temps. Ara tots estem buscant un culpable, que si el govern, que si la banca, que si l’empresari i, fins i tot, el treballador. Tots hem de ser conscients que en moments de crisi toca estrènyer el cinturó. L'altre dia vaig escoltar unes declaracions que deien que molts empresaris veuen perillar el seu patrimoni personal. Sense pretendre ficar-los tots al mateix sac, els vull recordar que el patrimoni personal l’han fet a través dels beneficis empresarials, que quan hi ha grans guanys no se’n recorden que a l’empresa també hi han treballadors que s’esforcen cada dia, i no conec almenys aquí, cap empresa que en moments de bonança faci una aportació als seus treballadors d’aquests beneficis. I dins de l’empresariat hi ha de tot, aquell que dins del seu patrimoni té cotxes de luxe que costen el salari de 8 o 10 anys del sou d’un treballador del comerç i d’altres que fan grans esforços per mantenir els llocs de treball a l'empresa.\nPer tant, en moments de crisi, com també en temps de bonança, cal fer els esforços necessaris, si bé és cert que qui realment pateix la crisi és aquell treballador que perd el seu lloc de treball i també molts dels treballadors autònoms que es queden sense cap tipus de cobertura.\nAra no és l’hora de buscar culpables, sinó de buscar solucions i així ho està fent el govern, tant l'estatal com l’autonòmic, que ens agradaran més o menys, però aquestes mesures donaran els seus fruits durant aquest any i són molt importants. Voldria destacar la mesura adoptada pel govern estatal per poder contractar als treballadors aturats i que l’empresari es pugui beneficiar de descomptes de les quotes de la seguretat social, crec que és una mesura molt encertada. Per cert, no es pot comparar amb la que va presentar la CEOE per abaratir l’acomiadament a 20 dies. Amb l'augment de l’atur sembla una bogeria voler abaratir l’acomiadament.\nSi la crisi fóra una habitació és segur que entraríem per una porta, i no perdríem massa temps en penjar les culpes a qui l'ha oberta. El que és segur és que sortirem de la crisi, però també que ho farem per un altra porta, és a dir, les coses no seran com eren. Seria un error esforçar-nos per recuperar el mateix model econòmic que ens ha portat a la situació actual, especialment amb els efectes perversos “del tot s'hi val, mentre jo guanyi diners”.\nFinalment la meva reflexió és que no es pot ser neoliberal quan les coses van bé i tocar la porta de l'Estat quan van malament. Aquesta filosofia del que cal és menys Estat i més mercat s’està ensorrant i el que hem de fer és construir una societat que garanteixi la igualtat, la justícia i els drets de les persones, on l'administració reguli el mercat econòmic i financer. Si no ho fem així, posarem en perill el nostre model de convivència.\nEl PSC lamenta la mort d'Antoni Farrés\nEl partit destaca que va ser peça clau dins del municipalisme català\nLa Secretaria de Política Municipal del PSC i la Comissió Executiva del partit lamenten la pèrdua de l´ex alcalde de Sabadell, Antoni Farrés, al que consideren una peça clau dins del municipalisme català. El PSC vol destacar que amb la seva mort marxa un dels referents importants del món local a Catalunya, que va exercir un paper clau en la transformació de la ciutat de Sabadell i va esdevenir un model en la seva aposta per les polítiques de proximitat.\nEl partit dels socialistes vol traslladar el seu condol a tota la seva família política, així com als seus familiars més propers.\nL'Oficina, a Vilalba dels Arcs\nAhir a la nit l'Oficina Parlamentària de les Terres de l'Ebre va realitzar una nova visita, aquest cop a la població terraltina de Vilalba dels Arcs. Hi van ser presents Francesc Miró, secretari d'Acció Parlamentària i diputat provincial, els diputats al Parlament Dolors López i Joaquim Paladella i la diputada provincial Maria Beltran. La reunió va comptar, entre altres, amb la participació del grup municipal Socialista a l'Ajuntament de Vilalba. La pròxima visita es realitzarà a Sant Jaume d'Enveja.\nNou impuls al Consell Econòmic i Social de les Terres de l'Ebre\nL'Oficina Parlamentària inicia un seguit de reunions als diferents municipis de les Terres de l'Ebre\nLa primera sessió es va realitzar el 29 de gener passat a la Torre de l'Espanyol i dijous vinent, dia 12 de febrer, es farà la segona a Vilalba dels Arcs\nL'Oficina Parlamentària de les Terres de l'Ebre va iniciar la setmana passada un seguit de visites amb els represtants socialistes dels diferents municipis de les Terres de l'Ebre que es desenvoluparan per tot el territori per tal d'informar i donar compte de quina és la feina que estan fent els diferents parlamentaris des de les respectives institucions on desenvolupen la seva tasca política. Les reunions tenen com a objectiu apropar les diferents institucions, el Congrés, el Senat, el Parlament i la Diputació de Tarragona, i recollir i vehicular les principals inquietuts i propostes.\nLa primera reunió es va realitzar a la Torre de l'Espanyol dijous passat, a iniciativa de la secretaria d'Acció Parlamentària, amb l'assistència de l'alcalde, Xavi Borràs, el grup municipal socialista i una vintena de persones. Hi van ser presents Francesc Miró, diputat provincial i secretari d'Acció Parlamentària del PSC a l'Ebre, Joan Sabaté, senador i president del PSC, Dolors López, diputada al Parlament de Catalunya, Maria Beltran, diputada provincial i secretària d'Organització, Manel de la Vega, secretari de Política Municipal, i Antoni Sabaté, primer secretari del PSC a l'Ebre.