Guanyadors edicions anteriors - VI Edició Premis Manuel Arroyo 2021\nPremi per a emprenedors de l’economia cooperativa\n2019 V Edició: CENTRAL PARC BAIX LLOBREGAT, SCCL\nCENTRAL PARC BAIX LLOBREGAT, SCCL, cooperativa de treball i iniciativa social amb la voluntat de recuperar espais en desús del Parc Agrari del Baix Llobregat, destinar aquests terrenys a la producció agroecològica, i promoure la inserció social i laboral de persones en situació de vulnerabilitat, així com crear llocs de treball en l’àmbit de l’agricultura i l’economia social.\n2016 IV Edició: LABAULA ARQUITECTES, SCCL\nLABAULA ARQUITECTES, SCCL, una cooperativa d’arquitectes que treballen en projectes d’edificació, rehabilitació, disseny industrial, urbanisme, espais públics, escenografia i espais efímers. Els arquitectes de LaBaula enfoquen els seus projectes de manera transversal i es mostren com a professionals capacitats en múltiples àmbits i disciplines.\n2014 III Edició: N’KLÔWÔ, SCCL\nN’KLÔWÔ, SCCL, una cooperativa de recent constitució que comercialitza roba de llit i complements de la llar de cotó 100% fets a mà a Costa d’Ivori i Burkina Faso en condicions de treball digne. A Barcelona, N’Klôwô només treballa el disseny.\n2012 II Edició: CLARABOIA AUDIOVISUAL, SCCL\nCLARABOIA AUDIOVISUAL, SCCL, una cooperativa dedicada a la producció, realització i desenvolupament audiovisual i multimèdia. Claraboia ofereix serveis a tot tipus d’empreses i institucions, i posa especial èmfasi en el desenvolupament de projectes audiovisuals al servei d’entitats d’Economia Social o del Tercer Sector.\n2010 I Edició: DÉMODÉ PRODUCCIONS, SCCL\nDÉMODÉ PRODUCCIONS, SCCL, una cooperativa de l’àmbit de l’hosteleria i de la producció cultural i musical, que gestiona dos locals d’oci a Barcelona els quals incorporen una important oferta musical i cultural. Alhora, Démodé Produccions, SCCL també disposa de segell discogràfic propi, editorial, ofereix serveis d’arxivística i documentació, realitza documentals i porta a terme interessants projectes per al Tercer Sector.\nPremi Manuel Arroyo a exalumnes d’Escola Sant Gervasi\n2019 V Edició Marta Heredia, Xavier Aldana i Laura Galian.\nMarta Heredia (Premi Manuel Arroyo en transformació social) és educadora social i fundadora de l’empresa\n“Pasaporte Solidario”, des de la qual ajuda a futurs voluntaris i voluntàries a recercar el seu projecte solidari a\nl’Àfrica i des d’on ofereix viatges solidaris organitzats a Kènia, que és on viu bona part de l’any.\nXavier Aldana (Premi Manuel Arroyo en coneixement) treballa de professor de literatura a la Manchester\nMetropolitan University on és un dels principals especialistes mundials en literatura i cinema gòtics moderns.\nEl doctor Aldana ha escrit nombrosos llibres sobre el tema en les més prestigioses editorials angleses.\nLaura Galian (Premi Manuel Arroyo en responsabilitat) ha centrat la seva vida professional en l’estudi del cor i\nen les seves malalties i és un referent a Espanya en ecocardiografies tridimensionals. Actualment treballa\nde cardiòloga a l’Hospital de la Vall d’Hebron i a l’Hospital Quiron de Barcelona. A més, participa activament\nen projectes de recerca i investigació relacionats amb la valvulopatia aòrtica i és membre de la Societat Espanyola de Cardiologia i ambaixadora d’Espanya en el Heart Imagers of Tomorrow.\n2016 IV Edició Meritxell Martínez\nExalumna d’Escola Sant Gervasi de la promoció del 1998, llicenciada en Ciències Polítiques per la Universitat Pompeu Fabra. Martínez ha completat els seus estudis amb màsters sobre comerç internacional i desenvolupament econòmic a la Solvay Business School de Brusel·les, al College of Europe de Varsòvia i a la Harvard Business School de Cambridge. La seva carrera professional l’ha portat a treballar per les Nacions Unides, la Comissió Europea i la Unicef, entre d’altres organismes internacionals. Actualment treballa pel Banc Mundial a Dakar i a Costa d’Ivori i centra bona part de la seva activitat professional a promoure l’accés als serveis financers a persones amb rendes molt baixes.\n2014 III Edició : Sonia Frias\nExalumna d’Escola Sant Gervasi de la promoció del 1993, llicenciada en Ciències Polítiques per la Universitat de Barcelona i doctora en Sociologia per la Universitat d’Austin (Texas). Actualment treballa d’investigadora a la Universitat Autònoma de Mèxic i centra bona part de la seva activitat professional a l’estudi per l’eradicació de la violència de gènere i contra els infants.\n2012 II Edició : Laia Mayol Toll\nExalumna d’Escola Sant Gervasi de la promoció del 1998, doctora en lingüística per la Universitat de Pennsylvania i investigadora postdoctoral al Departament de Traducció i Ciències del Llenguatge de la Universitat Pompeu Fabra, on combina tasques de docència i recerca.\n2010 I Edició : Xavier Fernández i Marín\nExalumne d’Escola Sant Gervasi de la promoció del 1978, doctor en Ciències Polítiques per la Universitat Pompeu Fabra i investigador de l’ Institut Barcelona d’Estudis Internacionals, ha donat classes a diverses universitats europees, a la Universitat Pompeu Fabra i a ESADE. Ha estat vinculat de forma continuada a tasques de voluntariat, ha participat en els programes Viure i conviure ha estat membre de la Coral Sant Vicenç de Mollet i de la Coral Santiga i ha participat en projectes de diàlegs interreligiosos i de foment de la pau.


L’ens comarcal té l’obligatorietat de garantir aquest servei als alumnes d’ensenyament obligatori, essent de manera gratuïta quan els alumnes hagin d’escolaritzar-se fora del seu municipi de residència, és a dir, Transport Obligatori. En canvi, en els casos de Transport No Obligatori, els alumnes no s’han de desplaçar fora del seu municipi i per tant, les famílies hauran de pagar el servei. El mateix passa amb el Transport Postobligatori per als estudis de batxillerat i cicles formatius quan són fora del municipi de residència.\nPer demanar el servei de transport, les famílies interessades ho poden fer al web www.anoia.cat, fins el 19 de juliol. El procediment es pot completar íntegrament de forma telemàtica, des d’un ordinador o dispositiu mòbil.\nAquesta tramitació l’ha de fer la família directament i, per això, el Consell Comarcal ha creat un manual d’instruccions molt entenedor, que permet resoldre dubtes i que es pot descarregar al mateix web. Tot i això, per a la resolució de qualsevol dubte, es pot contactar al telèfon 93 805 15 85, extensió 327, o al correu electrònic transport@anoia.cat.


Propostes per a 17 - 17\n17, Institut d’Estudis Crítics reobre la convocatòria “Propostes per a 17”, amb la finalitat de multiplicar els motius, la provinença, les temàtiques i les estratègies de les iniciatives acollides per l’Institut.\nEn aquesta ocasió, es tracta de posar en relació les nostres àrees d’interès, a sota esmentades, amb els horitzons relatius a la reflexió i l’actuació davant la pandèmia actualment en curs, d’acord amb el següent programa de treball col·laboratiu:\nPensar i actuar davant la pandèmia\nL’actual disrupció causada per la pandèmia planteja dues grans preguntes: com superar el que s’esdevé ?, i quines implicacions té el viscut per a l’avenir?\nReferides al present i al futur, ambdues preguntes demanden, ineludiblement, respostes.\nÉs imperatiu pensar i actuar davant la pandèmia -avui, enfront del que ve, i sense deixar de tenir en compte el passat, donada la recurrència de les epidèmies en la història humana.\nAquest programa pretén contribuir, d’alguna manera, a dilucidar aquests immensos desafiaments. Iniciarà en breu i s’estendrà al llarg de l’any 2020.\nEns proposem comprendre millor, en pensament i pràctica, les demandes del present. També volem prendre nota del que ens interpel·la en l’actualitat, de cara als reptes -encara més grans- que ens imposa la setena extinció massiva de la vida de la planeta, en curs.\nAbordarem aquests interrogants d’una manera integral, sostinguda, transversal i transdisciplinar, d’acord amb els termes d’una perspectiva crítica no reduccionista.\nEls investigarem segons cinc esferes vitals, associades amb el poder, el saber, la subjectivitat, el medi ambient i l’alteritat radical.\nPel que fa al poder, ens ocuparem de consideracions econòmiques, polítiques, jurídiques i socials, nacionals i globals.\nRespecte al saber, abordarem aspectes de la comunicació, la gestió d’organitzacions, la pedagogia, i l’estudi crític de la discursivitat de la salut i la medicina.\nEn relació al camp subjectiu, revisarem diversos aspectes de la producció artística, així com les vivències del gènere, la infància, la “discapacitat”, la tercera edat i la psique.\nA propòsit del medi ambient, donarem lloc a abordatges territorials i ecològics.\nPel que fa a l’alteritat radical (per nomenar el que no es deixa subsumir per cap dels títols anteriors), impulsarem reflexions d’ordre teòric, crític i ateològico.\nMés específicament, en la primera etapa d’aquesta iniciativa contemplem incorporar les següents disciplines o circuits temàtics (presentats en ordre alfabètic invers): Teoria crítica, Psicoanàlisi, Pensament polític i social, Pedagogia, Literatura, Història, Gestió d’organitzacions, Gestió cultural, Gènere, Estudis en salut i medicina, Estudis de la tecnologia, Estudis de la religió, Estudis de la infància, Estudis de la “discapacitat”, Ecologia, Drets humans, Dret, Comunicació i Arts escèniques.\nEl nostre quefer comprendrà grups públics d’intercanvi, programes radiofònics, seminaris síncrons i asíncrons, un col·loqui internacional, publicacions en diversos formats i l’activació de la versió pilot d’una plataforma dissenyada per canalitzar de manera col·laborativa iniciatives acadèmiques i socials. Tot en suports digitals.\nCada un d’aquests components entrarà en sinergia amb els altres, a manera d’un ecosistema. D’aquesta manera, la invenció conceptual i creativa serà contínuament documentada, mentre que aquests registres donaran lloc a nous desenvolupaments.\nFem una crida a tothom que estigui interessat, d’arreu, a proposar-nos sèries de conferències o seminaris, en línia (síncrons o asíncrons), que posin en relació una o més de les següents àrees amb l’horitzó de la pandèmia avui en curs, la seva naturalesa i/o conseqüències:\nGestió i pensament de les organitzacions\nLes activitats s’hauran de fer en línia, en modalitat síncrona o asíncrona, mitjançant enllaços en viu (vídeo, en temps real), o bé en fòrums dominats per l’ús de la paraula escrita, amb el possible recurs a imatges, vídeos o àudios.\nLes sèries de conferències o seminaris hauran de constar de 4 o 8 setmanes, i incorporar igual nombre de temes, un per data.\nLes activitats síncrones, en viu, podran incorporar més d’un ponent.\nLes activitats asíncrones, en fòrums dominats per l’ús de la paraula escrita, hauran de ser sostinguts per una sola persona. (Només excepcionalment s’acceptaran iniciatives que impliquin la participació de dos o més ponents).\nRebrem un màxim de dues propostes enviades per la mateixa persona.\nEls materials necessaris per a les activitats han de ser proporcionats pels ponents.\nOmplir el formulari per a propostes i enviar-lo en la data límit indicada com a molt tard a les 23:59 hores (temps de la Ciutat de Mèxic). Les propostes incompletes seran descartades.\nLa Coordinació d’Extensió confirmarà la recepció de la proposta via correu electrònic en un lapse d’un dia hàbil.\nEl Comitè de selecció revisarà les propostes i triarà aquelles que formaran part de la programació, que podrà ser immediata. L’avaluació es farà tenint en compte els següents criteris: pertinència del tema, originalitat de l’abordatge, contundència de l’argumentació, qualitat i precisió de l’escriptura.\nEls resultats seran notificats via correu electrònic en un termini breu.\nS’ha d’acordar amb els autors dels projectes seleccionats la suma de la seva retribució, així com allò relacionat amb la difusió, seguiment i avaluació de les activitats.\nInici de convocatòria 26 de març de 2020\nTancament de convocatòria Indefinit, la convocatòria és permanent\nPublicació de resultats Seran notificats via correu electrònic\nResultats convocatòria 2020-2\nResultats convocatòria 2020-1\nResultats convocatòria 2019-2\nResultats convocatòria 2019-1\nResultats convocatòria 2018-2\nResultats convocatòria 2018-1\nResultats convocatòria 2017-2\nTelèfon fix o altern:\nModalitat*: ---PresencialEn líniaMixtaEn línia síncronaEn línia asíncrona\nÀrea de treball*: ---Art / escena / pensament estèticComunicacióDretDrets humansDiscapacitatEcologia / tecnologia / societatEconomiaEstudis en salut i medicinaEstudis territorialsFilosofiaGènereGestió culturalGestió i pensament organitzacionalHistòria i historiografiaInfàncies crítiquesLiteraturaMetodologiaPedagogiaPensament políticPsicoanàlisiTeologiaTeoria crítica\nNivell de la proposta*: ---AproximacióAprofundiment


