Tallers d'economia experimental a escoles - Institut Ostrom Catalunya\nTallers d’economia experimental a escoles\nSessions gratuïtes orientades a classes d’ESO i Batxillerat d’arreu de Catalunya, en format presencial o virtual\nCreus que l’economia és avorrida? Creus que els experiments són només propis de les ciències naturals? Nosaltres t’ensenyarem la cara oculta de l’economia! Convertirem les aules en un laboratori i entre tots portarem a terme experiments sobre el comportament humà i la producció i distribució de béns i serveis. Durant la sessió participativa experimentareu què significa ser economista i debatrem les possibilitats d’aquesta disciplina, tot gaudint d’una estona estimulant, interessant i divertida!\nPer què Rosalia, Messi o El Rubius guanyen més que un metge? Què determina el preu d’un cafè? Quins efectes tenen els aranzels comercials? Què és el cost d’oportunitat? Quina és la diferència entre renda i riquesa? Quin impacte econòmic té el canvi climàtic? Des de l’Institut Ostrom hem desenvolupat i validat un programa pioner que cobreix alguns dels aspectes introductoris més rellevants de la ciència econòmica emprant una varietat de mètodes pedagògics innovadors −experiments i jocs econòmics, vídeos, discussions de grup i tests de resposta múltiple− i traslladant les idees d’algunes de les figures més importants de la història del pensament econòmic als debats d’actualitat.\nEl Taller d’Economia Experimental és un projecte gratuït, dissenyat tenint en compte la diversitat de l’alumnat, buscant en tot moment una participació activa i individualitzada en funció de l’interès i voluntat de l’alumne. Tenint en compte la situació actual, està pensat també perquè es pugui dur a terme 100% digitalment.\nDuració: 1-2 hores\nTambé disponible online\nEdats: 12-18 anys (adaptat als perfils de l’alumnat i el temari de l’assignatura)\n• Despertar l’interès de l’alumnat per l’economia, l’empresa i l’emprenedoria.\n• Oferir als alumnes un primer contacte amb els conceptes i nocions introductòries de les ciències econòmiques, força desconegudes en l’etapa secundària.\n• Aproximar els estudiants a l’anàlisi de problemàtiques socials complexes des d’una perspectiva econòmica.\n• Estimular la reflexió i el pensament crític al voltant de qüestions econòmiques i la seva aplicació als debats socials.\n• Aportar una visió equilibrada sobre el funcionament dels mercats, el sistema de preus i el comerç.\n• Introduir eines innovadores i metodologies participatives en l’ensenyament de l’economia.\nEl nostre equip d’investigadors compta amb una àmplia experiència internacional en l’àmbit de la recerca i divulgació econòmiques, la pedagogia i la comunicació, col·laborant de manera habitual en conferències, seminaris, premsa escrita i mitjans de comunicació.\nPer agendar una sessió a un centre determinat, preguem que es sol·liciti a través de l’adreça electrònica guillem.valencia@institutostrom.org


Capítol 4. La factura-xec. Assaig sobre moneda, mercat i societat.\nCapítol 4. La factura-xec.\nCaracterístiques de la factura-xec.\nDescripció de la factura-xec.\nFuncionament de la factura-xec.\nLa qüestió de la divisa.\n1. Característiques de la factura-xec.\nés diversificada de manera màxima i òptima, en funció de les característiques específiques de cada acte mercant-monetari o social-monetari; queda així garantida la possibilitat d'una posterior analítica global del mercat i la societat monetaris.\n2. Descripció de la factura-xec.\nQuant a xec, aquest mateix document farà constar la identitat del client, el nom del seu establiment comptable10 i el número del seu compte corrent, així com l'establiment comptable i el número del compte corrent del proveïdor.\n3. Funcionament de la factura-xec.\n4. La qüestió de la divisa.\nPer a tota transacció comercial amb l'exterior -ja sigui dins d'un modus vivendi, o dins d'un tractat comercial, bilateral o multilateral-, caldrà establir factures-xec especials de comerç exterior (d'importació o d'exportació). Aquestes factures-xec de comerç exterior seran sempre consignades en unitats de la divisa estrangera utilitzada: l'importador o exportador de l'exterior pagarà o cobrarà, segons el cas, en tal divisa estrangera: però aquestes divises aniran a parar al (o sortiran del) Tresor, que serà l'únic que podrà detentar divises. L'exportador o importador propi no podrà detentar divises: en el seu compte corrent, només figuraran quantitats -abonades o debitades, segons el cas- en unitats monetàries interiors.\nPer a efectuar el canvi entre la divisa estrangera i la unitat monetària interior, es recorrerà -mentre no s'hagi procedit a una total desmonetització de l'or en el món sencer- a un patró-or arbitrari, determinat per l'autoritat monetària, que serà confrontat al preu de l'or -en la divisa estrangera- en el mercat lliure internacional. De la relació or-unitat monetària interior i de la relació or-divisa estrangera se'n deduirà, lògicament, una relació unitat monetària interior-divisa estrangera que serà la utilitzada per a efectuar la traducció numèrica entre aquestes dues.\nEfectivament, la característica essencial d'aquest sistema és que els instruments monetaris s'emeten únicament per a documentar una transacció de mercaderia concreta, i expressament per això. Per tant, no hi pot haver moviment d'unitats monetàries sense moviment correlatiu de mercaderies concretes. No pot, doncs, existir moviment d'unitats monetàries contra unitats monetàries. Ningú no pot comprar ni vendre divises. De fet, la unitat monetària interior deixa de ser divisa, perquè no pot ser comprada ni venuda en cap mercat exterior -ni interior-.\n10 Establiment comptable: pot tractar-se d'un Banc de Negocis o d'una Caixa d'Estalvis (veure capítol 12).


Sílvia Carbonell | dimarts, 21 de gener del 2014, a les 13.01\nEl palaus Nadal i Marqués de Lió estan en plena remodelació. Si les obres avancen a bon ritme, entre finals de 2014 i el 2015 els palaus del carrer de Montcada podran obrir les portes. Durant la fase de reforma d’aquestes edificis medievals els operaris han descobert uns sostres espectaculars amb decoració de fusta. Ciurana ha assegurat que aquest enteixinat és “un dels millor d’arquitectura civil que es poden trobar a la ciutat” i que deixarà sorpresos els visitants.\nEl futur Museu de les Cultures del Món hi exhibirà art centrat en Àsia, Amèrica, Oceania i Àfrica. Acollirà 2.500 peces de la col·lecció Folch, dues col·leccions més que ha cedit la fundació Clos d’art precolombí asiàtic, així com una de nova mai vista fins ara a Barcelona de la Fundació Duran-Valldosera sobre art asiàtic i, en especial, art coreà. El nou museu també aplegarà bona part del fons del Museu Etnològic, que des de finals de 2012 està tancat per obres. De fet, l’Etnològic només exhibirà peces de la col·lecció catalana.\nUn encàrrec molt polèmic\nL’Ajuntament ha encarregat a Oriol Pérez Treviño l’organització d’una exposició sobre músiques del món, una decisió que ha aixecat polseguera i les crítiques de l’oposició. L’exdirector de L’Auditori va renunciar al càrrec després de ser acusat de fer pagaments personals amb la targeta de crèdit de la institució. Sobre aquesta qüestió, Ciurana ha dit que “tothom mereix una segona oportunitat” perquè Treviño va reconèixer l’error i ja va pagar per això.\n— col·leccionisme — Jaume Ciurana — museus


Maquinària | Xarxa de Pagesos Agroecològics de Catalunya\nDes de la Xarxeta som conscients que hem de tendir cap a un model productiu que redueixi la dependència de la maquinària tant pel que fa a nivell energètic, reduint el consum del gasoil com per mirar de reduir l'erosió que es provoca en el sòl. El petroli és un combustible fòssil finit, que contamina, que provoca guerres i que s'encareix any rere any fent que se'ns incrementin els costos de producció més ràpid que la pujada de preus de les nostres verdures.\nEl context actual i els coneixements que tenim ens ha portat a utilitzar aquesta maquinària però ho volem fer intentant reduir-la al màxim.\nTambé cal fer un bon manteniment de la maquinària per tal de fer més eficient l'ús del combustible i reduir les emissions contaminants.\nA nivell de reduir l'erosió del sòl hem de procurar, sempre que es pugui, fer els treballs culturals en el moments òptims d'humitat i temperatura pel tal de no haver der repetir les passades i per tant gastar més combustivle i erosionar més.\nDe la mateixa manera cal teniu un bon manteniment dels arreus per tal que facin la feina el màxim de bé en el mínim de passades (canvi de pales, ganivetes...).\nA més, per nosaltres el sòl és un medi viu i per això un dels nostres objectius és mantenir i incrementar la seva fertilitat i estructura reduint les activitats mecàniques que poden alterar-lo. Investiguem doncs en tècniques de mínim laboreig, encoixinats, adobs en verd...\nAmb aquesta perspectiva que tenim de l'ús de la maquinària creiem que hem d'apostar per investigar en alternatives més sostenibles i menys consumidores de combustible fòssil (tracció animal, biodiesels....)


Comunicación – Ebook Mania\nEl regal de la comunicació és una reflexió lúcida i original sobre les maneres que tenim de comunicar-nos, però és també una eina fonamental per aprendre a escoltar els altres, dominar les emocions, observar el món que ens envolta i descobrir valors tan essencials com la lleialtat, el respecte, la confiança o l’amistat. Com diu Sebastià Serrano, «davant de qualsevol crisi, personal, familiar, laboral o social, quan noteu que la pluja fina de l’ansietat que els núvols de la incertesa deixa caure sobre vosaltres ja us ha empapat, obriu les portes i sortiu a cercar la flor de la comunicació. En aquest llibre hi trobareu alguns dels racons on habita aquesta preciosa flor».\nTots els secrets i les tècniques que Alfred Picó explica en aquest llibre són de collita pròpia. Són fruit de la seva experiència com a periodista, presentador d’actes públics i professor. I pot afirmar amb orgull que el Mètode Picó funciona. No ho diu ell, ho diuen els seus alumnes. Què podem aconseguir amb el Mètode Picó?: descobrir els nostres punts forts, estructurar correctament un discurs o una xerrada, fer bons discursos de 30 segons o de 30 minuts, ser convincents davant d’una o cent persones, obtenir la participació i el reconeixement del públic. Com diu Alfred Picó, «parlar en públic és com fer esport: com més practiquem millor ens sortirà. Si a la feina, a classe, al club o a casa algú pregunta “qui vol parlar?…”, estic convençut que després de llegir el llibre, alçareu la mà i direu “ja parlo jo”». Parlar en públic pot ser una experiència satisfactòria. Vivim temps d’incertesa social i econòmica. Ara més que mai ens hem de saber vendre. Un bon discurs pot canviar la nostra vida.\nEls grans oradors tenen un món de tècniques concretes, gestos estudiats i mètodes que tothom pot aprendre. Descobreix quins són els seus secrets i fes que les teves intervencions públiques, lluny de ser un mal tràngol, es converteixin en ocasions excel·lents per a comunicar i persuadir. En aquest llibre hi aprendràs: trucs per a superar el pànic de quedar-se en blanc, recursos per a preparar bé el discurs, idees per a mantenir el ritme i guanyar-te l’auditori, entre moltes altres estratègies de persuasió.\nBarreres i finestres. Notes des de la trinxera contra la globalització\nQuins seran els valors predominants de l’era global? En un moment que molts creuen que s’estan perdent els drets fonamentals d’una democràcia responsable i participativa, Naomi Klein afirma que resulta impensable ignorar els fracassos del model econòmic actual i busca respostes a crisis ecològiques i humanes cada vegada més urgents: la propagació de la sida a l’Àfrica, la fam, les privatitzacions massives, la corrupció dels governs i, en definitiva, una economia dominada pels interessos d’una minoria i centrada en la recerca de beneficis a curt termini. A Barreres i finestres, Klein ens transmet els arguments i el coratge necessaris per intentar saltar les barreres que exclouen les persones d’uns recursos que permeten moure’s, expressar-se i aconseguir que els governants aprovin polítiques positives per a aquells que els han elegit. Barreres i finestres és, doncs, el relat d’un capítol únic en la història de la humanitat, la crònica de les persones que s’alcen contra les barreres per tal d’obrir finestres i trobar solucions als problemes que genera el nou ordre mundial.\nA prop de les estrelles de l’NBA\nTot allò que sempre has volgut saber sobre el món apassionant de l’NBA. A l’inici dels anys vuitanta, la informació televisada sobre el bàsquet professional americà ens arribava amb comptagotes. Un dia, però, un bon comunicador anomenat Jordi Robirosa ens va començar a parlar d’aquest món epustuflant des de Televisió de Catalunya. A partir d’aleshores, els noms de Magic Johnson, Michael Jordan o Larry Bird, els Celtics, els Lakers o els Bulls van passar a alimentar, d’una manera espectacular, la basquetmania catalana. Després de vint anys de recórrer els pavellons dels Estats Units empunyant el micròfon, Robirosa ens revela en aquest llibre les dèries, les heroïcitats i els detalls més sorprenents de jugadors, entrenadors, periodistes i fans famosos de la lliga de bàsquet més cèlebre del món, amb el seu habitual estil sorneguer, desimbolt i entusiasta.