\nLa pròxima reunió es realitzarà aquest dijous a Vilalba dels Arcs.\nSobre naixements, xecs nadó i llars d'infants...\n*Article publicat divendres, dia 6 de febrer a La Veu de l'Ebre\nLes obres a l'Àngol d'Alcanar, previstes per a la primavera\nEl Grup Municipal Socialista d'Alcanar arrenca el compromís de Foment de reiniciar les obres de l'Àngol aquesta primavera\nRicard Bort i Diego Alcoba, acompanyats de la diputada Lluïsa Lizárraga, es reuneixen amb la secretària d'Estat d'Infraestructures, Josefina Cruz\nLes obres de la cruïlla de la N-340 amb la població d'Alcanar, l'Àngol, es reemprendran aquesta primavera. Aquest és el compromís que el Grup Municipal Socialista d'Alcanar va arrencar ahir durant la reunió mantinguda amb la secretària d'Estat d'Infraestructures del Ministeri de Foment, Josefina Cruz, en què li van exposar la necessitat de reiniciar amb celeritat aquesta obra transcendental perquè es tracta d'un dels punts més perillosos de la xarxa de carreteres catalana. A la reunió, hi van assistir el portaveu del grup, Ricard Bort, el regidor Diego Alcoba, i la diputada al Congrés Lluïsa Lizárraga.\nBort va fer ahir una valoració molt positiva de la visita perquè la secretària va assenyalar que des del ministeri s'està treballant fort per reiniciar l'obra aquesta primavera després que s'hagin ja rectificat les deficiències tècniques que s'havien produït en el projecte a requeriment de l'Agència Catalana de l'Aigua. De fet, aquesta mofificació comportarà un increment del pressupost de l'obra d'aproximadament uns 900.000 euros, un 40% més del previst inicialment.\nD'altra banda, durant la visita, el grup socialista també va exposar la necessitat de realitzar una millora en l'encreuament de la N-340 per accedir a les Cases d'Alcanar, una actuació que el ministeri va acordar estudiar.\nIceta: "CiU ha d'escollir si vol ser un partit de govern o un partit de trinxera"\nMiquel Iceta inaugura el Consell de Federació del PSC de les Terres de l'Ebre on destaca que enguany es posaran en marxa un seguit d'equipaments que faran possible que la Nova Cultura de l'Aigua sigui una realitat\nEl viceprimer secretari i portaveu del PSC, Miquel Iceta, va afirmar divendres que, enmig de la negociació del nou sistema de finançament, “no entenem l´hostilitat de CiU”, a la qual ha demanat “que esculli si vol ser un partit de govern o un partit de trinxera; que triï entre el patriotisme i el partidisme, entre el seny i la rauxa”. Iceta, que va participar al Consell de Federació del PSC de les Terres de l´Ebre, a Tortosa, va dir que “alguns es poden omplir la boca dient el que sigui”, però la necessitat del nou sistema demostra “el fracàs rotund del model pactat el 2001 entre Mas i Zaplana, que cometia la imprudència temerària de no posar mecanismes de revisió ni d´actualització, deixant actualment més d´un milió de catalans fora del sistema” . En aquest sentit, el portaveu socialista ha assenyalat que a les eleccions europees “CiU ha fet una tria que passa per haver canviat una persona que està favor de l´Estatut i la Constitució Europea per una que hi està en contra”. Això demostra, segons Iceta, que amb CiU “no estem davant d´un canvi de persona, sinó d´orientació política”.\nIceta va destacar en la seva estada a les Terres de l'Ebre que l'any 2009 es posaran en marxa els equipaments que faran possible que "el que era un eslògan d'uns pocs, la Nova Cultura de l'Aigua, sigui una realitat". En aquest sentit, va ressaltar que durant l'any 2009 s'obtindrà de la dessalinització el consum anual dels habitants de les ciutats de Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona. "La nostra obsessió ha de ser la realitat, els fets i és el que s'està aconseguint". D'altra banda, també va assenyalar sobre la proposta de CiU en relació a un possible transvasament del Roine que ben aviat es coneixeran les conclusions sobre l'estudi d'aquesta proposta. "Veurem com hem pogut perdre tants anys parlant d'una proposta que era inviable, econòmicament insostenible i que no tenia cap mena de sentit si el que volem de veritat és buscar un model de desenvolupament que permeti a tots els territoris tenir les seves oportunitats i que sobretot no malmeti la riquesa natural, els aqüífers i els rius".\nD´altra banda, Iceta va valorar la compra de la companyia Spanair afirmant que “a Barcelona, hi ha un ple de l´Ajuntament que pot estar-se hores parlant de la ubicació d´una gossera; i hi ha un alcalde, Jordi Hereu, capaç de moure cel i terra perquè Spanair sigui comprada per capital català i sigui una de les peces del redreçament del nostre aeroport i del nostre futur econòmic com a país”.\nCompanys: un avenç significatiu\nSobre la reparació de la figura de l´expresident Companys anunciada pel Ministeri de Justícia, Miquel Iceta ha indicat que “a Catalunya tota discussió passa per veure el got mig ple o mig buit, i això és bo, però el que no és discutible és que en 23 anys de governs de CiU, la reparació de la figura de Companys no es va aconseguir”. “No es tot el que voldríem –ha afegit–, però és un avenç significatiu, i les coses només s´han mogut havent-hi socialistes en el Govern” .\nEl PSC abandona el Ple després que Bel els insulté...\n"CiU bloqueja la creació d'un institut públic a To...\nL'Oficina Parlamentària inicia un seguit de reunio...\nLes obres a l'Àngol d'Alcanar, previstes per a la ...\nIceta: "CiU ha d'escollir si vol ser un partit de ...