2ª Caminada de la Marinada - Torà online\nTurisme diumenge 12 abril 2015 Autor: Daniel Espejo\n2ª Caminada de la Marinada\nEl diumenge 12 d’abril\ncartell 2ª CAMINADA DE LA MARINADA Autor: Daniel Espejo\nPer tal de cobrir la demanda ciutadana d’un traçat adequat a tots els nivells de preparació física, s’ofereix la possibilitat de realitzar dos rutes: Versió Complerta (31 o 28 Km, segons l’edició) i la Versió Curta (16 o 14 Km, segons l’edició)\nL’organització de la Caminada de la Marinada, consta d’un reglament oficial que us el podeu baixar en PDF, o consultar aquí mateix:\nRESUM DEL REGLAMENT DE LA 2ª CAMINADA DE LA MARINADA:\n* Data de la Caminada: 12 d’abril de 2015\n2. Característiques generals:\n* Versió complerta de la 2ª Caminada de la Marinada: 28 Km\n* Versió curta de la 2ª Caminada de la Marinada: 14 Km.\nA partir del 9 de febrer de 2015 es podrà formalitzar la inscripció a través de RUNEDIA (pulsar aquí), amb data límit fins el 31 de març de 2015.\n* Preu normal: 8 € (fins 31 de març)\n* Preu reduït per <14 anys: 3 €\n* Preu inscripció tardana: 10 € (a partir de l’1 d’abril)\nLa inscripció inclou: (1) assegurança temporal vàlida només durant la prova, (2) esmorçar, (3) avituallament líquid en diferents punts, (4) obsequi commemoratiu als que finalitzin qualsevol dels dos recorreguts al punt d’arribada (Centre d’Interpretació Turístic).\n4. Lliurament i pagament dels dorsals:\nEls dorsals es podran recollir durant el dissabte 11 (9-14h/17-20h), i el mateix diumenge 12 (7-7:30h) al Centre d’Interpretació Turística/Agrobotiga, Sikarra Nostra (Plaça de l’Estació s/n. 25270 Sant Guim de Freixenet)\na) Els menors de 18 anys necessitaren autorització escrita dels pares o tutors, a més d’anar acompanyats d’un adult d’un adult durant el recorregut.\nb) El temps màxim s’estableix en 8 hores\nc) S’ha de segellar la targeta de pas, en tots i cadascún dels controls del recorregut (12 controls a la llarga, i 7 a la curta)\nd) En cas de pluja es donarà la sortida igualment. Tot hi que l’organització es reserva el dret de suspendre l’acte (abans de sortir) en cas de circunstàncies meteorològiques molt adverses.\ne) En cas d’abandonament, no es garanteix l’evacuació ràpida, però cal notificar-ho en un dels controls o trucant al telèfon que ha de constar a la targeta de pas.\nf) L’organització no es fa responsable dels accidents o danys que puguin causar o rebre els participants, si bé vetllara per evitar-los.\ng) L’organització ha contractar una assegurança d’accidents.\nh) És obligatori disposar de reserva d’aigua i mòbil durant la prova.\ni) No es retornaran diners de inscripcions errònies\nj) Qualsevol altre cas no previst serà resolt per l’organització.\nk) El participant inscrit es compromet a acceptar les condicions i normatives de la 2ª CAMINADA DE LA MARINADA.\nl) Mitjançant aquesta normativa, els partcipants de la 2ª CAMINADA DE LA MARINADA declaren entre altres punts, que participen de forma voluntària, sota la seva responsabilitat, i reunint les condicions físiques i de salut necessàries, per participar en una prova d’aquestes característiques\n6) Avituallament i assistència\n* Cada avituallament, als controls, disposarà d’aliment i begudes que variarant segons l’etapa del recorregut.\n* Per rebre l’avituallament serà imprescindible portar el dorsal/targeta de pas, en un lloc visible.\n* Els participants disposaran d’una zona de dutxes i descans habilitada per a tals efectes.\n* No segellar la targeta de pas a tots els controls.\n* No fer la totalitat del recorregut a peu.\n* Embrutar o degradar l’itinerari.\nEtiquetes: caminades sant guim


:: Ban de la Festa Major\nEl final d'agost s'atansa i truca les portes una nova Festa Major. Els actes previs que s'han celebrat, com ara la capta, ja han escampat l'aire festamajorenc que es respira arreu. Un any més els nous administradors i administradores han tingut al seu càrrec la meritòria tasca d'organitzar i coordinar tot allò que passa a Vilafranca durant cinc dies, del 29 d'agost al 2 de setembre. Ells i elles seran els artífex que els engranatges de la nostra festa gran no pari durant les 120 hores de festa ininterrompudes que ens esperen. Abans que aquesta no s'engegui, vagi per endavant la felicitació i l'agraïment per les hores dedicades i els esforços esmerçats. Esperem que ells s'ho hagin passat bé organitzant-la i que vilatans i forasters en gaudeixin força. Que la de l'any 2003 sigui recordada com una gran Festa Major.\nDes de fa centúries Vilafranca i la seva Festa Major caminen de bracet pel llarg camí de la història. La Festa Major és un dels trets d'identitat, per no dir el principal, de la Vila. Amb aquesta trajectòria plegats, tant Vilafranca com la Festa Major han anat evolucionant i adaptant-se als nous temps. La Festa Major, com Vilafranca, no ha estat una realitat uniforme al llarg dels anys. Enguany justament, hi ha hagut un ampli debat, sorgit de les jornades sobre Festa Major celebrades fa uns mesos, al voltant de les diverses problemàtiques que es detecten en els seguicis i actuacions dels balls. D'aquest debat n'han sorgit ja mesures i propostes que s'aplicaran en aquesta festa major per millorar el desenvolupament dels actes. Això demostra que els diversos agents que intervenen a la festa han tingut voluntat de treballar pel benefici del conjunt, per l'èxit global, vetllant alhora per conservar els trets definitoris i l'estructura ancestral de la festa. També enguany estrenarem una nova Àliga, que substituirà la que datava de l'any 1926, la qual ja arrossegava una càrrega massa feixuga d'anys i de quilos al seu damunt. Estic segur que la nova Àliga, amb les ales desplegades recuperant l'antiga imatge de la del 1926, es convertirà ràpidament en un element de referència de la nostra festa gran.\nSi la Festa Major és una realitat en constant evolució, el mateix es pot dir de la ciutat de la qual és l'emblema. Vilafranca és a punt de viure en els propers temps la transformació més important de la seva història: la integració definitiva del ferrocarril a la ciutat. Aquesta operació marcarà un abans i un després que li farà donar un salt qualitatiu que només amb el pas del temps sabrem valorar. Des de l'Ajuntament vetllarem perquè el projecte de soterrament i cobriment de la via del tren sigui el millor per a la ciutat i que l'espai immens que se'ns obrirà sigui el màxim de debatut i participat per tota la ciutadania de la Vila. Que aquest projecte serveixi per refermar i potenciar els trets característics de Vilafranca: dinamisme econòmic i social, pol d'atracció de l'entorn, un creixement moderadament amb dimensions humanes i bons nivells de benestar, i un entorn ambiental saludable que hem de conservar.\nAra, però, toca festa. Visqueu, vilafranquines i vilafranquins, la Festa Major del 2003. Que la gresca inundi tots els carrers i places amb el civisme i la responsabilitat com a únics aturadors. Que la Vila llueixi i que la Festa Major mostri el seu esplendor.\nPer a tothom, el meu desig d'una BONA FESTA MAJOR 2003!!!\nL'alcalde, Joan Aguado i Masdeu.


Folk You; cooperativa treball Ebri Knight - Coop Maresme\nFolk You; cooperativa treball Ebri Knight\tadmin-istrador\t2018-12-11T10:49:21+00:00\nQuè és Folk You (Ebri Knight)?\nEbri Knight és un projecte musical nascut al Maresme amb 15 anys de trajectòria que actualment treballa en l’àmbit estatal i internacional. És un projecte que reivindica la música popular i el seu paper transformador per aconseguir un canvi en la societat. És un col·lectiu compromès que, a més a més, treballa per dignificar la feina artística i denunciar les dinàmiques negatives que es generen dins el món de la música, com el masclisme, la corrupció, l’explotació laboral i la forta presència de les drogues.\nCom a projecte integral compta amb diferents vessants que van des del camp audiovisual, musical, material tèxtil i, l’última aventura, una cervesa artesana pròpia. Aquest any la banda també està treballant en l’embrió d’un futur espectacle destinat al món educatiu i relacionat amb la memòria història.\nLa idea sobre la qual es constitueix tant la cooperativa com el grup de música és la de crear i difondre una forma alternativa de fer les coses, fugint dels mals costums enquistats i cercant noves vies tant per la difusió musical com de les nostres idees de canvi social. La seva finalitat és, per tant, la de fomentar la cohesió social mitjançant la música d’arrel i la cultura popular.\nPerquè vàreu decidir ser cooperativa?\nCom a treballadors dins el món artístic som conscients i hem patit repetidament la precarització del sector i l’explotació dels músics. És per això que hem sentit la necessitat d’autogestionar el nostre propi projecte en format empresarial a través d’una cooperativa: Folk You SCCL. Com totes les decisions que prenem, la tria de la personalitat jurídica va ser debatuda i estudiada a fons; i ens vam acabar adonant que fa anys que funcionem com a cooperativa sense ni ser-ne conscients. El nostre funcionament intern sempre s’ha basat en la cooperació i el debat en la presa de decisions, i hem intentat sempre que ha estat possible que la nostra feina segueixi uns ideals que són compartits amb bona part del món de l’Economia Social i Solidària.\nQuins són els valors cooperatius de la vostra cooperativa?\nEls que més encaixen amb la nostra cooperativa creiem que són la Democràcia interna, per la manera com organitzem les preses de decisions; les Condicions de treball, perquè el fet de crear una cooperativa vol dignificar i donar una cobertura legal a una feina, la nostra, que tradicionalment s’associa a la precarietat i la temporalitat; la Perspectiva feminista, perquè som conscients dels nostres privilegis sent un grup d’homes en un món tan masculinitzat com el de la música en directe i fa anys que intentem treballar internament i externa la nostra perspectiva de gènere i el nostre missatge feminista. Per descomptat la Transformació social és un dels objectius bàsics, no únicament de la cooperativa sinó del projecte d’Ebri Knight, així com l’Arrelament al territori. Som un grup creat i crescut al Maresme, que ens reivindiquem com a maresmencs i que intentem treballar sempre que podem amb proveïdors de proximitat. Per últim, podem dir que hem treballat sovint amb les Llicències lliures i obertes ja que la nostra música i els nostres productes es basen quasi tots en llicències de distribució Creative Commons.\nQuin és el somni de la vostra cooperativa?\nEl somni a curt termini és poder establir-se i ser viable per poder créixer i diversificar les propostes artístiques, formatives i culturals del projecte. Assolint això aconseguirem enfortir el grup, la cooperativa i els lligams amb els i les que ens acompanyen en aquest camí. Mentre lluitem per aconseguir aquest somni, creiem que totes les nostres accions contribueixen a empènyer altres objectius compartits a molt més gran escala, com la superació del capitalisme, del patriarcat i de l’imperialisme.\n“Vessant laboral del grup de música Ebri Knight. Un projecte basat en la cultura popular, la reivindicació política i el compromís social”\nArgentona, Maresme, Catalunya\nNº de sòcies: 6\nData constitució: Setembre 2018\nPàgina web Ebri Knight


Vols barats de Palma de Mallorca a Varsòvia a Iberia\nVols barats Polònia Varsòvia Palma de Mallorca-Varsòvia\nVols barats de Palma de Mallorca a Varsòvia (WAW) de Palma de Mallorca a Varsòvia Palma de Mallorca-Varsòvia, Polònia\nVols Palma de Mallorca-Varsòvia\nConsulta l’oferta de vols de Palma de Mallorca a Varsòvia i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Palma de Mallorca a Varsòvia.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Palma de Mallorca a Varsòvia fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


