Organització | La Biblioteca del Jaume I\nUn curs més em comptat amb la valuosa col·laboració de mares a la Comissió de la Biblioteca, l’Olga Alberich mare de la Sira Campos P3 el Circ i Maribel Matilla mare del Biel Matilla 3A.\nEn nom de tota la comunitat us donem les gràcies i us esperem trobar de nou el proper curs amb vosaltres o amb pares i mares que disposin de temps els dimarts a la tarda entre le 15h. i les 16’30h.\nHem començat el servei de préstec amb alumnes de 6è.\nPublicat el 19 juny 2012 per JOAN\nJa hi som de nou acomiadant els nois i noies de sisè, que han col·laborat en el servei de préstec i altres petites tasques que es generen a la biblioteca. A tots i totes els hi agraïm el temps del seu esbarjo que li han dedicat. Ens agradaria que es portessin la satisfacció que dona fer un servei a la comunitat sense haver d’esperar cap recompensa a canvi. També que hagi crescut l’interès, la curiositat i el gust per la lectura i els llibres.\nHola, som la Valentina, l’Anna i la Miriam .\nEns ha agradat molt estar aquest curs com a bibliotecàries a l’escola Jaume I .\nEl que més ens ha agradat ha estat folrar llibres i fer el préstec.\nI el que menys ha estat ordenar els llibres a les seves prestatgeries.\nHola, sóc el Pol.\nM’ha agradat molt ser bibliotecari de l’escola Jaume I.\nEl que m’ha agradat més ha estat fer préstec de llibres.\nI el que m’ha agradat menys ha estat ordenar llibres.\nHola, sóc el Gerard.\nM’agradaria agrair a d’Àngels per haver passat tots aquests bons moments.\nEl que més m’ha agradat ha estat folrar els llibres, i el que menys que no ha vingut ningú.\nHola som la Sara i la Lara.\nEns ha agradat molt estar a la biblioteca, el que més el préstec i folrar llibres.\nEl que menys ens ha agradat ha estat ordenar el llibres.\nEm passat bons moments a la biblioteca.\nHola, som L’Hania i en Ramon\nLa biblioteca ha estat un lloc constant ja que hi anava cada dia\ntot i que ha sigut molt diferent de totes les altres coses m´ho he passat molt bé.\nHa sigut molt divertit estar amb l’Àngels i ordenar els llibres\ncada dilluns m’agradaria tornar-ho a fer.\nA l’Hania, el Cristian, en Gerard i Héctor els trobareu els dilluns a l’hora del pati.\nA la Lara, la Valentina, l’Anna i la Miriam els dimarts a l’hora del pati\nI a la Vivian, la Sara, l’Iris i en Jan, els trobareu els dijous també a l’hora del pati.\nPublicat el 4 setembre 2011 per JOAN\nAbans de començar he visitat l’exposició que fan a Sta. Mònica (L 3 Drassanes) el títol és Sistemes vius. Original, creativa i per a passar una bona estona aprenent coses sobre les noves tècniques digitals e interactives. Es pot veure fins a primers d’octubre i l’entrada és gratuita. Si aneu en cap de setmana trobareu a la Rut, que va ser alumne meva quan ella anava al parvulari i us guiarà per l’exposició.\nPublicat el 17 juny 2010 per JOAN\nÀdeu, Cristian, Lorena, Bárbara, Sokhna, Youstina i Nicole heu estat els més constants d’entre els nois i noies que es van apuntar per fer aquesta tasca. Encara que vosaltres també heu tingut dies en que us feia mandra o teniu altres coses per fer a l’hora del pati, heu intentat complir amb el comprís que havíeu prés a principi de curs.\nEl contacte amb els llibres us ha portat a trobar o descobrir llibres per llegir vosaltres a casa, heu après a fer el préstec i la devolució amb el programa de l’ordinador, ha ordenar els llibres a les prestatgeries i també a etiquetar els llibres. Vigilava-ho que els companys i companyes no mengessin dins la biblioteca i també a mantenir l’ordre de la sala, els jocs de taula i el volum de veu. Heu ajudat en els nens i nenes de primer a ensenyar-els-hi els pasos a seguir per demanar un llibre en préstec.\nEntre vosaltres i jo en viscut moments de calma i moments de més tensió o conflicte, però sempre hem estat capaços de parlar, escoltar i buscar solucions, així que heu arribat a la fi del vostre compromís, vosaltres seguireu cap a l’institut mentre des de la biblioteca valorarem la vostra feina com a positiva e intentarem que els propers alumnes de 6è també vulguin agafar aquest compromís solidari i desinteressat de ser ajudant de biblioteca.\nHeu de seguir visitant la biblioteca tant la de l’institut com la del barri, doncs heu pogut comprovar que sempre es poden trobar llibres interessants tant d’imaginació com de coneixements o potser revistes del vostre interès.


Paraulota - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCaricatura còmica convencional en què les paraulotes es representen amb símbols\nUna paraulota o paraula gruixuda és un mot que hom considera indecorós, groller, o incorrecte. Què constitueix una paraulota i què no, és una convenció cultural i només pot ser definit dins del nivell èmic de les ciències socials. Generalment, s'utilitzen en el llenguatge groller expressions sobre allò que en la societat és sagrat (religió, família) o sobre allò que es consideri tabú (sexe, parts del cos, escatologia), o bé expressions que exacerbin descripcions personals (insults). Aquestes paraulotes poden ser usats com a insults envers altres persones (o altres essers vius, o coses), o com a bromes, o poden ser renecs, és a dir, interjeccions considerades grolleres usades de moltes diferents maneres, que originalment sovint eren blasfèmies.\n2 Formes de llenguatge groller\n2.2 Joc de paraules\nEn moltes societats, tot i que les paraulotes es consideren inadequades, és freqüent que en certs contextos siguin molt usades i no siguin sempre rebutjades, especialment com a interjeccions que expressen menyspreu o enuig. Allò que en uns contextos socials pot estar associat a estigmatització, en d'altres pot tenir un prestigi encobert entre certs grups socials. Aquest és el cas del llenguatge groller entre els homes joves en moltes societats occidentals, en què el llenguatge groller està associat a actituds masclistes promogudes pel grup en contextos restringits.\nEn les societats occidentals, el llenguatge groller és més freqüentment usat per homes que per dones.\nAls Països Catalans, en realitat, les paraulotes son molt acceptades i comunes, tant de boca de homes com de dones. A causa del fet que la societat considera que no està ben vist que els nens emprin aquests termes, hom els amenaça de castigar-los "rentant-los la boca amb aigua i sabó" si arriben a dir alguna paraulota.\nA més d'aquests factors sociolingüístics, les paraulotes es caracteritzen per un alt grau de convencionalisme sobre allò que constitueix i què no una paraulota. Les paraulotes canvien de significat d'un país a un altre, o fins i tot d'una regió a una altra del mateix país. Es pot donar el cas que una paraula sigui considerada malsonant o inadequada en un dialecte però no en un altre.\nHistòricament, també es registren canvis en les convencions, que reflecteixen canvis sociològics; així a l'Anglaterra de l'època victoriana per exemple, hom considerava inadequat l'ús de la paraula leg ('pota, cama'), fins i tot per referir-se la pota de la taula. En castellà, durant molts anys esmentar el nom de Déu o de la Mare de Déu es considerava irreverent, basant-se en el segon manament, i d'aquí la creació de noms amb advocacions a aquestes figures religioses (Salvador, Pilar, Socorro, etc.). Avui dia dir-se Jesús o Maria és molt comú, però el nom Jesús no és usat entre els protestants. En noruec, l'expressió Herregud! (Déu meu!) encara és considerada tabú per alguns grups religiosos, mentre que la mateixa variant en altres llengües ha passat a ser d'ús corrent.\nFormes de llenguatge groller[modifica]\nVegeu també: Coprolàlia\nArticle principal: Insult\nMoltes paraules grolleres s'utilitzen com a insults per a menysprear o ofendre una persona. Entre moltes d'altres, s'utilitzen paraules malsonants en referència a l'ètnia, aparença física, religió, orientació sexual, gentilici, personalitat, etcètera.\nJoc de paraules[modifica]\nArticle principal: Albur (paronomàsia)\nEl joc de paraules és un tipus de joc lingüístic o paronomàsia que, de vegades, es considera part del llenguatge groller. Es basa en l'ús d'un o diversos vocables amb un doble sentit en el seu significat. La major part impliquen connotacions sexuals.\nMoltes d'aquestes paraules s'usen de manera que una queixa o expressió tingui un poder d'emissió més fort. Per exemple: "El peu em fa molt de mal" és una frase normal, mentre que amb una paraula grollera: "El peu em fa molt de mal, collons", s'entén que el dolor és més fort que de costum.\nBlasfèmia o flastomia\nInsult o penjament\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Paraulota\nRenecs i paraulotes catalans\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paraulota&oldid=25969198»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 gen 2021 a les 19:08.


[Caserna Bruc] Exèrcit o habitatge? Tu decidiexes - Indymedia Barcelona\n[Caserna Bruc] Exèrcit o habitatge? Tu decidiexes\nper cortsenc\t 05 feb 2007\nEn la sessió del Ple del Consell del Districte celebrat el passat dijous 25 de gener es va aprovar una moció presentada pel Grup Municipal d'Esquerra a Les Corts elaborada per les JERC. L'aprovació d'aquesta moció és un gran pas endavant per a començar a plantar cara a les ingerències externes que des del Ministeri de Defensa es fan a la ciutat de Barcelona, aprofitant els equipaments de què encara disposa l'exèrcit espanyol a la ciutat com és la Caserna del Bruc.\nLa moció, en la que s'instava al titular del Ministeri de Defensa a rebutjar qualsevol tipis d’impuls i ampliació de l’actual equipament, alhora que es demanava a la Generalitat de Catalunya, que fes el mateix a nivell estatal, de manera que la protesta arribi al màxim responsable.\nEn un barri i una ciutat, on la manca de sòl és un fet innegable, on l’habitatge és un dels principals problemes per a l’emancipació dels i les joves, no ens podem permetre el luxe innecessari de mantenir estructures arcaiques i totalment estèrils que no aporten cap benefici als habitants del barri. Així ho vam denunciar les JERC Les Corts l’any passat, quan vam realitzar una campanya a favor de l’habitatge jove, i així ho hem tornar a denunciar aquest cop.\nDes de les JERC Les Corts seguirem lluitant per unes condicions dignes per als i les joves del nostre barri.\nRe: [Caserna Bruc] Exèrcit o habitatge? Tu decidiexes\nper yuups\t 05 feb 2007\nvenuts i hipòcrites:\nAls vostres germans grans (ERC) no els fa res votar els pressupostos del reino d'Espanya a on entre d'altres estan pressupostades els fons de finançament de l'exèrcit.\nNo teniu la més mínima credibilitat, a més a més no sé que coll fèu publicant a indymedia, voasltres ja teniu els vostres mitjans i els vostres periodistes ben pagats a base de subvencions perquè us facin propaganda...\norgull ARROBA flipat.com\t 05 feb 2007\nQuè gran el cartell!\nLes JERC-Les Corts sou genials, no sé com us ho monteu però esteu a tot arreu i feu de tot.\nper REDWARRIOR\t 05 feb 2007\nPrefereixo que estigui el cuartel i els 4 zumbats ficant-se fortots abans que fer-hi pisos per 4 pijos de merda, perquè el Bruc està a la Zona Alta de Barcelona, no ho oblidem allà de preus populars no en tenen gens, i sinó diga-li a tota la gent que treballa en totes les oficines que hi ha per allà.\nA més sou les joventuts d'ERC, no ens vingueu de superrevolucionaris...