Llagostera Ràdio - La Generalitat serà acusació popular en la querella per les càrregues de l'1-O a Girona, Sant Julià i Aiguaviva\nLa Generalitat serà acusació popular en la querella per les càrregues de l'1-O a Girona, Sant Julià i Aiguaviva\nGent a terra després d'una càrrega de la policia espanyola al centre municipal d'ocupació de Sant Narcís a Girona. / Foto: Carles Palacio (ACN)\nArticle Anterior El jutjat de Girona citarà a declarar a l'abril els guàrdies civils i policies investigats per les càrregues de l'1-O\nSegüent Article L'acusat d'assaltar una casa a Flaçà i violar una dona s'enfronta a 19 anys de presó\nEl jutjat ha admès a tràmit la querella presentada per l'advocada de la Generalitat i ha acceptat que es personi com a acusació popular en la demanda col·lectiva per les càrregues de l'1-O.\nLa demanda va ser presentada pels ajuntaments de Girona, Sant Julià de Ramis i Aiguaviva.\nLa querella es dirigeix contra els agents que van actuar durant els operatius, els seus comandaments i els responsables polítics dels mateixos. D'ella en pengen diverses peces separades en les quals s'hi van incorporar les denúncies interposades pels ferits aquell dia, unes 200.\nEl maig de l'any passat, el jutjat d'instrucció número 2 va admetre a tràmit la querella, recolzada pels advocats voluntaris però fa unes setmanes el col·lectiu va denunciar públicament "gravíssimes dilacions" en la instrucció del cas.\nEntre elles, la transcripció de les comunicacions entre els agents de la policia espanyola i la Guàrdia Civil. Els advocats afirmen que les que van arribar al jutjat no serveixen perquè just abans de les càrregues els agents utilitzaven canals alternatius.\nDenuncien que el jutjat, en comptes d'investigar aquests canals, ha demanat noves transcripcions i informes als Mossos d'Esquadra sobre aquelles comunicacions que ja se li van aportar.\nTambé reclamen que citi a declarar com a investigats els policies i guàrdies civils a qui ja s'ha identificat i que són prop d'una dotzena.\nEls advocats van explicar, per exemple, que se sap la identitat de quatre agents que van carregar al col·legi Bruguera, o d'un altre que ho va fer a l'Ernest Lluch. A més, a la càmera Go Pro que la policia estatal va perdre al col·legi Verd, hi apareix el nom d'un comandament del cos.\nnotícia comarcal\tgirona\treferèndum\taiguaviva\tsant julià de ramis


Kyrie Irving |authorSTREAM\nPol Guerrero López Kyrie Irving\nÍndex: Qui és Kyrie Irving? C arrera professional Títols guanyats Contracte de patrocini amb Nike Per què he escollit aquest tema?\nQui és Kyrie Irving? Kyrie Irving és un jugador professional de bàsquet amb doble nacionalitat americana i australiana, que pertany a la plantilla dels Cleveland Cavaliers de l'NBA.\nC arrera Professional Només ha jugat en un equip de l’NBA durant la seva etapa professional, els Cleveland Cavaliers que el van escollir en la primera posició del Draft la temporada 2011-2012. Actualment als Cleveland Cavaliers té un sou de17,64 millions de dòlars ( 16.611.058 euros )\nTítols guanyats 2012 Rising Stars Challenge MVP 2012 Rookie de l'Any 4 × All Star: 2013, 2014, 2015, 2017 2013 guanyador del concurs de tir de tres punts 2014 All-Star Game MVP 2016 Campió de la NBA amb els Cavaliers.\nContracte de patrocini amb Nike Nike va signar al 2015 un contracte de 263 millions d'euros amb Kyrie Irving. Kyrie Irving col·labora amb Nike per fer les seves pròpies sabates anomenades : “ Kyrie ”.\nPer què he escollit aquest tema ? He escollit aquest tema perquè m’agrada el bàsquet . Sóc aficionat a la NBA, seguidor dels Cavaliers i el meu jugador preferit és Kyrie Irving.


Estils amb Microsoft Word - Josep Maria Solanes Estils amb Microsoft Word - Josep Maria Solanes\nAbans d’entrar en matèria sobre la generació dels estils amb Microsoft Word, deixeu que us situï una mica el que ha estat la meva experiència amb els processadors de texts per arribar a aquesta conclusió. Per anar al gra podeu passar directament a l’apartat Preparar Microsoft Word.\nCom tants d’altres, vaig començar a utilitzar un processador de texts amb l’Amstrad CPC 6128. Un processador de texts, del que no arribo a recordar el seu nom, arcaic, amb codis de control per fer qualsevol cosa, molt lluny dels actuals, però que em va permetre fer els treballs de l’institut quan la majoria utilitzava màquines d’escriure. Més tard, ja amb un Intel 486, va arribar el WordPerfect 5.1. Ohhh. Em vaig enamorar a primera vista. La manera de treballar amb ell, les possibilitats, els controladors de impressora, els gràfics, la gestió dels documents, les taules, la qualitat dels treballs, els codis dins el document, les fórmules, etc…. Paraules majors, com els documents que escrivia, ja no eren de 20 pàgines i no passava res. Escrivies, guardaves i imprimies i tot anava fantàstic i així les primeres versions de Windows (5.1, 5.2… la compra per part de Novell).\nEn els meus primers anys laborals em vaig fer un tip de fer documents i memòries de 150~200 pàgines, amb taules, fórmules, gràfics, imatges, maquetació, etc… I mai, mai, se’m va trencar cap document.\nPerò al WordPerfect li va sortir un contrincant: Microsoft Word. Al principi estava allí, al costat, sense fer nosa, però poc a poc, amb la implementació de les xarxes i el passar de mans de WordPerfect, va guanyar terreny. Fins el punt que Microsoft Word va agafar la batuta i la majoria de documents es van començar a escriure en Microsoft Word. I ja se sap, si em passes un document i no el puc obrir per fer la meva feina, m’he de proporcionar l’eina que ho faci. A més, degut a les compatibilitats amb els nous sistemes operatius i la falta d’evolució de l’aplicació, el va acabar de matar (en aquells moments WordPerfect ja pertanyia a la canadenca Corel); essent el canvi a Microsoft Word inevitable. Si us interessa, podeu trobar la història a la Viquipèdia: http://es.wikipedia.org/wiki/WordPerfect. També us he de dir que encara em trobo usuaris molt satisfets de WordPerfect, això sí, amb versions molt velles (les noves no estan disponibles amb espanyol), sobretot en el sector d’advocats. Per què serà?