La Fageda d'en Jordà es torna a omplir de visitants, però sense grans aglomeracions La República\nLa Fageda d’en Jordà es torna a omplir de visitants, però sense grans aglomeracions\nACN Santa Pau.-La Fageda d’en Jordà s’ha tornat a omplir de persones en aquest primer cap de setmana sense confinament comarcal. Tot i l’arribada de molts visitants no hi ha […]\nACN Santa Pau.-La Fageda d’en Jordà s’ha tornat a omplir de persones en aquest primer cap de setmana sense confinament comarcal. Tot i l’arribada de molts visitants no hi ha hagut aglomeracions importants, un fet que satisfà l’Ajuntament de Santa Pau (Garrotxa) que reconeix que estaven “preocupats” davant l’obertura. El seu alcalde, Josep Company, posa en valor el fet que no s’hagin repetit imatges de grans aglomeracions i espera que aquesta sigui la tònica, fins i tot després de la pandèmia. Amb tot, els aparcaments públics de la Fageda s’han tornat a omplir de vehicles des de primera hora del matí. Els Mossos d’Esquadra han fet controls a l’entrada dels parcs naturals per certificar que a dins el cotxe hi viatjaven els integrants d’una sola bombolla.\nUna de les propostes que va posar sobre la taula Companys va ser la de visitar amb cita prèvia la Fageda. Companys assegura que la mesura serviria per “moderar” el nombre de persones i això seria “bo per a tothom”. “La gent que ve a veure’ns i es troba amb cues a Bracons i no trobes la tranquil·litat que busques, crec que tampoc ha de ser agradable per a ells arribar i trobar la mateixa tensió de gent o no poder aparcar”, remarca.El batlle assenyala que el que s’hauria d’aconseguir és “una afluència mesurada”. Això seria bo pel territori segons Companys perquè permetria “allargar la temporada” i per tant no es concentraria tot en moments concrets de l’any “on és impossible trobar lloc per deixar el cotxe”. En relació als restaurants, Companys considera que l’acumulació de gent fa que hagin de fer molts torns amb tensió i molta gent no acaba menjant. “Un repartiment més moderat durant l’any, crec que també seria bo per a l’hostaleria”, remarca.Amb tot, l’alcalde de Santa Pau deixa clar que són un municipi turístic i que cal recolzar la restauració i els hotels perquè “ho han passat molt malament” arran del tancament per la pandèmia. “El que hem de fer és arribar a un punt d’equilibri i intentar desestacionalitzar l’espai. La Fageda és maca tot l’any”, conclou.


Posted on 11/09/2021 11/25/2021 by Gaby Esono\nLa 64a edició del Ral·li Internacional de Cotxes d’Època Barcelona-Sitges se celebrarà els dies 19 i 20 de març de 2022. Foment de Sitges, en col·laboració amb els ajuntaments de Sitges i de Barcelona, ha començat a preparar l’esdeveniment que reunirà novament una selecció de vehicles antics.\nCotxes produïts fins a l’any 1928 i motocicletes fins al 1938 tornaran a recórrer els principals carrers que uneixen Barcelona i Sitges. L’esdeveniment, declarat Festa d’Interès Turístic Nacional, convocarà prop d’un centenar d’unitats que cada any aconsegueix cridar l’atenció de milers d’afeccionats i curiosos, que es concentren al llarg de tot el seu recorregut per veure desfilar autèntiques joies automobilístiques, amb els seus ocupants vestits amb roba de l’estil corresponent al de l’època dels seus vehicles.\nLa presidenta de Foment de Sitges, Maria Marín, explica que “el Ral·li torna al 2022 amb més energia que mai. Molts participants ja han mostrat la seva disposició a portar els seus vehicles a una prova indispensable en el calendari de cotxes d’època i, després de dos anys difícils, per a aquesta edició estem treballant amb molta il·lusió per a oferir de nou als nostres participants la millor experiència.”\nDesprés de dos anys d’aturada a causa de la pandèmia, Foment de Sitges confia que aquesta edició comptarà una vegada més amb un gran nombre participants, motiu pel qual ja s’ha iniciat el procés d’inscripció.\nThis entry was tagged Barcelona, Coches antiguos, coches de época, prewarcars, Rally Barcelona Sitges, Sitges. Bookmark the permalink.\n← Vine a veure el Ral·li on mai l’havies vist\nEl Ral·li Barcelona-Sitges torna a veure la llum →


El director del CNI: "Fem a Catalunya el mateix que a Castella-la Manxa"\nFélix Sanz Roldán defineix Edward Snowden com a "deslleial" al seu país en una conferència al Cercle d'Economia\nEl director del CNI, Félix Sanz Roldán, a la conferència del Cercle d'Economia MANOLO GARCIA\nBarcelonaEl general, secretari d'estat i director del Centre Nacional d'Intel·ligència espanyol (CNI), Félix Sanz Roldán, ha assegurat avui en una conferència al Cercle d'Economia, a Barcelona, que la institució dedicada a l'espionatge "està desplegada a tot el territori nacional" –i a 67 països més– i que, a tot arreu, el que fa és "el que ordena la directiva nacional d'Intel·ligència, ni més ni menys". Segons Sanz, "el CNI fa a Catalunya el mateix que a Castella-la Manxa". "No tots els del CNI estem a Barcelona", ha afegit més tard en broma.\nSanz ha explicat que al principi de cada any el govern espanyol de torn fa una directiva que marca les línies d'Intel·ligència per a tot l'any segons els interessos de l'executiu, i que ell comprova que cada missió que fan hi encaixi. En un to amè i didàctic el secretari d'estat ha parlat per sobre de les funcions dels 3.500 treballadors del CNI, de com fan feina –a grans trets, sense entrar en detalls–, del pressupost "adequat" de 234 milions d'euros i de com s'arriba a treballar-hi. Sanz no ha estalviat comparacions amb pel·lícules d'espies i, fins i tot, ha citat el president dels Estats Units, Barack Obama.\nLes referències als Estats Units no s'han acabat aquí: el general i secretari d'estat també ha parlat de Julian Assange i Edward Snowden, els quals ha definit com a "dos deslleials" al seu país. Ha explicat, per exemple, que les proves que es fan per entrar al CNI estan pensades per evitar que hi entrin deslleials com ells. "El càncer d'un servei secret és tenir un deslleial", ha insistit. També ha comentat que hi ha un exagent del CNI complint una sentència de dotze anys i mig de presó per "alta traïció".\nEl director del CNI ha lloat la feina del seu personal i ha dit que han d'aguantar "molts inconvenients" perquè el secret és necessari per poder ser útils. Tot i així, assegura que els ciutadans tenen "algun dret", per transparència, de saber què fa el centre. "Volem ser transparents amb vostès, però també esperem algun reconeixement", ha deixat anar. També ha parlat del terrorisme jihadista, que ha dit que ara és una de les ocupacions principals del CNI, però ha posat en dubte que ara mateix l'Estat Islàmic estigui en disposició d'atacar tots els blancs que ha marcat en les seves publicacions propagandístiques, incloent-hi platges de la costa mediterrània.\nA la conferència hi han anat personalitats com la presidenta de la Fundació Internacional Olof Palme i exdiputada al Congrés Anna Balletbò; l'exalcalde de Terrassa i ex primer secretari del PSC Pere Navarro, i l'exdirector general de Seguretat Ciutadana i director del Centre d'Estudis Estratègics de Catalunya, Miquel Sellarès.\nCNI terrorisme espionatge Edward Snowden Julian Assange


Un foc destrossa Pacha Platja d’Aro, una icona de la Costa Brava | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nUn foc destrossa Pacha Platja d’Aro, una icona de la Costa Brava\nLa discoteca feia més d'una dècada que estava tancada, però havia estat protagonista d'una etapa daurada de la festa nocturna\nBarcelona 31 GEN 2018 - 12:52\tCET\nLa discoteca Pacha cremada. FOTO CEDIDA\nUn foc ha destruït completament la discoteca Pacha de Platja d'Aro, tancada des de feia anys però que havia viscut una etapa de màxima popularitat durant la dècada dels vuitanta i noranta del segle passat. L'incendi, que s'ha desencadenat poc abans de la mitjanit, ha estat molt virulent i fins a set dotacions dels Bombers han estat treballant-hi fins gairebé les tres de la matinada per apagar les flames. No hi ha hagut cap persona ferida.\nEl local, en estat de deixadesa, havia estat ocupat en diverses ocasions per persones que hi entraven a buscar sopluig. Fonts de la policia local han informat que actualment almenys una persona hi vivia amb regularitat. De fet, quan els bombers van arribar al lloc dels fets, els agents de la policia local van informar-los que un home s'havia pogut escapar de les flames il·lès i que dins de la discoteca ja no hi quedava ningú. Les causes del foc encara s'estan investigant, però es descarta que l'inici pugui haver estat un curtcircuit, ja que la connexió elèctrica estava desactivada. La hipòtesi més probable és que la persona que vivia dins del local hagi encès un foc per escalfar-se i que les flames s'hagin descontrolat i estès per l'edifici.\nLa discoteca Pacha, situada a tocar de la carretera que va de Platja d'Aro a Sant Feliu de Guíxols, havia estat un dels temples de la festa nocturna a la Costa Brava. El local tenia dues plantes i una terrassa i fugia del model d'espai fosc i recòndit que, sovint, envolta els clubs nocturns. Va ser inaugurat el 1974 per Kiko Riera, que va importar a la Costa Brava la marca de les dues cireres amb què Ricardo Urgell endolcia les nits d'Eivissa. Pacha va créixer en paral·lel a altres locals de festa de Platja d'Aro, com és el cas de Maddox, Paladium o Tiffany's. Pintada de blanc immaculat, la imatge estiuenca de Pacha era un atractiu perquè als noctàmbuls no els fes mandra agafar el cotxe per sortir del centre de Platja d'Aro i anessin cap a s'Agaró. També Paladium, a l'altre extrem del municipi, havia fugit del nucli urbà.\nL'estil musical de Pacha va anar evolucionant amb el pas dels anys. El llibre Nit d'Aro, del periodista gironí Xavier Castillón, explica que el pop, el rhythm-and-blues, el rock i el flamenc eren la banda sonora d'uns primers anys de gresca, quan no era estrany veure personatges com Paco de Lucía, Joan Manuel Serrat, Julio Iglesias, Quico Pi de la Serra i Georges Moustaki a Platja d'Aro. El ballarí Antonio Gades fins i tot hi va obrir una pizzeria. Mentre les seves veïnes Paladium i Maddox tancaven portes, a la dècada dels noranta la música electrònica va donar un reimpuls a Pacha. Va ser una època bonica, però curta. Com la joventut.\nEl local es va anar pansint fins al punt que el propietari, que també és l'amo de la discoteca Atyco (rebatejada com a Paladium Down), s'havia plantejat obrir-hi un hotel. L'Ajuntament de Castell-Platja d'Aro havia aprovat la qualificació d'ús hoteler de la finca.