Venècia 2016: Mel Gibson, a la seva | La Finestra Digital\nMel Gibson torna a dirigir després de 10 anys d’aturada i presenta, ‘Hacksaw Ridge’, l’epopeia d’un superheroi americà: un objector de consciència que va salvar la vida de 75 persones a la batalla d’Okinawa de la Segona Guerra Mundial. Soroll i fúria al servei d’un missatge patrioter i el radicalisme religiós. En el concurs, dues pel·lícules llatinoamericanes i dues italianes amb resultats dispars.\nGairebé 10 anys després de l’estrena de la seva anterior pel·lícula com a director, ‘Apocalypto‘, Mel Gibson ha presentat ‘Hacksaw Ridge‘, basada en la vida de Desmond Doss, el primer objector de consciència de l’exèrcit nord-americà, que si bé es va allistar de forma voluntària per lluitar a la Segona Guerra Mundial, es va negar a disparar i fins i tot, a tocar una arma. Les seves gestes a la batalla d’Okinawa, en la qual va salvar la vida de 75 persones, el van fer mereixedor de la Medalla de l’Honor del Congrés nord-americà. La pel·lícula està protagonitzada per Andrew Garfield, Vince Vaughn, Sam Worthington i Hugo Weaving.\nDesprés d’una primera part molt convencional en la qual un Gibson molt mesurat explica de forma tòpica el ‘noi coneix a noia’ de tota la vida i la instrucció militar tantes vegades vista en el cinema i la televisió, el guanyador de l’Oscar per ‘Braveheart‘, llança tota l’artilleria pesada per recrear, a la seva manera, la batalla que dóna títol a la pel·lícula. Gibson utilitza tot l’arsenal de recursos al seu abast, que són molts, per explicar l’epopeia del seu protagonista i converteix l’hora final de ‘Hacksaw Ridge‘ en un espectacle gore-bèl·lic emfàtic, exagerat i grotesc. No només pel que explica, sinó sobretot, per com ho explica. Planificació, enquadraments, música, so eixordador… tot al servei de la glorificació de les gestes de Desmond Doss, (al que converteix en un autèntic superheroi americà), el patriotisme i l’integrisme religiós.\nEn la competició pel Lleó d’Or s’han presentat dues pel·lícules llatinoamericanes, ‘La región salvaje‘ del mexicà Amat Escalante i la coproducció hispanoargentina ‘El ciudadano ilustre‘ dirigida pels argentins Mariano Cohn i Gastón Duprat, i dues italianes, el documental experimental ‘Spira Mirabilis‘ de Massimo D’Anolfi i Martina Parenti i la comèdia ‘Piuma‘ de Roan Johnson.\nAmat Escalante, tot un habitual del Festival de Cannes, on la seva última pel·lícula, ‘Heli‘ va guanyar el premi al millor director el 2013, debuta a la competició del festival venecià amb ‘La región salvaje‘, tot un canvi en la seva filmografia, ja que al costat del tractament realista habitual de les seves pel·lícules, per primera vegada introdueix elements fantàstics.\nEls protagonistes de ‘La región salvaje‘ formen una família tradicional en un entorn conservador, misogin i homòfob. L’arribada de Verónica, una jove misteriosa amb una estranya ferida, serà el detonant d’una sèrie d’estranys esdeveniments.\n‘La región salvaje’ és una pel·lícula imperfecta. Plena de bones idees i d’arestes. Algunes interpretacions no estan a l’alçada, la posada en escena sembla descurada, alguns passatges requerien un desenvolupament major. Però també és magnètica i suggerent.\nEscalante aconsegueix una pel·lícula estranya i pertorbadora, en què xoquen unes normes conservadores que marquen unes pautes de comportament concretes, amb uns personatges que senten que les seves vides estan buides i busquen alguna cosa amb el que omplir-les. Una barreja estimulant de cinema social amb elements de conte infantil (aquesta cabana al bosc, aquesta criatura misteriosa) i per descomptat, el sexe.\nLa pel·lícula que ha rebut l’ovació més gran en finalitzar la seva projecció per a la premsa és la coproducció hispanoargentina, ‘El ciudadano ilustre‘ dels argentins Mariano Cohn i Gastón Duprat, que el 2009 van aconseguir un gran èxit amb ‘El hombre de al lado‘.\nCohn i Duprat tornen a basar la seva pel·lícula en la tensió entre els que viuen a l’entorn intel·lectual / cultural / cultureta i els que ignoren a aquest món i ho perceben com una cosa llunyana. En aquesta ocasió expliquen la tornada a la seva ciutat natal d’un escriptor argentí després de guanyar el Premi Nobel, ciutat de la qual va sortir sent encara molt jove i que d’una o altra manera va servir d’inspiració per a gran part de la seva obra. I com diu el refranyer es demostra que ningú és profeta a casa seva.\nEn aquesta tornada es trobarà a antics amics i companys, a afeccionats de la seva obra, a persones que intentaran aprofitar-se de la seva fama i per descomptat, a envejosos i gent que s’ha sentit d’una o altra forma, utilitzada en el camí a la glòria de la celebritat local.\n‘El ciudadano ilustre’ està plena de situacions amb gran potencial cinematogràfic (encara que també altres massa tòpiques), però sembla excessivament preocupada per caure simpàtica. Per buscar la riallada de l’espectador a qualsevol preu. Però hi ha alguna cosa que grinyola entre aquest to amable. Els fets narrats semblen imaginats per ments molt més recargolades i cíniques, el que provoca un desajust entre el que l’espectador veu i sent i la forma en la qual l’hi expliquen.\nTambé compta amb una parella de directors la primera pel.lícula italiana presentada al concurso, el documental experimental al voltant de la inmortalitat, ‘Spira Mirabilis’ de Massimo D’Anolfi i Martina Parenti.\nEl documental es recolza en 5 històries, cadascuna d’elles relacionada al seu torn amb els 5 elements de l’antiguitat: la terra representada per les estàtues de marbre del Duomo de Milà, l’aire per uns estranys tambors-campana que elaboren de forma artesanal uns músics suïssos, el foc relacionat amb la comunitat Lakota dels Estats Units, l’aigua amb unes micromedusas que estudia un científic japonès i l’èter amb Marina Vlady i els textos extrets de ‘El Inmortal‘ de Borges.\nUna barreja d’imatges i sons de diferents orígens i formats, un poema fílmic, suggerent de vegades, arbitrari altres, que ens porta del gegantí (les pedreres de marbre de les que s’extreu el material per a la rehabilitació de les estàtues del Duomo) al microscòpic (els microorganismes que habiten en l’aigua), que només de vegades, al llarg dels seus 120 minuts, funciona.\nLa pitjor pel.lícula vista fins ara a la competició veneciana ha estat ‘Piuma’, del director italià d’origen britànic Roan Johnson, definida segons el cartell publicitari de la mateixa com la pel.lícula més lleugera de l’any. I tant de bo aquest fos el problema de la pel.lícula.\n‘Piuma’ pretén ser una comèdia al voltant de l’embaràs no desitjat d’una adolescent i la forma en què aquest fet canvia la vida de la parella de sosíssims joves i la de les seves famílies. El seu problema és que les seves situacions, la forma de presentar-les, els seus personatges i els seus diàlegs semblen trets del fons d’un bagul dels records molt profund. El pitjor de ‘Piuma‘ no és que no sigui divertida, és que és molt vella i retrògrada.\nAmat EscalanteAndrew GarfieldGastón DupratHugo WeavingMariano CohnMartina ParentiMassimo D’AnolfiMel GibsonMostra VeneciaRoan JohnsonSam WorthingtonVeneciaVince Vaughn


HABITATGE DOMÒTIC A CARDEDEU - 2\nSou aquí: Home \_ BLOC \_ HABITATGE DOMÒTIC A CARDEDEU - 2\ndimarts, 19 febrer 2013 14:53\nSi heu vist l'apunt anterior, sobre l'eficiència energètica d'aquest habitatge, us haureu quedat amb les ganes de conèixer el sistema domòtic.\nL'objectiu era el control integral amb el sistema més estàndar. O sigui control d' il·luminació, persianes, ventilació, presència, calefacció, alarma, etcètera... El sistema escollit és, sens dubte, l'estàndar obert més universal: KNX. KNX està basat en un bus de dades de tipus Multi-Master, pel que no és necessària cap centraleta, i tots els elements del sistema estan interconnectats entre ells. Els elements bàsics són Sensors (polsadors, detectors de presència i lluminositat, estació metereològica, detectors de gas i aigua...) i Actuadors (per executar les ordres corresponents, bàsicament Accionar o Regular).\nEl control no és l'únic avantatge del sistema domòtic. L'automatització i el monitoratge ens permet un important estalvi energètic: llums apagats quan no hi ha presència, persianes obertes en hores de sol a l'hivern i tancament en horari crepuscular, optimització de la programació de la calefacció, ventilació automatitzada per evitar humitats...\nControl de persianes: actuant adequadament sobre les persianes automàtiques evitem ús innecessari de la calefacció, climatització i il·luminació. A més es pot actuar de forma general o bé de forma separada, persiana a persiana, en funció de la façana on estigui situada i la incidència solar. També es podem protegir les persianes o tendalls davant del fort vent...\nControl d'il·luminació: podem encendre, apagar, regular..., ja sigui a través dels polsadors, o bé de forma programada. A més, es poden centralitzar grups, de manera que, per exemple, amb una pulsació llarga a la sortida es puguin apagar tots els llums de l'habitatge, o bé planta per planta, o, també programar escenes nocturnes com ara: sopar, veure la televisió... La presència humana o la llum natural existent també ens permeten optimitzar el consum i evitar despeses innecessàries de llum\nCalefacció i ventilació: amb el sistema domòtic optimitzem la temperatura en els espais ocupats i els no ocupats; o bé en funció de la presència de persones a l'habitatge. El control de les inèrcies de la calefacció, en aquest cas terra radiant, també ajuda a estalviar despeses innecessàries. Gràcies al control de persianes, l'objectiu ha de ser que la calefacció sigui només un complement al calor que s'obté de forma natural. Diàriament també es programa un temps de ventilació, de manera que els extractors d'aire de les zones interiors s'activin per eliminar possibles humitats.\nSeguretat i Dispositius d'Alarma: Aprofitant els propis sensors de presència per la il·luminació i contactes en portes i finestres podem programar avisos (sonors, encesa de llums, obertura de persianes...) si en algun horari concret es detecta alguna presència o entrada.\nWebserver (Servidor Web): Amb un petit servidor connectat al Bus KNX podem accedir a tota la programació, crear i afegir escenes i generar una interfície amb l'usuari, a la que podem accedir des de qualsevol navegador d'Internet per poder activar/desactivar, programar escenes o definir un calendari amb totes les accions del sistema.\nXarxa Ethernet: Però això no s'acaba aquí la domòtica ve completada per la intel·ligència dels dispositius del futur; és per això que l'habitatge no té línies de telefonia fixa clàssiques, sinó tota una distribució de més de 25 punts de xarxa física Ethernet preparada per al sistema informàtic; però també per equips audiovisuals i per a electrodomèstics intel·ligents.


Crònica sobre la segona sessió del cicle 'Mirades crítiques' | Diversitat sexual i de gènere\nEl passat dijous 27 de juny, el Centre LGTBI de Barcelona va acollir la segona sessió del cicle ‘Mirades crítiques’, promogut per part del grup de formació de la Xarxa BCN Antirumors.\nEl taller, al qual hi van participar 35 persones aproximadament, va estar impartit per Cari McCay Jones, treballadora social i mediadora familiar, que va iniciar el taller llençant una reflexió: “abans de parlar o treballar en l’àmbit de la diversitat sexual i de gènere, cal revisar el nostre lloc de privilegi en relació a la blanquitut i la racialització per portar-ho a l’àmbit estructural i visualitzar les estructures de poder que operen dins la comunitat LGTBI”.\nEls privilegis de la blanquitut, va exposar, s’evidencien quan es pregunta a la gent blanca en quin moment van assumir la seva “condició” com a persones blanques. Poca gent ha hagut de plantejar-se que ser blanca sigui una posició de privilegi.\nCari McCay va posar de manifest la idea de la consciència però també de la inconsciència de ser una persona privilegiada i la seva relació amb el poder en relació a múltiples característiques (gènere, raça, classe, etc.) i a l’explotació i l’opressió.\nTambé vam entrar a l’anàlisi des de la perspectiva interseccional, però des d’una mirada crítica, ja que sovint quan es parla d’interseccionalitat s’obvia el racisme, i sobretot en l’àmbit de representació d’una suposada diversitat dins el món LGTBI.\nA continuació, va fer referència a militants i activistes no blancs LGTBI que han estat protagonistes de processos de transformació i que no formen part de l’historia oficial del moviment.\nEn aquest marc, ens va explicar el concepte d’homonacionalisme, de la investigadora Jasbir K. Puar (teòrica queer i professora del Departament de dones i estudis de gènere de la Universitat Rutgers a Nova Jersey als Estats Units), com a element fonamental de blanquejament de la història del moviment LGTBI.\nDesprés va introduir el concepte pink washing, fent l’anàlisi de tot el marxandatge – fins i tot a les bosses de patates -en relació a la setmana de l’orgull LGTBI buidant-lo de contingut polític i “blanquejant” el moviment, els cossos i subjectes.\nCari McCay planteja que existeix racisme en el marc de la comunitat LGTBI, posant en qüestió l’existència real d’una comunitat, a la representativitat i a les aplicacions de contactes, entre d’altres. En aquest marc, ens va explicar la iniciativa #MoreColorMorePride com a repulsa a situacions racistes en el marc de l’orgull 2017 a la ciutat de Filadèlfia i com, el fet d’afegir els colors negre i marró va ocasionar un allau de crítiques que no es corresponen amb l’acceptació de les altres banderes de cada col·lectiu dins el moviment.\nPer últim, ens va recomanar seguir a Iki Yos Piña Narváez (@erchxspinha de la Revista Negrxs) i Putochinomaricón com a dos artistes no blancs que fan activisme des del seu propi llenguatge i d’una forma crítica.\nEn breu podeu consultar els materials d’aquesta sessió en aquest enllaç i al canal d’ivoox del cicle.