\nEl canvi de WordPerfect a Microsoft Word va ser a millor?\nDes de la meva experiència personal, rotundament NO. NO va ser millor, al contrari. El que abans era molt fàcil i ràpid de fer es va tornar un calvari. No perquè Microsoft Word no permetés escriure, fer taules, inserir gràfics, fórmules, etc… sinó per la manca exagerada de MAQUETACIÓ. Què vull dir, doncs que si sorties del normal de la simple entrada de text amb línies, el document comença a fer coses rares. Es desmarxa el text, les fotos apareixen dos o tres pàgines amunt o avall, a la dreta a l’esquerra, les taules tenen vida pròpia, els paràgrafs van a la seva, etc… I no diem de fer documents, no de 100, sinó de 30 pàgines. La feina havia de sortir i la frustració d’haver de fer les coses trenta vegades no té paraules.\nEl que era un plaer, es va convertir amb un malson.\nHo vaig provar del dret, del revés, amunt i avall; sempre amb els mateixos problemes. Al final vaig pal·liar una mica els documents treballant amb taules, evitava que es desmarxés molt, però a la que passava de les 28~30 pàgines, era com jugar a la ruleta russa. Fins que va arribar la versió Microsoft Word 2007 i documents més llargs i complexes. La desesperació i frustració va ser total. Em vaig plantar, això no podia continuar igual, hi havia d’haver quelcom malament. Va ser quan vaig realitzar la certificació oficial de Microsoft Word. Quin va ser el resultat? El mateix, no va millorar res dels problemes que tenia. Amb respostes com que els documents que pretenia fer eren complexes, que Microsoft Word és per escriure textos sense masses filigranes, etc… En part tenien raó i en part jo em negava a que una aplicació que costa tants diners sigui tant pobre de mides. Hi havia d’haver més gent que li passés el mateix que a mi, sóc “raro”, però no tant. I així és com vaig trobar una noia que em va obrir els ulls:\nEl problema són els estils!\nEm vaig quedar de pedra quan m’ho va dir. Vaig aprofundir en l’arquitectura de l’aplicació, fent proves i més proves i el resultat era el què desitjava i esperava. Tant de temps perdut, per una cosa tant simple, un mal ús de l’aplicació. El més frustrant va ser que, almenys de l’entorn on em moc, ningú no explica la manera correcta de fer-ho. La gent obre (obria) Microsoft Word i es posa (em posava) a escriure, a muntar el document sense més. Quan la manera correcta és planificar l’estructura del document i tenir els estils configurats abans d’aplicar-los a les necessitats del document.\nMolt parlar de WordPerfect i Microsoft Word, però també hi ha alternatives en programari lliure.\nEl món del programari lliure ha anat evolucionant i hi ha opcions de processadors de text o paquets d’ofimàtica complets com ara l’OpenOffice i el LibreOffice, entre d’altres, de qualitat, que fan una gran tasca. He tingut l’oportunitat de provar-les i treballar amb elles.\nLa meva opinió com usuari: no són Microsoft Office, se’m queden curtes. I està bé, ha de ser així, no tots tenim les mateixes necessitats i requeriments. Gairebé tots els usuaris, domèstics i una gran part de professionals, amb aquests paquets en tenen més que suficient. He arribat a veure disbarats com comprar un paquet de Microsoft Office a un empleat, que un cop al mes escriu la paraula “Fràgil” ocupant tota la fulla A4. No, Microsoft Office, no és per això! Utilitzem les eines que toquen pel que toquen, de la mateixa manera que no afluixaria un cargol amb unes alicates, arrancaria un arbre amb l’aixada, etc…. Ho podria fer, si, amb el mateix resultat, potser també. Aquí ja cadascú ha de valorar les seves necessitats i requeriments.\nNomés engegar o crear un document en blanc amb Microsoft Word es carrega la plantilla NORMAL.DOT. Aquesta plantilla és particular de cada usuari. S’ubica dins els perfils, en la ruta: %appdata%\_Microsoft\_Plantillas. Conté els estils base i, si no es diu el contrari, tots els documents que genera l’usuari hi fan referència. Per tant, si es modifica, poden variar els documents generats a partir d’ella. Pels documents particulars de l’usuari en concret, fins aquí tot és correcte. Es modifiquen els estils d’aquesta plantilla per obtenir el resultat desitjat: justificat dels paràgraf, idioma, posició dels tabuladors, etc…\nPerò què passa amb els documents compartits per equips, quan cada plantilla NORMAL.DOT de cada usuari pot ser diferent? Aquí sorgeixen els problemes de planificació i estils. Els documents es tornen caòtics, es desmarxen sols. Es fa copiar i tallar entre parts del mateix document i apareixen o desapareixen coses, paràgrafs corruptes, imatges fora de lloc, etc…. A molts us sonarà aquesta situació.\nL’error: NO DEFINIR UNA PLANTILLA AMB ELS ESTILS CORPORATIUS, creient que tothom té la mateixa plantilla i els mateixos estils, quan no és així. Cal definir una imatge corporativa, una plantilla d’estils base igual per a tothom a partir de la qual es generen els documents, ja siguin simples com mestres (adjuntat diferents fitxers).\nA partir d’un document nou en blanc (Fitxer > Crea > Document en blanc),\nel guardem com a plantilla (Fitxer > Anomena i desa), indicant a tipus de fitxer Plantilla del Word o Plantilla del Word habilitada per a macros si ha de contenir-ne. Assignar un nom que la identifiqui fàcilment, en el meu cas: JMSolanes base.\nRevisar els estils que s’associen a la plantilla, per defecte els estàndard. Obrir el gestor d’estils i clicar al botó d’Administra els Estils.\nClicar el botó Importa o Exporta per accedir a l’organitzador d’estils i macros. Des d’ell és possible copiar estils i macros entre plantilles. Assegurar que els nous estils que es creen i modifiquen queden dins la plantilla que estem creant i no dins la Normal.\nA la banda dreta hi tinc la plantilla amb la que estic treballant: JMSolanes base. A la banda esquerra, la plantilla a la que vull copiar o suprimir estils. Per defecte, la Normal.