La vida secreta de les plantes | Llopart – Llopart\nSaber més de Llopart\nLa vida secreta de les plantes és el projecte que engloba l’elaboració de vins tranquils, vi perlat i most del celler Llopart.\nAmb aquest distintiu volem transmetre la nostra admiració cap al misteriós món de les plantes: éssers vius amb sensibilitats, estratègies i mecanismes d’adaptació al medi sofisticats i fascinants.\nL’Heretat Can Llopart de Subirats, amb 100 hectàrees de vinya de muntanya i 400 hectàrees de bosc mediterrani i vegetació silvestre, conforma un equilibrat ecosistema agroforestal d’elevada biodiversitat, fet que ens ajuda a sostenir un sa i vigorós desenvolupament de les nostres vinyes en plena harmonia amb l’entorn natural.\nProfunditat i untuositat.\nFusió de la fruita amb les notes torrades\nprocedent de la fermentació en botes Allier\ni un toc d’acàcia.\nL’harmònica i subtil fusió de la fermentació en bota i de la fruita\nprocedent de les vinyes plantades en un subsòl del Miocè amb presència de nombrosos fòssils marins.\nVinya del Rosendo ( 2002 ) Xarel·lo situat a la zona del Clos dels Fòssils de l’Heretat.\nTerrer amb una fina capa argilenca silícia on aflora un estrat de calcària escullosa amb abundants restes de fòssils marins,\nformant terrasses i pendents d’orientació nord-oest.\nProducció: 4.500 kg de raïm per ha.\nLes arrels són el “cervell” de les plantes. Les seves terminacions poden percebre més d’una dotzena de paràmetres fisicoquímics. Les arrels, a més d’ancoratges de la planta, són captadores de les matèries del terreny on es troben i alhora, acumuladores de nutrients de reserva per tal d’afrontar millor les temporades d’estrès. El cep opera com un alquimista que torna a insuflar vida als minerals procedents d’organismes fossilitzats del subsòl dels nostres terrers.\n“Ceps arrelant, nodrint-se i assimilant el subsòl calcari,\nsembrat de fòssils d’un mar primitiu de fa 16 milions d’anys.”\nFitxa Clos dels Fòssils\nPletòric ball de flors i fruites fresques que transporten a l’origen del vi: el raïm.\nCombinació seductora de varietats que ofereixen un ampli concert aromàtic i gustatiu, de record etern.\nVinyes situades a la zona central de la finca, pertanyents al Clos dels Costers i al Clos del Rocallís.\nXarel·lo de la vinya del Simón (2004).\nSubirat Parent i Malvasia de Sitges, de la vinya del Lluís (2008).\nMuscat de la vinya de la Torrota (2001).\nLa Vitis Vinífera és una planta de la família de les Vitaceae. Ha evolucionat desenvolupant, al mateix temps, característiques dels arbustos i dels arbres fruiters. La fórmula magistral de les plantes per elaborar els seus fruits conté bàsicament aigua, sucres, àcids i centenars de compostos moleculars fixes i volàtils, recompensadors elementals per als receptors sensorials animals. En les diferents varietats de raïms podem trobar una àmplia i exuberant paleta d’aromes: florals, cítrics, tropicals, especiats i de planta aromàtica.\n“Ceps capturant energia solar i elaborant essències vegetals.\nCeps afavorits per l’excepcional contrast tèrmic nocturn\nde l’Heretat can Llopart de Subirats.”\nDues varietats històriques, la Sumoll i la Garnatxa, donen vida a aquest vi rosat.\nDe color intens i frescor delicada.\nDues varietats històriques donen vida a un vi rosat criat en gerres de ceràmica. De color intens i delicadament fresc en boca; recupera la imatge dels rosats del Penedès.\nVinyes situades al Clos dels Costers, a la zona més alta de la finca, formant terrasses i minimitzant el desnivell.\nSumoll de la vinya de l’Alzina ( 1980 ) i la Garnatxa del Clot de les Arnes (1999) i de la vinya del Silet ( 1980 )\nEls fruits carnosos són el sofisticat mitjà desenvolupat per moltes plantes per tal de dispersar millor les seves llavors. Competeixen amb altres plantes per atraure la golafreria dels animals, utilitzant-los com a transportadors i dispersadors de les llavors lluny de la planta mare, afavorint la conquesta de nous territoris. Per atraure els sentits animals, a més de sabors agradables, els ceps sintetitzen seductors pigments vegetals en la pell del raïm, sent els de la gamma roig-violeta, els antocians, els més cridaners i els que més destaquen dins l’entorn.\n“Ceps pigmentant els fruits seductors.\nCromatisme harmònic amb l’exuberant entorn silvestre.\nVi afinat en gerres de fang.”\nVi rosat de Xarel·lo Vermell, de delicada bombolla natural.\nEl Vi·brant és un vi perlat natural rosat de xarel·lo vermell elaborat amb una única fermentació acabada en ampolla, que genera unes subtils bombolles de forma natural i endògena. Fermentació amb llevats indígenes prèviament seleccionats.\nVi de mínima intervenció, sense sulfits afegits.\nVinyes Sobrecamí, Entrada i Barraca; formades en vas, situades al Clos dels Costers (375msnm).\nTerrer desenvolupat en un paisatge de vessants obagues. Els materials geològics que donen origen a aquests sòls són margues miocenes. Moderadament profunds, ben drenats, moderadament bàsics i de textures mitjanes (franca-argilosa). Evolucionats, presenten gran activitat de fauna, amb nivell de matèria orgànica moderat. Producció: un promig de 4.000 kg de raïm per ha.\nEls nostres ceps són hàbitat i reservori dels llevats indígenes que acompanyaran el madurar del fruit, a l’espera del moment en què, aprofitant l’energia ensucrada del most, faran d’alquimistes de nous beuratges amb esperit vibrant.\nA Llopart ens hem proposat el repte\nd’elaborar, cada any, un vi diferent,\nsorprenent i enigmàtic, un vi que\nestimuli tots els teus sentits.\nTots els vins contenen enigmes per a desxifrar. Cada estímul sensorial que rebem en gaudir d’un vi és una proposta a submergir-nos en les característiques de les varietats dels ceps, en el perfil del terrer, en les dades climatològiques, en les pràctiques vitícoles i en els coneixements culturals i enològics que l’han fet possible. Les principals notes perceptives d’un vi són una ofrena de les plantes, el profit d’una màgica transmutació de la matèria inorgànica a fruit saborós i exquisit.\n“Microvinificació efímera, fruit de l’experimentació\ni el joc amb els raïms de les vinyes de muntanya\nde l’Heretat Can Llopart.”\nNota de tast per L'Enigma2\nEl joc de L'Enigma2\nRespon correctament les 3 preguntes i desfés l’enigma\nLes Opinions de L'Enigma2\nLa meva sorpresa en tastar l’Enigma2 del 2020 va ser veure el potencial en l’elaboració de vins negres d’un celler dedicat, des de fa generacions, als vins escumosos i, per conseqüència, als vins blancs. Estem davant d’una varietat mediterrània que, des del meu punt de vista, està elaborada com a vi jove i volent mostrar tot el potencial de la varietat. M’atreviria a dir que és una garnatxa o un monestrell. Un vi refrescant amb notes del paisatge d’on prové, el Mediterrani. Les herbes aromàtiques hi són presents però, sobretot, la fruita fresca i cruixent.\nUn vi ideal per aquells que no són de vi negre, ja que a l’Enigma2 hi trobem lleugeresa, sabor amable, és proper i fàcil de baixar.\nAquest nou Enigma desvela en primer lloc un brillant color cirera amb tonalitat violeta. Les seves aromes de llaminadura de maduixa, violetes i un fons d’herba seca mediterrània ens donen unes pistes que es confirmen en el seu pas per boca; frescor, lleugeresa, fruita llaminera! El seu origen mediterrani es confirma per la seva acidesa, però recorda a zones de clima més fresc per la seva textura en boca, el seu alcohol moderat i les ganes de seguir-ne descobrint els matisos amb una copa més. Potser una varietat mediterrània amb una vinificació un punt atrevida pel Penedès? És, definitivament, un vi de primavera i estiu, alegre, per a qualsevol moment del dia.\nEl primer tast d’aquest Enigma2 entra com un d’aquells amics discrets que ens van presentar un dia llunyà i que ja mai no ens ha abandonat. Suau, tranquil, se’ns enfila per la llengua a poc a poc, com si colonitzés un terròs de sucre, fins fer-se l’amo de la nostra boca. És un amic dels que sempre ve de gust veure perquè saps que no toca el dos. Un enigma amb solució de continuïtat.\nNota de tast per L'Enigma\nEl joc de L'Enigma 1\nSingular rosat de bonic i delicat color pell de ceba. Saborosa fruita blanca i sucoses nectarines. Enigmàtic punt rústic. Un joc enigmàtic a la recerca de la varietat d’aquest nou vi, que no s’ha volgut revelar expressament. Un interrogant presideix l’etiqueta. Inicialment he pensat que podria tractar-se d’un xarel·lo vermell, per la seva rusticitat. El seu punt alcohòlic, però, m’ha suggerit la possibilitat que també pugui tractar-se d’una garnatxa negra vinificada en blanc amb molt poca maceració o bé una garnatxa gris.\nUn vi que té un hastag ja em sembla una gran declaració d’intencions. I si més recorda a una gran pel·lícula com “La vida secreta de las palabras” d’Isabel Coixet encara més. Ens encanta com a consumidors la singularitat, unicitat i preciositat de les microvinificacions autèntiques. I més si venen del joc amb raïms de vinyes de muntanya de l’Heretat Can Llopart de Subirats del Penedès. Un vi vegà que ve per quedar-se encara que el seu cupatge sigui efímer i una edició limitada que el fa encara més deliciós. En especial aquest del 2019 amb 12 graus i 1950 ampolles que ens saluda a l’etiqueta amb un interrogant. I és que és veritat que cada ampolla és un full en blanc que s’omple de sensacions en quant anem buidant l’ampolla, que a la vegada l’anem reomplint de sentiments. A la copa un color d’endevinalla. És un rosat? És un blanc deixat amb contacte a les pells? Un xarel·lo vermell? Un color pell de préssec adorable i molt instagrameable. El nas trobem aquest aroma a préssec de vinya junt a la mineralitat, la fruita seca i una buscada oxidació, a la frescor de recollir en el punt de maduresa. En boca és seré, ple d’energia, però ben focalitzada en la fruita blanca i el maduixot. Sensació de boca plena, fresca, com si s’hagués utilitzat àmfora amb volum alcohòlic que també es denota al nas i un final llarg pel seu amargor. Doncs sí, no em jugo a dir quina varietat és encara que me la puc imaginar, però el resultat d’una viticultura conscient i una enologia que es alhora tan històrica i a la vegada tan apreciada avui en dia el fa un vi ideal pel #winelover #winegeek & #winenerd\nQuan la terra explica els seus secrets. Poc pensava que el primer enigma d’aquest vi seria el seu color, difícil de posicionar, entre un rosat de pell de ceba, un blanc de negres i un brisat en gerra de fang, sigui com sigui aquest fet ja el converteix en un vi singular que desperta interès i ganes de portar-lo a la boca i intentar esbrinar quelcom més del seu secret. En boca, lluny d’aportar solucions, l’enigma es magnifica, on les textures terroses combinades amb una frescor de cítrics ataronjats, sumades a la seva profunditat tàctil i sensacions tànniques, fan d’aquest atrevit vi un veritable joc pels sentits, convidant a seguir sent gaudit fins a fulminar la copa, sempre en la recerca del gran enigma.\nUn vi que té un hastag ja em sembla una gran declaració d’intencions. I si més recorda a una gran pel·lícula com “La vida secreta de las palabras” d’Isabel Coixet encara més. Ens encanta com a consumidors la singularitat, unicitat i preciositat de les microvinificacions autèntiques. I més si venen del joc amb raïms de vinyes de muntanya de l’Heretat Can Llopart de Subirats del Penedès. Un vi vegà que ve per quedar-se encara que el seu cupatge sigui efímer i una edició limitada que el fa encara més deliciós. En especial aquest del 2019 amb 12 graus i 1950 ampolles que ens saluda a l’etiqueta amb un interrogant. I és que és veritat que cada ampolla és un full en blanc que s’omple de sensacions en quant anem buidant l’ampolla, que a la vegada l’anem reomplint de sentiments. A la copa un color d’endevinalla. És un rosat? És un blanc deixat amb contacte a les pells? Un xarel·lo vermell? Un color pell de préssec adorable i molt instagrameable. El nas trobem aquest aroma a préssec de vinya junt a la mineralitat, la fruita seca i una buscada oxidació, a la frescor de recollir en el punt de maduresa.\nEn boca és seré, ple d’energia, però ben focalitzada en la fruita blanca i el maduixot. Sensació de boca plena, fresca, com si s’hagués utilitzat àmfora amb volum alcohòlic que també es denota al nas i un final llarg pel seu amargor.\nDoncs sí, no em jugo a dir quina varietat és encara que me la puc imaginar, però el resultat d’una viticultura conscient i una enologia que es alhora tan històrica i a la vegada tan apreciada avui en dia el fa un vi ideal pel #winelover #winegeek & #winenerd\nQuan la terra explica els seus secrets.\nPoc pensava que el primer enigma d’aquest vi seria el seu color, difícil de posicionar, entre un rosat de pell de ceba, un blanc de negres i un brisat en gerra de fang, sigui com sigui aquest fet ja el converteix en un vi singular que desperta interès i ganes de portar-lo a la boca i intentar esbrinar quelcom més del seu secret.\nEn boca, lluny d’aportar solucions, l’enigma es magnifica, on les textures terroses combinades amb una frescor de cítrics ataronjats, sumades a la seva profunditat tàctil i sensacions tànniques, fan d’aquest atrevit vi un veritable joc pels sentits, convidant a seguir sent gaudit fins a fulminar la copa, sempre en la recerca del gran enigma.\nMost de Xarel·lo, solidari (Fundació Joan Petit Nens amb càncer).\nSense additius i 0% d’alcohol.\nLíquid vegetal , essència pura del fruit de la terra.\nSinceritat de la varietat xarel·lo. El raïm en la seva puresa, esdevé most.\nXarel·lo de la vinya del Joan del Pep ( 2007) al Clos dels Costers.\nCol·laborem amb la Fundació Amics Joan petit Nens amb càncer, aportant els beneficis obtinguts en el Most Flor Llopart.\nAquesta fundació té com a objectiu la recaptació de fons destinats a la investigació, suport i atenció als nens i nenes amb càncer i a les seves famílies i està vinculada a l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona, St. Pau, Bellvitge.\n“Líquid vegetal, essència pura del fruit dels ceps.”\nFitxa Most Flor