Recepta de Cuina, Com es fa - Mandonguilles d'espinacs i formatge | M'agrada Catalunya\nÚltima Hora: La Junta Electoral Central dóna 48 hores per...\nL'Escola de Pastors de Catalunya compleix 10 anys\nRecepta de Cuina, Com es fa – Mandonguilles d’espinacs i formatge\n200 grams de formatge fresc\n10 o 12 fulls d’alfàbrega fresca\nRentem els espinacs i els deixem en un escorredor perquè deixin anar tota l’aigua que tenen, si cal, estrenyem una mica amb un paper absorbent. L’aigua la podem reservar per fer una crema de verdures o afegir unes cullerades si les fem amb salsa.\nEn una paella amb una mica d’oli, no gaire, fem un sofregit amb la ceba i l’all trinxats ben petit, un cop la ceba comenci a enrossir-se, afegim els espinacs, salpebrem i ho deixem fer uns cinc minuts a foc alt perquè acabi de perdre tota l’aigua.\nHo posem en un bol, afegim el formatge fresc, el parmesà ratllat, els fulls d’alfàbrega ben trinxats, l’ou i tres o quatre cullerades de pa ratllat, remenar fins que quedi una pasta compacta i formar les boletes de mandonguilles.\nLes cobrim amb una beixamel molt lleugera i les fem al forn, prèviament escalfat a 180 graus, uns 7 o 8 minuts.\nLes podem servir acompanyades d’uns tomàquets xerri, uns brots d’enciam i cibulet per decorar.\nCUINAallioli, Bacallà, espinacs\nRecepta de Cuina, Com es fa – Bacallà gratinat a l’allioli amb uns fons d’espinacs.\nCUINAescopinyes, Salsa Feliubadaló\nby M'agrada Catalunya 5 dies 3 dies\nACTUALITAT, CUINAOli d'oliva\nDos olis de Les Garrigues, medalla d’or al Concurs Mundial de l’Oli d’Oliva celebrat a Nova York.\nCUINApa amb tomàquet, pernil\nCom us agrada més el pernil ibèric, amb pa amb tomàquet o sense?\nCUINATorrada de pa amb all\nMÚSICALo Pau de Ponts\nLletra i Videoclip de “Del poble a la Capital” – Lo Pau de Ponts


Paneque exigeix l'inici de les obres de la plaça Ermessenda - Empordà\nPaneque exigeix l'inici de les obres de la plaça Ermessenda\nEl PSC recorda que la reforma de la plaça de Sant Narcís té assignats diners ja els anys 2012 i 2013\nLa reforma hauria d´eliminar els murs en forma d´onada de la plaça. marc martí\nLa portaveu del grup municipal socialista de Girona, Sílvia Paneque, ha instat a l'equip de govern a executar la reforma de la plaça Comtessa Ermessenda, del barri de Sant Narcís, la qual, segons informa el web municipal, es troba en fase de «tràmit administratiu».\nPaneque recorda que la remodelació d'aquest espai té un pressupost assignat de 85.575,35 euros, inclòs en el plec de projectes aprovats als pressupostos participats. Paneque qualifica aquest fet«d'endarreriment rere endarreriment», i recorda que «aquest projecte ja tenia destinada una partida de 70.000 euros a finals del 2012; i que ha estat una demanda» veïnal en darrers anys. Paneque exposa que el 2012 hi ha la partida per a la reforma de la plaça i que en els pressupostos aprovats del 2013, el govern de Puigdemont hauria hagut de fer la suma i executar d'immediat la reforma. Per això, Paneque creu que «l'Ajuntament informi que en aquesta obra encara ens trobem en tràmit administratiu, quan la seva aprovació va ser del 2012, ja exigeix l'acceleració de tota aquesta aturada de tres anys».


El sud del país viu la pitjor sequera dels últims 40 anys i la gana extrema ha fet que les famílies hagin de bullir el cuir de les sabates per subsistir\n26/07/2021 - 16.39 Actualitzat 26/07/2021 - 17.51\nAls camps de Madagascar no hi creixen ni la verdura ni el blat. Els anys amb poques pluges han impossibilitat l'agricultura, mentre que les tempestes de sorra han convertit en estèrils grans extensions de terres cultivables. Les Nacions Unides consideren que és el primer cop que la fam extrema que pateix una regió és causada de manera única i directa per la crisi climàtica.\nA Madagascar, sobretot al sud, la fam ja afecta més d'un milió de persones. Han hagut de menjar cactus i insectes, i ara ja es mengen el cuir de rebuig del sabater.\nMenjar cuir per combatre la fam\nLa Florine ha hagut d'emigrar per la crisi climàtica i explica com rasquen les sabates amb ganivets per aprofitar-ne el cuir: "Costa molt, perquè és dur com la fusta. Però no ho llencem, ho bullim i ens ho mengem de seguida, de la gana que tenim".\nAls camps no hi ha pastura, i el bestiar també ha mort, tot i que la majoria ja l'havien venut per comprar menjar. Els sabaters també han acabat aprofitant el cuir de les sabates. Diuen que com que no hi ha diners i no ho venen, ho acaben cuinant.\nLa Florine talla el cuir de les sabates amb un ganivet\nAl voltant de 14.000 persones ja han arribat a una etapa que el Programa Mundial d'Aliments defineix com a nivell cinc, una "catàstrofe en què la gent no té absolutament res per menjar", segons el cap de l'organització a Madagascar, Moumini Ouedraogo.\nL'ONU calcula que necessitarà 78,6 milions de dòlars per proporcionar ajuda alimentària vital. Des del PMA, hi reparteixen ajuda perquè, a més, amb la malnutrició, estan apareixent malalties que aprofiten la feblesa del cos.\nEl director executiu del Programa Mundial d'Aliments, David Beasley, va visitar fa poc el país i va qualificar la situació d'horror, "semblant a una pel·lícula de terror".\nWhat does the existential threat of #ClimateChange look like?\nIn Southern #Madagascar, three consecutive years of drought have pushed communities to the edge of #starvation. Millions of lives are at risk.\n📽 Watch to learn more: https://t.co/fDxCguDP60 pic.twitter.com/O2JGm6AK5a\n World Food Programme (@WFP) July 5, 2021\nCom a part de l'Acord de París del 2015 sobre la crisi climàtica, les nacions riques van acordar destinar 100.000 milions de dòlars a l'any en finançament climàtic per ajudar les nacions en desenvolupament a adaptar-se. De moment encara no s'ha assolit, ni de bon tros, aquest objectiu.\nÀfrica Crisi climàtica\nA Madagascar ja es mengen el cuir de les sabates


Santa Tecla: LA INDUSTRIA DEL XXI (COPELAND / BECAUSE I’M WORTH IT)\nEnric H. March 10 de novembre de 2014 a les 9:01\nNomés per la ressenya val la pena escoltar la peça. Però he dir que no tinc la sensació d'estar en el segle XXI sinó en el XIX que il·lustraves al principi. Inquietant!\nLEBLANSKY 10 de novembre de 2014 a les 23:46\nEnric, és un dels adjectius que crec que cerca la Copeland amb la seua música: inquietant. Celebro la teua apertura de mires, és la única forma d'aproximar-se a aquestes composicions, i és que l'art no només pot transmetre bellesa.\nGalderich 12 de novembre de 2014 a les 0:53\nEm passa el mateix que amb la música anomenada clàssica contemporània. Només les puc escoltar si és en directe. He hagut de revisar que no tingués cap virus a l'ordinador...\nNi del s. XIX ni del s. XXI, directament se'ls han encallat les màquines! Problemes universals i de tots els temps!\nLEBLANSKY 12 de novembre de 2014 a les 8:26\nGalderich, és freqüent que el directe agradi més que l'enllaunat.En el meu cas, ja m'està bé l'enllaunat, especialment amb aquest tipus de música, que requereix un cert esforç de concentració que de vegades no ve de gust. La música, com tot l'art, té moments.\nAris Tofeles 16 de novembre de 2014 a les 12:22\nmenys mal que al minut 1:00 la cosa canvia, perquè em passava com el Galderich, que pensava que se m'havien espatllat els altaveus. Reconeixo que aquest cop t'has superat!\nLEBLANSKY 16 de novembre de 2014 a les 13:07\nAris, ara no sé si el que dius m'ho haig de prendre com un elogi o més aviat com una crítica, tot i que opto per la segona opció ;)\nCarme J 18 de desembre de 2014 a les 1:25


Mesures farmacològiques | Institut de la Màcula\nMesures farmacològiques 09/09/2013\nLes mesures farmacològiques generalment consisteixen en col·liris que redueixen la pressió intraocular.\nAquests fàrmacs es prescriuen per tractar els ulls amb hipertensió ocular i amb glaucoma, i s’han d’aplicar amb la freqüència correcta. La finalitat del tractament mèdic és reduir la pressió intraocular per sota del nivell a partir del qual empitjora la lesió del nervi òptic.\nEls col·liris disminueixen la pressió per mecanismes diferents: n’hi ha que redueixen la producció de l’humor aquós i n’hi ha que n’augmenten el flux de sortida.\nEl bon compliment del tractament és fonamental per a controlar de manera eficaç la malaltia, ja que el glaucoma, generalment, és una malaltia crònica que requereix un seguiment continuat i estricte.\nÉs molt important diagnosticar la malaltia de manera precoç per a controlar-ne l’evolució, i és per això que es recomana una visita anual a l’oftalmòleg a partir dels quaranta anys.\nCom més avançat estigui el procés glaucomatós en la presentació inicial, més baix ha de ser l’interval de pressió objectiu per a prevenir que la malaltia avanci.\nEl tractament inicial del glaucoma d’angle obert normalment és mèdic, i es reserva la cirurgia per a casos de fracàs o mala tolerància a la medicació.\nL’eficàcia del règim terapèutic s’ha de reavaluar periòdicament.


Córrer s’ha posat de moda els últims anys. El running s’ha popularitzat, ja sigui per practicar un esport que té un baix cost o senzillament per mantenir-se en forma. Però, correm bé? Utilitzem la tècnica adequada en funció de la nostra anatomia biomecànica? Preguntes que dissabte tindran respostes de la mà dels egarencs Jaume Leiva i Albert Casas. L’atleta i el podòleg esportiu impartiran un curs per millorar la tècnica de carrera, adreçat tant al corredor popular com a l’atleta més professional.\nUna iniciativa que arriba per les contínues lesions esportives que ha vist Casas darrerament. "Habitualment són lesions de maluc, genoll, turmell i peu i venen provocades per diferents factors: un component biomecànic o per una càrrega excessiva de treball, és a dir, fer molts quilòmetres en un temps molt reduït. Amb aquest boom del running, molta gent no té temps durant la setmana per entrenar-se i ho concentra tot en dissabte i en diumenge. I, en alguns casos, la seva preparació dóna molt que desitjar. I, si a això hi afegim que no tens una bona tècnica, tens tots els factors perquè més tard o més d'hora tinguis una lesió".\nLeiva pot donar fe de la importància que té la tècnica de carrera per al nostre cos, ja que una important lesió de maluc el va tenir apartat de la competició durant dos anys. "Després de la lesió, per tornar a córrer, he hagut d'invertir moltes hores en força i tècnica de carrera. I el que estem veient és que el corredor prioritza en invertir en material esportiu o en l'entrenament. Dins d'aquest entrenament podem oferir altres sessions, com la tècnica de carrera, per prevenir lesions, correr millor i optimitzar així el nostre rendiment. Ha de ser un estímul més per al corredor, perquè estigui més motivat".\nLa jornada serà al complex esportiu Terrassasports, de 10 del matí a 2 de la tarda. Hi haurà una part teòrica, mentre que a la Plaça de Can Roca es farà la vessant més pràctica. El curs té un cost de 79 euros, amb descomptes per als atletes inscrits a la Federació Catalana d’Atletisme i de Triatló. Fins dissabte qui estigui interessat s’hi pot apuntar.