\nCrear els estils\nAmb l’arxiu base preparat, primer es modifica la presentació del document, el format de les pàgines per defecte (mida, marges, capçaleres, enquadernació, etc…). A la barra d’eines, seleccionar la pestanya Presentació de la pàgina i clicar l’opció de format de pàgina.\nIndicar els marges, enquadernació, capçaleres i peus, etc… Quan estigui definit, clicar el botó Configuració per defecte.\nEn el quadre de diàleg es pregunta de guardar el format per defecte a la plantilla que estem creant, no a la normal. Contestar que Sí.\nAra ja es poden crear els estils que s’utilitzaran a la documentació, el llibre d’estil.\nSi treballem en equips multi-idioma (Office multi-idioma) hem de tenir cura en modificar els estils predeterminats, no és el mateix “Títol 1” que “Título 1”.\nPer posar un exemple de com crear o modificar els estils. Botó dret damunt l’estil Normal i seleccionar Modifica.\nSeleccionar Documents nous basats en aquesta plantilla. Modificar les característiques de l’estil segons el que es requereixi:\nCanviar el tipus de lletra, la mida, el color.\nLa justificació del paràgraf, l’interlineat, el sagnat.\nO bé clicar el botó Format, per anar obrint els diferents quadres d’opcions i seleccionar segons les necessitats. Important la selecció d’idioma del document.\nRecordar que la resta d’estils es basen amb el Normal i en dependrà la correcció ortogràfica i gramatical. El normal és generar una plantilla base per a cada idioma que haguem de treballar la documentació: català, espanyol, anglès….\nUn cop ho donem per bo, clicar el botó d’Acord.\nAconsello repetir l’operació amb l’estil Sense espaiat.\nRepetir el procés per TOTS els estils necessaris. Per evitar conflictes d’idioma o plantilles al nom de l’estil l’identifico com a meu afegint una inicial o un acabament. Des de la finestra d’estils, clicar el botó crea un estil nou.\nRecordar en seleccionar “Documents nous basats en aquesta plantilla“. Indicar el nom de l’estil: Requadre (JMSolanes). Seleccionar el tipus d’estil: Paràgraf. En què es basa l’estil (la majoria es basaran amb el normal, per mantenir tipografia i idioma). A partir d’aquí, segons les necessitats: Caràcters, Paràgrafs, Enllaçats, Taules i Llistes.\nDes de l’administrador d’estils, es poden modificar i crear els estils necessaris. Recordar a marcar l’opció Documents nous basats en aquesta plantilla.\nAl crear el nou estil, indicar que el seu tipus és un paràgraf.\nPer exemple, per posar un requadre al paràgraf, clicar a Format > Paràgraf. Indicar un sagnat a esquerra i dreta de 5 mm. Clicar d’Acord quan ho tinguem.\nAfegir el marc, clicar a Format > Vora. Indicar el tipus de línia, color, marges dins el quadre, etc…. Clicar d’Acord quan ho tinguem.\nS’ha de posar especial atenció als títols o estils predeterminats, afegint un nou nom, ja què, com he dit anteriorment, el canvi d’idioma comporta el canvi del nom de l’estil i passar d’un equip a un altre fa que es perdin les referències.\nMés complexes de configurar degut a la quantitat d’opcions que poden tenir. El més ràpid, és crear una nova taula (inserir taula). Amb la taula seleccionada, a la barra d’eines, clicar l’opció Eines de Taula > Disseny. Desplegar les opcions de disseny de taula i indicar Nou estil de taula.\nA l’igual que en els paràgraf, s’indica el nom, el tipus d’estil: Taula i el format que ha de tenir la taula, la fila de capçalera, fila total, primera columna, etc…\nEn cas de modificar una taula existent, recordar posar un nom únic perquè si es canvia l’idioma de l’aplicació continuï fent referència al mateix estil.\nFaig una concessió de no crear un estil concret per la negreta, cursiva i subratllat. Per la resta, si: èmfasi, codi, citacions, etc…\nBàsicament dos: punts i numerat. Els estils es defineixen a partir dels botons de llista de la barra d’eines.\nEl tipus que s’indica és Llista i clicant el botó de format, es permet modificar l’estructura de nivells.\nCrear les plantilles\nDefinida la plantilla base, es guarda en una ubicació compartida a la xarxa i NO es toca. Com a molt, crear un nova plantilla base amb un altre idioma, modificant l’estil Normal per no haver de crear tots els estils de nou. Aquesta/es plantilla/es no serveixen per fer documents, són la base per construir, només han de contenir els estils.\nCrear la plantilla per escriure qualsevol carta d’una sola pàgina. Amb Microsoft Word tancat, seleccionar Fitxer > Crea > Personalitzat > Clicar a Plantilles de l’Office personalitzades (o la ubicació on s’han deixat les plantilles base).\nClicar damunt la plantilla base desitjada per crear un document nou a partir d’ella.\nSi ho comparem amb un document creat amb la plantilla normal, s’observa que els estils són diferents, no tenim els que s’han definit a la plantilla base. Anem per bon camí.\nEs fan les modificacions pertinents: introduir els logos, peus de pàgina, etc…\nAl finalitzar, es guarda el document com a plantilla: Fitxer > Anomena i desa > Indicar la ruta on guardar el document i seleccionar com a tipus de fitxer Plantilla de Word i es tanca el fitxer.\nCrear un document a partir de la plantilla\nAmb Microsoft Word iniciat, seleccionar Fitxer > Crea > Personalitzat > Plantilles de l’Office personalitzades > clicar damunt la plantilla que acabem de crear.\nEs crea el nou document amb els estils corporatius.\nI si canviem d’ordinador? o d’idioma el Microsoft Word?\nEl document nou s’obre amb els estils i format esperat. Si observem els estils detalladament, veiem que hi ha els creats de nou i, els de defecte que s’han modificat, recuperen el nom que els hi hem donat. D’aquesta forma no es perden les referències quan es canvia d’idioma.\nEn el cas de crear documents mestre i subordinats, com es basen sempre amb la mateixa plantilla base, es manté tota l’estructura. El mateix passarà si es fa el copiar i tallar entre documents o dins el document. Els estils no variaran, a no ser que ho faci a partir d’un altre document que no s’ha generat amb la plantilla base.\nEn alguns equips de treball s’arriben a bloquejar els estils perquè no es modifiquin o se’n facin de nous. Les possibilitats hi són, cadascú que utilitzi el que millor li vagi.