Una noia denuncia que un home es va masturbar davant d’ella en un tren i ningú li fa cas\nLa jove lamenta que ni el personal de Renfe ni els Mossos la van atendre quan va explicar els fets\n5 min. Girona 12/03/2019 18:53\n260x366 Fotografia que va fer la jove de l'home que es masturbava al tren / LAURA DUEÑAS Fotografia que va fer la jove de l'home que es masturbava al tren / LAURA DUEÑAS\nNova denúncia d'agressió sexual, aquesta vegada en un tren. Una jove de Girona, Laura Dueñas, ha denunciat que aquest dilluns un home es va masturbar davant seu mentre anava en tren cap a Barcelona. I, malgrat que va intentar denunciar-ho al personal de seguretat de Renfe i als Mossos, la noia assegura que no li van fer cas. "Primer a Renfe em van dir que si ja havia passat no hi podien fer res. I després els Mossos em van dir que, com que tenia 18 anys i no em va tocar, no calia ni posar denúncia perquè quedaria arxivada", ha lamentat Dueñas a l'ARA. A la nit la jove va denunciar públicament els fets a través d'Instagram, i aquest matí ha rebut una trucada de la policia per comunicar-li que els falten dades per formalitzar la denúncia.\nEls Mossos, però, asseguren que sí que van tramitar la denúncia ahir a la tarda però que, quan no tenen un autor conegut, "s'agafa com a diligències informatives però el tràmit és el mateix i va al jutjat igual". D'altra banda, el portaveu de Renfe, Antonio Carmona, ha "lamentat i condemnat els fets" i ha instat tots els passatgers a "denunciar qualsevol agressió o abús". En aquest sentit, Carmona ha s'ha compromès a revisar els protocols i a "insistir a tots els treballadors sobre la importància de donar suport als clients que hagin patit una situació d'aquest tipus".\nEls fets van passar al tren de mitja distància que va sortir ahir de Girona, direcció Barcelona, a les 14.41 h. Segons ha explicat Laura Dueñas, ella estava asseguda en un vagó on hi havia molts pocs passatgers, i es va adonar que al seu davant hi havia un home que la "mirava molt". Al cap d'una estona va veure com s'inclinava per mirar-li les cames i començava "a fer moviments amb el cos". "Vaig intentar gravar-ho –explica Dueñas–, però estava molt nerviosa i em vaig bloquejar. Vaig veure com feia cares de plaer i movia el braç, masturbant-se, i vaig marxar corrents".\nQuan va passar pel seu costat, la jove assegura que l'home "tenia els pantalons abaixats" i que va posar-se a cridar. Un passatger va anar cap a ella, que li va explicar el que havia passat, i es va adreçar a l'home per dir-li que no es mogués, que anaven a buscar algú de seguretat. Dueñas i el passatger diuen que van buscar algun treballador de Renfe pel tren però que no en van trobar cap, i l'home va baixar del tren a l'estació de Sils.\nUn cop va arribar a Sants, la noia va anar a parlar amb un noi de seguretat de Renfe, que li va contestar, segons la versió de la jove, que "si ja havia passat, no hi podia fer res". Es va dirigir al punt d'informació de l'estació i també li van dir que "no podien fer-hi res".\nQuan va arribar a Cerdanyola del Vallès, el municipi on viu entre setmana, es va dirigir a la comissaria dels Mossos d'aquesta població. "El mosso que em va atendre em va dir que no servia de res posar una denúncia perquè penalment no hi podien fer res. Que jo era major d'edat i que no m'havia tocat, i per tant no era delicte i quedaria arxivat", assegura la jove, que tot i això va voler posar una denúncia.\n"Però després vaig veure que al paper diu que m'he presentat per informar dels següents fets, no per denunciar-los, i no van voler ni que els enviés les fotos que li vaig fer a l'home ni els contactes dels testimonis que ho van veure tot", critica la jove, que afegeix: "Era molt irònic. Mentre em deien que no servia de res denunciar-ho vaig veure penjat un cartell de la campanya contra la violència masclista que recomanava a les dones que truquessin als Mossos si mai en patien".\nA la nit va decidir fer públics els fets a través d'Instagram i aquest matí ha rebut una trucada dels Mossos, que li han dit que la denúncia "estava incompleta" perquè els faltaven dades i, aquesta vegada sí, li han demanat que els enviés les fotografies que tenia. "Va ser una situació superviolenta, vaig passar molta por. I si avui queda impune, demà ho patirà una altra noia", subratlla Laura Dueñas, que aquest dimarts tornarà a la comissaria per acabar la denúncia.\nÉs delicte masturbar-se en públic?\nSegons estableix l'article 185 del Codi Penal, només es considera delicte d'exhibicionsime i provocació sexual si es fa en presència de menors d'edat o persones incapacitades. En aquests casos està prevista una pena de presó d'entre sis mesos i un any, o una multa d'entre 12 i 24 mesos. Però si es fa en presència d'adults sol tipificar-se com a falta administrativa lleu.\nPer aquesta raó la conselleria d'Interior vol tirar endavant un nou protocol per endurir les sancions per conductes amb component sexual que eren considerades faltes lleus. Amb el canvi legislatiu, l'exhibicionisme obscè, la masturbació en espais públics i la injúria sexual podran ser penats amb multes d'entre 1.000 i 10.000 euros.\nEntitats demanen al futur govern espanyol recuperar el sistema de dipòsit d'envasos


Interès internacional pel nou Camp Nou | FCBarcelona.cat\nInterès internacional pel nou Camp Nou\nAmpli interès internacional pel nou Camp Nou\nLa primera fase del concurs internacional d’idees per a la remodelació i modernització del Camp Nou ha finalitzat amb un total de 78 peticions formals per participar-hi, dos terços de les quals provenen de fora de l'Estat espanyol.\nLa valoració d’aquesta primera fase del concurs és molt satisfactòria, ja que s’han rebut peticions d’una bona representació dels arquitectes de màxim prestigi internacional.\nLa primera fase d’aquest concurs ha tingut per objecte facilitar, publicitar i fomentar una participació que contribueixi a assolir els objectius finals d’aquest concurs, permetent una millor selecció d’equips entre els que hagin mostrat el seu interès a participar.\nL'origen de les propostes\nEl 66% de les propostes rebudes provenen d’arquitectes o estudis d’arquitectura d’àmbit internacional, de països tan diversos com Alemanya, Argentina, Austràlia, Àustria, Bèlgica, Brasil, Dinamarca, Estats Units, Egipte, Equador, Finlàndia, França, Holanda, Itàlia, Japó, Mèxic, Portugal, Regne Unit, Suïssa o Turquia. L’altra gran dada significativa és que el 25% de les sol•licituds són d’arquitectes o estudis amb seu a Catalunya.\nPer completar aquesta primera fase del concurs, el jurat seleccionarà un mínim de 5 i un màxim de 10 participants que passaran a una segona fase, restringida, on els seleccionats han d’elaborar una proposta a nivell d’avantprojecte.\nFinalment es realitzarà la fase d’adjudicació en què, després de ser valorades les propostes presentades pels arquitectes convidats a fer-ho, el FC Barcelona, a proposta del Jurat, adjudicarà a l’arquitecte i al projecte guanyador del concurs, la direcció de l’obra de modernització i remodelació del Camp Nou, i premiarà els arquitectes finalistes, en la forma determinada per la normativa reguladora del concurs.\nClica aquí per ampliar la informació d'aquest concurs.\nEl Jurat d’aquest concurs internacional estarà format per quatre persones, de les quals dues seran representants del FC Barcelona, una representant de l’Ajuntament de Barcelona i una representant del Col•legi d’Arquitectes de Catalunya (COAC).