Centro de interpretación de la Muralla de Lugo | Wasabi Produccions\nCentro de interpretación de la Muralla de Lugo\nPiedras para la humanidad\nProducció audiovisual a partir de material d’entrevistes rodat a Lugo que presenta la Muralla com a patrimoni identitari de la ciutat i com a patrimoni mundial per mitjà de l’opinió de diferents personatges de la ciutat.\nUrbanismo lucense romano\nInteractiu sobre taula tàctil especialment pensat per a suport horitzontal sobre la ciutat de Lugo en època romana.\nUrbanismo Lucense medieval y moderno\nInteractiu sobre taula tàctil especialment pensat per a suport horitzontal sobre la evolució urbanística de la ciutat de Lugo des de l’època medieval fins a l’època moderna mostrant les diferents fases de creixement de la ciutat.\n3 interactius sobre pantalla tàctil presenten els personatges i els llocs de la història destacats estructurats en tres èpoques, romana, medieval i moderna.\nClip de caràcter promocional que s’instal·la darrera d’un vidre espia per ser visionat des del carrer i funciona com a reclam del centre d’interpretació. Tractament en 3D basat en les múltiples portes de la Muralla de Lugo.\nEsencias de lugo\nVideowall que presenta els trets identitaris més característics de Lugo des del punt de vista del patrimoni cultural en un sentit ampli per mitjà d’imatges rodades a tal efecte.\nLa ciudad y su anillo de piedra\nProducció audiovisual que presenta la ciutat de Lugo en època romana per mitjà d’elements en 3D, caracterització d’un actor com a personatge protagonista i tractament de diferents tipus d’imatges en postproducció.\nMedievo en Lugo\nProducció audiovisual que presenta la ciutat de Lugo des de l’època medieval a l’època moderna per mitjà del tractament en postproducció de planimetries d’època, gravats i altres tipus d’imatges\nNecrópolis Tumular de Cerrillo Blanco\nApp El gran secret\nCentre d’interpretacio de la Natura. Senet\nInteractiu Útils i\nE-guia. Monestir de Ripoll\nMuseo del Santuario Ibérico de Castellar\nInteractiu El Mundo\nMuseu dels Vestits de Paper de Mollerussa\nCentre d’interpretació de les Garrigues\nCentro de interpretación del Teatro Romano de Malaga


Octubre « 2014 « Cursos de català de Calafell\nComencem una altra temporada a Calafell Ràdio\nAquest mes s’ha signat un acord de col·laboració entre el Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL) i Calafell Ràdio per a la difusió de l’espai Noms de carrers. Es tracta d’una secció del programa “L’Aparador” de Calafell Ràdio dedicat a la llengua catalana. S’emet des del setembre de 2014, cada dilluns, entre 2/4 de 10 i les 10 del matí, aproximadament. Cada setmana es fa un comentari sobre un nom de carrer de Calafell (origen, data de bateig, altres noms…) i sobre el mateix nom (ortografia, refranys i dites populars…). També es fa una pinzellada sobre l’actualitat de la llengua catalana.\nFins ara s’ha parlat dels carrers de Rafael Casanova, Doctor Dachs, Aire i Mar, i ronda de Sant Miquel.\nTotes els programes es poden escoltar a la carta des d’aquest blog, a la pestanya “Programes de ràdio”, i també des del web de Calafell Ràdio.\nTorna el CINC, cinema infantil en català\nAquest dissabte es reprenen les projeccions del CINC, cicle infantil de cinema en català, a diverses poblacions de Catalunya. Al Vendrell, les projeccions tindran lloc cada dissabte, a les 16.15 h, al cinema Ocine del polígon les Mates del Vendrell. Les pel·lícules que es podran veure són Campaneta, fades i pirates(18 d’octubre), Com ensinistrar un drac 2 (25 d’octubre), Avions 2: equip de rescat (1 de novembre), Operació cacauet. Un pla deliciós (8 de novembre) i L’Abella Maia. La pel·lícula (15 de novembre). Un dels detalls importants és el preu: 4,20 euros. Una bona oportunitat!!\nTorna el Voluntariat per la llengua a Calafell\nPresentació de parelles (octubre 2013)\nEstàs aprenent català i vols practicar-lo manera agradable i distesa?\nDoncs ara és el moment, perquè comencem la primera edició del curs del Voluntariat per la Llengua, un programa l’objectiu principal del qual és facilitar a les persones que estan aprenent català la pràctica d’aquesta llengua en contextos reals de forma relaxada, per tal que adquireixin la fluïdesa necessària perquè la puguin utilitzar amb seguretat. Per això necessitem persones voluntàries, persones majors d’edat que parlin català habitualment i que puguin comprometre’s a dedicar 10 hores, una hora per setmana, a conversar en català amb la persona assignada.\nEl curs passat es van formar 47 parelles. Mira i escolta en aquests vídeos què expliquen els mateixos participants sobre la seva experiència dels cursos passats. Si t’hi vols afegir, posa’t en contacte amb nosaltres, al tel. 977 69 90 78.\nComença un grup de conversa\nFruit de la col·laboració entre el Consorci per a la Normalització Lingüística i la Coordinadora d’Associacions per la Llengua Catalana (CAL), divendres passat va començar un grup de conversa en què alumnes, exalumnes i població en general poden fer pràctiques lingüístiques per millorar la fluïdesa i guanyar seguretat. L’activitat forma part del projecte Xerrem de la CAL. El grup està conduït per dos voluntaris i està obert a noves incorporacions, però és convenient, tot i que és gratuït, fer una inscripció. Les trobades tenen lloc a Cal Bolavà, els divendres de 10 a 2/4 d’11 del matí.


Real Club de Tenis de Barcelona - El Godó referma la seva adhesió a la cultura de la sostenibilitat davant els millors experts\nHo va comentar Sergi Ferrer-Salat en la seva intervenció d'una manera que va penetrar de ple en les venes dels assistents:\nL'acte ha estat moderat per Albert Bosch, emprenedor i aventurer, i ha comptat amb dues parts molt diferenciades, una dedicada a la mobilitat, liderada per José María Baldasano, i una altra als materials, amb Ignasi Cubiñà al capdavant. Els tres són socis del Reial Club Tennis Barcelona i els tres lideren un pla de sostenibilitat que entre altres coses ha treballat aquesta conferència a fi de traslladar el seu compromís als assistents, als que aquesta setmana visiten el club per presenciar el torneig, uns 100.000, ja la societat en general.\nA la primera taula han intervingut, a més, Lluís Cerdà, cap del departament de gestió de la mobilitat de l'Ajuntament de Barcelona, i Àngel López, director executiu de la plataforma LIVE 3, i en la segona, Roger Polls, director general del grup Mullor , i Mical de Boer, director general d'Losberger de Boer.\nEls ex tennistes Albert Costa, director esportiu del torneig, i Àlex Corretja, comentarista de TVE, també han dit la seva sobre la situació que viu el planeta, el mateix que Maria Vallès, directora general de la Fundació FC Barcelona, Teresa Franquesa, directora d'estratègia i cultura de sostenibilitat i ecologia de l'Ajuntament de Barcelona, i Albert Carné, director de RSC de Banc Sabadell.\nFranquesa ha comentat que "ara mateix qualsevol ciutat del món enveja a Barcelona per la celebració d'un torneig esportiu com aquest, i més ho farien si sabessin del compromís que té amb la sostenibilitat, que a més comparteix amb 1.100 associacions de la xarxa Barcelona + sostenible".\nEn la seva intervenció, Vallès ha ofert dades de la feina que el FC Barcelona fa en aquest camp: "El Barça és molt més que un club per moltes coses, però també hem de ser més que un club del futur i el futur l'hem de construir avui"


El proper 4 de Desembre a les 9:30h el Club Ciclista Serinyà organitzarà a Serinyà la I Marxa popular del poble, LA TERRITORI BORA serà una de les proves puntuables de la Copa Gironina i la que tancarà el certamen. Hi tindrem dos recorreguts pels grans i circuits infantils adaptats a cada categoria.\n•Sortida: 9h 30min\n•Inscripcions: a partir de les 8h\n•Preu: 12€ (+5 si no es diposa de la llicència d'un dia)\nDades tècniques de la prova:\n•Desnivell positiu acumulat: 1000m\n•A destacar: Pujada del fang o del cavall. Pujada de uns 500m amb força desnivell i tècnica.\n•Desnivell positiu acumulat: 600m\nPublicat per Jaume F. a 19:21


Hackegen el compte de Twitter de l'Ajuntament de València - Diari La Veu\nEscriba el número 569159\n5 agost 2019 15:55h\nVALÈNCIA. El compte de Twitter de l'Ajuntament de València ha sigut hackejat aquest dilluns a primeres hores de la vesprada. Així, a les 15.45h s'ha publicat una piulada des de l'usuari @AjuntamentVLC amb el missatge 'ESTA CUENTA HA SIDO HACKEADA POR CORRUPCIÓN' [sic].\nFonts municipals consultades per aquest diari han confirmat que estaven treballant per a solucionar aquests fets.\nL'Ajuntament ha volgut restar gravetat a l'assumpte i deixar-lo en una simple "anècdota", segons han informat fonts municipals a EFE. "El hackeig d'aquest compte no resulta perillós, encara que es tracte d'un compte institucional, perquè no suposa l'accés a dades, claus o comptes privats", han explicat des del consistori.\nLa piulada ha sigut esborrada un parell d'hores després de la publicació, tot i que ja havia aconseguit acumular milers de repiulades i 'm'agrada'.\nAl voltant de les sis i mitja, el consistori ha anunciat a través del seu perfil de Twitter que ja havia recuperat el compte "després d'haver patit un atac cibernètic" i que han tornat a funcionar amb normalitat. A més, han assenyalat que han denunciat el robatori d'identitat als Cossos i Forces de Seguretat de l'Estat.\nRecuperem el nostre compte institucional de Twitter després d'haver patit un atac cibernètic. El robatori d'identitat s'ha denunciat als cossos i forces de seguretat de l'Estat. Tornem a funcionar amb normalitat. Gràcies.\nEscriba el número 427162


mans que exploren: Llenguatge audiovisual\nPer poder viure en societat i establir una interrelació correcta, és necessari ensenyar als més petits a desenvolupar-se entre lletres, educar el traç, la lectoescriuptura, l’ortografia, redactar... per comunicar-nos i poder expressar-nos.\nA l’escola, hi dediquem molt de temps a educar el llenguatge verbal, el llenguatge oral, el llenguatge de les paraules i la seva composició. Però, per altra banda, hi ha un llenguatge que utilitzem amb especial rellevància i no s’empren tantes hores de dedicació en horari escolar, ja que pensem que el seu coneixement es construeix de forma innata. Ens referim al llenguatge audiovisual, el llenguatge de la imatge i de l’àudio. Construïm l’aprenentatge de la lectura del llenguatge audiovisual a través de visualitzar la televisió, llegir imatges de còmic, anar al cinema, etc. Generalment estem envoltats d’imatges socials.\nCom podem expressar-nos fent ús del llenguatge audiovisual? És una eina que en àmbit educatiu es treballa molt poc, per això, com a futurs educadors, em de fomentar una educació entorn al llenguatge audiovisual, ja que cada vegada més, estem envoltats d’imatges en moviment, de noves tecnologies, de tècniques audiovisuals a l’abast dels infants. Així doncs, exprimim la possibilitat educativa i formativa d’aquest llenguatge.\nSom lectors del llenguatge audiovisual, esperem que passin coses, accions en un seguit d’imatges en moviment. Podem intuir quan ha passat un període de temps, si hi ha un canvi de color o d’ambient o de música o bé, d’època, entre altres exemples. Quan concretament és un dia el que ha passat, el llenguatge audiovisual ens ho comunica amb una fossa en negre.\nEl llenguatge audiovisual ens transmet amb accions, un serial multitudinari d’emocions (passió, alegria, il·lusió, sorpresa, terror, comprensió, llàstima, angoixa, fúria, nostàlgia, amor i un etern etcètera). Quan no hi una emoció darrera la idea principal hi poden haver problemes de concentració. També, hi pot haver una desconnexió influen per l'abús del diàleg en el missatge audiovisual.\nBasant-nos en la informació del bloc de l’assignatura, Gestió de la informació i TIC, obtenim diferents enllaços d’interès per treballar el llenguatges audiovisual.\nEnviat per Lídia Pérez Muñoz a 10:11\nEtiquetes de comentaris: apunts, educació, llenguatge audiovisual, vídeo\nCol·laborem per ampliar l’enciclopèdia lliure\nDos portals educatius per la xarxa\nBlocaires per primer cop


És un instrument de la crida de "percussió menor". Membranòfon compost per dos tambors de fusta amb un pegat cadascun, amb una diferència d'alçada entre ells generalment d'una quarta o cinquena. Els pegats són cenyits per uns cèrcols i un sistema de tensió per claus (en el seu inici eren tibats mitjançant la calor del foc o amb cordes o corretges). Els tambors van units pel costat amb una peça de fusta, encara que antigament es feia amb una tira de cuir o una soga. Els tambors són de forma cònica i s'executen amb els cops dels palmells de la mà o amb baquetes. El tamboret més petit és anomenat mascle i es col·loca a l'esquerra; quedant a la dreta el major anomenat femella. Aquesta disposició és usada per persones amb predomini dret. Per a persones amb predomini esquerre, el bongo es col·loca en posició inversa, i el mascle al costat dret. Generalment es col·loca entre els genolls de l'executant assegut, encara que també és molt utilitzat sobre un faristol.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bongo&oldid=28909474»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 des 2021 a les 12:22.


Notícies :: Activitats :: Servei Solidari a la Pia&Go!\nServei Solidari a la Pia&Go!\nTot i ser un dia de pluja i fred, diumenge 28 d’octubre Caldes de Montbui despertava amb molt de caliu.\nEn aquesta localitat hi va tenir lloc la Pia&Go, la cursa solidària de l'Escola Pia de Catalunya que aposta per transformar un hàbit saludable com és l'exercici físic en un motor per promoure accions solidàries.\nPerò la Pia&Go no és només quilòmetres i corredors, és també una festa oberta per a tothom, petits i grans, en què l'objectiu principal és reivindicar la importància de l'acció social. Servei Solidari hi vam ser ben presents, juntament amb les companyes de la Fundació Educació Solidària i Fundació Benallar.\nA l'Escola Pia de Caldes s'hi va muntar la Vila de l'Acció Social, un recorregut pels diversos projectes a través dels quals atenem a persones en risc d'exclusió social des de les diferents entitats de l'Escola Pia de Catalunya. Per tal de poder explicar millor tots aquests projectes, el recorregut es dividia en 4 grans àmbits d'actuació: cooperació internacional, emprenedoria i inserció laboral, formació i acompanyament i educació en l'habitatge.\nLa Vila es va muntar gràcies a l'ajuda de més d'un centenar de persones voluntàries, i hi van tenir lloc un munt d'activitats: tallers, jocs, dinàmiques, etc. Omplien el porxo i part del pati de l'escola: paradetes de menjar, d'artesania i d'altres productes, elaborats per emprenedores dels programes Espai Emprèn i Microcrèdits de Servei Solidari; així com paradetes de Fundació Educació Solidària i Fundació Benallar; i una botigueta amb productes de les Fundacions.\nLa jornada va ser una oportunitat de trobada, de fer xarxa, sumar i compartir l'objectiu comú que totes tenim entre mans: seguir fent camí cap a una comunitat més justa, solidària i saludable.\nEns veiem l'any vinent a la 3a edició de la Pia&Go!


Campionat de truc, un joc que ja és tradició en les festes populars\nEl passat dia 30 d'agost es va celebrar la final del campionat de truc que organitza la Falla Hostalets ja per sèptim any per a les festes patronals de Puçol. Un joc molt popular a València que compta amb un muntó de jugadors a les seues esquenes.\nEl campionat va començar al maig i ha comptat amb una participació semblant a la de l'any anterior, 24 parelles s'han disputat este torneig que s'ha caracteritzat pel bon joc i un ambient jovial. “Per als que disfrutem jugant al truc és molt satisfactori que este torneig funcione tan bé i que cada any podem formar part de la programació de les festes” ha comentat Toni Lucas, president de la Falla Hostalets i un dels organitzadors del campionat.\nFinalment després de diversos mesos i de nombroses partides la nit del 30 d'agost va acullir la gran final d'este campionat de truc en el casal de la Falla Hostalets. Vicente Edo i Jose María front a Manuel Miguel i Salvador van ser les dos parelles que es van disputar el tercer i quart lloc. Els guanyadors del campionat van ser la parella formada per Ramón i Miguel Soriano, i els finalistes van ser Bayarri i Barrachina. Tots ells van rebre un trofeu.\nUn torneig que ha comptat amb una gran participació tant a nivell de jugadors com de gent que s'acostava a mirar i seguir les partides d'estos asos de la baralla. ”Les parelles solen ser les mateixes tots els anys, a més comptem amb la participació de jugadors de pobles veïns com Rafelbunyol, Massamagrell o el Puig i com no, de Puçol”, recalca Toni.\nUn joc que ja és tradició per a molts i que segur que este habitual torneig de truc troba el seu lloc un altre any més en la programació de les festes populars de la localitat.\nUna vegada va finalitzar el torneig tots els assistents van disfrutar d'un sopar organitzada gratuïtament per la Falla Hostalets. Una jornada tradicional i molt divertida que va finalitzar amb molt bon sabor de boca.


La presència televisiva de dones de l'entorn sanitari cau durant la pandèmia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa presència televisiva de dones de l'entorn sanitari cau durant la pandèmia\nLes sanitàries i les expertes de la salut ocupaven el 47% del temps de paraula abans del virus i ara tan sols el 39% i el 28%\nddg 27.07.2020 | 21:35\nLa presència televisiva de dones de l'entorn sanitari cau durant la pandèmia Regió7\nLa presència televisiva de les dones com a expertes i professionals del món sanitari passa de ser paritària a representar només el 28% i el 39% del total de veus durant la pandèmia, segons un informe del Consell de l'Audiovisual de Catalunya del mes de març i fet públic ara. En períodes ordinaris, les dones sanitàries registren gairebé un 47% del temps de paraula, un percentatge equivalent al que reben les dones expertes, d'acord amb les xifres del CAC del 2018.\nSegons l'informe, les dones han tingut una presència escassa en la gestió sanitària de la crisi, on s'inclouen actors com ara els fabricants de vacunes. Pel que fa a l'atenció de les persones, sí que han tingut un temps majoritari: el temps de paraula de les dones que es fan càrrec de l'atenció bàsica i hospitalària és del 57,5%, mentre que entre els experts amb responsabilitat de gestió és del 27,7%.\nPer fer l'informe, el CAC va analitzar una mostra dels TN migdia i TN vespre de TV3, a més dels magazins i programes especials de seguiment de la crisi sanitària, entre el 13 i el 31 de març.\nTorra amenaça amb mesures «més dràstiques» si no millora l'evolució de la covid-19.


S’aixeca el toc de queda nocturn | Web oficial de l'Entitat Municipal Descentralitzada de l'Estartit\nS’aixeca el toc de queda nocturn\nEl Govern ha aixecat el toc de queda nocturn i tornarà a permetre la mobilitat entre la una de la matinada i les sis del matí. En canvi, el Procicat ha decidit prorrogar una setmana més la resta de mesures per restringir la interacció social aprovada per mirar de frenar la variant òmicron.\nAixí doncs, es manté com fins ara la limitació de trobades privades a 10 persones, els aforaments restringits a l’hostaleria, esport i cultura i el tancament de l’oci nocturn almenys fins al 27 de gener.\nEl cobrefoc afectava els municipis de més de 10.000 habitants i una incidència acumulada a set dies superior a 250 casos per cada 100.000 habitants, entre ells Torroella de Montgrí.\nMentrestant continua la campanya de vacunació que s’accelera amb l’obertura de la franja 18-29 anys que ja es podran posar la dosi de reforç sempre hi quan hagin passat vuit mesos des de la segona punxada.\nLa vacunació es pot fer o bé demanant cita a vacunacovid.catsalut.gencat.cat o als centres de vaccinació massiva, en el cas del municipi, cada dilluns de 16:00 a 20:00 al Pavelló Vell de Torroella de Montgrí.\nVacunar-se evita les formes greus de la malaltia\nL’arribada de la variant òmicron, altament contagiosa, ha disparat els casos positius de Covid-19 i ha tensat el sistema sanitari del país\nDavant d’aquesta situació les autoritats sanitàries fan una crida a seguir amb la vacunació per immunitzar la població i protegir-se davant les formes més greus de la malaltia. I és que les dades a Catalunya indiquen que gràcies a la campanya de vaccinació, malgrat que hi hagi tres vegades més incidència de la Covid que l’any passat hi ha el mateix nombre de malalts a l’UCI i tres vegades menys mortalitat.\nMés de 986 casos per cada 100.000 habitants a Torroella i l’Estartit\nAmb les darreres dades fetes públiques per Salut, Torroella de Montgrí i l’Estartit tenen 2.289 casos per cada 100.000 habitants, un índex de rebrot supera els 5.895 punts i la velocitat del virus és d’1,53 RT.


Detingut per mossegar-li el cap al seu encarregat en Sagunt\nLi va fer una ferida de 6cm de diàmetre amb les dents\ndilluns, 1 de juliol 2019 - 11:18h\nImatge d'una agressió al cap | Quico Sallés\nAgents de la Policia Nacional han detingut en Sagunt a un home de 38 anys, d'origen marroquí, com a presumpte autor d'un delicte de lesions i un altre d'amenaces després de mossegar-li en el cap a un altre home i arrancar-li un tros de cuir cabellut. Segons pareix, el detingut es va presentar en el local que treballava i es va enfrontar a l'encarregat per no voler servir-li, agredint-lo i amenaçant-lo.\nEls fets es van produir cap a les 22.00 hores de la nit en Sagunt, quan els agents que realitzaven faenes de prevenció van ser avisats per la Sala del 091 per a que es dirigiren a un establiment de la localitat a on, segons pareix, s'havia produït una agressió.\nEls policies es van dirigir immediatament al lloc i van localitzar a la víctima amb una ferida oberta en el cap d'uns sis centímetres de diàmetre, pel que cosa van sol·licitar assistència sanitària que el van traslladar a l'hospital, a on li van fer una cura, aplicant-li uns quants punts de sutura, i receptant-li antibiòtics per a cinc dies i esperar a vore com evoluciona.\nPosteriorment, els agents van descobrir que l'agressor era treballador del local i, moments abans, havia començat una discussió amb l'encarregat i va acabar mossegant-li al cap. Uns quants clients van conseguir separar-los i, en eixe moment, l'agressor va amenaçar la víctima amb matar-lo i va pegar a fugir.\nEls agents el van localitzar unes hores després i el van detindre com a presumpte autor de delictes de lesions i amenaces. El detingut, sense antecedents policials, ha passat a disposició judicial.\nLi trenca dos ossos a la dona en Sagunt per una cervesa.\n"ALACANT: Rècord Guiness per a les 1.347 'Nóvies de Petrer'" "ALACANT: Escalador, de 25, ferit en caure 8m en Alcoi"


Introducció a Rocket II – YOGAIAM\nIntroducció a Rocket II\nSummer Ioga Workshops\nDissabte 5 de Septembre. De 10:00 a 12: 00h\nEl Rocket Ioga és com un coet, et porta allà més ràpid. És un estil de Ioga modern que ha pres gran popularitat en els últims anys i els seus seguidors ho trien pel seu ritme dinàmic i per ser a el mateix temps accessible a tots els nivells de pràctica.\nEl Rocket Ioga va ser creat per Larry Schultz, alumne de K. Pattabhi Jois, a la ciutat de San Francisco en la dècada dels 80. És una modificació de l’Ashtanga Ioga tradicional que, a diferència de la seva arrel, permet als estudiants modificar i adaptar les asanes tradicionals. El Rocket es divideix en tres sèries: Rocket I, Rocket II i Rocket III.\nEn aquest workshop treballarem la sèrie de Rocket II que s’enfoca en obertures de pit i torsions de la segona sèrie de Ashtanga. Rocket Ioga estimula el sistema nerviós, et fa més fort, lleuger i flexible. A més t’ajuda a desintoxicar el teu cos des de dins.\nTots els nivells són benvinguts, recordant que les postures poden ser adaptades a cada un i que la finalitat és aprendre de manera divertida aquest modern estil de Ioga. Estructura de l’esdeveniment: Introducció sobre l’origen de l’Rocket Ioga, Meditació i Pranayama, Pràctica de la primera sèrie de Rocket Ioga, Asanes restauratives i relaxació final.\nComplim les mesures de seguretat adequades. Porta el mat, tovallola i mascareta (en la pràctica pots treure-la ).\nAportació: Alumnes Yogaiam: 15 Euros, General: 20 Euros\nInscriu-te aquí _ info@yogaiam.es 699.423.530.\nYogaiam. Carrer Massens, 73. Gràcia, Barcelona


Research literature, 167 records found\nCourse materials, 497 records found\nResearch literature 167 records found 1 - 10 jump to record:\nCourse materials 497 records found 1 - 10 jump to record:\n6 p, 127.9 KB Micologia  / Guardia Valle, Laia ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Biociències\n5 p, 121.3 KB Protistologia  / Constenla Matalobos, Maria ; Pérez Obiol, Ramon ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Biociències\n4 p, 134.8 KB Química  / Bourdelande Fernández, José Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Biociències\n7 p, 143.7 KB Bioseguretat i normatives  / Calero Garnica, Sebastià ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Biociències\n5 p, 123.4 KB Fisiologia i metabolisme microbià  / Mas Gordi, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Biociències\n4 p, 116.7 KB Microbiologia industrial  / Mas Gordi, Jordi ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Biociències\nCourse materials : 497 records found 1 - 10 jump to record:


El final d'etapa de la Volta 2020 a Manresa ja té data, el divendres 27 de març - Regió7\n14·01·20 | 06:50\nEl 2012, la Volta a Catalunya va arribar a la Muralla del Carme ARXIU/MIREIA ARSO\nEl mes de novembre passat es va confirmar Manresa com a final d'una de les etapes de la centenària Volta Ciclista a Catalunya. Ara ja se sap la data. Serà en la cinquena jornada de la prova quan els corredors arribaran a la capital del Bages, el divendres 27 de març. L'inici d'aquesta etapa serà a la Pobla de Segur i, en el cas de Manresa, els participants faran una primera passada per anar a Montser-rat i, en la tornada, la meta es preveu que estarà instal·lada a la car-retera de Cardona.\nLa Volta Ciclista a Catalunya ja té definides les set etapes que formaran l'edició 100 de la prova, que se celebrarà entre els propers 23 i 29 de març.\nDesprés que en les últimes setmanes s'hagin anat anunciant bona part dels acords amb els municipis que acolliran una sortida o arribada, ara s'ha donat a conèixer l'ordre exacte de les etapes de la ronda catalana, que tornarà a presentar un recorregut variat i atractiu, que combina la munta-nya, etapes propícies per a escapades o arribades a l'esprint i una contrarellotge individual.\nEl proper 6 de febrer tindrà lloc a l'INEFC de Barcelona, a les set de la tarda, la presentació oficial d'aquesta edició, on es faran públics tots els detalls de quilometratge, ports puntuables, particularitats del recorregut i altres aspectes.\nEn cas de Manresa, des del 2012 no es tancava una etapa de la Volta a Catalunya, en aquell cas a la Muralla del Carme i amb una gran expectació. Amb la d'aquest any, seran 52 les vegades que la cursa que organitza la secció ciclista de la Unió Esportiva de Sants haurà tingut parada a Manresa, només superada per Barcelona. Cal fer esment que rebre el final d'una etapa de la Volta té un cost d'uns 40.000 euros, que l'Ajuntament de Manresa compta cobrir amb un seguit de patrocinadors, que faran possible el finançament d'aquesta despesa.\nBanyoles-Banyoles CRI 24/3\nCastelldefels-Vallter 2000 25/3\nPobla de Segur-Manresa 27/3


Mapa sospitosos Girona - Diari de Girona\n10 municipis gironins sumen 19 contagis en cinc dies\nEn un cas, aquesta setmana s'han confirmat 7 nous casos i detectat 103 sospitosos\nnacho garcía 26.06.2020 | 08:37\nUn total de 10 municipis de les comarques gironines han continuant sumant nous casos de coronavirus des de l'inici d'aquesta setmanasegons les dades publicades pel Departament de Salut de la Generalitat. D'entre aquests 10 municipis, el que més casos registra és Olot entre el 21 i el 25 de juny a Girona és Olot, on es comptabilitzen 7 nous positius.\nEn altres tres s'han detectat 2 casos: Cassà de la Selva, Girona i Lloret de Mar. i a la resta - Banyoles, Blanes, Camprodon, Castellfollit de la Roca, Riells i Vilabrea i Santa Pau, un cas a cada lloc.\nLa majoria d'aquests casos, un total de 10, han estat confirmats per Test ràpid, 8 s'han pogut verificar mitjançant una prova PCR i un cas amb un test ELISA o serològic.\nProp d'un miler de sospitosos\nDurant aquesta setmana, els serveis de salut també han detectat prop d'un miler de casos sospitosos, en concret 987. Girona concentra la xifra més alta d'aquests casos, 126, seguida per Olot amb 103 i amb concentracions menys grans Figueres (56), Blanes (45), Lloret de Mar (42), Salt (35) i Sant Feliu de Guíxols (32). En total, són 126 els municipis gironins on viu alguna persona que aquesta setmana els serveis de Salut han considerat sospitosa d'haver contret la malaltia.


La barca incendiada a Empuriabrava s'enfonsa i les flames n'afecten una del costat - Diari de Girona\nLa barca incendiada a Empuriabrava s'enfonsa i les flames n'afecten una del costat\nEl personal del port aconsegueix retirar tot el combustible vessat arran del foc de divendres\neva batlle 16.08.2020 | 00:01\nLa barca incendiada a Empuriabrava s'enfonsa i les flames n'afecten una del costat Diari de Girona\nAquest divendres a la tarda va cremar una barca amarrada als canals d'Empuriabrava. Un foc espectacular va generar una columna de fum que es va poder veure des de molts punts de la comarca de l'Alt Empordà.\nEls Bombers van estar treballant en aquest incendi aparatós que finalment també va afectar una altra embarcació que estava amarrada a prop de l'altra. Les flames també van provocar danys als pantalans del moll.\nL'embarcació sinistrada va cremar en la seva totalitat i ahir els Bombers van informar que finalment havia acabat enfonsada, mentre que, segons Protecció Civil, el personal del port es va encarregar de treure les restes de combustible que havien vessat arran de l'incendi. El foc d'embarcació a Empuriabrava va obligar a activar en fase de prealerta el pla CAMCAT de Protecció Civil de la Generalitat arran del vessament de combustible a l'aigua. Aquest pla s'activa quan hi ha contaminació de les aigües marines, com va ser el cas de divendres.\nAquest incendi va obligar a mobilitzar fins a set dotacions dels Bombers de la Generalitat però també es van desplaçar als canals efectius de la Policia Local de Castelló d'Empúries, Mossos d'Esquadra i es va activar Salvament Marítim. La gran columna de fum va crear molta expectació a la comarca, sobretot a estiuejants i veïns de la zona més propera a la costa.\nUn incendi crema un habitatge a Figueres.\nUn mort i un ferit en caure una avioneta a la frontera amb Portugal.


La Leishmaniosi és una malaltia causada per un paràsit sanguini anomenat Leishmània. Es transmet a través d'una espècie concreta d'insecte, el flebòtom, que el paràsit necessita per passar d'un gos malalt a un de sa. Els gats rarament són afectats. Aquest insecte acostuma a viure en zones humides, on es reprodueix (des de la primavera a la tardor, quan les temperatures són més agradables). Gràcies a les característiques del clima mediterrani, està estès per la nostra geografia, el que facilita el contagi de la Leishmaniosi.\nÉs una malaltia que es presenta de moltes maneres diferents. Des del nostre centre veterinari de l'Eixample de Barcelona t'expliquem les més comuns:\nUn cop infectat, es considera que el paràsit no s'elimina del cos, tot i poder eliminar els símptomes de malaltia. Per això cal que el gos que l'ha patit continuï amb revisions i anàlisis periòdiques per tal de detectar de forma precoç un possible rebrot. D'aquesta manera, podem gaudir d'una mascota feliç durant molt de temps.\nMesures de prevenció contra la leishmaniosi canina\nTot i els esforços, la recuperació és més difícil a un percentatge de casos que no s'agafen a temps o s'han complicat amb una fallada renal. Després del tractament inicial, passem a un tractament de manteniment i revisions periòdiques per assegurar-nos de que tot va bé, i que no hi ha una recaiguda. Perquè malauradament, la medicació no elimina el paràsit completament; aquest crea formes de resistència que romanen latents i poden fer eclosió amb el temps, per exemple, aprofitant una baixada de les defenses per una altra malaltia o per estrès.\nI mesures per reduir la possibilitat de patir la malaltia en el cas de ser infectat:\nVacunació contra la leishmània.\nEn cas de sospitar que la teva mascota s'ha contagiat d'aquesta malaltia, t'aconsellem concertar quan abans una visita a la nostra Clínica Veterinària Borrell de l'Eixample de Barcelona per realitzar un examen. Moltes vegades, els propietaris noten que està perdent pes tot i que mengen bé, una lleugera diarrea, intolerància a l'exercici o que té mal aspecte en general (pelatge sec, color mat i apagat, caspa). Amb una exploració, es determinarà si cal realitzar més proves complementàries per descartar aquest procés.\nTot i que la malaltia és greu, un tractament adequat i a temps, pot combatre el paràsit i només haurem de revisar de tant en tant al teu gos. En molts pacients, passa a ser una malaltia crònica amb la qual es conviu.


Unteu-la a la torrada: si no hi ha bocins de fruita que us ho entorpeixin, estareu escampant melmelada\nde préssec de la bona, probablement feta amb les varietats de polpa més ferma. S'elabora coent la fruita que ha diluït el sucre amb el seu suc durant la maceració fins que queda pràcticament desfeta. Una altra cosa és la confitura: fruita trossejada i cuita en un almívar. Tampoc no hauríem de confondre-la amb les gelees, que es fan amb el suc de la fruita cuit amb el sucre i enriquit amb pectina.\n(uns 250 g)\nAvui he fet un pastís de préssec pim pam, dels que m’agraden a mi.\nAquest pastís es fa en un moment i el resultat és boníssim. Mentre es cou la pasta brisa, fas la crema pastissera; mentre es refreda, talles el préssec a grills; muntes el pastís i cap a la nevera! En 35 minuts tens unes postres bones i de quedar bé.


Crear hortes de producció sense llaurar la terra - Les Vinyes\nINICI/Blog/Crear hortes de producció sense llaurar la terra\nEscrit el 12 nov. 2017 per Sergi dins de Hort. 0 Comentaris.\nUna de les particularitats de la nostra manera de produir hortalisses és que no utilitzem motocultors ni altres tècniques que voltegin la terra i que utilitzin petroli. A canvi, treballem sempre amb llaurat biològic mitjançant plantes d’horta i adobs verds, que ens ajuden a no deixar el sòl descobert i anar afegint matèria orgànica que, al mateix temps, és capaç de retenir més aigua. El sòl és el millor lloc on enmagatzemar aigua (1kg de matèria orgànica pot retenir fins a 4 litres d’aigua), i cal recordar que l’aigua és qui permet proporcionar minerals i nutrients a les plantes. Conseqüentment, una bona terra de cultiu necessita ser (no estar temporalment) esponjosa, rica en nutrients -color negre-, i ben hidratada. Aquest tipus de sòl és el que trobem als nostres boscos de muntanya, uns ecosistemes complets i abundants en les 3 característiques esmentades.\nSi tornem a mirar el millor llibre d’estudi que hi ha, la natura, veurem que ella mai no volteja la terra. Ni enterra compost ni fems, i molt menys utilitza eines per descompactar el sòl. Intentant treure profit de l’aprenentatge, nosaltres sempre afegim nutrients -compost i matèria orgànica- a sobre els bancals, vigilem que les parecel·les no estiguin mai buides -les seves arrels sempre llauren i descompacten el sòl- i quan canviem el cultiu, tallem les plantes enlloc d’arrencar-les per tal de no perturbar els microorganismes de sota terra. Altres petites accions, com no trepitjar mai les zones de cultiu o utilitzar encoixinats en èpoques de més calor, entren ja dins de la nostra feina habitual.\nPer tot això, us compartim un video d’algunes zones de la nostra horta d’extensiu (on plantem fava, pèsol, ceba, patata, carbassa, all, etc), que un any després d’haver començat amb les nostres tècniques, començar a tenir una bona producció agrícola.\nEscrit el ag.-10-2017\nHorta i animals a juny de 2015\nEscrit el juny-27-2015\n« Resiliència i autoconstrucció com a formes d’empoderament\tAnàlisi de la pluviometria anual: cada vegada menys i més erràtica »


Aquest divendres “1€ = Regal Segur” – Força Lleida Club Esportiu\nInici/Actualitat/Notícies/Aquest divendres “1€ = Regal Segur”\nTorna l’“1 euro = regal segur” al Barris Nord el divendres, 9 de març al partit entre l’Actel Força Lleida i el Club Ourense Baloncesto (21h). Per només 1 euro t’enduràs un dels més de 500 obsequis que esperen destinatari.\nA l’entrada del pavelló Barris Nord i per només 1 euro es podrà agafar una papereta amb un número. Aquest número s’haurà de bescanviar, al moment, a la taula ubicada al costat del punt de compra. Es poden comprar tant números com es desitgin.\nQuants premis diferent hi ha?\nTots els premis que entren en sorteig tenen un valor igual o superior al cost de la papereta (1 euro). En total hi ha més de 20 premis diferents\nQuins regals es sortegen?\nD’entre els diferents productes: cap de setmana per a 4 persones al Camping Prades Park, merchandising del Força Lleida, un menú a Cal Ricard, McMenus de McDonald’s, productes de Torrons Vicens, spa’s d’Ekke, ampolles d’oli de Les Cabanes, consumicions a Pastisseria Anna, entrades per esdeveniments esportius i culturals, àpat a Cafeteria Restaurant el Destí… entre moltes d’altres.\nNo t’ho perdis! Vine aviat al Barris Nord i participa a l’1€ = Regal Segur.


El Pinar, Paradeta en el Camí #1 | Sant Antoni (i part de l'estranger)\n← Cornelia and Co, la gran cosa\nPa i Trago… la patum →\nN’hi ha per tot arreu, però no són tan fàcils de trobar. De vegades en busques un i trigues una hora. És a dir, parlaríem d’aquells bars situats a qualsevol racó de la gran ciutat, que són de confiança o que resulten un amor a primera vista. Són el bars on entres a fer un cafetó ràpid -o un carajillo, oi?- quan portes hores fent encàrrecs/gestions pel centre i necessites descansar, o et queda una estoneta abans d’entrar al cinema, o, simplement, és que t’estàs pixant a sobre.\nEl Pinar és una Paradeta en el Camí (PC) com una casa de pagès. I pertany a la subcategoria “Anem de compres/rebaixes per la zona de Portaferrissa”. Se situa al mig d’un oasi dins d’aquell maremàgnum de comerços i de personal histèric, al carrer del Duc, envoltat per una impressionant concentració de botigues de bambes.\nTé l’aspecte d’antic magatzem, molt característic de Barcelona, amb aquelles columnes tan maques, una barra llarga i satisfactòriament sòlida, amb tamburets de fusta que semblen cavalls de Troia. L’atmosfera és càlida i sempre hi sona bona música, clàssics d’abans i d’ara, però res de hype.\nSempre tenen pastes fresques i entrepans que fan bona pinta i al migdia fan menú. Si no en teniu prou, el patró birra és més que acceptable. Només li fallen les condicions del lavabo, que, tractant-se d’un PC és una cosa important, però, què cony!, ningú és perfecte i segur que ens l’hem tret em llocs pitjors.\nEl pinar: [mapa]\nAquesta entrada s'ha publicat en A l'estranger, Bars, Menú i etiquetada amb bocata, copes, infusions, música, menú. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


La Fira del Llibre de la Vall serà els dies 22 i 23 d'abril i coincidirà amb la de Sant Vicent\nL'Ajuntament de la Vall d'Uixó i el Casal Jaume I han presentat la tercera edició de la Fira del Llibre que se celebrarà el 22 i 23 d'abril en la plaça de l'Assumpció, coincidint amb la Fira de Sant Vicent, i comptarà amb la presència de 13 llibreries, 3 floristeries, 6 editorials valencianes i associacions locals i empreses culturals. Podeu escoltar el regidor David Lluch.\nEl PP de la Vall critica que es rectifique una rotona a les obres del Carmadai\nEl Partit Popular de la Vall ha tornat a criticar una vegada més les obres d'accés al barri Carmadai. Els populars diuen que a les crítiques dels veïns, empresaris del vial de servei i usuaris de la CV-230 cal sumar que ahir l'empresa va començar a picar i refer una part de l'obra que ja estava construïda, la qual cosa suposarà més despesa de diners públics. Així ho diu la regidora Olga Salvador.\nEl PP demana la finalització del carril bici entre Alfondeguilla i la Vall\nEl Partit Popular de la Vall d’Uixó presentarà en el ple de març dues mocions per a impulsar el respecte pel medi ambient i el foment d'hàbits de vida saludable. Així, en una de les mocions els populars insten a la Conselleria d'Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori al fet que finalitze el passeig per als vianants ciclista entre la Vall d’Uixó i Alfondeguilla.\nLes obres al Grup la Unió estaran acabades abans de les festes de juny\nL'equip de govern de l'Ajuntament de la Vall d'Uixó ha visitat les obres de millora de la xarxa de clavegueram i d'aigua potable del Grupo La Unión, on els tècnics de Facsa i de l'empresa que està realitzant els treballs han explicat als veïns com s'estan desenvolupant i han resolt els seus dubtes.\nLa Vall recupera una font del Camí de l'Anohueret\nL'Ajuntament de la Vall d'Uixó ha recuperat una de les fonts del Camí de l'Anohueret, que portava més de 15 anys abandonada i sense aigua.\nConclou el Taller de Formació i Inserció Laboral en neteja de la Vall d'Uixó\nEl PP de la Vall demana que es repare un mur caigut al gener al Polígon III\nLa II Food & Street Art de la Vall d'Uixó coincidirà amb el Campionat d'Espanya de duatló\nPàgina 328 de 355


El Gran Deliri: Hitler, drogues i el III Reich - Ab Origine Magazine\nEl Gran Deliri: Hitler, drogues i el III Reich\nRealment és necessari escriure un altre llibre sobre Hitler i el III Reich? Queda encara alguna cosa per descobrir, no ha estat tot prou explicat des de diversos punts de vista? Segons Norman Ohler, encara se’ns escapa alguna cosa, i això és ni més ni menys que el paper real que va tenir les drogues en la figura del Führer i sobre la societat alemanya. Hitler era poc menys que un ionqui, i l’exèrcit alemany anava fortament proveït de drogues abans d’envair Polònia. Aquesta és la imatge que pot quedar a la ment després de llegir el llibre.\nD’entrada hem de dir que l’autor no és historiador, sinó periodista. Amb això no volem desmerèixer la seva feina, ni molt menys indicar que no pugui realitzar una obra amb rigor històric, però a més de ser periodista, és un autor que s’estrena en aquesta mena d’obres, ja que fins ara només n’ha escrit de ficció. I això es nota, tant per la part positiva com per la negativa. La lectura és amena i no es fa feixuga, però de vegades especifica detalls innecessaris: potser no ens cal saber que actualment, a un dels laboratoris on abans s’elaboraven drogues, hi ha un niu d’ocells a la cantonada.\nNorman Ohler. Imatge extreta del seu lloc web, normanohler.de\nL’obra comença encertadament amb una contextualització, ressenyant el paper d’Alemanya com a capital europea de les drogues de disseny durant el període d’entreguerres. L’objectiu de l’autor és demostrar que existeix un buit historiogràfic sobre l’ús de les drogues durant el III Reich, i contraposar aquest ús a la propaganda anti-drogues del partit nacionalsocialista, una propaganda que segons ell és clau per entendre el poc interès dels historiadors per aquest consum d’estupefaents. El cas és que, evidentment, sí que existeix documentació sobre les drogues al III Reich, però no un llibre específic com aquest que ho aglutini tot, i que a més utilitza documents fins ara inèdits. Fins avui dia, la recerca historiogràfica sobre aquest afer ha proporcionat alguns capítols de llibres i articles, però no extenses obres. En la justificació d’una obra sencera dedicada a les drogues durant el III Reich, tampoc cal fer-ne una exageració. Sí, és cert que Hitler era addicte a diverses substàncies que li donaven una imatge vital i frenètica molt important en els seus discursos. Però ni molt menys era la base de la seva popularitat, ja que gran part de la imatge que transmetia es devia a la minuciosa preparació del decorat el dia abans del discurs i a la presència del seu cos de seguretat entre els espectadors, difonent ‘entusiasme’ i convidant a marxar als elements distorsionadors. I, com no, a tot el culte a la seva personalitat.\nL’autor ens presenta una Alemanya on qualsevol persona podia accedir a les drogues amb facilitat, comprant-les gairebé a qualsevol cantonada, un fet xocant a la dècada de 1930 després de l’hiperinflació de 1923 durant la república de Weimar. Resulta difícil d’imaginar un consum elevat i sostingut d’aquestes substàncies –el llibre en aquest cas concret parla sobretot d’heroïna–, ja que tots coneixem prou bé com en són d’addictives, i quins son els seus efectes sobre la salut si el seu consum es perllonga. El fet que aleshores no es coneguessin, no els fa menys nocius, tot i que Ohler presenta xifres reals de quantitats ingents de drogues prescrites amb recepta mèdica.\nUn dels punts clau per a valorar aquesta obra és la bibliografia –es pot saber molt d’un autor esbrinant quins han estat els seus mestres. En aquest cas, Ohler ha documentat perfectament el seu treball amb llibres d’expert mundials sobre la figura de Hitler, com Joachim Fest i Ian Kershaw. Aquest últim ha lloat la feina feta per Ohler. I de la mateixa manera que l’autor ha fet una gran tria bibliogràfica, també ha sabut extreure informació de fonts molt variades i algunes fins ara inèdites, com les anotacions del metge personal de Hitler. El mateix autor assenyala encertadament la dificultat d’investigar en arxius on encara existeix material classificat, i dóna exhaustives referències de les fonts consultades. Al llibre també hi figuren cançons populars de l’Alemanya de l’època i propaganda nacionalsocialista. La música i la publicitat són sempre un bon reflex de la societat, i aquesta barreja d’informació diferent fa que ‘El Gran Deliri’ sigui un llibre molt complet en aquest aspecte.\nHitler saludant les tropes que marxen a Polònia. Imatge extreta del Bundesarchiv.\nUn altre vessant que tracta l’autor és com l’exèrcit alemany consumia abundants drogues abans de les batalles, un ús de substàncies que segons ell va resultar decisiu en el transcurs de la exitosa invasió de Polònia. Però no hem d’oblidar que el fet diferencial d’aquest moviment bèl·lic va ser l’anomenada Blitzkrieg, la guerra llampec: l’atac ràpid, per sorpresa i indiscriminat de les unitats alemanyes. Sí, segur que la pervitina va ajudar a aguantar les guàrdies nocturnes i a augmentar l’agressivitat de l’atac, però no la podem considerar crucial per més addictes que s’hi haguessin tornat els soldat alemanys. El fet no és que la Blitzkrieg triomfés gràcies a la pervitina, sinó que aquesta droga es va espadir a causa de les exigents característiques de la Blizkrieg. Tampoc és nou ni exclusiu de la Wehrmacht l’ús d’estupefaents: des de l’exèrcit de Napoleó (que consumia opi) fins als kamikazes japonesos, el binomi entre drogues i exèrcits –i cossos de seguretat– té un ampli historial, molts cops relacionat amb aquest plus de vitalitat que aporten i amb combatre el cansament.\nMenció a part mereix també la informació que aquesta obra ens transmet sobre Hitler. Cau el mite del líder infatigable, i com bé diu Ohler, el propi metge del Führer acaba convertint-se en el veritable líder del dictador. En aquest sentit, Ohler discrepa d’un dels seus mestres historiadors, Ian Kershaw, sobre el paper fonamental del metge de Hitler, Theodor Morell. Trobem apassionants pàgines que ens transporten a la vida íntima i privada del dictador com a pacient dins del seu búnquer, la seva poliaddicció a les drogues i el clar declivi de la seva salut física i mental. De totes maneres, cal tenir clar que la vida de Hitler és de vegades paral·lela a la del Reich: després d’un inici ple de força i empenta, quan les coses van començar a anar malament, Hitler va començar a ser una persona més i més dèbil. Cal destacar que aquest Hitler dogoaddicte no era ni molt menys el d’anys anteriors, i que les drogues no van tenir pas un paper crucial en la seva elecció com a Canceller ni en el seu lideratge sobre el partit nacionalsocialista.\nEl llibre d’Ohler té altres aportacions interessantíssimes a la historiografia, tot i que desgraciadament no els treu tot el suc possible perquè s’aparten del seu objectiu principal sobre l’ús de les drogues. L’autor ens parla de com Hitler es subministrava injeccions al mínim símptoma de malaltia, no pas per donar un aspecte vital als discursos, sinó perquè es creia imprescindible a qualsevol acte, era incapaç de delegar en ningú. També ens trobem referències a cartilles sanitàries per controlar les addiccions dels ciutadans alemanys –cartilles que, segons l’addicció, et podien condemnar a mort. Aquesta era una altra manera d’espiar i tenir controlats els ciutadans i ciutadanes. Aquestes dues referències van lligades a un entramat de culte a la personalitat de Hitler i control sobre la població que es podrien exprémer al màxim per tenir un retrat complet de l’Alemanya del III Reich. Un altre element de gran rellevància és com es va utilitzar la propaganda anti-drogues juntament amb l’anti-jueva i la idea de puresa de la raça ària que en realitat estava corrompuda per aquestes substàncies, uns terrenys poc explorats fins ara.\nResulta molt subjectiu definir quin va ser el paper real de les drogues durant el III Reich. Cada persona es pot forjar una opinió diferent sobre quin va ser el factor que va tenir més pes en el període històric tractat. El que no es pot obviar és que, com diu Normal Ohler, si no parem atenció al paper de les drogues durant el III Reich, ens estem perdent alguna cosa. Potser ‘El Gran Deliri’ no és un llibre d’obligada lectura per a qualsevol estudiós de Hitler i el III Reich, però sí que és una obra molt recomanable per a tenir un enfocament global del període sense que se’ns escapi res, alhora que omple un ‘semi-buit’ historiogràfic. Per algú que no estigui familiaritzat amb la història, aquesta obra serà sens dubte tan instructiva com curiosa, però podria donar una imatge de major importància de les drogues que la que realment van tenir. Per algú que sí que estigui avingut amb el III Reich, és un pou de coneixements sobre un tema poc tractat fins ara, i que exemplifica com molts aspectes del Reich s’estenien al terreny de les drogues, alhora que l’envolcalla amb una trama apassionant amb informació no coneguda fins ara. També destapa el tèrbol passat de laboratoris tan respectats com Bayer -tot i que això ja ha vist la llum en altres escrits– i explica el naixement sorprenent i premeditat de molts estupefaents. En tot cas, és una obra molt recomanable.\nPla, Martí (2016) "El Gran Deliri: Hitler, drogues i el III Reich", Ab Origine Magazine, Ressenyes(06 Novembre) [en línia].


Una nova exposició musical del torrentino José Luis Alabarta recorrerà diferents geografies i estils – RiberaTV\nLa inauguració de la mostra ‘Músics i col·laboracions’ tindrà lloc el dimarts 26 de novembre a les 19.30 h en el Museu Comarcal de l’Horta Sud Museu Comarcal de l’Horta Sud estrenarà la setmana vinent l’exposició ‘Músics i col·laboracions’, una mostra musical que forma part de la fonoteca del torrentino José Luis Alabarta. Amb 100 discos repartits en 30 vitrines, el públic podrà gaudir d’una varietat de música tradicional, jazz o folklore, però totes elles amb un denominador comú: col·laboracions curioses de músics d’estils variats i molt diferents, i de diferents geografies.\nEntre els discos destaquen alguns enregistraments realitzats per Capella de Ministrers i Perico Sambeat, saxofonista de jazz espanyol que té una reconeguda labor com a compositor i arranjador. D’altra banda, l’exposició comptarà també amb obres de de Gustavo Gimeno, director d’orquestra i abans solista, músic de càmera i professor, que és molt reconegut a nivell mundial com un jove director.\nLa inauguració de l’exposició tindrà lloc el dimarts 26 de novembre a les 19.30 h en el Museu Comarcal, podent visitar-se fins al 5 de gener de 2020.\nL’exposició “Músics i col·laboracions” no és el primer projecte que Alabarta posa en marxa amb l’Ajuntament de Torrent. Durant l’any passat es va inaugurar ‘La cançó popular valenciana’ i la fonoteca José Luis Alabarta, una col·lecció que va incloure part del treball de recopilació del torrentito, que va cedir al consistori els seus fons musicals, compostos per més de14.000 vinils i discos compactes.\nUna nova exposició musical del torrentino José Luis Alabarta recorrerà diferents geografies i estils added by Ribera Televisió on 21 novembre, 2019


10/10/2019 Carles Castellanos\nTothom està pendent de com serà la resposta del moviment independentista a la ignominiosa sentència que dictarà el Tribunal Suprem espanyol en una data pròxima. S’ha accentuat molt el clima de sobreinformació dins el qual naveguen notícies i desinformacions de tota mena. En aquesta situació, jo només parlaré d’uns quants criteris que crec que ens poden ajudar a treure l’entrellat de tot aquest guirigall; i ajudar a construir un àmbit d’actuació que ens faci fer un gran pas endavant.\nPrimera observació. Ens trobem en una confrontació amb UN RÈGIM POLÍTIC MONÀRQUIC SORTIT DEL FRANQUISME\nLa nostra situació de repressió és el resultat directe de la ideologia i l’actuació d’un règim que té, com a símbol màxim representatiu, la monarquia borbònica instaurada per Franco; i com a expressió econòmica, les empreses de l’IBEX-35. Són els interessos lligats a aquests poders els que ens volen sotmesos en una situació d’ocupació. Ens volen esclaus seus.\nSegona observació. Som dins una GUERRA PSICOLÒGICA\nUn dels aspectes de la guerra sorda que està portant a terme l’estat espanyol contra el poble català és l’psicològic. Es tracta d’un aspecte que té com a objectiu afeblir les nostres defenses, promovent falses informacions, intoxicacions desmoralitzadores, provocacions, i baralles dins l’independentisme i confusió dins la societat; l’aspecte psicològic, en un context com el nostre, no l’hauríem d’oblidar mai. I ens hem de preparar per a combatre’l eficaçment.\nTercera observació. La consigna ha de ser donar suport a TOTES LES MOBILITZACIONS\nDavant les diferents crides a la participació no crec que sigui productiu començar a dir “això ho faré; i això altre no”. Tota protesta contra la injustícia ha de merèixer la nostra aprovació i el nostre suport. La situació no és l’adequada per a fer el llepafils ni tampoc per a ploramiques. En la situació actual, l’acció -general i persistent- és fonamental.\nQuarta observació. L’ ÀNIM SERÈ I EL CAP CLAR\nÉs molt important, doncs, tenir sempre el cap clar; saber destriar el gra de la palla. Per exemple, si algú diu que ara cal atacar la Generalitat o els Ajuntaments, cal malpensar; i, en tot cas, recordar la primera observació que hem fet sobre quin és el poder real que tenim contra nostre. Cal centrar els esforços en els punts principals on s’aguanta el poder que ens oprimeix.\nCinquena observació. UNA NOVA DINÀMICA PER A LA LLUITA\nAmb les mobilitzacions que farem aquests dies, i les setmanes i mesos que vindran, ens acostarem més a la Independència. S’han de veure, doncs, com un moment d’enfortiment per mitjà de la lluita i les mobilitzacions. No les podem valorar només en funció de l’obtenció de resultats polítics immediats. L’important és fer més i més possible la llibertat de presos i exiliats, tot fent més gran la crisi del règim que ens té oprimits; i alhora aconseguir establir una nova dinàmica en les formes d’acció i mobilització, com ja ha començat a passar amb les ocupacions de seus de les empreses de l’IBEX-35, amb les darreres mobilitzacions de solidaritat a Sabadell i arreu etc. El més important és lluitar, lluitar i lluitar. I fer-ho de manera duradora ... i fins al final; amb ànim de victòria.\nEn conclusió: Coneixement de l’enemic i dels mètodes que utilitza. Donar suport a totes les mobilitzacions. I lluitant i lluitant, fins al final\nLA MILLOR RESPOSTA ... ÉS L’ATAC


La crònica sonora del judici: ha arribat el dia (David Miró)\n4 min. Barcelona 11/02/2019 19:32\nLa crònica sonora del judici amb David Miró (11/02/19)\nFinalment ha arribat el dia. Ha passat un any, tres mesos i dotze dies des que el llavors fiscal general de l'Estat, José Manuel Maza, va anunciar la presentació d'una querella criminal contra tots els membres del Govern i els membres sobiranistes de la mesa del Parlament per la declaració unilateral d'independència. Només dos dies més tard, el 2 de novembre del 2017, el vicepresident del Govern, Oriol Junqueras, i els consellers Forn, Romeva, Turull, Mundó, Rull, Bassa, Borràs i l'exconseller Vila van comparèixer davant la jutge de l'Audiència Nacional Carmen Lamela, que els va enviar a la presó, igual que havia fet dues setmanes abans amb Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.\nPerò van fracassar. I les imatges i les sensacions viscudes aquell dia seran molt difícils d'oblidar per a una generació de catalans. El 27 d'octubre el Parlament de Catalunya va aprovar una resolució en què es declarava la independència, però el Govern no va prendre cap decisió per fer-la efectiva. El president, Carles Puigdemont, i els consellers Toni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret i Clara Ponsatí van optar per l'exili.\nEl judici al Procés: l'última hora amb les notícies més destacades\nEl cas va arribar finalment al Tribunal Suprem, en una causa instruïda pel jutge Pablo Llarena. La fiscalia acusa els dirigents polítics i civils del delicte de rebel·lió, i demana penes de fins a 25 anys de presó. Això marca una diferència fonamental amb el judici del 9-N, en què els processats afrontaven acusacions de desobediència i malversació. I només van ser condemnats a penes d'inhabilitació per desobediència.\nPerò què diu l'article del Codi Penal que parla de rebel·lió? Diu que "són reus del delicte de rebel·lió els que s'alcin violentament i públicament" per diferents supòsits, entre els quals "declarar la independència d'una part del territori nacional".\nL'existència o no de violència serà el nucli del judici. Llarena ha justificat l'existència de violència amb una maniobra semàntica, ja que considera com a tal la "capacitat intimidatòria" de les masses o del cos dels Mossos d'Esquadra. Aquesta interpretació ha provocat la reacció de juristes de prestigi com, per exemple, el catedràtic de dret constitucional de la Universitat de Sevilla Javier Pérez Royo i l'expresident del Tribunal Constitucional Pascual Sala, entre d'altres.\nEn el judici veurem desfilar testimonis de la defensa i l'acusació, i també proves documentals, per intentar justificar aquests delictes. El primer pas, però, seran les qüestions prèvies, en què la defensa tornarà a demanar la suspensió del judici i que s'acceptin testimonis i proves que han estat rebutjades.\nNo hi ha dubte, però, que aquest judici serà la notícia política més important de l'any. El seu impacte es projectarà en anys futurs i potser dècades. A partir d'aquest dimarts, doncs, sentirem les veus dels presos, silenciades durant més d'un any, i les dels seus advocats. La Fiscalia i l'acusació exercida per Vox també tindran el seu protagonisme, així com el president del tribunal, Manuel Marchena, que serà la màxima autoritat a la sala. Espanya es juga bona part del seu prestigi internacional en un judici que explicarem aquí, per a tots vosaltres, dia a dia, sessió a sessió.


Si voleu assaborir el gust de la Mediterrània, El Viejo Gallo és un bon lloc. Peix fresc, pescat amb bones arts a la costa d’Eivissa i un excel·lent cuiner de la terra, en Fernando, especialitzat en la millor tradició de la cuina eivissenca.\nPer als amants de la llagosta eivissenca i del grimaldo (el llamàntol) disposam d’una peixera per mantenir-los vius. Podeu triar l’exemplar que més us agradi i gaudir-ne a la planxa o bé en una caldereta. La caldereta de llagosta balear, la més preuada per ser la més gustosa, és un dels plats típics d’aquestes illes i la del El Viejo Gallo és espectacular.


Garamendi: "Alguns d'aquest govern no han vist una empresa en sa vida"\nPublicat 22/5/2020 11:49:00 +02:00CET\nEl president de la CEOE, Antonio Garamendi, ha insistit aquest divendres en les greus conseqüències que suposaria derogar la reforma laboral, tal com han pactat el PSOE, Podem i Bildu, i creu que "no són conscients de què parlen, perquè en molts casos alguns no han vist una empresa en sa vida".\nGaramendi, en declaracions a la cadena Cope que ha recollit Europa Press, ha advertit que el pacte del Govern espantol amb Bildu pot provocar que molts expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO) es converteixin en ERO davant la incertesa que s'ha generat en el món empresarial.\n"Des del punt de vista de l'estat d'alarma, no calia en absolut signar aquest acord i des del pla econòmic és una irresponsabilitat total, perquè posa en perill milers d'ocupacions i la confiança de les empreses espanyoles", ha afirmat Garamendi.\nSobre el diàleg social, ha indicat que no ha estat ell qui l'ha trencat. "Nosaltres volem seure a taula i parlar del menjar, però no si el de davant té les cartes marcades. Uns et diuen de manera cristal·lina que això és una reforma total, d'altres el contrari i això crea incertesa al món empresarial", ha dit.\nSobre els arguments que la derogació de la reforma laboral formava part del programa de govern, Garmendi creu que "no és el moment de dir això". "Moltes empreses també tenien en els seu programa donar dividends i no ho faran per les circumstàncies", ha precisat.\nEl líder de la patronal ha recordat que la UE i organismes com l'FMI, l'OCDE o el BCE avalen la reforma laboral i ha afirmat que d'aquest govern ja no li sorprèn res. "Sorprendre, sorprendre no m'ha sorprès gaire, perquè hem sentit coses que ens deixen perplexs, però és que aquesta és molt greu", ha dit.\nEl dirigent empresarial ha advertit que la crisi econòmica que s'albira "és brutal" i que després de la pandèmia del coronavirus en pot arribar una altra de "molt grossa", la de la fam.


Intercanvis i devolucions | EL TEU CABELL\nValidem tots els productes abans de l’enviament, però, si alguna cosa s’ha escapat del nostre equip i el vostre producte és defectuós, realitzarem l’intercanvi sense cap cost després de l’anàlisi del nostre equip. Tots els productes estan protegits per garanties de marca i s’enviaran per a la seva anàlisi.\nERROR DE COMANDA\nEn cas d’error en enviar la vostra comanda (productes intercanviats o desapareguts), primer lamentem la situació i només cal que us poseu en contacte amb nosaltres per resoldre la situació. En aquesta situació, enviarem els productes correctes si aquesta és la situació sense cap cost, li retornarem l’import pagat o li enviarem un cupó de descompte amb un import extra. Per acceptar la devolució del producte, ha d’estar en perfecte estat i sense signes d’ús.