Sitges 2012 estrenarà els nous David Cronenberg i Dario Argento - Fem xivarri - Time Out Barcelona\nSitges 2012 estrenarà els nous David Cronenberg i Dario Argento\ndivendres, 13/07/2012 | Cinema\nEl Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya ha avançat alguns dels títols que formaran part de l’edició d’aquest any, que se celebrarà entre el 4 i el 14 d’octubre.\nEntre la llista de pel·lícules anunciades hi brillen dos cognoms: Cronenberg i Argento.\nDavid Cronenberg hi presentarà la seva adaptació de la novel·la ‘Cosmopolis’, de Don DeLillo, amb el mediàtic Robert Pattinson (‘Crepuscle’) al capdavant del repartiment. I el seu fill Brandon debutarà al festival amb ‘Antiviral’, una història que retrata l’obsessió d’una adolescent que es dedica a vendre virus de celebritats als seus fans. Les dues cintes es van poder veure ja a Canes.\nPel que fa a Dario Argento, el director de ‘Suspiria’ hi presentarà el seu nou llargmetratge, ‘Dracula 3D’, que comptarà amb la seva filla en un repartiment que completen Thomas Kretschmann (Millor Actor a Sitges 2007), l’emblamàtic Rutger Hauer i el basc Unax Ugalde.\nSitges, però, continua apostant com sempre pels directors emergents, i el seu director, Àngel Sala, reivindica la personalitat del festival com a “catapulta de prestigi per projectar nous talents del cinema de terror i, a la vegada, noves maneres de representar aquest gènere”.\nÉs amb això al cap que s’ha d’interpretar els primers noms confirmats per a l’edició de 2012, com ‘The ABCs of death’, pel·lícula que reuneix 25 directors de tot el món vinculats al cinema fantàstic o de terror, els adjudica una lletra de l’alfabet perquè, a partir d’una paraula que comenci amb aquesta lletra, rodin un curtmetratge basat en la mort que tingui la paraula seleccionada com a eix central.\n‘V/H/S’ també és el resultat final d’una convenció de directors d’antologia, entre els quals hi ha Adam Wingard, David Bruckner o Ti West. Cadascun d’ells s’ha encarregat d’un dels diferents curts que conformen aquesta pel·lícula coral, basada en un grup de delinqüents sapastres que són contractats per recuperar una cinta de vídeo.\n‘Excision’, escrit i dirigit per Richard Bates, se centra en una estudiant pertorbada que té com a única meta triomfar en el camp de la medicina, tal com li ha inculcat la seva controladora mare, i això la portarà fins a situacions extremes, en què haurà de superar el rebuig social que generen les seves fantasies sexuals i la seva afició a la cirurgia macabra. Una obra sagnant i delirant que molts han definit com ‘Carrie’ dirigida per John Waters.\nPer acabar, ‘You’re next’, títol en què Adam Wingard agafa el subgènere slasher i el gira com la pell d’un conill per transformar completament les històries de psicòpates sanguinaris.\nEtiquetes: Dario Argento, David Cronemberg, Festival de Sitges


Quim Fernàndez exposant la proposta de resolució\nA partir d'ara l'Ajuntament reservarà deu seients de la primera fila de tots els espectacles que organitzi, coorganitzi o participi mentre els empresonats segueixin privats de llibertat. Així ho va decidir el Ple Municipal de novembre a partir d'una proposta de resolució de CiU d'adhesió a la campanya #seientlliure, espai reservat per la democràcia. La campanya constitueix un acte simbòlic de crítica i rebuig a l'empresonament dels líders polítics i de Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. Segons el text de la proposta, els deu seients reservats no es posaran a la venda i s'hi col·locarà un rètol amb el nom de les persones empresonades.\nEs va aprovar amb els vots a favor de CiU, ERC-MES i CUP; l’abstenció de PSC, VOLEMataró i ICV-EUiA; i els vots en contra de C’s, PP i PxC. Des d'ICV-EuiA Esteve Martínez va destacar que exigeixen l'immediat alliberament dels presos polítics però que no veuen clar “si l'Ajuntament ha d'assumir posicionaments polítics d'aquest tipus”.\nNo volen polititzar els espectacles\nEls regidors de CiU també van demanar a la proposta de resolució que a la publicitat dels espectacles hi constés l'adhesió de Mataró a la campanya, fet que des del PSC van considerar un acte desmesurat perquè, segons Núria Moreno, “els fulletons d'espectacles no estan per fer política”. A més, des del PSC van denunciar que hi ha grups municipals que estan fent una campanya de desprestigi del seu partit i que estan en contra la presó incondicional que se'ls ha imposat als presos, però que només acceptarien la proposta si es reservés un seient guarnit amb un llaç groc.


BASES XL CONCURS NACIONAL DE VESTITS DE PAPER D’AMPOSTA | Ajuntament d'Amposta\nInici InformaciÃ³ Oficial InformaciÃ³ d’interÃ¨s BASES XL CONCURS NACIONAL DE VESTITS DE PAPER D’AMPOSTA\nBASES XL CONCURS NACIONAL DE VESTITS DE PAPER D’AMPOSTA\npublicat el 22/06/2010\nDescarrega les bases i la butlleta d’inscripciÃ³ en format PDF\n1. Poden participar els/les modistes que ho desitgin.\n2. Cada concursant pot presentar nomÃ©s un vestit per a cada modalitat.\nEls vestits, ornaments i complements (capes, abrics, vels, barrets, joies, etc.) han d’estar confeccionats, Ãºnica i exclusivament, amb paper, cosit a mÃ o a mÃ quina, no estant permÃ¨s l’Ãºs de coles o similars. SÃ que s’autoritza l’Ãºs de frisulina de paper com a reforÃ§ del vestit.\nEn tots els vestits presentats, el jurat tindrÃ en compte la imatge, el calÃ§at i els complements, que han d’anar d’acord amb el vestit.\nEl Concurs consta de quatre modalitats:\nModa Actual: tot tipus de vestits dins la moda actual (cocktail, passeig, nit, etc.).\nVestit d’Ãˆpoca: aquells que fan referÃ¨ncia a esdeveniments o cerimÃ²nies d’Ã¨poca, adaptant-se el mÃ xim al model original. En cas d’estar basats en algun quadre o fotografia, cal que s’aporti el document per poder comparar.\nVestit de Fantasia: inspirat en mitologies, llegendes, ciÃ¨ncia-ficciÃ³, amb motius fantÃ stics, etc.\nInfantil: Els vestits seran especialment dissenyats per a nens i els/les models no superaran els 14 anys d’edat.\nCada participant ha de presentar-se a concurs amb un/-a model per a cada vestit inscrit. El/la modista pot exhibir el vestit que ha confeccionat, si es tracta d’un sol.\nEls/les modistes concursants i els/les models hauran de presentar-se al recinte de Festes a les 16 hores del dia 20 d’agost, amb els corresponents vestits, per efectuar el passi previ i privat davant el Jurat. La falta de puntualitat i assistÃ¨ncia a aquest primer passi significarÃ la desqualificaciÃ³ del/la concursant, que no prendrÃ part en la desfilada. Posteriorment a la desfilada, els vestits restaran a les perxes per a quÃ¨ ell Jurat pugui observar-los, sense la presÃ¨ncia de modistes o models.