Míssil balístic intercontinental - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMíssil balístic intercontinental\n(S'ha redirigit des de: Míssils balístics intercontinentals)\nLlançament experimental d'un míssil balístic intercontinental Minuteman III\nUn míssil balístic intercontinental o ICBM (sigles en anglès d'intercontinental ballistic missile) és un tipus de projectil guiat per llançar grans càrregues explosives, normalment nuclears, així com altres mitjans d'atac a distàncies superiors a 5.500 km. Es tracta d'un coet espacial suborbital que viatja a molt alta velocitat per fora de l'atmosfera terrestre, de manera que pot travessar continents en pocs minuts.\nAixí establerts pels tractats internacionals, els míssils balístics intercontinentals tenen, per tant, més abast i velocitat que els míssils balístics de teatre d'operacions i es consideren l'expressió última dels mitjans de destrucció massiva utilitzats en la guerra nuclear. S'afirma generalment que un atac a gran escala amb míssils d'aquest tipus pot aniquilar pobles, nacions i models de civilització sencers, amb centenars i fins i tot milers de milions de baixes.\nEls míssils balístics intercontinentals adaptats per al seu tret des de submarins en immersió es denominen míssils balístics de llançament submarí (SLBM, submarine-launched ballistic missile). Al llarg de la seva història, els ICBMs i SLBMs han estat considerats indistintament armes d'artilleria súper-pesada i armes aeroespacials.\nLa miniaturització de les ogives i l'equip tecnològic necessari per dur-les fins als seus objectius permet que un sol míssil balístic transporti múltiples càrregues independents (MIRV, multiple independent targetable reentry vehicle), així com nombroses ajudes a la penetració per superar els sistemes de defensa antimíssils.\n4 Llista de ICBM i SLBM\n5 ICBM i SLBM actualment en servei\n6 Tractats que els afecten\nCoet V-2 a Meillerwagen (Smithsonian Institution Negative #76-2755)l\nDes del seu mateix origen, els coets s'han utilitzat per llançar càrregues explosives contra l'enemic. El desenvolupament de les armes nuclears i dels coets espacials a partir de finals de la Segona Guerra Mundial va permetre combinar les dues tecnologies en un nou tipus d'arma per atacar la rereguarda estratègica de l'enemic amb càrregues atòmiques. La separació geogràfica entre els dos contendents principals de la Guerra Freda va esperonar aquesta necessitat, i a penes una dècada després dels bombardeigs nord-americans de les ciutats japoneses d'Hiroshima i Nagasaki el 1945, tant els Estats Units com la Unió Soviètica perfeccionaven el desenvolupament d'aquests míssils nuclears d'abast intercontinental, comunament inspirats a la V-2 alemanya de 1942.\nR-7 8K72 Vostok exhibit en el Centre Panrus d'Exposicions, variant civil del primer míssil balístic intercontinental.\nEl primer míssil balístic intercontinental veritable va ser el R-7 Semyorka soviètic (índex GRAU: 8K71; designació OTAN: SS-6 Sapwood), una variant militar del coet Spútnik de Serguei Koroliov utilitzat per posar en òrbita el primer satèl·lit artificial. L'R-7 tenia 34 metres de llarg i 3 metres de diàmetre, pesava 280 tones i estava proveït d'una sola ogiva de 3 megatones, que podia llançar a 8.800 km de distància amb una precisió de 5 km al voltant del blanc. Es tractava d'un coet de dues etapes amb motors d'oxigen líquid i querosè, recolzats durant el llançament amb quatre propulsors auxiliars. S'orientava mitjançant un sistema de guia inercial, que actuava sobre motors vernier instal·lats a totes les etapes. Les modificacions subsegüents a les proves van acabar en la variant R-7A (GRAU: 8K74), de desembre de 1959, amb 12.000 km d'abast i capacitat de càrrega augmentada.\nICBM del tipus Titan II, en servei amb les Forces Aèries dels Estats Units entre 1962 i 1986.\nEls Estats Units, confiats en la capacitat de la seva Força Aèria, no van poder llançar el Atlas-D d'1,44 Mt fins al juliol de 1959, però només van disposar d'un ICBM veritable amb l'arribada del Titan I. A partir d'aquest moment, les dues superpotències van començar a desplegar una extensa força nuclear de míssils balístics intercontinentals. A aquests dissenys primitius els van seguir aviat armes més sofisticades com el SS-7 Saddler i el Titan II.\nLa possibilitat de disparar aquesta classe de míssils des de submarins es va explorar també des de molt aviat. No obstant això, les dificultats inherents a la navalització d'aquestes armes complexes van fer que no hagués SLBMs intercontinentals veritables fins a l'aparició del soviètic SS-N-8 Sawfly el 1973, i el Trident C-4 nord-americà a 1979. En aquells dies, ja feia molts anys que estaven en servei els mítics míssils amb base a terra Minuteman III (EUA) i SS-18 Satan (URSS) que van donar forma al concepte de destrucció mútua assegurada característic de la Guerra Freda amb les seves ogives múltiples MIRV d'alta energia i gran precisió. Va venir a continuació el SS-19 Stiletto soviètic, més lleuger i econòmic, per reforçar aquesta capacitat. Per aquestes mateixes dates, Xina va posar en servei el seu primer ICBM, el DF-5.\nDurant els anys 1980, les dues superpotències van desenvolupar una nova generació de míssils balístics intercontinentals amb tecnologies avançades. Aquesta es va plasmar en els ICBM soviètics SS-24 Scalpel i Topol, així com en el SLBM nord-americà-britànic Trident II D5 i el R-39 de l'URSS. En aquest període, va aparèixer a l'escenari el SLBM francès MSBS M-45.\nDe tota manera, aquestes potències nuclears secundàries produïen els seus míssils per desenes, mentre que els Estats Units i la Unió Soviètica en desplegaven centenars i fins i tot milers.\nVehicle llançador de l'ICBM rus Tòpol, Moscou, 2008.\nNombrosos tractats internacionals, i sobretot la finalització de la Guerra Freda, han reduït el nombre, desplegament i estat d'alerta de molts d'aquests míssils. No obstant això, encara que amb menors recursos, la recerca i desenvolupament de noves tecnologies prossegueix. El resultat són els ICBM Topol-M i RS-24 (Rússia), DF-31 (Xina) i Jericó III (Israel), així com els SLBM RSM-56 Bulava (Rússia, en proves), JL-2 (Xina, en desenvolupament) i Trident E6 (Estats Units, en desenvolupament).\nL'Índia, a més, s'està sumant amb el míssil Agni V (en proves). Corea del Nord va realitzar una prova d'un míssil balístic de llarg abast en 2009.\nEn un míssil balístic intercontinental es poden distingir les següents fases de vol:\nFase d'acceleració, de 3 a 5 minuts (més breu en els coets de combutible sòlid i més prolongada en els de combustible líquid). Al final d'aquesta fase, l'altitud és de 150 a 400 km, depenent de la trajectòria escollida; la velocitat puja a 7 quilòmetres per segon.\nFase de trànsit: aproximadament 25 minuts de vol espacial suborbital, en una òrbita el·líptica. L'apogeu (a mig camí) s'arriba a uns 1.200 km d'altitud, i la projecció de l'òrbita sobre la superfície és semblant a un Gran Cercle, encara que lleument desplaçat a causa de la rotació terrestre durant el temps de vol. Durant aquesta fase, el míssil allibera les ogives independents i ajuts a la penetració com globus metàl·lics, chaff, bengales, cimbells i expansors.\nFase de reentrada (començant a una altitud de 100 km): 2 minuts. El recorregut final previ a la detonació es realitza a una velocitat de fins a 4 quilòmetres per segon (en els ICBM més primitius es produïa a menys d'1 km/s).\nUn ICBM modern pot assolir els seus blancs a la màxima distància en menys de 30 minuts.\nA més, els submarins llançadors de míssils SLBM, si aconsegueixen acostar-se a les costes enemigues sense ser detectats per llançar des d'una distància reduïda, poden programar els seus míssils per descriure trajectòries deprimides. Açò augmenta la velocitat i redueix l'altitud i el temps de vol, constrenyent així el temps de preavís del defensor a pocs minuts.\nArticle principal: Guerra nuclear\nEs van haver de concebre estratègies noves per a aquesta arma radicalment diferent i singularment devastadora, a mig camí entre el coet artiller i la guerra espacial, entre l'arma de represàlia i la capacitat d'aniquilar l'enemic en el seu propi territori. Aquestes estratègies van anar evolucionant conforme avançaven les idees, l'art de la guerra i la tecnologia disponible.\nFill de la V-2, la primera aproximació estratègica a l'ús del míssil balístic intercontinental es semblava molt a l'aplicació que li va donar a aquesta el règim nazi: un coet d'abast i potència extraordinària per atacar les ciutats de l'enemic, despoblant i dislocant així la seva capacitat humana, industrial i infraestructural per fer la guerra.\nNo obstant això, la simple potència bruta d'aquesta arma, l'amenaça mai vista que representava, la va convertir ràpidament en l'objectiu primari de les armes nuclears de l'enemic. D'aquesta manera, cadascuna de les superpotències va començar a construir més i més ICBMs per destruir els cada vegada més i més ICBMs que construïa l'altra, en un esprint embogit que culminaria en els anys 1980, amb desenes de milers d'ogives disponibles i la capacitat d'aniquilar nombroses vegades a l'enemic i a la humanitat sencera (overkill).\nConceptes com dissuasió total, destrucció mútua assegurada, guerra termonuclear total, guerra nuclear selectiva, escalada, doctrina de primer ús, contenció, condicions d'alerta estratègica, protecció civil atòmica i altres per l'estil es van tornar comuns en el pensament militar i social. Les societats es van veure embolicades en el temor i el fatalisme, el que va produir com a reacció un desenvolupament del moviment pacifista i antinuclear. Els militars i les estratègies convencionals també van haver de canviar per a no arriscar-se a ser destruïts en un primer atac devastador.\nLa dissuasió nuclear va contribuir a impedir un conflicte obert entre superpotències i va produir un increment de les guerres subsidiàries on aquestes s'enfrontaven a través de tercers.\nDesprés del final de la Guerra Freda, es va reduir el nombre d'ogives i amb això també la percepció d'amenaça a la societat i entre els militars. Avui en dia, els països que disposen d'aquest tipus d'armes aposten per una lògica més selectiva en el seu ús potencial, gràcies al fet que han arribat a uns nivells de precisió i fiabilitat extraordinaris.\nLlista de ICBM i SLBM[modifica]\nAny del primer ICBM\nURSS / Rússia 1957 R-7 Semiorka, SS-7 Saddler, SS-8 Sasin, SS-9 Scarp, SS-11 Sego, SS-13 Savage, SS-17 Spanker, SS-18 Satan, SS-19 Stiletto, SS-24 Scalpel, Topol, Topol-M, RS-24, RS-28 Sarmat SS-N-8 Sawfly, SS-N-17 Snipe, SS-N-18 Stingray, SS-N-20 Sturgeon, SS-N-23 Skiff, R-29RMU Sineva, R-29RMU2 Layner, RSM-56 Bulava\nEstats Units 1959 Atlas, Titan, Minuteman, LGM-118A Peacekeeper Trident C4, Trident II D5\nXina 1981 DF-5, DF-31\nFrança 1986? MSBS M45\nRegne Unit 1994 Trident II D5\nIsrael 2008 Jericho 3\nCorea del Nord 2009? Unha-2?\nÍndia 2010? Agni V\nICBM i SLBM actualment en servei[modifica]\nForces de Coets\n68 SS-18 Satan\n72 SS-19 Stiletto\n82 RS-24 (en procés)\n27è Exèrcit de Míssils de la Guàrdia (HQ: Vladímir)\n98è Esquadró Mixt Independent d'Aviació\n7a Divisió de Míssils de la Guàrdia a Vypolzovo amb 18 Topol mòbils.\n14a Divisió de Míssils a Ioixkar-Olà amb 27 Topol mòbils.\n28a Divisió de Míssils de la Guàrdia a Kozelsk amb 46 SS-19 en sitges.\n54a Divisió de Míssils de la Guàrdia a Teykovo amb 9 Topol i 36 Topol-M mòbils.\n60a Divisió de Míssils a Tatischevo amb 51 SS-19 i 50 Topol-M en sitges.\n31è Exèrcit de Míssils (HQ: Rostoshi)\n102è Esquadró Mixt Independent d'Aviació\n13a Divisió de Míssils a Dombarovskiy amb 41 SS-18 en sitges.\n42a Divisió de Míssils a Nizhniy Tagil amb 36 Topol mòbils.\n33è Exèrcit de Míssils de la Guàrdia (HQ: Omsk)\n105è Esquadró Mixt Independent d'Aviació\n35a Divisió de Míssils a Barnaul amb 36 Topol mòbils.\n39a Divisió de Míssils de la Guàrdia a Novossibirsk amb 36 Topol mòbils.\n51a Divisió de Míssils de la Guàrdia a Irkutsk amb 27 Topol mòbils.\n62a Divisió de Míssils a Uzhur amb 34 SS-18 en sitges.\n69 SS-N-18 Stingray\n96 SS-N-23 Skiff\n0 Bulava (en procés)\nFlota del Nord (HQ: Severomorsk)\n12è Esquadró a Gadzhiyevo amb 6 submarins Delta-IV carregant 96 SS-N-23.\n11è Esquadró amb 4 submarins Typhoon sense míssils assignats actualment.\n1 nou submarí Borei esperant el RSM-56 Bulava.\nFlota del Pacífic (HQ: Vladivostok)\n16è Esquadró a Rybachiy amb 5 submarins Delta-III carregant 69 SS-N-18 Stingray.\n450 Minuteman III\n90a Ala de Míssils (HQ: Cheyenne,Wyoming)\n321è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n322è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n323è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n91a Ala de Míssils (HQ: Minot, Dakota del Nord)\n740è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n741è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n742è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n341a Ala de Míssils (HQ: Great Falls, Montana)\n10è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n12è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n490è Esquadró de Míssils amb 50 Minuteman III en sitges.\n336 Trident II D5\nFlota de l'Atlàntic (HQ: Norfolk, Virginia)\nEsquadró 16/20 a Kings Bay (Geòrgia) amb 6 submarins Ohio SSBN carregant 144 Trident II D5.\nFlota del Pacífic (HQ: Pearl Harbor, Hawaii)\nEscuadró 17/19 a Bangor (Washington) amb 8 submarins Ohio SSBN carregant 192 Trident II D5.\nXina Exèrcit Popular d'Alliberament\nAprox. 24 DF-5\nAprox. 30 DF-31\nSegon Cos d'Artilleria (HQ: Qinghue, Beijing)\nBase 52, 806a Brigada a Weinan (Shaanxi) amb míssils DF-31A.\nBase 54, 813a Brigada a Nangyan (Henan) amb míssils DF-31A.\nBase 56, 812a Brigada a Tianshui (Gansu) amb míssils DF-31A.\nBase 54, 801a Brigada a Lingbao (Henan) amb míssils DF-5A.\nBase 54, 804a Brigada a Luanchuan (Henan) amb míssils DF-5A.\nBase 55, 803a Brigada a Huaihua (Hunan) amb míssils DF-31A.\n48 MSBS M45\nForça Oceànica Estratègica a Île Longue, Brest amb 3 submarins La Triomphant carregant 48 MSBS M45.\nRegne Unit Armada\n64 Trident II D5\n4 submarins classe Vanguard a Faslane, Escòcia carregant 64 Trident II D5.\nProves realitzades des de Palmachim (àrea de Tel Aviv). Va existir una instal·lació a Beit Zachariah.\nCorea del Nord Oficina de Guia d'Artilleria\nÍndia Comandament de forces estratègiques.\nTractats que els afecten[modifica]\nDurant la Guerra Freda, els Acords SALT dels anys 1970 entre les principals superpotències, així com el Tractat INF. Ambdós limitaven el nombre de llançadors i caps; aquest és l'inici en la pràctica del "desarmament nuclear".\nEn finalitzar la Guerra Freda i reduir-se per tant el grau de confrontació entre les superpotències, es va implementar el tractat START I (1991); això va reduir finalment el nombre real de caps en un pla de desarmament que culminaria el 2001, amb unes 6.000 ogives desplegades. No obstant això, la denúncia nord-americana del Tractat sobre Míssils Anti-Balístics de 1972 va impedir la ratificació per part russa del tractat START II (1993), que hauria reduït aquesta xifra a 2.000 caps el 2012. També va bloquejar la negociació de l'START III. Posteriorment, el tractat SORT (2003) va proposar un objectiu molt difuminat i del que qualsevol de les parts pot retirar-se en qualsevol moment.\n↑ 1,0 1,1 Clemente, Rafael; Abella, Rafael; Batalla, Xavier «V-2: La carrera del espacio nació del terror» (pdf PDF) (en castellà). La Vanguardia, Revista, 03-10-1992, pàg. 1-3 [Consulta: 25 abril 2016].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Míssil_balístic_intercontinental&oldid=22669347»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 gen 2020 a les 21:56.