Els delinqüents van trencar la lona del tràiler i van intentar fugir per l'autopista AP-7.\nLa Jonquera .- Els Mossos d'Esquadra han detingut dos lladres per robar 25 parells de sabates de la càrrega d'un camió estacionat en una àrea de servei de la Jonquera (Alt Empordà). Els delinqüents, que tenen 30 i 37 anys, van actuar de matinada. Amb una cisalla i un cúter van trencar la lona del tràiler i van endur-se'n les sabates, valorades en més de 7.000 euros. Després, van fugir en cotxe per l'autopista AP-7. Gràcies a l'avís del camioner i a diversos testimonis, que els van descriure el vehicle, els Mossos els van poder atrapar a l'alçada de Garrigàs. Els dos lladres ja tenen antecedents i ara, al seu historial, en sumaran un altre per aquest robatori amb força.\nEl robatori va tenir lloc la matinada del passat divendres. Els dos lladres, que viuen a Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès), van robar part de la càrrega d'un tràiler, que es trobava aparcat a l'àrea de servei que hi ha al quilòmetre 774 de l'N-II (al terme municipal de la Jonquera).\nEls lladres van tallar la lona del camió, van agafar 25 caixes de sabates, les van carregar en un cotxe i van fugir per l'autopista AP-7 en sentit sud. Després de rebre l'avís del camioner, i gràcies a la col·laboració de diversos testimonis, els Mossos van saber el tipus de turisme que conduïen els lladres.\nLes patrulles van començar a buscar el cotxe per l'AP-7 i, al cap de poca estona, una patrulla va aconseguir aturar-lo a l'àrea de servei de Garrigàs. A dins del cotxe, a més dels 25 parells de sabates (valorades en 7.339 euros), els Mossos hi van trobar una cisalla, un tornavís, un cúter amb fulles de recanvi, una serra i guants.\nDavant d'aquestes evidències, els agents van detenir els dos homes per un delicte de robatori amb força. Els lladres, que tenen 30 i 37 anys, ja acumulen antecedents per fets similars.


The Daily Avalanche: Lübeck és Nobel\nLa ciutat de Lübeck, ves a saber el perquè, atrau els premis Nobel. El primer que ve al cap és Thomas Mann, nascut aquí l’any 1875 i que rebé el Nobel de Literatura l’any 1929. És recordat a la Buddenbrookhaus de la Mengstraße (foto superior), que va ser la casa dels seus avis paterns i que li serví com a inspiració per allotjar la família protagonista de la seva novel·la “Els Buddenbrook”. Actualment l’edifici acull dues exposicions, una sobre els Buddenbrook que intenta reflectir la forma de vida d’una família burgesa d’entre segles, l’altra sobre la pròpia família Mann, una família tan carregada d’escriptors i de traumes que constitueix per ella sola la seva millor novel·la.\nConfesso que no vaig passar de la botiga de la planta baixa, molt ben assortida de tota la producció literària dels Mann (Thomas, però també Heinrich, Erika, Klaus i Golo). En general no tinc tirada a visitar els museus l’incentiu del qual és la seva relació amb alguna figura històrica: no tendeixo a mitificar. Bona prova d’això és que encara és l’hora que visiti la casa de Dickens a Londres.\nPer això tampoc vam visitar la Günter Grass-Haus. No, el premi Nobel de Literatura de 1999 no va neixer a Lübeck sinó a Gdansk (el 1927), però ha passat aquí llargues temporades i en l’actualitat viu als seus afores. En aquest cas és possible que la visita de la casa presenti un plus d’interès, atès que Grass és també un notable artista plàstic i s’hi exhibeixen nombrosos dibuixos i gravats.\nCom que plovia a bots i barrals i la visita era gratuïta sí que vam entrar a la Willy-Brandt-Haus inaugurada el 2007. Una molt didàctica exposició ens va fer recordar aquesta emblemàtica figura nascuda a Lübeck el 1913 i que va rebre el Nobel de la Pau el 1971. Potser els vint anys que han transcorregut des de la seva mort han obscurit una mica els detalls d’una vida veritablement llegendària.\nFill de mare soltera, batejat com a Herbert Ernst Karl Frahm, periodista a la Guerra Civil Espanyola, lluitador antinazi durant els anys 30, obligat a exilar-se a Noruega i prendre el seu nom de guerra pel que és conegut per la Història, alcalde de Berlín Occidental en el punt més àlgid de la Guerra Freda, canceller d’Alemanya entre 1969 i 1974, líder dels socialistes alemanys entre 1964 i 1987, partidari del diàleg amb el Bloc Soviètic, col·lega de Kennedy i de Felipe González, conciliador definitiu en caure de genolls davant del monument a l’alçament del Ghetto de Varsòvia. Tots aquests detalls els havia sabut i els havia oblidat; però he de reconèixer que, independentment d’ideologies, sembla que figures tan prenyades de significat com la de Willy Brandt pertanyen totalment al passat i que, vist el pa que s’hi dóna, trigaran a retornar. M’alegra saber que poc abans de morir fos testimoni de la reunificació de les dues Alemanyes.\nEtiquetes: Alemanya, lectures, llocs\nAnònim 7 de desembre de 2012, a les 9:05\ndesprés del post d'ahir quin sentit té seguir fent posts de Lübeck?\nAllau 7 de desembre de 2012, a les 13:22\nPons, qui sap, potser per una cantonada encara apareixerà Patrician de nou.\nen Girbén 7 de desembre de 2012, a les 10:22\nCom aconseguir que uns nous Willys substitueixin a les Angelas?\nAllau 7 de desembre de 2012, a les 13:23\nGirbén, ara entenc allò de 'On està Willy?'\nJosé Luis 7 de desembre de 2012, a les 11:02\nNo recordo si Mann descriu la casa a la novel•la, però sembla feta a mida.\nAllau 7 de desembre de 2012, a les 13:24\nJosé Luis, jo no l'he llegida, però Mann és tan prolix que possiblement ho va fer.\nEnric H. March 7 de desembre de 2012, a les 12:23\nTenim una gran facilitat per oblidar. Uns més que d'altres, és clar. I les societats es construeixen més amb la desinformació que amb la informació. La pluja ens ha fet un bon favor.\nAllau 7 de desembre de 2012, a les 13:26\nEnric, és que ja tinc una edat i he vist passar moltes coses ;p\nAnònim 7 de desembre de 2012, a les 21:55\nEns ha agradat recordar la bonica ciutat de Lübeck, la vam visitar fa un temps, vam fer parada a la casa natal del Nobel Thomas Mann.\nMotiu per llegir Els Buddenbrook, La muntanya màgica i Doktor Faustus (relació amb la música).\nTornarem Lübeck, gràcies per compartir els bons records.\nAllau 7 de desembre de 2012, a les 21:59\nImma, llegir Mann, però amb calma, que aquests tres títols junts són un empatx!\nkalamar 11 de desembre de 2012, a les 18:45\nse m'havia passat, molt contenta de veure la casa Mann de tan a prop. Per la poca façana que tenen li donen un aspecte molt palaciego i pretenciós. Ai les figures a les volutes..potser té un pati al darrere amb un jardí de l'edén?\nMe la imaginava més gran!\nAllau 11 de desembre de 2012, a les 20:51\nKalamar, només vaig trepitjar la llibreria de la planta baixa, però diria que no tenia jardí.


Los Corales Punta Cana República Dominicana - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLos Corales, Las Terrazas, Bavaro, Punta Cana, República Dominicana, 23301 - Veure al mapa\nMés informació sobre Los Corales\nDissenyat tant per oci com per negoci, Los Corales està situat idealment a Punta Cana; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Punta Cana. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant, bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, balcó/terrassa, escriptori, ventilador a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com platja privada, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, buceig, pesca. Los Corales és una elecció inteligents per a viatgers a Punta Cana, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Gerard de la Casa va ser el més ràpid a la Subida del Mármol-Macael\nGerard de la Casa, el més ràpid a la Subida del Mármol-Macael\nGerard de la Casa (Ford Fiesta ST) va resoldre al seu favor l’esperat duel amb el pilot de la localitat andalusa, Miguel Angel Clemente i el seu Porsche 997. Ens referim al duel que van protagonitzar tots dos pilots en la recent acabada edició 2021 de la Subida del Mármol-Macael, una de les mítiques pujades del calendari.\nUn recorregut variat i bonic\nEl recorregut de la pujada és de 4, 3 km. En concret, té lloc a la carretera Al-840, entre els punts quilomètrics 4,0 i 8,3.\nSegons els pilots, aquest és un recorregut molt variat i bonic.\nCom a principal dificultat hi ha la pols procedent de la pedrera de marbre, doncs deixa molt brut l’asfalt.\nD’altra banda, cal destacar la gran quantitat d’aficionats que es distribueixen al llarg del traçat, un fet que dóna a la prova un ambient molt particular.\nL’andorrà va parar el crono en 5′ 36″, superant en un segon i escaig al pilot de l’Escuderia del Mármol.\nA 3” del guanyador, va completar el podi de la categoria de Turismes, Salvador Tineo (Mitsubishi Lancer Evo IX) .\nUna cita prou coneguda\nLa cita de Macael era una de les habituals en l’agenda de De la Casa abans de centrar-se en el certamen espanyol. De fet, De la Casa va ser el guanyador de la prova l’any 2016.\nAquesta temporada, durant la fase de posada a punt del seu Ford Fiesta, De la Casa va decidir desplaçar-se fins a la localitat andalusa amb el propòsit de continuar fent tests reals en escenaris en els què té referències amb d’altres mecàniques.\nAl final, l’andorrà va deixar Macael prou satisfet pel triomf aconseguit, però sobretot pels cronos marcats, doncs ja estan al nivell de la seva exigència.\nDesprés de la competició, De la Casa comentava que ”a Macael hem hagut de córrer molt per poder guanyar. Els pilots locals han demostrat que guanyar a casa és la seva meta principal i ho donen tot per aconseguir-ho”\nEn aquesta recta final de temporada, Gerard de la Casa i els de Baporo Motorsport, el seu equip, disputaran les proves que queden de Campionat de Catalunya amb objectiu ben definit:\n“Sí. Són pujades que coneixem bé. Les hem disputat les últimes temporades amb el Còrdova i amb el Subaru. A part, podrem establir la comparació per veure on estem respecte als que de moment han dominat la categoria de Turismes del Català, com són els Porsche de Jordi Gaig i de Joan Salvans. No hi ha dubte que serà una referència a tenir en compte” -sentenciava\nLa propera prova del CCM serà la tradicional Pujada a Sant Feliu de Codines. La prova, organitzada per l’Escuderia Vall del Tenes, enguany celebra la seva 48a edició. La pujada tindrà lloc el proper dissabte dia 6 de novembre.\n27/10/2021 /by 4dm1n1STR4t0r\nTags: campionat d’Andalusia de Muntanya, Gerard de la Casa, Subida del Mármol-Macael\nhttps://blog.motoraldia.net/wp-content/uploads/2021/10/42DF9C47-9864-40E1-9750-9250E38EEE8F.jpeg 800 1200 4dm1n1STR4t0r https://blog.motoraldia.net/wp-content/uploads/2018/04/motoraldia_blog-300x63.png 4dm1n1STR4t0r2021-10-27 15:00:192021-10-27 16:41:12Gerard de la Casa, el més ràpid a la Subida del Mármol-Macael\nJoan Vinyes – Jordi Mercader abandonen a Hongria quant eren líders A l’Automobile Barcelona els elèctrics van concentrar tota l’atenció


Història falconera | Anem de blanc!\nArchive for the 'Història falconera' Category\nNeixen els Falcons del Riberal apadrinats pels Falcons de Vilanova\nPublished Abril 26, 2009\tFalcons de Vilanova , Falcons del Riberal , Història falconera , Noves colles 2 Comments\nAquest diumenge passat es van presentar en públic els Falcons del Riberal, l’única colla de Falcons de la Catalunya Nord. Sota el paraigües de l’entitat Aire Nou de Baó, ha iniciat els seus passos amb l’apadrinament dels Falcons de Vilanova i la Geltrú, que degut a les actuacions fetes a Baó en dues ocasions i també a Perpinyà, ha influenciat un algun sentit a la creació d’aquesta colla.\nLa jornada es va iniciar diumenge 19 d’abril al matí, a dos quarts d’onze, amb una cercavila de les dues colles de Falcons, des del local social d’Aire Nou de Baó. Els vilanovins amb faixa blava i els Falcons del Riberal amb faixa negre, tot i que en el futur la colla de Riberal portarà la faixa de color vermell. Un cop davant de la Casa de la Vila de Baó, les dues colles van començar l’exhibició intercalant les figures.\nEls Falcons del Riberal, van entrar amb quatre pilars caminant i tot seguit van realitzar una Pira de 7, el Focking o Serra de 5 puntes amb la punta central de 3 pisos, el Capdil 7×8 i dues Triplanxes. Una bona exhibició que assegurà un llarg futur a la colla del Riberal.\nEls Padrins, els Falcons de Vilanova i la Geltrú, van entrar a l’exhibició amb tres Ventalls, el Capdil 7×8, la Tripira amb pilar, el Vol de 4 amb dos Vols de 3, la Pira de 9 i tres Cristos que van sorprendre força al públic assistent.\nLes colles van acabar la festa amb un dinar de germanor al local d’assaig dels Falcons del Riberal. La propera actuació dels Falcons de Vilanova serà el 9 de maig a Algemesí en motiu de la Trobada de Muixerangues i els Falcons del Riberal els podrem veure a la Trobada de Colles de Falcons de Catalunya a Vilafranca del Penedès el 27 de juny i també a la Festa Major de Vilanova el 2 d’agost.\nFotos : Jordi Perona\nText: Carles Borrell\nEls Falcons impliquen a tothom al seu 50è aniversari\nPublished gener 28, 2009\tFalcons de Vilafranca , Història falconera 2 Comments\nEls Falcons de Vilafranca presentaven dissabte a la tarda a l’auditori del Fòrum Berger Balaguer de Caixa Penedès el que tenen previst pel cinquantè aniversari de la colla.\nEl falcons celebren cada any el seu aniversari però els 50 anys es volen commemorar amb la major implicació possible i amb actes durant tot l’any pensats per a tot tipus de públic. Una exhibició de globus aeroestàtics, un falconcert amb músics vilafranquins per les fires de maig, una trobada de falcons de tot Catalunya, una exposició o un ralli falconer d’estiu, són només una petita part de l’extens programa que han preparat amb molta il·lusió.Els actes començaran al febrer i s’allargaran fins al mes de desembre. Hi ha, per exemple, una setmana al juliol dedicada a la canalla sota el títol de Falconens, un concert per festa major, l’ofrena a Sant Fèlix, una marxa de vint quilòmetres al setembre o una exhibició de vol de falcons i àligues, també al setembre.La presentació de dissabte també va servir per mostrar per primer cop el logotip del cinquantè aniversari i els dos vehicles que s’han pintat amb motius falconers. L’autocar que els porta a les actuacions i un camió cisterna. D’aquesta manera, l’activitat que desenvolupen es donarà a conèixer més enllà. (per a veure un video sobre l’acte i el bus, cliqueu aquí.)\nFinalment, també es va presentar el documental “50 anys de Falcons”, realitzat per Pep Quelart, que recull la història de la colla des dels seus orígens i fins a l’actualitat.L’acte va comptar amb diversos parlaments, entre els quals el del president dels Falcons Iñaki Martínez, el president de Caixa Penedès Josep Colomer, l’alcalde de Vilafranca Marcel Esteve o la Diputada delegada per a la Cultura Popular i Tradicional de la Diputació de Barcelona Carmen García Lores. A més, el president del Parlament de Catalunya Ernest Benach també va ser present a l’acte per fer costat a la colla vilafranquina en aquesta presentació de l’aniversari.\nGoretti Martínez, extret de www.rtvvilafranca.com.\nFotografíes de Miquel Cusiné.


SISTEMA DE PROTECCIÓ DE VELOCITAT DE GAMMA ALTA, EN LA MIDA D'UNA TARGETA DE CRÈDIT.\nPreu instal·lat al vehicle\nTOT TIPUS DE PROTECCIÓ\nCom la resta de productes Stinger, el CARD és apte per funcionar en qualsevol lloc, i ofereix protecció contra pràcticament tots els sistemes de radar de velocitat tecnològicament existents, alhora que ofereix una àmplia gamma de funcionalitats: Alerta de Radars, Alerta de Laser, LaserShield, Senyals de Seguretat, Alerta per SpotList, Alertes per Sectors i PoliceCheck. La seva magnifca interfície d'usuari, recull qualsevol tipus d'alerta, si es tracta d'un radar, un làser, un punt de control de secció, d'una ubicació fixa o un Senyal de Seguretat.\nANTENA HD + AMB TECNOLOGIA MILITAR\nEl nou CARD incorpora l'antena d'alta definició HD + d'última generació, amb tecnologia utilitzada habitualment per a fins militars.\nA causa de les dimensions científicament provades dels panells 'phased array', hem aconseguit una sensibilitat superior, un radi d'acció més gran i una extraordinàriament alta precisió a l'hora de realitzar els mesuraments. A més, s'han eliminat pràcticament en la seva totalitat les falses alarmes tècniques i la fugida de senyal.\nL'antena HD + ha estat dissenyada per funcionar en les freqüències europees (K i banda Ka).\nDISSENY ATRACTIU I GRAN FACILITAT D'ÚS\nAmb unes dimensions mínimes i una superfície completament llisa, el CARD encaixa perfectament en qualsevol tipus de vehicle.\nEn ser de la mida d'una targeta de crèdit, no necessita res més que el suport on poder introduir la targeta per activar / desactivar el panell d'instruments. Quan s'insereix la targeta a la ranura, s'activa tot el sistema, encenent els indicadors LED de forma immediata.\nEls seus elegants botons tàctils permeten un fàcil accés a les funcions de volum, manera silenci i FalseList.\nPer apagar-n'hi ha prou amb retirar la targeta, o simplement, deixi la targeta inserida i automàticament s'encendrà / s'apagarà amb la posada en marxa del seu vehicle.


Ni ponent ni tramontana - Cultura Valenciana\nEditorial del Rogle Constanti Llombart nº181 (Octubre 2021)\nTots recordem cóm l’any passat la pandemia estava mes desbocada i la Real Senyera no protagonisà la tradicional processo civica. Les mateixes mides de seguritat que nos privaren de l’acte mes esperat de l’any tingueren no obstant una cara positiva, puix llimitaren el numero de visitants que nos arribaren des del nort a manifestar-se pels nostres carrers per la vesprada; eixos que s’autoproclamen “antifeixistes” mentres recolzen l’imposicio fascista d’una llengua i una cultura a un poble que la rebuja, pero que se troba incapaç de defendre’s per la traïcio de la seua classe politica.\nLa pandemia enguany ha remes i la bona noticia es que ha tornat la processo civica, la roïna es que tambe ha tornat l’activitat antivalenciana.\nYa abans del 9 d’Octubre s’han produit acontenyiments que nos afecten com a valencians. Parlem del 1 d’octubre –data commemorativa del referendum illegal celebrat en Catalunya en 2017–, i del 4 d’este mes, dia en que s’esperava una resolucio sobre l’extradicio del maxim responsable d’aquells fets, el que era president de la Generalitat catalana en eixos moments, i fugi d’una justicia que poc abans despreciava. El llector pensarà que aixo no te res que vore en els valencians, i tindra rao; o la tindria si no fora perque, com desgraciadament ve repetint-se cada volta en major freqüencia, en estos actes, com en qualsevol atre, el pancatalanisme no ha perdut l’ocasio per a llançar les seues proclames en favor dels fantasmagorics “països catalans”, invent neoimperialiste, propi de ments pertorbades, aniquiladores de cultures que, a base de repetir i proclamar, va fent cami, i lo que no es mes que una entelequia destrellatada va normalisant-se en la societat.\nNo hi ha cap erro, cap exageracio, no inventem res. Ahi estan els militants d’eixe deliri, que tracten de jugar a l’engany, pero que no poden evitar manifestar-se com lo que son: uns acomplexats valencians que ansien ser catalans i que, a banda de donar-los oix el simbolisme que nos identifica com a poble, se’n pugen a desplegar banderes en quatre barres en lo alt de les montanyes valencianes (com l’aplec del Benicadell del passat 3 d’octubre). I no per a reivindicar una especie de aragonesisme essencial basat en la conquista jaumina, lo qual ya sería prou absurt, sino la sumissio a una atra comunitat, sense identitat definida en aquella epoca, que ha acabat usurpant eixa bandera en el seu favor, i que, per a caramull, li afig el color blau, copiat de la valenciana, per a demanar l’independencia. Independencia d’un Estat que, diuen, els roba, pero en el si del qual han alcançat el major grau de desenroll i riquea de la seua historia, i gracies a la colaboracio del qual han pogut estendre el seu proyecte imperialiste.\nDes del Rogle no deixem de reconeixer quína es la nostra força i la nostra potencialitat: menuda, molt menuda, a qué negar-ho. Pero es gran en ilusio i jagantesca en devocio; per aixo no deixarém de denunciar a qui nos vol fer viure de deliris, com tambe ad aquells que contemplen passivament el maltracte que rebem per part d’un Estat que, a nosatres si, nos denigra, nos infrafinança i reduix la nostra diversitat economica estrangulant la nostra agricultura i desmantellant les nostres industries. Els valencians que es fan els cegos davant d’aço, i seguixen buscant justificacions ad estos desprecis, degradacions i humiliacions, mereixen el mateix respecte nostre que els que confonen al nostre poble tergiversant historia, simbols, cultura i llengua valenciana.\nHa passat llegislatura i mija del govern del Botanic i seguim, no igual que quan governava el centraliste i espanyoliste PP, sino pijor, puix aquelles reivindicacions que es reclamaven, com la justicia financera, no troben destinatari: les lleis aprovades en les nostres Corts les tomba el Parlament espanyol o el Tribunal Constitucional –sempre que convinga–, a pesar de ser equanims i igualitaries en les que ya tenen atres pobles de l’Estat.\nMentres, el valencianisme en el que creguem, el que procurem practicar, seguix massa orfe d’una veu –o mes– que nos represente verdaderament i que nos aglutine en un proyecte ilusionant. I es que sempre sorgixen “salvadors” que en realitat lo que fan es fracturar i enfrontar als militants en el valencianisme. No hi ha voluntat de sumar, i sí de dividir; no hi ha voluntat de recolzar proyectes que ya estan en marcha, i sí de fer noves capelletes; algunes poden haver sorgit de la bona voluntat, del bon voler treballar per la dignitat d’esta terra…, pero resulta mes que sospitos que quan un valencianisme politic emergent lliure de servilismes apareix en escena, rapidament n’afloren atres que nomes son valencianistes en apariencia puix, en quan rasques un poc els colors de la Senyera en els que se pinten, trobes que defenen molt a Valencia, sí, pero a una Valencia supeditada a una Espanya cada vegada mes asimetrica que nos relega com a colectivitat.\nDes del Rogle, en les nostres menudes forces, recolzarém, com ho hem fet sempre, el 9 d’octubre i tots els dies de l’any, el valencianisme que ignora els cants de sirena de ponent i de tramontana, i que no te mes referent que el poble valencià.


El Dorado World Tour - Cornella de Llobregat - PORTALDETUCIUDAD\nlehen orrialdea Musica, artes escenicas Conciertos\nData: asteazkena, 2019(e)ko azaroaren 13a\nDirectores: Shakira Y James Merryman\nProductores: Nadine Eliya Y Jaime Levine\nShakira En Concert: El Daurat World Tour ens transporta a aquesta gira inoblidable a través de la gran pantalla, incloent escenes després de bastidors narrades per la mateixa Shakira.\nPodem apreciar tot el treball que va ser necessari per a dur a terme aquesta producció magistral per 22 països davant gairebé un milió d'assistents, després d'haver de postergar la gira a causa d'una hemorràgia en una entenimentada vocal.\nShakira és una superestrella mundial qui als seus 18 anys ja era tot un fenomen musical a Amèrica Llatina. Amb tan sols 24 anys, va conquistar el mercat internacional gràcies al seu èxit bilingüe “Sort”. Des de llavors, ha continuat trencant barreres i rècords per tot el món amb les seves fusions úniques de ritmes llatins, rock, i world music.\nAra, Shakira celebra el seu retorn triomfal als escenaris amb aquest llargmetratge emocionant que retrata la seva aclamada gira El Daurat World Tour en un esdeveniment que arribarà exclusivament als cinemes aquest novembre.\nArrantza-gaiak Anoia Martin's Pesca - Ti...


Hotel Salvadori Mezzana Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n10 IV Novembre Street, Mezzana, Mezzana, Itàlia, 38020 - Veure al mapa\nAl visitar Mezzana, vosté es sentirà com a casa a Hotel Salvadori, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Marilleva Ski Area.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Salvadori asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nHotel Salvadori té 41 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), banyera hidromassatge, habitacions per a no fumadors, calefacció. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Mezzana, el Hotel Salvadori és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (184) Parelles (119) Viatgers en solitari (15) Famílies amb infants petits (18) Famílies amb infants grans (14) Grups (18)


Manteniment industrial arts gràfiques a Mataró - Barcelona - Manteniment d'impresores, CTP, escànners - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL ARTS GRÀFIQUES A MATARÓ\nA Tallers Pacs som experts en manteniment industrial per a empreses d'arts gràfiques a Mataró, la nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat, ja que comptem amb una àmplia experiència en diversos sectors i un equip amb els coneixements necessaris per solucionar els problemes habituals en relació al manteniment industrial arts gràfiques a Mataró. Som experts en manteniment industrial de maquinària d'impressió, i maquinària de tot tipus oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial professional per a empreses d'arts gràfiques al seu abast.\nEL SEU MANTENIMENT INDUSTRIAL ARTS GRÀFIQUES A MATARÓ\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL ARTS GRÀFIQUES A MATARÓ\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial per a empreses d'arts gràfiques a Mataró, els nostres clients i la nostra experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment de cellers i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, difrutará d'un servei de manteniment industrial arts gràfiques a Mataró a l'altura de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Els Viatges d'en Xavi i la Txell: Pangong Tso, un llac entre Índia i Xina!\nPangong Tso, un llac entre Índia i Xina!\nTot i que durant el trajecte no les teníem totes, finalment hem arribat al Pangong Tso!!\nUn llac natural d'aigua salada a 4.350 metres d'altitud, una petita meravella natural que per arribar-hi hem hagut de superar, el Changla Pass, un pas de muntanya de 5.360 metres. És evident, doncs, que a tanta alçada hi estava nevant, i hem tingut uns minuts crítics just abans i després del pas, ja que la carretera és tortuosa i amb un estat bastant precari, però ja ho sabeu, finalment hem arribat!\nles vistes del llac amb un cel blau espectacular que hem tingut a estones!\nles sombres dels núvols a les àrides i colorides muntanyes dels himàlaies!\nAquest llac estret i llarg, fa 160 quilòmetres de longitud i el seu punt màxim d'amplada són 5 quilòmetres, aquest es reparteix entre el Ladakh i el Tíbet, el 50% forma part administrativa de la Índia i l'altre 50% part administrativa de la Xina.\nla foto de rigor!\namb vistes al Tíbet, entre la frontera Xina i Índia!\nPels indis és un llac molt famós ja que aquí s'hi ha filmat el final de la pel·lícula Índia: "3 idiots" un èxit bollywoodiense, la pel·lícula més taquillera de tots els temps de la Índia! (Per cert, que tenim pendent de veure ja que no la trobem que no sigui en indi...)\na ´l'estil dels "3 idiots" , fent l'indio al Pangong Tso! :p\nel punt on ens hem fet la majoria de fotos. i on venen tots els indis a fotografiar-se!\nA la tornada, ja amb bon temps, hem pogut gaudir del Changla Pass i prendre un te tranquil·lament abans de retornar cap a Leh. Un dia complet amb Jeep que hem compartit amb tres nois indis i en Thi Hoon, un noi coreà amb el qual coincidirem en diverses ocasions a Leh, al Festival d'Hemis i en el nostre últim dia abans de marxar de Leh, que farem un sopar de despedida.\nfoto de grup, amb els tres nois indis, el coreà i nosaltres!\nla "carretera" al Changla Pass, a més de 5.000 metres d'alçada, el tercer pas de muntanya transitable més alt del món!\nen petit, foto del pas a l'anada, i en gran, la Txell al mateix punt a la tornada de l'excursió on vam parar a fer uns tes!\nNo cal dir que val la pena l'excursió fins el Pangong Tso, durant el dia ens ha plogut i nevat, però ens ha deixat estones espectaculars per poder contemplar el paisatge. Si un vol també pot pasar-hi la nit i dormir en tendes d'acampada i així repartir en dos dies el carregós trajecte. Però per nosatres la visita en un dia ens ha semblat suficient!\nacabem el post amb una panoràmica de les vistes a la nostra arribada al Pangong Tso!\nNo us perdeu el següent post sobre la festivitat d'Hemis, un monestir budista tibetà en el qual durant dos dies els monjos hi celebren el seu festival anual amb balls, danses i màscares...\nQuina canya de lloc no?? apuntat a la llista, quina tranquil.litat, aire pur, el llac i les muntanyes vorejant aquest paisatge :) increïble!!!\nMolts petuneeeets!!!!! Un post genial ;)\nLa veritat que molt bonic!\nPortàvem un parell de dies a Leh amb una mica de mal temps, i quan vam decidir anar al Pangong Tso no les teníem totes... però al final va fer un dia mig-mig, al principi vam passar el coll amb un temps molt complicat però a l'altre costat feia sol!\nEl dia era canviant però el vam poder gaudir al màxim juntament amb els nous companys de viatge!!!\nEsperem que l'embaràs vagi tot en ordre!!!\nUna forta abraçada a tots tres!!!\n(Ja hem vist que heu disfrutat molt de Filipines!!!)\nIrina Garcia 31/7/13\nSóc Irina García, productora del programa radiofònic Colors Primaris, que s'emet cada dissabte a les 13:00 per La Xarxa (l'antiga COM ràdio), amb producció a Ràdio Silenci, a la Garriga.\nUs escric perquè estem molt interessats en entrevistar-vos per a què ens expliqueu les vostres experiències viatgeres. Ens agrada molt el vostre blog i creiem que ara que és estiu estaria molt bé donar-li difussió.\nSi us semblés bé, l'entrevista la realitzaríem aquest dissabte, 3 d'agost, a les 13:15 (hora catalana). Com veig que esteu entre la Xina i l'Índia, l'hauríem de fer per skype, en directe. Què us sembla?\nSi us sembla bé podeu contactar amb mi a colorsprimaris@laxarxa.com i seguim parlant dels detalls de l'entrevista!\nEspero la vostra resposta!\nQuina il·lusió això de la ràdio!!!\nSom un cas apart, el viatge el vam fer el passat mes de juny, i mica en mica l'anem actualitzant al bloc... :p\nAixí que cap problema perquè ens pogueu fer l'entrevista!!\nUs escrivint al correu del programa i acabem de quedar.\nDoncs, fins aviat!


Els rodalia València-Castelló recuperen les freqüències al cap d’un any de calvari\nAlguns usuaris s’ha queixat aquest dilluns de retards i Renfe assegura que el servei es va desenvolupant amb normalitat.\n79 serveis circulen des de dissabte entre totes dues ciutats, 39 en sentit València-Castelló i 40 en sentit Castelló-València\n14/11/2016 - 13:56h\nAixí anaven en hora punta els rodalia València-Castelló\nEl primer dia laborable en què Renfe ofereix el mateix servei de rodalia de la línia C-6 València-Castelló, anterior a l’inici de les obres d’implantació del tercer carril en el Corredor Mediterrani, transcorre amb relativa normalitat.\nEntre els milers d’usuaris que cada dia utilitzen aquest servei per a desplaçar-se entre totes dues ciutats per motius laborals o per estudis, però, hi ha hagut queixes per retards en els serveis.\nSobre aquest punt, fonts de la companyia han comentat que tan sols hi ha hagut un comboi que ha eixit a les 8.15 hores de València i que, malgrat que ha estat uns quants minuts parat a Sagunt, ha arribat a Castelló “un minut abans de l’hora prevista”.\nD’altra banda, han reconegut que, per les obres fetes i pels encreuaments amb els trens de llarga distància, hi ha trajectes que poden durar entre 4 i 15 minuts més que abans.\nHan assegurat, però, que “progressivament els temps de tots els trajectes tornaran a ser els mateixos que abans de les obres”.\nLes mateixes fonts han recordat que des del dissabte 12 de novembre la companyia ha reposat el servei que hi havia abans de l’execució de les obres esmentades, és a dir, 79 serveis entre totes dues ciutats, 39 trens en sentit València-Castelló i 40 trens en sentit Castelló-València.\nA més, han destacat que la reposició del servei augmenta la freqüència de trens en hora punta, que comporta un tren cada 15 minuts i en hora vall cada 30 minuts, i que la companyia informa des de fa uns quants dies dels nous horaris per mitjà de la web i d’una campanya específica.\nAquesta línia de rodalia es va reduir significativament el setembre de l’any passat, que va baixar de 79 a 45 trens a causa de les obres esmentades, tot i que, per a compensar aquesta reducció, Renfe va habilitar 10 serveis d’autobús per sentit entre Castelló i València.\nAixò va generar una autèntica allau de queixes entre els usuaris pel servei tan deficient que es prestava, amb retards freqüents i trens massificats.\nNovelda tremola amb l’anunci de Levantina de 54 acomiadaments més després de l’ERO de 260 treballadors del 2019\nLa jutgessa senta en la banqueta l'exdirectora de l'IVAM per comprar per al museu una obra falsa de Gerardo Rueda i li reclama 3,4 milions\nZaplana sospitava en unes cartes enviades des de la presó que podia aparéixer en la fonoteca de Villarejo\nNaiara Davó apel·la a una candidatura de consens per a Podem i crida a deixar arrere l’“època de disputes”: “Pilar Lima ja s’hi va presentar i va perdre”\nPSOE i Compromís pacten en el Congrés una proposició que obri la porta a l’avaluació ambiental de l’ampliació del port de València


Obertes les inscripcions per als cursos i tallers formatius del segon semestre del 2020 - Ajuntament de Mont-roig del Camp\n23/07/2020 Ajuntament, Impuls Econòmic i Ocupació\nA partir del 15 de setembre, l’Ajuntament ofereix mitja dotzena de cursos per millorar la capacitació i qualificació professional de la població i diversos webinars destinats al sector econòmic del municipi.\nL’Ajuntament de Mont-roig del Camp, a través de la regidoria d’Impuls Econòmic i Ocupació ha fet públic l’oferta formativa del segon semestre del 2020, una oferta que recupera part dels cursos que es van haver de suspendre al primer semestre per la crisi de la Covid i a la qual se li han afegit una sèrie de webinars que caldrà seguir a través de la plataforma zoom.us. El període d’inscripcions ja està obert.\nL’objectiu final d’aquesta oferta formativa és millorar la capacitació i la qualificació professional de la població així com oferir recursos que serveixin a les empreses per millorar la seva gestió diària. Els cursos són molt diversos i responen a les necessitats dels diversos perfils. L’oferta s’iniciarà el 15 de setembre amb un curs de francès d’atenció al públic i continuarà amb cursos de màrqueting digital i xarxes socials; monitor d’activitats de dinamització en l’àmbit esportiu (destinat a joves); manipulador d’aliments; vetlladora escolar (destinat a dones); conducció de carretó elevador i informàtica bàsica per a majors de 45 anys.\nPel que fa als webinars destinats al sector econòmic del municipi, aquestes sessions pràctiques començaran el 25 de setembre i tractaran sobre la digitalització de l’empresa, la recerca de finançament, l’optimització del temps i la conciliació de la vida laboral i familiar i, per últim, una sessió sobre treball en equip i lideratge.\nTots els cursos i tallers són gratuïts. Excepcionalment, i segons la naturalesa del curs, es podrà sol·licitar als/les alumnes que assumeixin una part del cost, a través del pagament d’un preu públic o bé fent un pagament directe a l’empresa contractada per l’Ajuntament.\nAls/les alumnes se’ls imposarà una fiança per tal de garantir la seva assistència. Excepcionalment no hi haurà fiança pels cursos que tinguin una durada d’un dia, així com per aquells cursos en els quals l’alumne/a n’assumeixi una part del cost.Per fer la inscripció al curs, l’usuari/ària haurà de presentar el full d’inscripció, juntament amb una còpia del DNI/NIE i el justificant de pagament bancari de la fiança o preu públic, al número de compte corrent ES93 21001061670200217694 (Caixabank), indicant el nom de l’alumne/a i del curs.Al finalitzar el curs, si l’usuari/ària ha assistit a un mínim del 80% de les hores del curs, aquest podrà sol·licitar el retorn de la fiança.\nLa sol·licitud d’inscripció es pot presentar a través del Registre d’Entrada de les OMAC o bé a la Seu Electrònica de l’Ajuntament: www.mont-roig.cat/seu-electronica\nEn cas que no sigui possible, es podran fer presencialment en casos excepcionals.\nMés informació: 977 172527 o al mail promocio@mont-roig.cat


Cinema Jove comença el cicle 'Youth & The Wall' per a commemorar el 30 aniversari de la caiguda del mur de Berlín\nEl festival rebrà hui un homenatge a qui va ser director del festival, José Luis Rado\nREDACCIÓN - 25/06/2019\nImagen de Goodbye Lenin\nEl festival Cinema Jove comença el cicle 'Youth & The Wall' per a commemorar el 30 aniversari de la caiguda del mur de Berlín. Un conjunt de pel·lícules seleccionades "en la línia de Cinema Jove, posant el focus en la descripció de la vida dels joves, de l'impacte del mur en l'àmbit personal, afectiu, social, cultural i polític", afirma el director del festival, Carlos Madrid.\nEs tracta d'un cicle de sis llargmetratges programats en l'Institut Francés de València i que comença hui amb la projecció a les 20 hores de 'Goodbye Lenin!' (Wolfgang Becker, 2003). En 1990, per a protegir a la seua fràgil mare d'un xoc fatal després d'un llarg coma, un jove intenta evitar que s'assabente que la seua estimada nació, Alemanya Oriental, ha desaparegut tal com la coneix.\nLa pel·lícula va ser un èxit de públic i crítica i va obtindre nombrosos guardons i nominacions, inclosos el premi a la millor pel·lícula europea en els Premis Goya, els César o els premis de la European Film Academy, entre altres.\nHomenatge a José Luis Rado\nCinema Jove ret demà un homenatge 'in memoriam' a José Luis Rado, que va ser director de Cinema Jove (1997-1999) i de l'IVAC-LaFilmoteca (1999-2011). Ho farà a les 20 hores a la Filmoteca mateixa amb la projecció de la seua pel·lícula de capçalera: 'El hombre que mató a Liberty Valance' (John Ford, 1962).\nJosé Luis Radoselovics Arance (1959-2019), o 'Rado', és una figura clau per a entendre la recuperació, restauració, conservació i divulgació del patrimoni fílmic valencià i espanyol. Entre les seues contribucions destaquen que en la seua etapa com a director de la Filmoteca Valenciana es va restaurar la pel·lícula '¿Qué es España?' (1926-1929), la Filmoteca va obtindre el Premi González-Sinde atorgat per l'Acadèmia del Cinema Espanyol per la seua labor des de la seua posada en marxa en 1987; el començament de la digitalització del patrimoni fílmic valencià, la inauguració del Centre de documentació o la creació de la Filmoteca d'Estiu.\nA més, en la Filmoteca es projectaran de nou tres dels llargmetratges que competeixen en la Secció Oficial: l'holandesa 'Light as Feathers' (Rosanne Pel, 2018), l'estatunidenca 'Thunder Road' (Jim Cummings, 2018) i la noruega 'Harajuku', (Eirik Svensson, 2018).\nEn el Teatre Rialto a les 20 hores es presentarà el catàleg Curts 2019. A més, en la mateixa sala es podran veure els Programes 5 i 8 de la Secció Oficial de Curtmetratges amb la projecció de 'La mala fe', 'Siostry', 'Halayla', 'Muero por volver' i 'Miss Mbulu', a les 18 hores i a les 22.30 hores: 'All these creatures', 'Prisoner of society', 'Después también', 'La chanson' de Carla Simón, qui després de la seua premiada pel·lícula 'Verano 1993', (millor Òpera Prima en la Berlinale, Biznaga de Oro a la millor pel·lícula en el Festival de Màlaga, guanyadora de diversos premis Goya i seleccionada per als Oscar) presenta el seu curt a Cinema Jove.\nAl matí, a la Sala 7 de l'edifici Rialto, continuarà la segona jornada de 'Curt Creixent. Trobades del Curtmetratge'. I a la vesprada, el cicle 'Els déus de l'anime' presenta dos dels grans títols del gènere: 'Ghost in the Shell' (Mamoru Oshii, 1995), guanyadora en el festival de Sitges i imprescindible per a tot amant del gènere, i 'El viaje de Chihiro' (2003), una obra mestra del gènere valorada per la crítica entre les millors pel·lícules de la història del cinema i que va rebre més de 14 premis, entre ells, l'Óscar a la millor pel·lícula d'animació i l'os d'Or en la Berlinale.\nEl Centre del Carme projectarà la primera obra mestra dels germans Coen, 'Muerte entre las flores' (1990). Aquest 'thriller' de gàngsters elegant i excèntric està inspirat en els clàssics literaris de Hammet 'La clau de vidre' i, de nou, 'Collita roja'. Inoblidable l'espectacular tiroteig a ritme de la cançó tradicional irlandesa 'Danny Boy'.\nCinema Jove programa un cicle dedicat als primers films dels germans Coen\nEl cicle 'Els joves germans Coen' compila les set primeres pel·lícules de dos directors que s'han convertit en un referent del cinema contemporani\nLes tensions familiars i la violència sexual protagonitzen la segona jornada de Cinema Jove\n'Los miembros de la familia', 'Light as Feathers' i 'The Dive' són les tres estrenes de la Secció Oficial de Llargmetratges\nEl Ayuntamiento de València sitúa como prioridad la regeneración del Cabanyal-Canyanelar con la aprobación del Plan Especial de Protección\nLAjuntament de Peníscola habilita 1000 places daparcament gratuït per a aquest estiu\nEL IVAM de València abrirá en 2020 la primera fanzinoteca de España dedicada al cómic y la ilustración\nLa Audiencia Nacional celebrará en marzo el juicio por la visita del papa a València\nEls comerciants de La Pobla de Farnals es preparen per a Firpobla\nEl Valencia Basket se medirá al Namur belga y Cègled húngaro en primera fase\nLa Universidad Internacional de València y la Asociación de Gestores Deportivos Profesionales, unidas por el impulso formativo en el sector


Nou catàleg de paisatge: Regió Metropolitana de Barcelona. - Gil 2014b - RDITES - Mediawiki\nC. Gil Riba, Nou catàleg de paisatge: Regió Metropolitana de Barcelona., Butlletí d'innovació i recerca (#12) (2014). Vol. Notícies, 1 URL https://rdi.dtes.scipedia.com/s/Gil_2014b\nEl 27 de febrer va tenir lloc a la sala d’actes del Departament la presentació del 6è Catàleg de Paisatge de Catalunya a càrrec de l’Observatori del Paisatge, i dels tècnics de la DGOTU. Els catàlegs els realitza l’Observatori del Paisatge de Catalunya i són aprovats posteriorment pel Departament de Territori i Sostenibilitat. L’article 6 del Conveni europeu del paisatge (Florència 2000) fa èmfasi en la necessitat de donar valor a tots els paisatges i no només als de qualitat. En aquesta línia i d’acord amb la Llei de paisatge de Catalunya, s’han anat elaborant els catàlegs de paisatge amb la finalitat d’analitzar l’estat i l’evolució del paisatge, fixar uns objectius de qualitat per a millorar-lo, i proposar criteris i accions per a fer-ho possible.\nEl catàleg de la Regió Metropolitana de Barcelona comprèn les comarques de Barcelonès, Vallès oriental, Vallès Occidental, Baix Llobregat, Maresme, Garraf i Alt Penedès, i constitueix el 6è dels 7 definits a Catalunya. Diferencia 27 unitats de paisatge a la Regió Metropolitana de Barcelona, que esdevenen unitats territorials bàsiques, i a més, identifica 5 paisatges d’atenció especial bé pel fet de ser llocs singulars o perquè necessiten un tractament específic.\nEl paisatge d’aquest àmbit territorial es caracteritza sobretot pel fet urbà amb una extensa xarxa de ciutats; la urbanització de baixa densitat; la densitat d’infraestructures viàries, logístiques, industrials i de serveis; els patrons d’assentaments i nuclis de població singulars; la xarxa d’espais naturals; el patrimoni arquitectònic; la singularitat del paisatge de vinyes i la pedra seca; i els fons escènics configurats per les carenes emblemàtiques.\n3 Redactat de la notícia i més informació\nPer a l’elaboració del mateix s’han hagut de fer front als reptes següents:\nTraduir la filosofia del Conveni Europeu del Paisatge en un instrument de planificació territorial com és el catàleg\nOrdenar el paisatge, no només protegir-lo\nFer ús d’eines participatives\nLa metodologia emprada és la mateixa que es fa servir a Europa però adaptada a la nostra realitat, i és l’Observatori del paisatge qui la estableix amb la col·laboració de la Universitat Politècnica, experts i participació ciutadana.\nEn l’elaboració del catàleg ha calgut passar per les següents fases:\nCaracterització del paisatge\nDefinició dels objectius de qualitat paisatgística\nPropostes de mesures a aplicar\nLa participació ciutadana, que ha estat un dels reptes del projecte tal com esmentàvem abans, s’ha dut a terme de diferents maneres:\nMitjançant tallers oberts\nFent estudis d’opinió\nFent consulta a través del web\nOrganitzant tallers amb agents seleccionats, per prioritzar els objectius de qualitat paisatgística\nEn total una participació força alta, han estat més de 1700 persones les que han participat en el projecte.\nEls catàlegs, sobretot pel fet d’identificar uns elements concrets amb valor, constitueixen una font de coneixement per a introduir el paisatge:\nEn els criteris per a la correcta implementació de les activitats en el territori així com de les construccions i instal·lacions associades.\nEn les determinacions sobre el desenvolupament urbanístic que contenen els plans directors\nEn l’articulat de la normativa urbanística que acompanya al planejament urbanístic general i derivat\nEn els continguts de les Cartes del Paisatge per a enriquir la proposta d’accions específiques a implementar\nEn les campanyes de sensibilització per a promoure determinades actituds i capacitats de la ciutadania envers el seu entorn\nEn la presa de decisions sobre projectes i iniciatives dels agents econòmics i socials d’un lloc


Triple empat al capdavant de la classificació de la Lliga Junior\nLes instal·lacions del Centre de Tecnificació de la Federació Catalana d'esquaix, Marconi de Terrassa, van acollir el passat dissabte 23 les jornades tercera i quarta de la lliga junior d'esquaix, amb un total de 40 jugadors i jugadores dels 7 equips participants. Es van disputar 35 partits d'un alt nivell. Després de les 4 jornades diputades tres equips encapçalen la classificació. Malibú de Sabadell, Trio ...\nEls passats dies 15, 16 i 17 de Febrer el Palau Municipal d'Esports de Lugo va acollir el Campionat d'Espanya d'esquaix sots 11 i sots 15, en categories femenina i masculina, amb la presència de 6 representants de la Federació Catalana, amb uns resultats força destacables. A la categoria sots 11 masculina el jugador del Mèlich SportsClub, Oriol Sàlvia, es va endur el títol de Campió d'Espanya a l'imposar-se ...\nEls passats dies 15 i 16 de Febrer el Centre de Tecnificació de la Federació Catalana d'esquaix Marconi de Terrassa va acollir l'edició del 2019 del campionat de Catalunya de veterans d'esquaix, a les categories femenina +30 i masculines +35, +40, +45, +50, +55 i +60, amb la participació de jugadors i jugadores de diferents clubs de Catalunya. A la categoria femenina Anna Ventura (Esportiu Rocafort) es va e ...\nEl jugador de Sant Just Desvern, Edmon López (Club Tennis Sabadell, PSA 62) es va proclamar el passat diumenge 10 de Febrer campió absolut d'Espanya d'esquaix, al derrotar a la final al 16 vegades campió, el galleg de l'Squash Santiago, Borja Golán (PSA 32), per 3 jocs a 1, amb parcials d'11/8, 8/11, 15/13 i 11/4 . El torneig es va celebrar els dies 8,9 i 10 de Febrer al Polideportivo Municipal de San Ferna ...\nLes instal·lacions del Centre de Tecnificació de la Federació catalana d'esquaix Marconi de Terrassa van acollir el passat dissabte dia 9 els campionats de Catalunya d'esquaix sots 13, tant a la categoria masculina com a la femenina, amb la participació de 26 jugadors i jugadores de diferentss clubs de Catalunya. A la categoria sots 13 femenina victòria de la favorita, la jugadora de LLoret, Ona Blasco (Sq ...\nA les instal·lacions del Club Tennis Tarragona Park s va celebrar el passat dissabte 9 de Febrer la segona prova del circuit català de 2ª categoria d'esquaix amb la participació de 16 jugadors de diferents clubs de Catalunya. Destacar la participació de 8 jugadors locals on el més destacat va ser Toni Jiménez que va accedir a les semifinals. El campió de la prova va ser en Jesús Castán (C.N.Sant Andreu) der ...\nEl passat dissabte 2 de Febrer les instal·lacions del Mèlich SportsClub de Sant Just Desvern van acollir els Campionats de Catalunya d'esquaix masculí i femení a les categories de Sots 9 i Sots 19. A la categoria Sots 9 masculina el jugador local Arnau Puiggròs es va endur el títol de Campió després de derrotar a tots els seus rivals sense cedir un sol joc en tot el torneig. A les semifinals es va imposar a ...\nNoa Romero i Diego Munilla s’imposen a Terrassa\nEls passats dies 1 i 2 de Febrer les instal·lacions del Centre de Tecnificació de la Federació Catalana d'esquaix Marconi de Terrassa van acollir la Primera Prova del circuit de 2ª i 3ª Categoria d'esquaix, amb la participació de 34 jugadors i jugadores a les dues categories en joc. Enguany el torneig tenia un marcat component solidari, amb la col·laboració de GO Idiomes i la mateixa Federació Catalana, aju ...\nEls passats dies 25 i 26 de Gener les instal·lacions del Squash Marconi de Terrassa van acollir les jornades 3ª i 4ª de la Lliga Catalana d'esquaix de primera categoria. Dos dels nou equips de la lliga, C.N.Sant Andreu i Anyós Park van haver de postposar els seus enfrontaments, finalment es van disputar 9 eliminatòries de les 13 previstes. L'eliminatòria més interessant la van protagonitzar Triops i Malibú ...\nEls passats die 25, 26 i 27 de Gener la localitat de Pontevedra va acollir l'edició del 2019 del Campionat d'Espanya sots 19 d'esquaix, tant en categoria femenina com en la masculina, amb la presència de 5 representants de la Federació Catalana, 4 en la femenina i 1 en la masculina. A la categoria masculina el jugador del C.N.Sant Andreu, Pablo Dolz, va aconseguir la setena posició final, després de caure a ...\nDestacable actuació dels catalans a Porto\nEls passats dies 18, 19 i 20 de Gener el Club Proracket de Porto va acollir l' Oporto Squash Master, torneig del circuit Europeu de Veterans d'esquaix, amb la presència de 3 representants de la Federació Catalana. A l categoria +40 Alex Luque (Triops de Banyoles) va aconseguir la desena posició final, amb un balanç de 3 victòries i 2 derrotes, el campi ...\nOriol Sàlvia campió a Praga\nDel 17 al 20 de gener es va celebrar a la ciutat de Praga l'Open Internacional de la República Txeca d'esquaix en categories júnior. El jugador del Mèlich Sportsclub, Oriol Sàlvia Jr, va participar-hi aconseguint de manera brillant el títol a la categoria menors d'11 anys després de completar un magnífic torneig. L'Oriol va guanyar amb claredat les primeres rondes i un cop a les semifinals va derrotar al p ...


Obres d’adequació al Museu de la Nina – Arxiu d'actualitat local\nObres d’adequació al Museu de la Nina\nTancament temporal de l’equipament durant el 2016\nEl Museu de la Nina de Castell d’Aro tanca portes durant tot l’any 2016 per fer-hi obres de reforma, ampliació i millora de les seves instal·lacions, en una actuació que l’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro realitza conjuntament amb l’adequació de l’edifici de l’antic Casino Castellarenc (1892-1958), situat just a la finca contigua -recuperant la característica sala de ball de doble alçada; i habilitant altres espais polivalents, oficines municipals, ascensor i serveis- i que es destinarà a usos socioculturals.\nUn cop enllestides les obres, el museu disposarà de dues plantes d’exposició en el mateix edifici, d’ascensor i de nous serveis; evitant que el fons estigui dividit en edificis separats per pocs metres, però sense comunicació interior i amb manca d’adaptació d’accessibilitat a una planta superior (estances que amb les noves obres esdevindran espai de magatzem i categorització). El museu, va obrir portes l’any 1997 i rep entre 8.000 i 10.000 visitants l’any -per lliure o mitjançant visita guiada- que gaudeixen d’un fons expositiu de 800 peces de totes les èpoques i de tot el món.\nUn cop hagin finalitzat les obres també s’hi mostrarà de manera permanent el projecte artístic commemoratiu del seu quinzè aniversari, en que dotze artistes de renom van personalitzar la figura de la nina tradicional catalana La Pepa, en mesures humanes, fins ara instal·lat al Castell de Benedormiens. L’equipament, situat al cor del nucli antic de Castell d’Aro -declarat Bé Cultural d’Interès Nacional- està guardonat amb el segell de Compromís en Qualitat Turística del Baix Empordà.\nObres d’adequació al Museu de la Nina added by Redacció on 12/01/2016


Informació de la Ribera: JOSE ANTONIO VILAR EXPOSA EN SUECA UNA MOSTRA DE CERÀMICA I PINTURA\nJOSE ANTONIO VILAR EXPOSA EN SUECA UNA MOSTRA DE CERÀMICA I PINTURA\nLa sala Espai Claros dels Porxets acull des d’ahir l’exposició Oli i ceràmica, de José Antonio Vilar Alemany, ceramista, amb 40 anys d’experiència, que reinterpreta el seu llegat “cap a una nova concepció de la decoració ceràmica sobre taulellet”, en paraules de l’autor.\nA l’acte d’inauguració, van assistir l’alcalde de Sueca, Salvador Campillo, el regidor de Cultura, Josep Navarro, el regidor i diputat nacional, Joan Baldoví, les també regidores Pilar Moncho i Raquel Tamarit; i el director de la sala d’exposicions Els Porxets, el pintor, Conrado Meseguer.\nEntre les diferents obres exposades en la mostra, es troba una ceràmica que representa l’escut de la ciutat de Sueca, i que serà regalada al municipi per l’autor una vegada finalitze l’exposició. Tant l’alcalde, com els regidors presents, agraïren Vilar esta deferència.\nL’exposició podrà ser visitada fins al pròxim 26 de maig, de 19.30 a 21.30 hores.


mundial de natació 2015: Jessica Vall, bronze en els 200 braça | Esports | EL PAÍS Catalunya\nJessica Vall, bronze en els 200 braça\nLa catalana bat el rècord d’Espanya en una carrera en la qual tres atletes empaten al tercer lloc\nKazan 7 AGO 2015 - 19:48\tCEST\nJessica Vall, després d'aconseguir el bronze en els 200 braça. Alberto Estévez EFE\nJordi Jou estudiava la fitxa de la carrera amb incredulitat. “Jo crec que ha marcat malament”, deia. “No pot ser que hagi fet 37,6 segons en el tercer 50”. L'entrenador del Club Natació Sant Andreu estava tan perplex que posava en qüestió la fiabilitat de les plaques d'Omega, un dels sistemes de cronometratge més afinats que han existit mai. Perquè, llavors, com s'explica científicament el que ha passat? Com s'explica que la seva nedadora, l'espanyola Jessica Vall, hagi guanyat un bronze als Mundials de Kazan després de passar última per la paret dels 150 metres en la final de 200 braça?\nJessica Vall ha passat vuitena pel viratge decisiu. Amb un temps massa alt. Amb un retard excessiu per tornar amb èxit. Amb tanta feina per fer que la gesta d'aconseguir el podi als últims 50 metres semblava una quimera. Una cosa tan màgica que només es pot creure si ho mesura un entramat de cèl·lules fotoelèctriques, cronòmetres, ordinadors i càmeres homologats per un tribunal de suïssos neutrals. Una cosa tan rara com que en l'últim centímetre de la seqüència de 12.000 centímetres totals recorreguts Jessica Vall ha aconseguit moure els dits per tocar la paret al mateix instant que la xinesa Shi Jinglin i que la danesa Rikke Moller Pedersen. Totes tres en 2 minuts 22,76 segons. Totes tres medalles de bronze en la carrera que ha fet possible el primer podi d'Espanya de la natació en línia als Mundials de Kazan.\n“Amb el Jordi n'havíem parlat”, ha dit l'espanyola, descalça i xopa a peu de piscina, evocant el pla d'acció entre llàgrimes. “Sabia que la canadenca Kierra Smith, que nedava al costat del meu carrer, passaria més ràpid i no havia de donar res per perdut. Així que he anat tots els 50 de menys a més, intentant entrar millor als viratges. Aquest matí hem vist el vídeo de la japonesa Watanabe i he intentat nedar com ella, accelerant a poc a poc”.\nJordi Jou li ha dit: “La canadenca sortirà molt ràpid. Tu aguanta tant com puguis i en l'últim 50 vés al màxim. A l'Europeu de Berlín l'any passat ens va funcionar. Pedersen sortirà per baixar de 2,20s però va canviar d'entrenador i pot costar-li. Watanabe és la que millor anirà. Iefimova no s'ha classificat i la final serà oberta. En aquest Mundial no s'està nedant tan ràpid a les finals. Tia, hi ha una oportunitat!”.\nJessica Vall ha fet 32,93 segons en el primer llarg, la sisena marca més lenta. Ha registrat 36,66s en el segon llarg i ja anava sisena. I ha marcat 37,60 al tercer llarg i s'ha vist massa enrere. Potser no sabia que anava última. Potser no sabia que estava tot perdut. Però ha sentit que havia de recórrer a l'última instància possible. A l'última escletxa que li quedava. Llavors s'ha desdoblegat com fan les persones quan ja no tenen ningú a qui recórrer. En el punt de màxima angoixa, Jessica Vall ha trobat l'aliat final. S'ha trobat a si mateixa. I ella mateixa s'ha ofert ajuda com quan s'obre el cel i se sent una veu superior que assenyala el camí.\n“Al 150 he mirat al voltant i m'he dit: ‘Estàs molt per darrere! No sé si tindràs temps! Vés al màxim en aquest últim 50!’”, ha recordat. “I quan he tocat l'última paret he vist tres llums. Però després he vist tres llums en molts blocs de sortida. Què és això? Quan m'he vist tercera no m'ho creia”.\nJessica Vall Montero va néixer el 22 de novembre del 1988. Sempre ha estat una bona bracista però mai va ser una nedadora espanyola arquetípica. Durant anys va postergar els entrenaments per estudiar una carrera. Es va llicenciar en Biomedicina fa un parell d'anys i va entrar a treballar al Parc d'Investigació Biomèdica de Barcelona. Allà no només va trobar un sou. Va trobar una empresa que li va brindar la possibilitat de seguir entrenant. “Ara el meu temps el dedico pràcticament a entrenar”, diu. “Treballo en una empresa que em permet dedicar-me a la natació”.\nEls nedadors espanyols es divideixen en dues classes. Els que s'entrenen sota el paraigua federatiu i estatal als centres d'alt rendiment i els que van una mica per lliure, cadascun al seu club. Jessica Valls pertany a la segona espècie. Casa seva és el Sant Andreu. Des d'allà, aquesta noia prima i fibrosa va progressar fins a enfrontar-se a Lawrence, Watanabe i Pedersen, tres de les especialistes més veloces de la història. Necessitava retallar la seva millor marca. Una tasca que en els 150 metres de carrera semblava impossible. Res que no es pogués solucionar amb el seu propi esforç. Una cosa extraordinària. Una cosa com nedar l'últim 50 més ràpid que cap. Només en 35,57s. Una cosa que val bronze.


OCULUS ART: 04/13\nLA UTILITZACIÓ DELS CODIS QR EN L'ART\nL'ART I ELS CODIS QR\nEls codis QR són un tipus de codi bidimensional, un sistema gràfic per emmagatzemar informació i evolució natural dels coneguts codis de barres. Els codis QR són idonis per a la seva utilització en promocions de màrqueting mòbil.Segur que els heu vist ja en més d'un establiment, en magatzems o diferents llocs.\nA més dels seus fins comercials, nombrosos artistes estan començant a utilitzar el QR com a material de treball. Com una eina artística en alguns casos i com un llenguatge artístic propi en altres.\nEn el cas de l'art urbà o art que podem veure al carrer, cal destacar a Space Invader (França)\nEl col·lectiu madrileny La Ploma Elèctrica, que des de 2008, segons un article publicat a la web Unurth.com, porten desenvolupant un llenguatge personal en murs de diferents ciutats del món, amb els QR com a art pixelat, al descodificar,enigmàtics missatges.\nEn aquest cas concret tot un col·lectiu es pot veure beneficiat d'una tecnologia que obre les portes per a molts artistes, que d'altra manera no podrien arribar al gran públic. És una alternativa molt interessant.\nFent una foto del codi QR amb l'aplicació del mòbil, obtindrem el títol i tota la informació de l'obra.\nAquest codi permet facilitar a l'espectador un text addicional i el que és millor, poder incloure un enllaç directe a la web de l'artista, la galeria que el representa, el catàleg de l'obra o exposició en la qual trobar-la.\nÉs un vincle directe per poder passar d'un entorn físic a un lloc concret a la xarxa, en un procés tan senzill com ràpid, només cal copsar amb la càmera del nostre dispositiu mòbil.\nEncara que també és possible la seva utilització en mitjans digitals com podem comprovar en aquests exemples, la seva veritable aplicació estaria al carrer o sales d'exposicions.\nEl ja reconegut artista Takashi Murakami, ha treballat ja amb el codi QR en companyia de la casa Louis Vuitton, elaborant un codi QR amb el característic estil de Murakami, així com amb els també característics logos corporatius de LV.\nEl projecte Street Art Dealer enllaça les obres de carrer amb Webs usant QR Codes. Quan es preveu una peça d'art a l'exterior, els interessats només necessiten llegir el codi QR que l'acompanya per obtenir informació detallada de l'obra des del seu telèfon mòbil.\nAquest és el cas de Chris Lamberth, dissenyador gràfic que ha creat The Cloud i Freebrird, dos pòsters amb una il · lustració que inclou un gran codi QR al mig, perquè qui ho vegi, pugui fotografiar perquè li aporti més informació sobre l'artista dirigint al seu portfoli virtual.\nStreet Art Dealer explica els avantatges dels QR Codes:\nLa utilització dels codis QR podria significar que els artistes no haurien de dependre tant de les galeries per fer front a les tasques administratives que acompanyen la mostra i venda d'art.\nEls Codis QR permetrien als interessats fer tot, des de trobar qui ha creat la peça d'art fins a la adquisició d'aquesta.\nEls Codis QR podrien també canviar potencialment la manera com funciona actualment una galeria d'art, i aplanar el camí per a espais d'exposició sense personal.\nAixí mateix, altres artistes l'han aplicat a altres disciplines artístiques com l'street art o la moda. I fins hi ha el primer segell de correus amb un vídeo incorporat a través d'un codi QR. Es tracta del segell de Granada que ens enllaça a un vídeo sobre La Alhambra, un dels monuments més visitats d'Espanya.\nL'art al carrer ha anat acaparant titulars amb obres de coneguts artistes liderant grans xifres a les subhastes. Aquesta demanda ha donat naixement a una indústria de revenda i com a resultat distribuïdors i galeries s'han anat interessant cada vegada més en els beneficis a obtenir.\nAixò ha propiciat que molts artistes hagin tret els seus treballs del carrer per col·locar-galeries\nDe la mateixa manera, i com ve succeint des dels inicis de la crítica d'art, tot el que afecta a l'art, afecta al seu homòleg crític. No només els codis QR canviarien radicalment la manera com els artistes exhibeixen els seus treballs, sinó la forma en què els crítics mostren els seus textos, i la forma en què l'espectador accedeix a la informació.\nEls codis QR permeten al seu torn, infinitat de variacions per a la crítica d'art, ja que un codi QR pot portar-nos a una pàgina web, un arxiu de text, de vídeo, d'àudio, etc.


TREBALLAR , TREBALLAR I TREBALLAR\nJoan Antoni Baron i Jose Montilla, han acabat d’aquesta manera parella els seus parlaments avui al Foment, tot presentant la llista del PSC per a les properes eleccions municipals.\nNo ho dubtin que ho faré, Serà així ja que crec que Baron és el millor alcalde dels que es presenten a les eleccions. Ho faré, per què els trets referencials del programa que conec , demostren abastament que és el millor programa electoral de tots els que es presenten a la lluita electoral. I ho faré per què per sobre de qualsevol cosa crec que el socialisme és l’eina per fer una societat més justa i igualitària.\nPer això treballaré intentant que aquells que valoren la meva opinió personal creguin de veritat que la proposta PSC encapçalada per Joan Antoni Baron és la millor i que cal donar-li confiança per poder seguir millorant aquesta, la nostra ciutat.\nPerò hem de treballar tots, i en especial els responsables d’imatge i difusió ja que l’acte d’avui , en una societat en que la imatge és clau, ha estat exemple d’escola que ha reunit molts dels elements que s’han d’evitar i que estan descrits en l’apartat a “no fer” , en les beceroles de qualsevol aprenent de creatiu.\nPer començar els cartells del PSC estaven en un vermell incorrecte. Estaven allò que en argot és diu “cremats”.\nEn l’espera de l’acte es presentava un vídeo que ningú sabia de que anava, amb imatges de candidats, sense só, sense nom, i amb un atordidor gemec que separava els capítols. Vídeo que ningú observava, ningú entenia, i hom desitjava que s’apagués. Un treball ben fet i absolutament desaprofitat.\nL’acte era de presentació de la llista, però el cert és que de presentació res de res. El disbauxat guió, - a la lloança del pare / totem - , inintel·ligible en moltes vegades per la deficient lectura dels encarregats de la mateixa , ha convertit l’escenari en un petit desgavell en que ningú sabia molt be el seu paper , i la gent de baix encara menys, convertint el desconeixement dels protagonistes en veritable protagonista del que hauria de ser una presentació.\nÉs a dir, una dels Marx.\nA més la dissortada disposició en escena fa de la foto de família un fet curiós. A la dreta del Pare, els escollits ( a bon segur els regidors electes) , a l’esquerra, la resta. Fet que accentua l’anomenat caràcter místic de la vessant dominadora en el PSC mataroní , anomenat per alguns com “ el clan de la hòstia”. Un fet anecdòtic per alguns, però que trenca de manera molt clara la idea d’equip que intenta pregonar l’alcaldable.\nA més qualsevol fotografia frontal ( l’habitual en aquests casos) , tant en el cas de quan parlava Baron com quan ho feia Montilla , tenien com a “guarda espatlles” a Carlos Fernádez i Núria Aguilar. Parella no molt aconsellable per a l’alcaldable, especialment en el que pertoca a l’apartat masculí.\nTot això per no parlar de la gent que no es veia ( no s’havien calculat alçades) , en un desgavell generalitzat que es culminava amb el fet de que al donar la paraula Joan Antoni Baron a Montilla, el primer quedava en un segon terme i amagat , fet que qualsevol assessor d’imatge pagaria amb un acomiadament fulminant i , vist tot l’altre , merescut.\nEn el que pertoca a la resta , dons més del mateix. El “descontrol de só” ha fet que Baron entrés molt alt , agafant el seu discurs un to quasi amenaçador i agressiu que en poc li va. Sortosament algú ho ha observat i ha atinat en una certa normalitat acústica per un discurs poc engrescador que no ha conectat amb el públic , a bon segur per emprar generalitats i no presentar propostes clares de futur ( les explicitades han estat massa foc d’encenalls) i potser per un error de base dels organitzadors del míting, i que els músics be coneixen.\nEn un concert musical hi ha els “teloneros” . La gent quasi ni els escolta però serveixen per encendre els ànims. Llavors quan arriba la figura hom està desitjós de cridar i saltar.\nEls “teloneros” ( la presentació de la llista) ha estat tan penosa, inclosa la més que reprovable actitud dels cachorillos amb ganes de ser rei leon , amb la seva feina habitual de palmeros envers els seus, mentre mantenien un silenci amb la resta ( a veiam qui els hi dona un més que merescut toc), que qui ha hagut d’aixecar els ànims no era justament a qui li tocava.\nA més Baron s’ha perdut amb uns fets aconseguits ( tant parlar d’ensenyament) que si no anem errats encara que és acció de govern, pertanyen a una regiduria d’IC, en la que alguna cosa haurà tingut a veure en Pep Comas, que de bon tros ha estat un dels grans ( i escassos) excel·lents regidors d’aquests quatre anys.\nIgualment l’explicació dels plans de futur sense entrar en el programa electoral ( encara no aprovat) , ha fet del tot un discurs buit de contingut, espès en la forma, sense aquella dinàmica comunicativa que caldria.\nDe Montilla, que dir. Ha millorat molt en la parla, l’estructura i la dicció, però ha deixat anar un “rotllo” genèric , que quasi res tenia a veure amb el que ens portava allà , que en la seva linealitat fonètica s'ha convertit en un plom de difícil seguiment.\nÉs a dir , un acte que hauria d’haver servit per presentar la llista electoral, però que en el desgavell s’ha convertit en un míting de Baron i Montilla, però sense que cap d’ells hagi conectat amb un públic a priori entregat, però que ha sortit amb un bon aire de frustració . Fent un símil futbolístic com el del Barça la passada setmana. Guanyarem la lliga, però...\nEn resum un absolut desastre, del que hauran de prendre bona nota els responsables d’imatge del PSC , ja que de seguir en la tònica, la campanya del mateix serà per ser lliurada als alummnes de comunicació, amb l’afegitó de “ modus i manera de no fer una campanya electoral”.\nI DE CULTURA?\nHo dic així per separat. He estat en un acte que ha durat més d’una hora i que s'ha parlat del futur de Mataró i la paraula cultura no ha estat anomenada\nNo és d’estranyar. En el díptic que se m’ha lliurat en entrar a l’acte , hi ha trenta quatre propostes i sols una és cultural, i sols els aparcaments i la policia municipal ocupen menys espai.\nQue sí, que en el programa sembla que es parla fins i tot de cultura,però que voleu,que us digui. És que un és exigent i no n'hi ha prou, com diriem per Santes.\nAvui la decepció és absoluta. Si algú no estava convençut de votar PSC i ha anat a l’acte del Foment , no dubteu que ja està convençut. En el millor dels casos votarà en blanc.\nJo per el que sigui, mantindré ben ferm el consell dels mestres. Seguiré treballant i fort. Però per favor , que treballin a favor de nosaltres , al menys, aquells a qui paguem el sou.\nestic d'acord, a partir que tenim el que tenim, amb la llista, em de fer l'esforç. i l'hem de fer tots i totes.\nPer engrescar, per animar i sobre tot, per cumplir aquest programa que jo també crec és un bon programa.\nVaren fallar coses cert, treballar, estic d'acord també, però falta trempera, aquesta encara no la veig.\nEspero que els dies i les coses ben fetes arribin aviat, jo confío en això.\nEm va agradar molt veure't allà.\nLa cultura, en realitat, no interessa només que a uns quants. A excepció del PPC que presenta una série de propostes clares, -Nau Gaudí per exposicions de Gran format, nacionals i internacionals, creació d'una orquestra, etc. etc. tots els altres res de res. I el PSC no és una excepció. D'il·lusió poca, perquè no hi ha canvi generacional i les idees s'aporten passejant pel carrer, escoltant, parlant, i tenint imaginació.\nPer cert, a part de lo del fons d'art, has fet aportació d'alguna idea més?. No ho he vist, o pot ser se m'ha passat.\njo no vaig trobar tan malament la posta en escena. Van fallar coses, potser faltava algun canapè, però vaja, va ser un acte ben amè i gens carregós; jo els dono un notable alt.\nAtaques massa frontalment al Carles Fernández i a la Núria Aguilar, no els conec a fons, però em cauen bé. En el cas del Carles ho entenc, n’has parlat sovint en el bloc, però la Núria, què t’ha fet? Si fa quatre dies en el teu PSC F.C. la definies com a preparada, en forma, hàbil, directa i constant.\nBé, et desitjo un bon Sant Jordi.\nSegueixo pensant que l’acte va ser fallit. Es tractava de presentar la llista electoral , i dubto que es pugui considerar una presentació com caldria. La gent , o al menys jo , va sortir sense saber exactament com era i anava la llista en si.\nCertament l’acte va ser distés , però el to del discurs de Baron molt baix ( hi coincideixen altres comentaristes ) i el de Montilla va ser míting de generals.\nEn quant a la posta en escena , tu que hi entens molt de conceptes generals de comunicació , hauràs d’acceptar que es va errar en els trets principals. Es van quedar en l’atrezzo i van oblidar l’escenografia.\nSi volem quedar-nos en el míting de sempre , cosa que no em sembla malament , recuperem la taula amb la senyera , els que parlen al darrera i al final cantem “Els Segadors”, però si volem seguir les noves tendències de comunicació , cal fer-ho correctament.\nPodríem discutir si és millor el grup tot al darrera del líder (seguidisme) o potser millor una estructura més envolvent en un sentiment d’equip. Podríem parlar del vídeo del que no vàrem acabar de saber de que anava. Podríem parlar de la col·locació dels candidats, podríem parlar de..... i el resultat és en general força negatiu.\nNo tenia cap mena d’intenció de criticar Núria Aguilar. Segueixo pensant que mereixia estar molt més endavant i espero que es millorin els resultats anteriors i així pugui assolir la Regiduria de la Dona , d’obligada creació.\nLa meva crítica estava en que al mirar frontalment a Baron , el seu suport columnar eren C.Fernández i N.Aguilar. No cal ser molt entès en la matèria per pensar que aquests lloc haurien d’haver estat ocupats per algun que altre pes pesant , per la lectura de suport valuós al líder que aquesta presència genera.\nEn el cas de C.Fernández per cada aresta que intento agafar-lo positivament , el resultat es pitjor. A més per el que he pogut veure , existeix un sector molt ample que també pensa que no hauria d’estar a les llistes. Son forces les persones que m’han fet arribar la coincidència amb els meus criteris. Crec que si és fes una votació en la que es demanés quin nom s’hauria d’eliminar de la llista , ell guanyaria de manera abassegadora.\nTinc molta por de que Carlos Fernández sigui el “Graupera” particular del PSC en la propera legislatura.\nCom no, bon Sant Jordi.


Inauguren les noves instal·lacions del Camp d'Esports Municipal - Revista Alella\nInauguren les noves instal·lacions del Camp d'Esports Municipal\nLa inauguració va tenir lloc el dissabte 2 de febrer\nDimarts, 5 de febrer de 2019 a les 08:00h\nEls treballs de les noves edificacions es va iniciar a mitjan desembre de 2017, seguint el projecte de RGC Arquitectes, format per Salvador Ribas, Jordi Gual i Xavier Cabero. Les obres, que van ser adjudicades a l’empresa Gestión, Ingenieria i Construcció de la Costa Dorada S.A. per un import de 338.751 euros, van quedar enllestides a l’estiu. Aprofitant aquesta actuació també es va realitzar una intervenció adreçada a incrementar la seguretat del públic i dels jugadors, instal·lant un panell fenòlic al llarg de tot el perímetre que separa el primer esgraó de les graderies de la zona de joc.\nAl mes de desembre es va reprendre la segona part de la reforma consistent a la substitució de la gespa artificial i de la instal·lació de nou enllumenat públic amb una inversió de 161.305 euros i de 22.000 euros, respectivament. La gespa que s'ha pogut aprofitar del Camp Municipal d'Esports s'ha instal·lat en la part interior de les Pistes d'Entrenament d'Atletisme, en la què també s'està realitzant una posada al dia de les instal·lacions amb la nova pavimentació de la pista.\nLa nova seu social s’ha construït en el lateral del camp, al costat de les grades, on estava situada l’antiga edificació de planta baixa i pis, un edifici de 47,88 m2 per planta en mal estat de conservació i sense valor patrimonial que va ser enderrocat perquè no complia ni amb les dimensions ni amb les prestacions adequades per l’equipament. En el seu lloc s’ha construït una nova edificació de més de 200 m2 dividits en planta baixa i semisoterrani que acull els serveis de bar, guixeta, magatzem, cambres higièniques, lavabos, despatxos, sala de reunions, infermeria i bugaderia.


Fontalba-Puigmal | RUTES I CIMS EN FAMÍLIA\nAquesta sortida ens durà al cim del Puigmal (cim més alt de la província de Girona), sortint des de Fontalba\nDistància: 9,39 km\nDurada: 5:53 hores (Comptant les aturades)\nDesnivell acumulat de pujada: 868 m\nTrack: Ruta de pujada al Puigmal des de Fontalba\nRuta de pujada al Puigmal\nEl punt de partida de la nostra excursió, és troba situat a dalt de Fontalba, lloc on trobarem un espai a mode d’aparcament per tal de poder estacionar els vehicles. Per arribar fins aquí anirem des de Ripoll fins a Ribes de Freser per la carretera N-152, un cop a Ribes agafarem direcció al poble de Queralbs per la GIV-5217 un cop arribats al poble, prenem la carretera que indica Fontalba. La carretera és asfaltada durant un tram però llavors passa a ser una pista forestal de bon transitar. La pista va pujant amunt fent ziga-zagues fins que arribem a dalt la collada de Fontalba.\nSortim des de Fontalba a una alçada de 2.060 m. i agafem un camí que comença a pujar suaument direcció al Puigmal\nVista del Puigmal des de Fontalba\nTots preparats per començar\nDesprés d’uns primers metres amb un desnivell poc pronunciat i caminant entre els prats verds, el camí comença a agafar desnivell poc a poc. Anirem trobant fites que ens aniran marcant el camí en tot moment.\nTram inicial del camí de pujada\nEl camí va pujant fent llaçades però sense cap mena de dificultat, fet que farà que en uns minuts ja ens trobem a una alçada considerable.\nDesprés de 30 minuts caminant, el punt de sortida queda ja llunyà i petit a sota nostre.\nDesprés d’estar pujant en tot moment, un petit descans en el desnivell just al coll de Fontalba, abans que el camí torni a pujar direcció al cim del Borrut i llavors prendre la collada final que ens ha de dur al cim del Puigmal.\nVistes del Puigmal i el Cim del Borrut\nUn cop passat el coll de Fontalba decidim que cal parar per tal d’esmorzar i agafar forces per encarar el tram final i més costerut de l’ascenció.\nAturada per agafar forces\nPassat el cim del Borrut, encarem la collada final, l’últim obstacle abans de poder arribar al cim\nVista del tram final de pujada\nEn aquest tram cal anar amb compte ja que hi ha moltes zones amb pedregam i que caldrà vigilar per tal de no entregirar-se cap peu ni relliscar. Quan soms a mig pujar ens adonem que aquest tram realment puja molt dret fent que tinguem que agafar-nos el nostre temps per anar pujant, per un camí amb llaçades molt petites i que agafa molt de desnivell.\nTram del camí amb més desnivell\nUn cop feta la collada les vistes que tenim de Fontalba són espectaculars.\nVistes de la vall que hem anat deixant enrere\nI per fí veiem el cim, només ens falten uns metres amb un desnivell no tant accentuat com la collada que hem deixat enrere. Des d’aquest punt ja podem veure la creu que corona el cim.\nJa queda poc per arribar\nDesprés de molt d’esforç , la recompensa d’haver realitzat el cim del Puigmal, la muntanya més alta de la Província de Girona amb 2.913 metres d’alçada.\nA dalt al cim el dia és molt clar gràcies a un vent que ens deixa a tots glaçats tot i ser el mes d’Agost, per tant que millor que buscar un resguard.\nRefugiats del vent\nLes vistes cap a la Vall de Núria des del cim són espectaculars.\nVistes cap a la Vall de Núria\nDe baixada, veiem com la boira comença a pujar. Val a dir que cal anar preparats per tal que fets com la boira no ens facin perdre, ja que hi ha bifurcacions del camí que poden ser perdedores sense la visibilitat normal, així com anar abrigats tot i que sigui l’estiu.\nLa boira comença a pujar tot baixant.\nThis entry was posted on 05/06/2016 by mrcpuigdevall in Ripollés.


Ajuntament de Roda de Ter/Concert de Programa Avançat\nData i hora oficials: 18/05/2021 14:02\nConcert de Programa Avançat\nConcert que finalitza el Cicle de concerts de l'Escola de Música EMM Faristol.\nAl concert de Programa Avançat l'aforament és limitat però s'intentarà que el màxim de persones el puguin gaudir i l'alumnat pugui sentir la calor del públic.\nÉs per això que si voleu reservar entrada, podeu enviar un correu a comunicacio@emmfaristol.cat amb el vostre NOM i el NÚMERO d'entrades que voleu, les entrades es repartiran per ordre de demanda. La mateixa setmana del concert rebreu mail de confirmació.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 15-03-2021 11:43


Espai Terres | El ají\nHome Cuines del món El ají\nEl terme ají, procedeix de l’idioma «taíno», llengua que parlaven els pobladors pre-colombins al continent americà. En concret deriva de la paraula «haxi».\nEn realitat l’ají o Xile o bitxo com se li coneix habitualment, és un fruit, una baia de diverses espècies del gènere Capsicum, originari de Mèxic, i que posteriorment passaria a conrear-se arreu del món, on es va utilizar, no només per condimentar àpats, sinó també com a part de la medicina tradicional.\nEls xiles han estat part de la dieta humana a Amèrica des d’almenys fa 7.500 anys, i investigacions recents mostren que el cultiu d’ají es va domesticar a Mèxic fa més de 6.000 anys.\nQuan els europeus van arribar a Amèrica i van descobrir aquest fruit, van passar a anomenar-lo pebrot pel seu sabor picant que tant els recordava al pebre. Va ser dels productes que més ràpid es van introduir al continent europeu i aviat es va popularitzar passant a formar part de diferents preparacions gastronòmiques, especialment dels embotits.\nHi ha diferents varietats d’ají o Xile.\nCapsicum annuum: conegut com ají dolça o pebrot “morrón”\nCapsicum baccatum: l’ají de vidre o ají groc, tan típic de la cuina peruana\nCapsicum chinense, que inclou les varietats més picants com el bonet escocès, el “habanero” o el “naga Jolokia”\nCapsicum frutescens, que inclou la “malagueta”, “el ojo de pájaro” i el “tabasco”\nCapsicum pubescens, on trobem els “rocotos” sud-americans i “el manzano” conreat a Mèxic.\nPerò si hi ha alguna cosa que fa destacar a aquesta baia, no és només el seu sabor més o menys picant, sinó també els seus colors, des del groc més intens, al verd fresc passant pel vermell vibrant que es transformarà després del seu assecat.\nEls asteques l’utilitzaven com a medicina tradicional per afrontar els mals de queixals doncs se li atribuïen propietats analgèsiques.\nEn el tròpic es pren des de fa anys perquè es creu que ajuda a eliminar els bacteris.\nLa primera datació de l’ají sembla ser del 15 de gener de 1493, en concret es recull en el Diari de bord de Cristòfor Colom, que després va ser trancrit per Bartolomé de las Casas. En ell se cita el producte assenyalant la seva abundància a l’illa Espanyola i, el seu elevat consum per la població local qui ho posa a tots els àpats.\nDiferents estudis han demostrat que l’ají és un antioxidant fantàstic i que conté un elevat nombre de vitamines i minerals.\nÉs a més un producte considerat útil per reduir els riscos de patir malalties cardíaques.\nAl Perú, hi ha una espècie de guisat que s’elabora amb ají groc que ha agafat el nom del propi fruit i que s’utilitza en nombrosos plats, com l’ají de gallina, l’ají d’ou o l’ají de tonyina.


Llíria executa el condicionament dels contenidors soterrats en el nucli urbà\nLa Regidoria de Residus Sòlids Urbans (RSU) de Llíria ha informat que s’han iniciat els treballs de transformació, condicionament i millora dels contenidors soterrats en el nucli urbà.\nAquesta obra comptarà amb una inversió de 100.000 euros, finançats a través del programa SOM de la Diputació de València. Els treballs tenen una duració estimada de mes i mig.\nAmb l’execució d’aquest projecte es pretén donar un millor servei a l’usuari, atés que aquests contenidors presenten diversos problemes que afecten l’ús i funcionament d’aquests, i que amb aquesta actuació es prendran les corresponents mesures per a millorar el seu funcionament.\nDes de la Regidoria s’informa també a les persones usuàries que, mentre es desenvolupen els treballs de remodelació, quedaran anul·lats els actuals contenidors soterrats per uns altres de superfície, els quals s’aniran substituint després de la seua finalització.\nSegons la regidora de RSU, M. Cruz García, “s’ha decidit posar en marxa aquest projecte atés que els contenidors soterrats presentaven quasi des del seu inici acumulacions d’aigua, problemes d’insalubritat, proliferació d’insectes i restes orgàniques que s’acumulen en el seu interior i són de difícil accessibilitat, així com problemes a l’hora de la seua recollida pels diferents mecanismes que usen”.