\n3. Els premis, que s’atorgaran Ãºnicament als/les modistes concursants, es repartiran de la segÃ¼ent manera:\nModa Actual: Vestit de Fantasia:\nPrimer premi: 795â‚¬ Primer premi: 795â‚¬\nSegon premi: 635â‚¬ Segon premi: 635â‚¬\nTercer premi: 515â‚¬ Tercer premi: 515â‚¬\nQuart premi: 355â‚¬ Quart premi: 355â‚¬\nCinquÃ¨ premi: 242â‚¬ CinquÃ¨ premi: 242â‚¬\nVestit d’Ãˆpoca: Infantil:\nPrimer premi: 795â‚¬ Primer premi: 200â‚¬\nSegon premi: 635â‚¬ Segon premi: 100â‚¬\nTercer premi: 515â‚¬\nQuart premi: 355â‚¬\nCinquÃ¨ premi: 242â‚¬\nA mÃ©s, s’atorgarÃ un premi de participaciÃ³ de 90â‚¬ a cada vestit no premiat i 35â‚¬ per a cada model participant en les modalitats d’actual, Ã¨poca i fantasia. En la modalitat infantil, s’atorgarÃ un premi de participaciÃ³ de 45â‚¬.\n4. Els/les participants hauran de presentar les butlletes d’inscripciÃ³ abans del 31 de juliol de l’any en curs.\n5. Els/les participants hauran de presentar dintre del termini que es refereix a la base anterior les butlletes d’inscripciÃ³ a l’Ã€rea de Cultura de l’Ajuntament d’Amposta (pl. Espanya, nÃºm. 6, 2n pis, 43870 Amposta).\n6. Per a cada vestit concursant cal formalitzar la corresponent butlleta d’inscripciÃ³, on es consignaran les caracterÃstiques de cada model amb els detalls mÃ©s sobresortints del mateix. La ComissiÃ³ organitzadora tindrÃ cura que aquestes, siguin enregistrades per rigorÃ³s ordre de recepciÃ³. Els primers inscrits seran els darrers en desfilar.\n7. Es formarÃ un jurat d’experts que decidirÃ la concessiÃ³ dels premis, als vestits que hagin obtingut una major puntuaciÃ³. El Jurat aplicarÃ la puntuaciÃ³ als vestits de la segÃ¼ent manera:\n* Tallatge i confecciÃ³: de 0 a 10 punts.\n* Treball artesanal: de 0 a 10 punts.\n* Originalitat: de 0 a 10 punts.\nEn cas d’empat, es tindran en compte els punts de porte i si aquell persistÃs, s’efectuarÃ una nova votaciÃ³ en presÃ¨ncia del Notari a fi de determinar l’ordre en quÃ¨ ha de quedar establerta la classificaciÃ³ definitiva.\nEl decisiÃ³ del Jurat Ã©s inapelÂ·lable.\nSeran desqualificats els vestits que el Jurat cregui oportÃº.\n8. Tots els vestits presentats han de ser inÃ¨dits, i no poden participar, ni abans ni desprÃ©s, en cap altre concurs o exhibiciÃ³ similar.\nEls/les modistes i els/les models hauran d’acatar estrictament les indicacions que, durant la celebraciÃ³ del concurs, siguin donades per la ComissiÃ³ organitzadora.\nEl vestit guanyador del primer premi de cada modalitatquedarÃ en propietat de l’Ajuntament d’Amposta.\nLa inscripciÃ³ i la participaciÃ³ en el Concurs Nacional de Vestits de Paper d’Amposta implica l’acceptaciÃ³ d’aquestes bases.


bossa nossa asi voce me mata - Pau Mora - Disfresses - Els blogs d'e-noticies\nBarcelona passa com a ser seu d'individuus aldarullers no desitjats en manifestacions democràtiques. Això sembla que no és ben vist pel Govern de la Generalitat i el Conseller Felip Puig està decidit a possar fil a l'agulla en aquest tema però es pot considerar que aquesta interpretació esdevé errònia. Si partim de la base que una manifestació absolutament pacífica no té el mateix resò que una batalla campal enmig de la plaça Catalunya encara que els delinqüents o infractors siguin una minoria aliena a les reivindicacions, queda clar que intentar evitar-ho, col·loca al Govern de Catalunya en posició de voler disminuir el impacte mediàtic del descontent del poble català, això és simplement una obvietat. És evident que algunes conductes altament incíviques i violentes no son tolerables però voler treure pit en posicions de força induint a la població a arramadar-se no seria ni de bon troç la millor manera per preparar a un país que vulgui unit alçar la veu enfront del centralisme, el menyspreu cultural i l'expoli fiscal. Resumint, el dia que des de Madrid ens diguin que a l'escola s'ha de parlar en castellà, no sortirem a manifestar-nos (ni que vingui en Carlinhos Brown) per por de que els mossos ens fotin una pallissa, això sí, identificant-se primer i després encara hauríem de pagar 5€ per dia hospitalitzat.\nEls blogs d'e-noticies - Pau Mora - Disfresses - bossa nossa asi voce me mata


Mollerussa se suma a la Marató amb una matinal solidària d'activitats que omple la plaça de l'Ajuntament ! ACN ! directe!cat\nDiumenge, 17 de desembre de 2017 16:20 h\nMollerussa se suma a la Marató amb una matinal solidària d'activitats que omple la plaça de l'Ajuntament\nA les comarques de Lleida s'han organitzat més de 400 actes per recaptar fons per a la investigació de les malalties infeccioses\nACN Mollerussa.-Un any més les comarques de Lleida s'han bolcat amb la 26a Marató de TV3 i Catalunya Ràdio organitzant més de 400 activitats arreu del territori per recollir fons per una iniciativa que aquest any es dedica a la lluita contra les malalties infeccioses. Alguns dels actes ja s'han celebrat durant la setmana prèvia a la Marató i altres continuaran la setmana que ve i fins i tot s'allargaran tot el mes, però la majoria es concentren aquest diumenge coincidint amb l'emissió en directe del programa. Un exemple el trobem a Mollerussa, on divuit entitats de la localitat han participat en una matinal solidària que ha omplert la plaça de l'Ajuntament. La venda de productes artesanals, actuacions musicals, zumba, exhibició de balls tradicionals i sardanes han format part d'un programa d'activitats que també ha ofert la possibilitat de recórrer la ciutat a bord d'un 600 de competició. La jornada ha començat amb un esmorzar popular i per primera vegada un Pare Noel també ha recollit les peticions dels més petits. La Universitat de Lleida (UdL) és la seu central on els voluntaris agafen els telèfons i es registren les donacions.\n(S'ha afegit la recaptació de la matinal d'actes solidaris de Mollerussa i declaracions de l'organització i voluntàries)Aquest diumenge a Mollerussa s'han recaptat 4.050 euros a través de la venda d'articles com joguines i llibres de segona mà, decoració nadalenca o xapes solidàries. També pels donatius de l'esmorzar solidari i altres aportacions que han fet les desenes de persones que han desafiat el fred i han passat el matí a la plaça de l'Ajuntament. Una xifra "molt satisfactòria", segons el president de l'associació Mollerussa i Cultura, coordinadora dels actes per la Marató, Ramon Solé, que s'ha mostrat també molt content per la gran implicació de les entitats de la ciutat, com les AMPAs dels centres educatius, la colla dels 50, Creu Roja o l'agrupació Sardanista. "Tots tenim clar que participant en una jornada com aquesta podem ajudar molta gent i les malalties infecciosos, poc o molt, ens poden afectats a tots", afirma. "La resposta que dona la societat és extraordinària, és una lliçó que donem a tot el món", assegura una de les voluntàries de la colla dels 50, la Dolors. Al seu costat, la Maria Eugènia afegeix que "si la gent no podem el nostre gra de sorra, no hi ha diners, no hi ha investigació i no s'avança, d'això n'hem de ser molt conscients perquè és el futur". "Tal com estan les coses avui en dia és molt importat que la societat s'impliqui en la investigació de les malalties, i sobretot és molt important que aquests valors també els transmetem als nostre nens i nenes", ha afegit l'Helena, membre de l'AMPA i mestra de l'escola Ignasi Peraire. Una altra cèntrica plaça que aquest diumenge s'ha omplert de solidaritat ha estat la del Mercadal de Balaguer, amb ball de bastons, tallers de decoració nadalenca, exhibició de country, una flashmob i passejades amb cavall. A Tàrrega les activitats s'han concentrat a la zona esportiva amb tallers infantils, zumba, bastoners, tambors, sucre de colors i, al migdia, vermut amb espectacle de màgia inclòs. L'Ajuntament de Bellpuig i entitats del municipi també ha organitzat un festival benèfic aquest diumenge a la tarda i destinarà els diners que reculli amb les entrades, a tres euros, a la investigació contra les malalties infecciones. A Cervera l'acte principal per la Marató també està vinculat a la música. Serà a les sis de tarda amb un concert de Nadal de l'Agrupació Coral de Cervera al paranimf de la Universitat. En el cas de les Borges Blanques s'han organitzat s'han organitzat activitats prèvies com una jornada de portes obertes per pujar al campanar de l'església dissabte 9 de desembre.Esports i musica per la Marató a la ciutat de LleidaA la ciutat de Lleida aquest diumenge coincideixen diversos actes esportius que se sumen a la causa solidària de la Marató. Per una banda, la 37ena Pujada de la Seu Vella, una de les cites més consolidades en el calendari de l'atletisme lleidatà, que destina a la Marató un euro de la inscripció de cada atleta. Es tracta d'una cursa molt emblemàtica que, amb un itinerari de 10 quilòmetres, recorre els carrers de Lleida, amb sortida i arribada al conjunt monumental més important de la ciutat, el Turó de la Seu Vella. D'altra banda, el gimnàs Trèvol ha organitzat un torneig de pàdel solidari i al palau de congressos de la Llotja acollirà a partir de dos quarts de sis una marató de zumba del gimnàs Ekke, el Zumbathon, amb sessions dirigides pels amants d'aquesta modalitat esportiva. Aquest matí també s'ha fet una caminada solidària pel parc de la Mitjana.A partir de les cinc de la tarda la plaça de la Paeria serà l'escenari d'una cantada de nadales a càrrec de Batecs, el cor de gòspel del gimnàs Ekke. Paral·lelament al centre cívic de Pardinyes s'hi farà un bingo solidari per la Marató.Activitats a les estacions d'esquí, observacions del sol, vermuts solidaris i sardanes al PirineuTambé les comarques pirinenques se sumen aquests dies a la recaptació de fons per la Marató. Aquest diumenge s'organitzen botifarrades solidàries a les estacions d'Espot Esquí i Port Ainé mentre que aquest dissabte ja es va fer una competició solidària a Baqueira-Beret. A la Seu d'Urgell, la plaça de Catalunya concentra les parades de venda de productes i diverses activitats com batucades, ballada de sardanes i observacions del sol. La policia local ha ofert passejades en moto i el club de petanca també ha organitzat un campionat solidari. A la capital de l'Alt Urgell s'han organitzat fins a una trentena d'actes.A Tremp i a Sort el protagonisme és per a les sardanes. A la capital del Jussà s'han acompanyat d'un vermut solidari al casal cultural mentre que a Sort la ballada comença a les cinc de la tarda al poliesportiu. A Pont de Suert van avançar els actes a aquest dissabte amb una marató d'activitats solidàries a la piscina municipal.


Maison a la Plage Sifnos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFasolou Beach, Faros, Sifnos, Grècia, 84003 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Maison a la Plage\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Kastro, Maison a la Plage és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMaison a la Plage també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kastro. L'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, s'admeten animals de companyia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara sala d'estar, aire condicionat, assecador de cabell, TV satèl•lit/cable, renta vaixelles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses pesca, esports d'aigua (no motoritzats), jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Kastro, el Maison a la Plage és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nDescompte a Maison a la Plage


Cràntor de Soli - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCràntor de Soli\nXenòcrates de Calcedònia, Polemó d'Atenes i Crates d'Atenes\nCrantor de Soli (Κράντωρ) fou un filòsof nascut a Cilícia que va deixar el seu país natal i se'n va anar a Atenes on fou deixeble de Xenòcrates de Calcedònia, i amic de Polemó d'Atenes i un dels més distingits seguidors de la vella acadèmia platònica (a la segona meitat del segle IV aC, ja que Xenòcrates va morir el 315 aC). Va morir en data desconeguda i va deixar hereu (la seva fortuna era de dotze talents) a Arcesilau de Pítana.\nVa escriure nombroses obres de les que Diògenes Laerci esmentat els "Comentaris" (ύρομνήματα), de 30.000 línies, però no se'n conserva cap fragment. Sembla que la seva temàtica era sobre afers morals i Horaci el classifica, juntament amb Crisip de Soli, entre els filòsofs morals. La seva obra més popular a Roma sembla que fou De Luctu, (Περὶ Πένθους), dirigida al seu amic Hippocles, per la mort del seu fill, de la que Ciceró en va fer ús per la seva "Consolatio" a la mort de la seva filla Tul·liola, i alguns fragments es conserven a l'obre de Plutarc en un tractat sobre el consol dirigit a Apol·loni. Fou també seguidor de Plató i va escriure comentaris sobre els treballs del seu mestre, i va fer alguns intents en poesia, dipositant més tard una col·lecció dels seus poemes a un temple d'Atenea a Soli; el poeta Theaetetus l'anomena "amic de les muses" i el posa a l'altura d'Homer i Eurípides.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cràntor_de_Soli&oldid=20826592»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 feb 2019 a les 23:33.