Cucaracha Americana-Cop Bcn Control de Plagas Barcelona\nMalgrat el seu nom la panerola americana no és nativa dels Estats Units, ni del nord o sud d’Amèrica. Van ser portades d’Àfrica a través d’embarcacions. Les paneroles americanes es poden trobar en qualsevol part del món.\nIdentificació de les Paneroles Americanes\nÉs possible que les paneroles americanes siguin l’espècie de paneroles més comuna a envair cases en la seva cerca per menjar. Els adults solen mesurar més de 2.5cm de llarg i poden arribar a mesurar 5cm. Tots dos sexes tenen ales. La diferència està en què les ales dels mascles s’estenen més enllà del seu abdomen i les de les femelles no. Encara que tenen ales, la majoria de les paneroles americanes no són bones volant i algunes només són moderadament bones, les seves ales són de color gris metàl·lic quan estan tancades. Els cossos de les paneroles americanes són cafè vermellós a excepció d’una línia groga clara o cafè groguenca que emmarca la closca. L’últim segment del seu cos és almenys el doble de llarg que d’ample del cos. En altres paraules, són insectes molt prims.\nMIDA DE PANEROLA AMERICANA\nLes paneroles en l’etapa nimfa tendeixen a tenir un color uniforme. Són d’un cafè grisenc en el seu costat dorsal i d’un color més clar en el costat ventral, totes les seves capes són brilloses. Quan van creixent es tornen d’un color cafè vermellós. Les nimfes, com els adults, són llargues i primes; no obstant això, aquestes no tenen ales per tant es pot apreciar la seva disminució gradual al final dels seus abdòmens.\nLes antenes de tots els instessis són d’un color cafè uniforme i normalment són més llargues comparades amb els seus cossos completament madurs.Les càpsules d’ous varien d’un vermell fosc a un cafè fosc. Mesuren prop de 8mm de llarg i la seva longitud és el doble que l’amplària del seu cos. Cada càpsula conté 8 ous en cada costat.\nHàbitat de les Paneroles Americanes\nA les paneroles americanes les atreuen les àrees humides, no obstant això, poden sobreviure en llocs secs si tenen accés a una font d’aigua adequada. No poden viure en temperatures fredes i és per això que es muden a l’interior durant el fred.\nPANEROLA AMERICANA ALS DESAIGÜES\nEncara que es troben a les cases, és més comuna veure-les en àrees comercials com a restaurants, tendes, hospitals, etc.Dins de la casa poden trobar-se en els soterranis, espais petits, i en altres àrees com a esquerdes i esquerdes.\nNormalment es nien en l’exterior i és per això que quan el clima torna a ser càlid, surten de les cases als patis o a les àrees adjacents d’aquesta com a carrerons i embornals.\nPANEROLA AMERICANA AL CLAVEGUERAM


Jornada CREAF-ICHN-SCB "Boscos Singulars: una riquesa del nostre territori" | CREAF\nJornada CREAF-ICHN-SCB “Boscos Singulars: una riquesa del nostre territori”\nAvui en dia, gràcies a eines com els inventaris forestals nacionals o al IEFC, tenim una visió general de l’estat dels nostres boscos. Aquesta informació és fonamental per una bona planificació i gestió forestal. Tanmateix, ens manquen dades que permetin comparar l’estat actual amb un model de bosc de referència i així poder establir nous objectius de gestió.\nAquesta inquietud és la que va dur a la Generalitat de Catalunya a impulsar un nou inventari específic sobre boscos, que pel seu caràcter singular, es podrien considerar els millors boscos de Catalunya.\nL’entitat coordinadora de l’inventari va ser el Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF) i el resultat de la iniciativa ha estat el que avui coneixem com l’Inventari de Boscos Singulars de Catalunya. Un catàleg de referència dels millors boscos a escala comarcal i de país, considerant els valors de conservació, socials, millora del coneixement i producció, bo i atenent als diversos usos que se’n fan.\nAquest inventari, elaborat mitjançant la implicació de tots els sectors involucrats, haurà de ser un referent per a gestors del bosc i haurà de poder replantejar les estratègies de manteniment i millora dels nostres espais forestals.\nAra, des del CREAF, la Societat Catalana de Biologia (SCB) i la Institució Catalana d’Història Natural (ICHN) proposem una discussió i reflexió oberta per contrastar els punts de vista d’investigadors, tècnics i administracions amb competències en la planificació i la gestió del territori sobre aquesta mena de boscos tan escassos i especials.\nFulleto Jornada Boscos Singulars\nLes ponències estan disponible al web del CREAF\nMeritxell Margall, Oficina Tècnica de Planificació i Anàlisi Territorial. Àrea d’Espais Naturals de la Diputació de Barcelona\nMarc Garriga Lujan, Parc de l’Alt Pirineu\nXavier Escuté, Àrea de Medi Ambient de l’Obra social de Catalunya Caixa\nLa difusió dels temes forestals i perspectiva del sector des dels mitjans de comunicació\nJosep M. Fernández, El Medi Ambient TV3\nSala Prat de la Riba, Institut d’Estudis Catalans C/del Carme 47 Barcelona\nQuan va ser ?\n9,30h a 17,00h\nboscos singulars, ichn, inventaris, jornada tècnica, scb\nadaptació mosquito alert incendis internacional sequera SIG ecologia divulgació mediterrani invasores canvi climàtic @es comportament animal co2 imbalance-p ocells francisco lloret institucional serveis ecosistèmics sols carboni CTFC sostenibilitat


IB3 | Cronologia de l'aterratge d'emergència de l'Air Arabia\nIB3 Notícies > societat > Cronologia de l’aterratge d’emergència de l’Air Arabia\nCronologia de l’aterratge d’emergència de l’Air Arabia\nL'avió amb ruta Marroc-Turquia va aterrar per una suposada emergència mèdica\nAl voltant de quatre hores amb el trànsit aeri tancat, enlairaments aturats, 13 vols d’arribada desviats i desenes d’endarreriments. Aquesta és la situació que es va viure a l’aeroport de Son Sant Joan aquest divendres horabaixa. Segons AENA, aquest dissabte a primera hora s’operava amb normalitat: sense cancel·lacions ni endarreriments.\nSón les set del capvespre quan aquest avió aterra a la pista de Son Sant Joan. Feia la ruta del Marroc cap a Turquia, quan va haver de forçar una aturada perquè un passatger suposadament patia un coma diabètic.\nEn el moment de l’evacuació, al voltant de vint persones van sortir corrents per les pistes. Els enlairaments que havien de tenir lloc en aquell moment varen quedar aturats. Entre la gent, confusió.\nEn Lluís i l’Ariadna varen viure la situació des de Barcelona. A més, 13 vols d’arribada van ser desviats a altres aeroports. A la sortida de Son Sant Joan, cues i aglomeracions. Moltes persones esperaven informació i demanaven ser reallotjats en hotels. A les 12 de la nit. Després de gairebé quatre hores, l’aeroport recuperava la normalitat.


JxCat crida els nens a anar a la manifestació - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 10 de Setembre de 2018. 18:18h.\nEduard Pujol: “imagina’t que ets el fill d’un pres polític”\nPiulada d'Eduard Pujol\nEl portaveu adjunt de Junts per Catalunya, Eduard Pujol, ha publicat al seu compte de twitter una imatge que simula ser una carta escrita per un nen petit on demana “imagina’t que ets el fill d’un pres polític”. “Ara imagina’t que podent, no vas a la manifestació de l’11-S”, afegeix.\n“Ets massa petit i no saps ni expressar el patiment que sents per dins”, diu la fotografia. També apel·la a l’enyorança de “les abraçades i els petons del teu pare”. “Ara imagina’t que podent, no vas a la manifestació de l’11-S”, conclou la suposada carta escrita per un menor.\nLa publicació de Pujol ha estat criticada per alguns usuaris de twitter que han qualificat la piulada de “pornografia sentimental”. “Sou uns xantatgistes de merda”, “ets un impresentable”, “molt mal gust”, han escrit altres usuarid de la xarxa social.


Elsa Artadi, en el punt de mira de la Guàrdia Civil\nArtadi apareixen en el llistat de 32 investigats.\nLa Guàrdia Civil ha inclòs en una llista de persones d ' "interès per a la investigació" del' Procés 'a la cap de campanya de Carles Puigdemont i ara diputada al Parlament català, Elsa Artadi.\nAixí consta en un dels últims informes que l'Institut Armat ha lliurat al Jutjat d'Instrucció número 13 de Barcelona.\nLa llista dels correus de l'exsecretari d'Hisenda de la Generalitat de Catalunya, Lluís Salvadó, no només ha servit per saber en quin moment del desenvolupament es trobava la Hisenda de la futura República catalana, sinó que també ha revelat els noms de nombroses persones relacionades amb el treball d'aquest responsable del Govern català.\nArran de l'anàlisi dels correus, la Guàrdia Civil ha confeccionat una llista de 32 persones que figuren en la correspondència electrònica de Lluís Salvadó i que consideren "d'interès" per a la investigació.\nEn ella figuren tant receptors com emissors, així com el treball que ocupaven en aquell moment i els seus càrrecs.\nEn aquesta llista s'han inclòs a Elsa Artadi, l'artífex de la campanya de Carles Puigdemont per a les últimes eleccions autonòmiques de desembre passat i ara diputada per Junts pel Cat, ja que ocupava el número 10 de la llista per Barcelona.\nArtadi va ocupar, durant la presidència de Carles Puigdemont, el càrrec de directora de Coordinació Interdepartamental de la Generalitat de Catalunya i alguns mitjans l'han inclòs en les travesses com a possible successora de l'expresident català fugit.\nEl Govern de Mariano Rajoy la va mantenir en el seu càrrec quan va aplicar l'article 155 de la Constitució i va assumir el control de la Generalitat. Una decisió que li ha valgut les crítiques del partit d'Albert Rivera.\nNo obstant això, el secretari d'Estat d'Administracions Territorials, Roberto Bermúdez de Castro, la va posar com a exemple dels càrrecs de confiança que van optar per quedar-se i que acaten l'article 155 i havien col·laborat en la seva aplicació.\nDe fet, ha afirmat que la seva tasca era fonamental per a l'aplicació del 155 perquè coordinava tots els departaments.\nPerò Elsa Artadi va ser també l'enviada de Puigdemont a la qual els homes d'Oriol Junqueras volien "torejar" per no desvetllar que no tenien preparades les estructures d'Estat necessàries de cara a la independència, segons es va deduir en el seu moment de les escoltes telefòniques autoritzades pel jutge per al mòbil de Lluís Salvadó.\nA més, Artadi és la directora de servei que va respondre, al requeriment del Jutjat d'Instrucció número 13 de Barcelona, que des de la Presidència de la Generalitat no s'havia destinat ni un euro al referèndum il·legal de l'1 d'octubre.\nAra, la Guàrdia Civil la inclou en aquesta llista de 32 persones entre les que, a més d'alguns dirigents independentistes ja imputats, apareixen segons i tercers esglaons de la vicepresidència de la Generalitat, així com de la Conselleria d'Exteriors, del Centre de Telecomunicacions i tecnologies de la Informació (CTTI) de la Generalitat, juntament amb un exdiputat d'ERC i fins i tot, un assessor del partit de Junqueras.\nJUNQUERAS, VIVER I JOVÉ\nEl llistat l'encapçalen alguns dels ja imputats en els diferents sumaris que investiguen l'1-O, com Lluís Salvadó, Oriol Junqueras, Carles Viver o Josep Maria Jov é.\nEncara que també s'inclou a Marta Rovira, Víctor Cullel, secretari de desenvolupament d'autogovern; Josep Maria Reniu, director de l'oficina per a la Millora de les Institucions d'Autogovern o Pere Aragonès, secretari d'Economia de la Generalitat.\nEntre els que s'esmenten en aquest llistat estan David Camps Vila, cap del Gabinet de Relacions Institucionals de Vicepresidència; Anna Tarrach Colls, directora general de Pressupostos; Nataliza Més Guix, directora general d'Anàlisi Economia; Francesc Xavier Urios, director general d'Assumptes Contenciosos; Marta Subira, secretària de Medi Ambient i Marta Espanya, directora general de Tributs i Joc.\nA ells se sumen: Angel Vicente Sánchez, coordinador del desenvolupament de l'Administració Tributària de Catalunya; Ramón Ruiz Nogueras, director general de Protecció Social, del departament de Treball i Afers Socials i Jordi Boixareu Cortina, director del Programa per a l'Aplicació i Desenvolupament de Tributs de Catalunya.\nTambé figura el responsable de l'àrea d'Estratègia i Relacions Exteriors de la Generalitat, Eudald Vigo Tarres; el director d'Estratègia i Innovació de l'àrea d'Hisenda al CTTI, Daniel Hernández Jiménez; la secertaria de Governació del CTTI, Núria Casas; l'exdiputat d'ERC, Josep Huget; l'assessor local de Eurodiputats d'ERC, Sergio Martínez o el cap del Gabinet Tècnic del Departament de la Vicepresidència de la Generalitat, Daniel Gimeno Alcanyís.


La trajectòria modèlica de Monsenyor Romero - Coordinadora d'ONG Solidàries\nPER JOSEP CASELLAS. Article sobre monsenyor Óscar Romero, amb motiu de la seva beatificació.\nEl proper 23 de maig serà beatificat Monsenyor Óscar Arnulfo Romero Galdámez, arquebisbe de San Salvador, assassinat mentre deia missa el 1980. Ara el Papa Francesc ha autoritzat la promulgació del decret que reconeix que va morir in odium fidei (per odi a la fe), i no pas per raons de tipus ideològic o polític, tot i que el responsable intel·lectual del seu assassinat fos un polític.\nUn bisbe amic de Romero parla d’ell com del màrtir del segle XX «més conegut i estimat del món». Però quines són les causes d’aquesta popularitat i d’aquesta estima acumulada durant els trenta-cinc anys que s’han escolat d’ençà del seu traspàs? Sens dubte, va ser un d’aquells «pastors que fan flaire d’ovella», que tant elogia el papa Francesc. Essent de formació clàssica i de tarannà més aviat conservador, es va obrir als pobres i va acceptar coratjosament esdevenir veu dels qui no en tenen. La seva trajectòria pot ser una bona font d’inspiració per als eclesiàstics de tot arreu i, en general, per als cristians que encara no tenen prou assumida l’opció preferencial pels pobres. La trajectòria de Mons. Romero és un reflex cristal·lí de l’Església dels pobres que desitja el papa actual.\nOrdenat bisbe l’any 1964, en ple Concili Vaticà II, Romero en va saber copsar les orientacions. Se’l pot arrenglerar fàcilment amb els sants del Concili Vaticà II, que ho són per “la seva forma d’encarnar-se en els pobles on han predicat i de ser-hi fidels fins a la mort», com deia el desaparegut Mn. Modest Prats. A aquest col·lectiu de religiosos més propers als pobres també hi tindrien cabuda Joan Alsina i Joaquim Vallmajó.\nA l’homilia del dia abans del seu assassinat, Mons Romero es feia ressò dels diferents projectes històrics per al poble d’El Salvador. Per a ell, era a l’Església a qui pertoca indicar com es va reflectint o s’està menyspreant el projecte de Déu en cada situació històrica. I a fe que ho va fer. Per exemple, dient als soldats que, davant l’ordre de matar que dóna un home, ha de prevaler la llei de Déu: no mataràs. O afirmant que els pobres tenen la seva dignitat i que han de ser els autors del seu propi destí.\nLes causes de Romero - la dignificació de les persones, especialment dels pobres, la fe, la justícia i la pau - van fer que Pere Casaldàliga el descrivís com a “Sant Romero d’Amèrica”, en la introducció a la magnífica obra d’Armando Márquez Ochoa, Catecismo de Mons. Romero.\nDarrerament s’ha valorat molt la beatificació de Mons Romero. Això ens ha de portar a conèixer millor allò que ell va fer i, sobretot, la trajectòria modèlica que va seguir. Els beats i els sants són per imitar i no sols per admirar.


Notícies - L'Orquestra Nacional Clàssica d'Andorra proposa una 'Tarda americana'\nL'Orquestra Nacional Clàssica d'Andorra proposa una 'Tarda americana'\nImatge d'arxiu de l'ONCA / Foto: Teatre-Auditori\nel 2/feb/14 Marc Sala Cultura PDF\nGeorge Gershwin i Leonard Bernstein són la base del repertori que oferirà l'Orquestra Nacional Clàssica d'Andorra (ONCA) aquest diumenge al Teatre-Auditori. La banda estarà acompanyada del clarinetista Michel Lethiec en un concert que començarà a les set del vespre i té un preu de 26 euros.\nEl repertori és un repàs als temes més populars dels dos compositors nord-americans amb el to clàssic propi de l'orquestra. El muntatge inclou algunes de les peces més conegudes de les bandes sonores dels musicals clàssics del cinema com 'West Side Story'.\nEl director de l'orquestra, el santcugatenc Gerard Claret, ha parlat del muntatge al magazín 'Sant Cugat a fons-Matins en Xarxa' de Cugat.cat (91.5FM), on ha destacat de la figura de Gershwin i Bernstein. Segons Claret, són dos mites de la música americana.\nSón uns classics de la música. Dos grans directors i coneixedors de la música. Les seves melodies tothom les té al cap.\nL'espectacle començarà a les set del vespre a l'equipament cultural.


Roses que Tornen Somriures amb la Fundació Aroa\nDes del projecte Damara la Fundació Aroa ofereix suport psicosocial i acompanyament en situacions molt diverses; de violència masclista ,bullying , abusos i maltractaments infantils, que generen un alt grau de patiment a la infància i l’adolescència, i que afecten greument el seu desenvolupament.\nPensem que és hora de visibilitzar i donar resposta a aquestes situacions de risc i apostar des de tots els sectors que integrem la societat, pel dret a tenir una vida plena d’oportunitats i lliure de les conseqüències derivades d’aquestes vivències traumàtiques.\nAbans de la pandèmia 1 de cada 3 nenes i nens es trobaven en situació de risc psicosocial a Catalunya.\n1 de cada 5 pateix violència sexual, majoritàriament a l’entorn familiar.\nEl 43,9% de dones en situació de violència masclista tenen filles i fills\nEl 25% de la població infantil pateix algun tipus de trastorn mental.\nL’atenció terapèutica que es necessita per fer front a aquestes situacions de risc requereix d’una atenció especialitzada, de llarga durada, que faci possible la recuperació de la salut psicosocial i el benestar de la infància i/-o l’adolescència que les pateixen i/o les han patit.\nImplica’t a #RosesqueTornenSomriures per combatre aquesta realitat i aconseguir que la infància i l’adolescència que ho necessita pugui rebre l’atenció terapéutica que l’ajudi a superar-ho. El teu suport és clau per transformar i garantir el dret a una vida saludable, lliure i plena.\nCom pots sumar-te a la campanya?\n1 Ves a DONACIONS\nUn cop a la pàgina, selecciona projecte “DAMARA” i la teva contribució anirà destinada directament a aquest projecte *\nFes un BIZUM amb el CODI 04191\ni la teva contribució anirà destinada directament a aquest projecte*\nCompra una rosa molt especial i/o un llibre fantàstic, a la parada Solidària del dia de Santa Jordina i Sant Jordi al c/ Roselló 243 (amb Rambla Catalunya). T’hi esperem! T’anirem informant de les novetats d’enguany a través de les nostres xarxes @fundacioaroa\nCompartiu la campanya a les vostres xarxes socials amb el hashtag #RosesqueTornenSomriures i feu córrer la veu entre els vostres cercles de contactes, perquè entre totes retornem el màxim de somriures possibles!!!\n* Las donacions generen beneficis fiscals. Aquestes avantatges estan regulades per la Llei 26/2014.\nEn el cas de les persones físiques, tenen dret a deduir els seus donatius a la declaració de la renta. Són els següents:\nEls primers 150 euros anuals conten amb un 75% de desgravació.\nA partir d’aquesta xifra, es pot desgravar també el 30% de l’ import restant del donatiu.


Monadologie - L'Auditori\nBernhard Lang: Monadologie XVIII - Moving Architecture (2012) 55'\nJoseph Trafton, direcció\ndimecres 14 d'octubre 20:00 H\nEl procés creatiu de Berhard Lang es pot entendre com a metacomposició. La seva producció comprèn dos grans cicles: des de 1998, Differenz und Wiederholung (Diferència i repetició) i a partir de 2007, Monadologies. En ells, l’autor se centra en el treball en loop de fragments comprimits, expandits i transformats a partir de processos algorítmics.\nA la sèrie Monadologies, Lang pren com a material de partida fragments ínfims de música preexistent, d’una varietat molt heterogènia i que abracen des de la música renaixentista fins al tecno, passant pel cànon clàssic. El joc amb l’empremta i la càrrega semàntica dels fragments de partida és determinant per a un procés compositiu que s’aproxima a la proliferació cel·lular automatitzada.\nLa reiteració obsessiva de “Like a Rolling Stone” de Bob Dylan i els textos de Rose Ausländer conformen el nucli generador de Monadologie XVIII, una combinació explosiva de cultura pop i música d’avantguarda d’un dels autors més singulars del panorama actual.


José María Aznar sobre Mariano Rajoy: «Amb dues legislatures en té més\nJosé María Aznar sobre Mariano Rajoy: «Amb dues legislatures en té més que suficient»\nL'expresident espanyol assegura, en una entrevista, que li «costa reconèixer el PP»\nper Redacció dimecres, 15 de novembre 2017 - 16:17h | Actualitzat a 15/11/2017 16:52h\nJosé María Aznar, portada de la revista Plaza de noviembre https://t.co/eXlQKsuRac pic.twitter.com/unerME3faX\n— Revista Plaza (@RevistaPlaza) 11 de novembre de 2017\nL'expresident del govern espanyol, José María Aznar, ha posat data de caducitat a Mariano Rajoy, afirmant que «amb dues legislatures en té més que suficient». Així ho comentava en una entrevista a la revista 'Plaza', la qual dedica la portada d'aquest mes a Aznar, amb una fotografia de l'expresident i un titular: «Em costa reconèixer al PP».\nLa revista explica que, des que va deixar la Moncloa, l'expresident espanyol s'ha dedicat a la fundació FAES i que, cada dia que passa, aquesta fundació està més separada del govern de Rajoy i del PP, tot i que Aznar rectifica i diu que la situació és més aviat a la inversa: és el PP qui s'allunya d'ell, segons publica 'Rac1'.\nObjectiu: que els independentistes deixin de ser-ho\nDurant l'entrevista, Aznar també ha descartat fundar un nou partit polític, encara que reconeix que li ofereixen cada dia. Sobre els nombrosos casos de corrupció que afecten el Partit Popular, l'expresident espanyol proposa contundència. També va ser preguntat sobre Catalunya i l'independentisme, sobre els quals creu que l'objectiu que s'ha de perseguir és que els independentistes deixin de ser-ho.


Les destinacions de “sol i platja” perdran visitants al 2009\nL’Informe d’Activitat Hotelera a Catalunya 2008 , un estudi elaborat per l’Escola Universitària de Turisme i Direcció Hotelera (EUTDH) de la UAB, preveu que la reducció del nombre de viatgers que s’allotjaran a hotels catalans el 2009 serà d’un 1,3%, mentre que el nombre de pernoctacions baixarà un 2,8%. Malgrat la crisi econòmica, s’hi esperen més de 14,2 milions de turistes hotelers. L’EUTDH és autora també de l’Índex UAB d’Activitat Turística, que arribarà a la vuitena edició l’estiu pròxim.\nDemanda hotelera a Catalunya al 2008: retrocés lleu\nL’edició del 2007 de l’Informe preveia un petit augment en les xifres de viatgers hotelers i de pernoctacions per al 2008 que, a causa de la conjuntura de crisi econòmica, finalment es va traduir en una mínima davallada del 0,1% en termes de viatgers i del 0,7% en termes de pernoctacions.\nPel que fa al nombre de viatgers, les demarcacions de Barcelona i de Lleida, amb números positius –augments d’un 2,7% i d’un 2,4% respectivament- van evitar una caiguda general més significativa, ja que les demarcacions més centrades en el turisme dit de sol i platja, Girona i Tarragona, van perdre un 5,3% i un 3,5%, respectivament. Contràriament, en aquestes demarcacions va augmentar la durada de l’estada mitjana, al voltant del 4% en ambdós casos, mentre que Lleida, destinació d’interior, i Barcelona, destinació urbana, van patir una reducció de prop del 3% en la durada de les estades. Així, el nombre de pernoctacions es va reduir lleugerament a totes les demarcacions excepte a Tarragona.\nPrevisió per al 2009: més turistes francesos a Barcelona i menys britànics i espanyols a les costes\nEl 2009 s’espera un decreixement en el nombre total de viatgers hotelers d’un 1,3%, i de pernoctacions, d’un 2,8%. Pel que fa a les previsions per mercats, el de turistes francesos és l’únic que es mantindrà estable el 2009 i que fins i tot creixerà en la demarcació a Barcelona. El de visitants britànics patirà un retrocés del 5,2%; Girona serà la demarcació on aquest descens serà més significatiu. El mercat de turistes espanyols recula fins a un 2,5%, essent Tarragona la demarcació més afectada.\nOferta hotelera i anàlisi econòmica\nMalgrat la conjuntura, ha continuat augmentant el nombre d’establiments, places i habitacions hoteleres a Catalunya, fonamentalment a Barcelona ciutat, on s’han obert 29 establiments hotelers durant el 2008, xifra que significa un 6,1% més, i a la marca Pirineus, incrementant el seu parc hoteler durant el període 2004-2007 amb 39 establiments. La simultaneïtat de l’expansió de l’oferta i de la desacceleració de la demanda han provocat un ajustament en els preus i una reducció en l’ocupació dels establiments.\nL’anàlisi dels comptes de les empreses hoteleres a Catalunya al 2007 reflecteix problemes amb la rendibilitat, que consisteix en la necessitat de mantenir l’ocupació hotelera, tenint en compte la desacceleració de la demanda i la pressió competitiva que existeix al mercat.\nOferta hotelera per municipis\nL’Informe 2008 torna a oferir dades significatives de l’activitat hotelera als municipis següents: Barcelona (52.000 places hoteleres), Lloret de Mar (33.000), Salou (30.000), Cambrils (6.000), Tarragona (3.000), Vielha e Mijaran (3.000) i Lleida (2.100). L’anàlisi del 2008 reforça les tendències de l’any anterior, mostrant un retrocés en l’oferta de les destinacions tradicionals de sol i platja (Lloret i Cambrils), l’estabilitat de Salou gràcies a Port Aventura i de les capitals de província Tarragona i Lleida, la continuïtat a l’alça de Vielha e Mijaran, i l’expansió, més reduïda que al 2007, de Barcelona, que es caracteritza pel tancament d’establiments antics de menys categoria i l’obertura de nous de més nivell.\nPodeu descarregar-vos l’estudi sencer aquí: