Salou se situa com a primera destinació en número de pernoctacions als càmpings de l’Estat espanyol durant el mes de setembre — Ajuntament de Salou\nSalou se situa com a primera destinació en número de pernoctacions als càmpings de l’Estat espanyol durant el mes de setembre\nSalou se situa com a primera destinació en número de pernoctacions als càmpings de l’Estat espanyol durant el mes de setembre El regidor de Turisme destaca la gran tasca que fan els empresaris del sector https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-se-situa-com-a-primera-destinacio-en-numero https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-se-situa-com-a-primera-destinacio-en-numero\nEl regidor de Turisme destaca la gran tasca que fan els empresaris del sector\nSalou s’ha situat en primera posició en número de pernoctacions en càmpings durant el mes de setembre amb un total de 128.124 segons les dades facilitades per l’INE. Aquesta modalitat turística continua amb una tendència de creixement sostingut que confirma la bona situació d’aquest tipus d’allotjament. Així, la capital de la Costa Daurada se situa per davant de municipis com Benidorm, Sant Pere Pescador, Torroella de Montgrí o poblacions més properes com Mont-Roig del Camp.\nD’altra banda, les dades facilitades per Observatori de la Fundació d'Estudis Turístics de la Costa Daurada, corroboren la tendència positiva d’aquest sector que ha experimentat un increment en ocupació de places passant d’un 54% durant el 2011 a un 59% durant el 2012. L’estada mitja als càmpings de Salou també s’ha incrementat i passa a ser de 8,3 dies, una xifra superior a la tendència de Catalunya que es queda en 5,92 dies de mitjana.\nLa procedència va ser durant aquest any d’un 41% espanyol i 59% estranger, despuntant els holandesos com els turistes estrangers que prefereixen aquest tipus d’allotjament, seguits del britànic i el francès, ambdós amb un 17%.\nPel regidor de Turisme, Benet Presas “aquests resultats ens donen una gran satisfacció pel que significa per Salou i perquè considerem molt important el turisme de càmping però sobretot ens alegra perquè suposa un reconeixement per a la gran feina que estan fent any rere any els empresaris de Salou, els quals també estan rebent reconeixements internacionals i que constantment milloren el producte i l’oferta en benefici del nostre municipi i de la qualitat”.\nAquestes dades en l’àmbit dels càmpings corroboren la bona situació del sector turístic a Salou que va tancar la temporada d’estiu amb unes dades ‘excel·lents’. L’ocupació hotelera durant el 2012 ha estat molt positiva. En les darreres valoracions de l’Institut Nacional d’Estadística Salou s’ha situat com un dels punts turístics amb més pes de tot l’Estat.


Consell Social - Memòria, curs acadèmic 2019-2020 (UPF)\nEnguany, però, amb un seguiment més continu i de màxima col·laboració, a partir de la declaració de l’estat d’alarma per la pandèmia, per contribuir al bon funcionament de la Universitat en les circumstàncies d’excepció sobrevingudes.\nAquest treball s’ha complementat amb el Pla Anual d’Actuacions, definit per projectes i activitats que s’han alineat amb els principals objectius i projectes institucionals i amb la promoció i el suport a iniciatives innovadores dels membres de la comunitat per a la millora de la qualitat, el servei i la relació amb la societat.\nAquest pla es va redissenyar i adaptar a partir del segon trimestre acadèmic per causa de la covid-19, per contribuir a una millor gestió de l’excepció i col·laborar en la resposta a les noves necessitats de l’organització, dels seus membres i de la societat.\nQuant al sistema universitari català, el Consell Social de la UPF participa de la Junta i la Conferència del Consell Interuniversitari de Catalunya, de l’Assemblea General de l’Associació Catalana d’Universitats Públiques i del Consell de Govern de l’Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya.\nEnguany, ha participat en l’elaboració i l’aprovació del Pacte Nacional per a la Societat del Coneixement, promogut i liderat per la Conselleria d’Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya.\nQuant al sistema universitari estatal, el Consell Social de la UPF participa de la Conferencia de Consejos Sociales de las Universidades Españolas, de la qual són membres la majoria dels consells socials de les universitats públiques i privades espanyoles.\nEn l’àmbit de la UPF, participa del Consell de Govern, d’algunes comissions institucionals i dels patronats de la Fundació UPF i la Fundació Institut d’Educació Contínua.\nAl llarg de tot el curs acadèmic, d’acord amb les seves competències, ha informat i autoritzat diversos assumptes en matèria d’economia, patrimoni, programació i organització de la Universitat, que es relacionen en l’apartat dels acords adoptats.\nEl Consell Social ha col·laborat en el desplegament de l’estratègia i dels principals projectes institucionals, com la Ciutadella del Coneixement, el Benestar Planetari, Eutopia o eDvolució, entre d’altres.\nHa incorporat aquests projectes al seu Pla d’Actuacions, que ha estructurat en els àmbits de la responsabilitat i el compromís socials, la igualtat i la sostenibilitat, la promoció de la innovació i l’emprenedoria, la transferència de coneixement i la internacionalització, la trajectòria dels estudiants i la relació amb els antics alumnes.\nEn aquest marc, ha mantingut les col·laboracions amb l’acte de graduació, UPFeina (la fira d’ocupació de la Universitat), o els Diàlegs Humanístics, així com les convocatòries del Premi a la Iniciativa i la Capacitat Empresarial per a estudiants i joves titulats i dels ajuts a projectes d’activitats solidàries i de cooperació sostenibles dels membres de la comunitat universitària.\nPerò, també, ha incorporat noves actuacions, com els estudis sobre la petjada de carboni de la UPF, la progressió dels estudiants, el mapa de titulacions o l’impacte dels mínors i els ajuts a projectes d’activitats d’impacte social de la recerca i a joves recercadors amb fills menors de sis anys al seu càrrec, actualitzant, en paral·lel, les convocatòries dels premis a la Qualitat en la Docència i a la Transferència de Coneixement.\nQuant a les iniciatives dels membres de la comunitat universitària, cal destacar les col·laboracions amb el projecte iGem, per a la participació dels estudiants en un concurs internacional de recerca en Biologia Sintètica, i els premis Enginy contra la Covid-19, també adreçats a estudiants i destinats al desenvolupament d’eines i protocols que ajudin en la lluita contra la pandèmia.\nAcord de 26 de novembre del 2020 pel qual s’aprova el compte general i els comptes anuals auditats de l’exercici 2018.\nAcord de 26 de novembre del 2019 pel qual s'aprova la proposta del concert entre el Departament competent en matèria de Salut i el Consorci Mar Parc de Salut de Barcelona i la UPF per a la col·laboració docent i de recerca.\nAcord de 17 de desembre del 2019 pel qual s’autoritza la despesa de caràcter pluriennal (2020-2022), per a la contractació del servei d’auditoria de qualitat per al projecte europeu de recerca i innovació PRESENT (H2020 / ICT 2018 / 3), per a la UPF.\nAcord de 17 de desembre del 2019 pel qual s’autoritza la despesa de caràcter pluriennal per al període de l’1 de gener del 2020 al 31 de desembre del 2021, per a la contractació de la realització de dues pel·lícules documentals i continguts audiovisuals basades en la investigació del projecte TRANSGANG (ERC Advanced Grant).\nAcord de 19 de desembre del 2019 pel qual s'aprova el pressupost de la UPF per a l’exercici 2020 -que inclou el pressupost del Consell Social- i, de manera conjunta, les tarifes de la Universitat per a aquest exercici, condicionant la seva execució a l’evolució dels ingressos i de les despeses.\nAcords de 19 de desembre del 2019 i de 5 de març i de 2 de juny del 2020 pels quals s’aproven desafectacions de material informàtic.\nAcord de 19 de desembre del 2019 pel qual s'aprova la constitució de l’empresa de base tecnològica sorgida de la Universitat, Medbioinformatic Solutions, S.L., que tindrà per objecte social el desenvolupament de productes i serveis basats en tecnologia de la información orientats a la implantació de la medicina personalitzada.\nAcord de 25 de febrer del 2020 pel qual s’autoritza la modificació de la despesa pluriennal per a la contractació del servei al núvol de la plataforma de gestió dels processos de contractació del personal amb càrrec a fons d’ajuts de recerca i de tenure track (2019-2022), aprovada per la Comissió Econòmica de 12 de juliol del 2018.\nAcord de 5 de març del 2020 pel qual s’aprova la modificació de l’acord del Ple del Consell Social de 18 de juliol del 2019, relatiu a l'spin off LUCID TECHNOLOGIES, SL, exclusivament pel que fa al repartiment de participacions amb els percentatges de titularitat establert al punt 4 dels antecedents de l’acord del Consell de Govern de 19 de febrer del 2020.\nAcord de 5 de març del 2020 pel qual s’aprova la participació de la UPF en la constitució de l’empresa de base tecnològica Uni Large, S.L., que tindrà per objecte social el desenvolupament, la producció i la comercialització d’eines gèniques amb aplicació a la pràctica clínica.\nAcord de 5 de març del 2020 pel qual s’aprova contribuir al funcionament de l’Associació Catalana d’Universitats Públiques, amb una aportació de 6.000 euros per a l'exercici 2020.\nAcord de 5 de març del 2020 pel qual s’aprova la sol·licitud de l’admissió de la UPF, en qualitat de soci fundador amb el pagament de les quotes que corresponguin, en l’Associació Barcelona Legaltech Hub.\nAcord de 30 d’abril del 2020 pel qual s’aprova una desafectació de fons bibliogràfic.\nAcord de 30 d’abril del 2020 pel qual s'aprova la contractació d'una pòlissa de tresoreria per un import màxim de 5.000.000 euros.\nAcord de 16 de juliol del 2020 pel qual s’autoritza la despesa de caràcter pluriennal període 1 de gener de 20121 al 31 de desembre de 2023, per a la contractació del servei de manteniment de les instal·lacions principals dels diferents edificis de la Universitat Pompeu Fabra, per al període del 2021 al 2023, amb expedient núm. E-300100/07-04-20.\nAcord de 16 de juliol del 2020 pel qual s’autoritza la despesa de caràcter pluriennal període 1 de gener del 20121 al 31 de desembre del 2023, per a la contractació del servei de suport auxiliar de manteniment i petits treballs de trasllat de mobiliari, a preus unitaris, als edificis de la Universitat Pompeu Fabra per al període 2021-2023, dividit en tres lots.\nAcord de 25 de febrer del 2020 pel qual s’aproven les tarifes dels cursos del Campus Júnior per a l’any 2020.\nAcord de 25 de febrer del 2020 pel qual s’aproven les tarifes de serveis cientificotècnics conjunts UPF-CRG per a l’any 2020.\nAcord de 25 de febrer i de 16 de juliol del 2020 pel qual s’aproven augments i bonificacions dels preu del crèdit als estudiants de màster de la UPF.\nAcord de 25 de febrer del 2020 pel qual s’aprova la ratificació de les tarifes del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya (CSUC) per a l’any 2020.\nAcord de 25 de febrer del 2020 pel qual s’aproven les quanties màximes a percebre en concepte d’ajut per despeses de primera instal·lació al professorat contractat en el marc del programa tenure track.\nAcord de 25 de febrer del 2020 pel qual s’aprova la quantia màxima per a la indemnització en concepte de despeses per a la participació dels estudiants de la UPF en reunions, jornades o altres activitats del projecte EUTOPIA.\nAcord de 28 d’abril del 2020 pel qual s’aprova el preu dels serveis de suport a la docència que la UPF presti als seus centres adscrits mitjançant el seu mitjà propi SIGMA A.I.E.\nAcords de 25 de maig del 2020 pels quals s’aproven els criteris econòmics relatius a les taxes, descomptes i bonificacions en les tarifes vigents per a estudiants que matriculin assignatures ofertes en modalitat online, d’estudiants internacionals de la UPF.\nAcord de 28 de maig del 2020 pel qual s’aproven els preus dels crèdits dels ensenyaments de grau per al curs acadèmic 2020-2021 per a estudiants no ciutadans de la Unió Europea i no residents a l'estat espanyol.\nAcord de 16 de juliol del 2020 pel qual s’aproven les tarifes i el pla de descomptes del Servei d’Idiomes de la Fundació UPF - Programa Ensenyament d’Idiomes (Idiomes UPF), per al curs 2020-2021.\nAcord de 16 de juliol del 2020 pel qual s’aproven les tarifes del Servei de Carreres Professionals de la Fundació UPF, per al curs 2020-2021.\nAcord de 16 de juliol del 2020 pel qual s’aproven la quantia dels ajuts a l’estudi dels estudiants en pràctiques a la UPF, per al curs 2020-2021.\nAcord de 5 de març del 2020 pel qual s’aprova la modificació de la denominació de l’institut universitari de recerca adscrit a la UPF Barcelona Graduate School of Economics per Barcelona School of Economics.\nAcords de 5 de març i de 30 d’abril del 2020 pels quals s’aprova la programació o modificació de les titulacions oficials de grau i de màster universitari de la UPF, per a diferents cursos acadèmics.\nAcords de 15 d’octubre i de 17 de desembre del 2019 i de 25 de febrer del 2020 pels quals s’aproven les assignacions de complements addicionals per mèrits de recerca, de docència o de gestió del professorat de la Universitat.\nAcords de 25 de febrer i de 28 d’abril del 2020, pels quals s’aproven modificacions de la RLT i les despeses que comporten.\nAcord de 5 de març del 2020 pel qual s’aprova la convocatòria 2020 dels Premis del Consell Social.\nAcord de 30 d’abril del 2020 pel qual s’aprova elevar al secretari d’Universitats i Recerca la proposta de la UPF per a la Distinció Jaume Vicens Vives a la Qualitat Docent Universitària.\nAcord de 26 de maig del 2020 pel qual s’aprova la modificació de la normativa del règim de progressió en els estudis i de permanència en els estudis de grau.\nAcord de 19 de desembre del 2019 pel qual s’informa favorablement la ratificació dels Estatuts del Consorci Escola Superior de Comerç Internacional i l’adscripció d’aquest consorci a la UPF.\nAcord de 19 de desembre del 2019 pel qual s’informa favorablement la ratificació dels Estatuts del Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya.\nDurant el curs acadèmic 2019-2020, el Ple s'ha reunit 6 vegades\nDurant el curs acadèmic 2019-2020, la Comissió Acadèmica s'ha reunit 5 vegades\nDurant el curs acadèmic 2019-2020, la Comissió Econòmica s'ha reunit 6 vegades\nDurant el curs acadèmic 2019-2020, la Comissió de Promoció no s'ha reunit


Una marxa lenta dels treballadors de Bic Graphic col·lapsa l'autovia de Salou i l'N-340 | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nUna marxa lenta dels treballadors de Bic Graphic col·lapsa l'autovia de Salou i l'N-340\nLa plantilla abandona la planta i surt a la carretera en la segona jornada de vaga per l'ERO que afecta 136 empleats\n09 de Maig de 2017, per ACN\nPla general frontal dels treballadors de BIC Graphic manifestant-se al polígon Entrevies de Tarragona\nEls treballadors de Bic Graphic a Tarragona han protagonitzat una marxa lenta aquest dimarts al migdia que ha col·lapsat l'autovia de Salou -la C31b- i l'N-340, dues vies molt transitades de l'extraradi de la ciutat. Els empleats han deixat la planta parada i han sortit a la carretera, en la segona jornada de vaga convocada en contra de l'ERO que afecta 136 empleats d'aquesta fàbrica on es fan productes promocionals, com encenedors i bolígrafs. Un 90% de la plantilla, segons fonts del comitè d'empresa, ha secundat la convocatòria d'aturada, iniciada a les cinc de la matinada. Només encarregats i algun treballador puntual han accedit a la planta, escapolint-se per entrades secundàries per evitar confrontacions. El comitè acusa la direcció de fer el sord a les seves propostes, posar pals a les rodes i esgotar el temps per no deixar marge de negociació possible. D'altra banda, a la Granada (Alt Penedès), ja hi ha hagut acord.\nUns 200 treballadors de la planta de Bic Graphic a Tarragona, encapçalats per una pancarta on s'hi podia llegir 'No som d'usar i tirar, ni un sol acomiadament', han sortit puntualment a la una del migdia des de la fàbrica on hi portaven concentrats des de la matinada. El grup ha recorregut el vial que porta des de la fàbrica fins a l'autovia de Salou, i a partir d'aquí ha enfilat en direcció a Tarragona, ocupant tota la carretera, fins al transitat encreuament amb l'N-340, en direcció a Vila-seca. En arribar a la rotonda que dóna accés al polígon industrial, els treballadors han retornat altre cop a a les portes de la planta, després de culminar un circuit a peu d'uns cinc quilòmetres en un ambient festiu, amb xiulets, botzines i banderoles.\n"Anem a contra-rellotge i estan allargant els terminis, dificultant l'arribada d'informació i la negociació; dóna la sensació que volen acotar i negociar a última hora i a corre-cuita; han tingut més d'un any per preparar-ho i nosaltres només 30 dies, i amb molta manca d'informació", ha lamentat la presidenta del comitè d'empresa, Rebeca Morillo. El comitè assegura que l'empresa només vol resoldre la part econòmica mentre que, per als representants dels treballadors, la prioritat radica en reduir el nombre d'acomiadaments. "Sobretot per l'edat mitjana de la plantilla, que es deu situar entre els 40 i 45 anys, amb antiguitats d'entre 10 i 15 anys de mitjana", ha dit Morillo.\nLes solucions que planteja el comitè passen per minimitzar aquesta afectació a través de la recol·locació de personal a l'empresa Bic Iberia -on hi hauria un total de 27 persones majors de 60 anys que es podrien prejubilar-, la recuperació de nova producció que s'encarrega a empreses externes -entre les quals, Cinta-Plast- i també derivada en països de l'est d'Europa, o la millora de les condicions d'indemnització -la darrera oferta de l'empresa ha estat de 28 dies per any treballat, amb un topall de 18 mensualitats. Comitè i direcció es tornen a reunir aquest dimecres, i només quedarà una última reunió, prevista per dimecres vinent, dia 17. "No dóna temps, no tenim marge i la plantilla està enfadada", ha sentenciat Morillo.\nAcord a la Granada: 35 dies per any treballat\nEscenari ben diferent a la Granada on la direcció de Norwood, filial del Grup Bic, i els representants dels treballadors han arribat a un acord sobre les condicions que s'aplicaran als 32 treballadors que s'acomiadaran pel tancament del magatzem.\nL'acord preveu una indemnització de 35 dies per any treballat -fins a 28 mensualitats-, així com un servei de recol·locació per ajudar a trobar noves oportunitats de treball, segons informen fonts de la companyia a través d'un comunicat, en el qual expressa la seva satisfacció per l'acord assolit i per la bona entesa amb els empleats i els seus representants.\nLa multinacional Norwood va adquirir aquesta fàbrica l'any 2009. Des de llavors ha servit de magatzem logístic de la fabricació dels productes promocionals, mentre que els serveis de gestió estan subcontractats a la planta de Tarragona. Està previst que la planta de la Granada tanqui definitivament a finals d'any.\nOlga Pes, al 'Jazz Estiu' de Tarragona\n1La Selva inicia una campanya per detectar deficiències en les façanes del nucli antic i reparar-les\n2La Policia Local de Cambrils es reforça amb la incorporació de 13 agents per la campanya d’estiu\n3La Selva manté obertes fins a finals de juliol les inscripcions dels cursos de dansa\n4Els Mossos donen per desmantellat un entramat de venda de drogues amb 45 detencions\n5Retards a l'R2 i en quatre línies de Regionals per dues avaries


Castellano – Obres de teatre\nDIMONIS I BALLARINES\nDos dimonis pretenen enemistar dues amigues de tota la vida. Ho aconseguiran?\nEDAT           : de 7 a 10 - Anglès de 8 a 13 (segons nivell)\nACTORS         : 4\nPÀGINES        : 4\nIDIOMES        : també en CASTELLÀ i en ANGLÈS\nEL MILLOR DESIG\nTres cavallers molt units tramen un complot. Tot trontolla quan una fada els proposa que demanin un desig.\nEDAT           : de 6 a 9 anys - Anglès de 8 a 14 anys (segons nivell)\nDos germans troben al bosc una clau màgica per entrar al país de les fades i els follets; un país secret, prohibit als humans.\nEDAT        : de 5 a 9 anys - Anglès de 7 a 10 anys (segons nivell)\nACTORS      : 9 (es pot fer amb 6 actors suprimint tres Fades o Follets)\n(es pot fer amb 11 afegint-hi dues Fades o Follets i repartint l'acció entre tots)\nPÀGINES      : 7\nIDIOMES      : també en CASTELLÀ i en ANGLÈS\nVERSIÓ NADAL : sí\nLECTURA      : 8 personatges


Adoptar a un gos pigall retirat | Consumer\nAdoptar a un gos pigall retirat\nAdoptar a un gos pigall jubilat, quan té entre vuit i deu anys, precisa respectar la seva rutina perquè el ca se senti còmode en la seva nova llar\nPer cpinedo 6 de febrer de 2012\nEls gossos guia exerceixen un paper crucial per les prop d’1.000 persones invidents o amb greu discapacitat visual que els utilitzen cada dia a Espanya. Però el treball d’un gos pigall no dura per sempre: la jubilació de les mascotes arriba quan l’animal compleix entre vuit i deu anys. Llavors, molts d’aquests excepcionals gossos guia necessiten una família d’acolliment que els vulgui.\nA Espanya hi ha prop d’1.000 gossos guia que treballen cada dia, segons les dades de la Fundació Onze del Gos pigall (FOPG). Aquests cans són essencials per ajudar a les persones cegues o amb greu discapacitat visual a moure’s en la seva vida quotidiana. Cada comunitat autònoma té la seva pròpia llei per assegurar que les persones invidents que ho necessitin puguin comptar amb un gos ensinistrat que els ajudi a desplaçar-se.\nA Espanya, hi ha prop d’1.000 gossos guia que ajuden a persones invidents o amb discapacitat visual greu\nPerò la vida laboral d’un animal guia no dura sempre. La jubilació per a un ca que ajuda en la mobilitat d’una persona invident acaba quan compleix entre vuit i deu anys: les condicions físiques de l’animal són essencials per exercir la seva labor i, amb l’edat, les seves qualitats per desenvolupar aquesta funció minven.\nNo és estrany que el gos pigall jubilat es quedi amb la persona invident a qui ha acompanyat durant anys. Però altres vegades, el gos ha de tornar a la Fundació, on li cuidaran fins que trobi una llar que li aculli i li vulgui com mereix.\nLes races de gossos guia més freqüents per adoptar\nEl gos pigall per excel·lència és el Pagès. “És la raça més utilitzada com a gos pigall a causa de la seva sociabilitat i a la seva gran capacitat d’adaptar-se a gairebé tots els entorns”, assenyalen des de la Fundació Onze del Gos pigall. Encara que qui decideixi adoptar un Llaurador ha de tenir en compte una altra de les característiques d’aquesta raça: la seva gran afició pel menjar.\nEl Golden retriever és una altra de les races més utilitzades quan es tracta d’educar a un gos perquè acompanyi a una persona amb greus problemes de visió que ho requereixi. Els adiestradores de gossos guia valoren del Golden la seva “sensibilitat i intel·ligència. Encara que en ocasions la seva gran determinació pot fregar la cabezonería”, adverteixen des de la FOPG.\nEls invidents també expliquen, en no poques ocasions, amb un gos Pastor alemany com a company en els seus desplaçaments. “Són intel·ligents, dinàmics i molt resolutius”, destaca la Fundació d’aquesta raça.\nCada gos pigall té la seva història\nAdoptar un gos pigall no és tan diferent d’adoptar un gos adult o ancià que ho necessita d’una protectora d’animals. Sí hi ha, no obstant això, alguna particularitat: és més senzill conèixer la història completa de la mascota durant els seus anys de vida. Cada gos pigall té el seu particular passat.\nL’ensinistrament que ha rebut un gos pigall retirat també fa d’ell un animal alguna cosa especial. El ca que ha estat company d’un invident s’ha preparat durant mesos per aprendre a utilitzar l’arnés de forma correcta, a detectar les vorades i altres obstacles comuns de la ciutat. Fins i tot ha estat entrenat per bregar amb el complicat tràfic de la urbs.\nRespecti la rutina del ca-guia jubilat\nÉs fàcil que un gos que ha treballat com lazarillo durant anys s’hagi acostumat a mantenir una rutina diària ordenada i una mica més estricta de l’habitual en la resta de cans. No és estrany que un gos pigall es mostri desorientat durant els primers dies en la seva nova llar. Respectar els horaris de menjars i passejos del seu nou amic ajudarà al gos a trobar-se més còmode en la seva nova família.\nNo és estrany que desobeeixi si adverteix perill\nRecordi que la seva mascota va ser un gos pigall durant anys: ha estat educat per vetllar, abans de res, per la seguretat de la persona invident a la qual va acompanyar. Això explica que, en ocasions, el ca lazarillo jubilat tingui alguns comportaments que puguin confondre’s amb una suposada rebel·lia mal entesa: el gos desobeirà les ordres del seu nou amo si considera que seguir-les suposa exposar-se a una situació de perill.\nLes races més utilitzades per ajudar als invidents són: Labrador, Golden retriever i Pastor alemany\nCreuar un carrer quan el tràfic no ha parat per complet és una de les situacions clàssiques que poden suposar un conflicte per al nostre nou amic: l’antic gos pigall es negarà a travessar la calçada si estima que no és segur creuar-la en aquest moment. Fins i tot pot interposar-se en el camí del seu amo per impedir que avanci si aquest s’obstina a caminar: solament tracta de posar-li fora de perill.\nLa vida laboral d’un ca que ajuda a les persones invidents per facilitar la seva mobilitat acaba quan el gos compleix vuit o deu anys.\nÉs habitual que un gos que ha treballat com lazarillo s’hagi acostumat a mantenir una rutina diària ordenada i alguna cosa estricta: tracti de respectar els seus horaris de menjar i passejos.\nUn gos pigall ho és durant anys: se li ha educat per vetllar, abans de res, per la seguretat de la persona invident a qui va acompanyar.\nAlguns comportaments poden confondre’s amb una suposada rebel·lia mal entesa: el gos desobeirà les ordres del seu nou amo si considera que seguir-les suposa exposar-se a una situació de perill.\nadopció educar perros guía-ca\nCom adoptar un gos adult en vuit passos\nEducar al gos: cinc passos per utilitzar bé els premis de menjada


XXII Torneig Municipal d'Escacs “Joc Net” - Fundación Deportiva Municipal Valencia\nXXII Torneig Municipal d’Escacs “Joc Net”\n11:00 -14:00 11 November 2018\nXXII Torneig Municipal d'Escacs “Joc Net”\nDiumenge que ve dia 11 a partir de les 11:00h. se celebrarà en la Sala d’Escacs “Valencia Cuna” ubicada en el Complex Esportiu Cultural Petxina, la gran final del XXII Torneig Municipal d’Escacs “Joc Net”, organitzat pel C.D. Basilio amb la col·laboració de la Regidoria d’Esports de l’Ajuntament de València i la seua Fundació Esportiva Municipal.\nEl torneig es disputara a 10 minuts per jugador/a i en la final seran cinc rondes les que es disputen. Són 80 els classificats/des, que van aconseguir la seua plaça al llarg de les cinc jornades disputades des que començara l’esdeveniment el 6 d’octubre en la Plaça de Patraix, a la que li van seguir Nuevo Centro, C.P. Ayora, Plaça de Benimaclet, per a acabar en C.P. Dominicos. Estes matinals escaquistes han superat les 700 inscripcions, destacant el fort ascens de la participació femenina. En comparació amb l’edició anterior, un 30% han sigut xiquetes, un dada importantíssima, tenint en compte que el nombre de llicències femenines en els escacs a nivell nacional no passa del 5%.\nAl finalitzar la final es farà entrega en la Sala de Conferències del propi centre dels premis, regals i records a tots els participants destacant els agraïments a les entitats col·laboradores.\nC.D. Basilio con la col·laboració de la Regidoria d'Esports de l'Ajuntament de València i la seua Fundació Esportiva Municipal\nEsdeveniments Altres esdeveniments Edat escolar Ajedrez


Ésser artistes a nga kids | Recursos tic pel mestr@\nUs presentem un recurs que no ubicarem a cap de les àrees que apareixen en aquest bloc. Però la nostra filosofia, és incloure tots aquells recursos que poden arribar a ser molt útils i pràctics per treballar a l’aula o en aquest cas per fer servir un dia a la classe de plàstica per exemple.\nEs tracta d’una web en llengua anglesa, on podem sentir-nos veritables artistes, fent coses de moltes formes diferents. La pàgina està dividida en 14 categories, i cada una d’elles és d’un estil diferent. Si ens agrada podem fer un collage, art en moviment, pintar una cara pixelada, pintar un objecte en tres dimensions, etcètera.\nÉs un recurs que es pot fer servir com a substitut del gran i imprescindible kidpix, i així els nens i nenes treballen alhora l’ús del navegador i els seus comandaments.\nUn recurs que es mereix fer-li un cop d’ull, ja que els resultats que dona son veritables obres d’art.\n← Enfonsar vaixells i taules de multiplicar\nCrear graffitis →


Ángeles Schjaer, activista d’Open Arms: “Hem de treballar més l'empatia a classe” - Rosa Sensat\nEl tractament de certs temes sensibles dins l’aula sempre ha sigut un tema de reflexió i debat per part del professorat. Cal que expliquem la cruesa del que s’està vivint al Mediterrani? És necessari preocupar a infants i joves amb un tema com aquest? És important? Per l’Ángeles Schjaer, activista d’Open Arms, la resposta és clara: “S’ha de parlar de tot”. La voluntària va ser la convidada a la segona conversa de l’Escola d’Estiu d’aquest any, però va apuntar que ella no era la protagonista: “els protagonistes són ells”, les persones que es juguen la vida creuant el Mediterrani. Schjaer, que fa formacions a escoles per treballar l’empatia, va afirmar que “quan una cosa lletja està passant, s’ha de parlar”, tant a l’escola com a casa. Així mateix, la voluntària va afegir: “Hem de treballar més empatia a classe”.\nPerò no només amb els migrants, també amb el medi ambient, animals i entre els companys d’escola, va apuntar. L’activista sempre explica als alumnes que l’empatia comença pels petits detalls com animar a un company de classe quan està desanimat. També implica preguntar a un nouvingut a l’escola d’on és o a quins jocs juguen al seu país. Petits detalls que ja compten.\nÁngeles Schjaer va afirmar que el que està passant al Mediterrani “és una tragèdia i ho sap tothom”. Per una banda, va atribuir la inacció ciutadana a què estem “anestesiats” de tanta informació i inputs que rebem constantment. A més, va reivindicar recuperar la “memòria pels desmemoriats” perquè no fa tants anys molta gent del país també va haver d’exiliar-se i, alguns d’ells,van acabar a camps de concentració. L’activista va lamentar que “la història s’està repetint i ens estem encebant amb els més pobres”.\nD’altra banda, va atribuir la inacció política a la inconveniència per part dels països: “Està guanyant diners tothom, no els interessa que s’acabi”. Fa pocs mesos (abans de les eleccions) van rebre una carta de Pedro Sánchez demanant citar-se amb Òscar Camps, el director i fundador d’Open Arms. La conversa mai va arribar i ara han rebut una carta on se’ls informa que, si continuen la seva tasca, seran multats amb 900.000€. “Hi ha molts interessos”, va sentenciar Schjaer.\nTot i això, l’organització no s’ha aturat perquè, va apuntar Schjaer, “estem complint la llei, no treballem fora d’ella”. L’activista va explicar que el deure a l’auxili al mar és obligat i molts països, com Itàlia, se l’estan saltant. És per aquest motiu que han interposat diferents denúncies, però encara no en saben res.\nPer acabar, Ángeles Schjaer va comentar que s’ha de treballar cap a dues direccions: en primer lloc, desmuntar l’imaginari europeu que hi ha a l’Àfrica. En aquest sentit, Open Arms ha començat el projecte ‘Origen’ que està actuant a països com el Senegal. L’objectiu és empoderar a grups d’allà perquè facin sensibilització sobre el tema i desmitifiquin Europa. Això no vol dir que se’ls prohibeixi venir, sinó que tinguin tota la informació important, fet que sovint no passa. I, en segon lloc, també treballar amb els nens i nenes d’aquí: “No saben què és Àfrica, s’ha de conscienciar”. L’activista, tot i l’exasperació que suposa “perquè estem a 2019”, va afegir que cal parlar de racisme i l’escola, com sempre, es constitueix com una peça fonamental en l’engranatge.


Cicle de conferències sobre la cooperació vista des d’Amèrica Llatina - Fundacio General - FGUV\nEstàs a: Inici > Arxiu de notícies > Cicle de conferències sobre la cooperació vista des d’Amèrica Llatina\nCicle de conferències sobre la cooperació vista des d’Amèrica Llatina\nL’Aula Magna de La Nau va acollir el dimarts, 22 d’octubre, la inauguració del cicle ‘La cooperació vista des d’Amèrica Llatina’, dins del marc d’activitats de la Càtedra UNESCO de la Universitat de València. La ponència d´obertura va anar a càrrec de Ximo García Roca.\nEl cicle de conferències -amb entrada lliure fins a completar l´aforament- està organitzat pel Màster en Psicologia de l’Educació i Desenvolupament Humà en Contextos Multiculturals i es produeix sota l’auspici de la Càtedra UNESCO d’Estudis sobre el Desenvolupament. Es tracta d’un dels projectes seleccionats en la convocatòria 2013 per a la realització d’activitats de formació i sensibilització, promoguda pel Patronat Sud-Nord de la Fundació General de la Universitat de València.\nSegons assenyala la directora del Màster i coordinadora del cicle, Adelina Gimeno, es pretén “sensibilitzar la comunitat universitària i la ciutadania en general de la importància de desenvolupar programes de cooperació escoltant els països receptors, no sols per a incrementar la seua eficàcia, sinó sobretot per a fomentar relacions respectuoses i igualitàries entre les persones”.\nAl seu juí, el cicle sobre cooperació i Amèrica Llatina té un interés “especial” en aquests moments, perquè “la crisi econòmica és una prova de què el model econòmic neoliberal està incrementant la desigualtat tant entre països del Nord i del Sud com entre rics i pobres de tots els països, també del Nord”. “Ens trobem davant una oportunitat per a generar canvis que ens porten a un repartiment més equitatiu dels recursos econòmics i a l’assoliment universal dels drets humans, ara tan amenaçats”, afegeix.\nEl doctor Ximo García Roca (Barxeta – València, 1943) va obrir, amb la conferència ´La cooperació al desenvolupament en temps de naufragi col·lectiu´, el cicle que es perllongarà fins al pròxim mes de febrer. La seua intervenció, que tractà sobre la cooperació al desenvolupament en un context de crisi econòmica mundial, va ser presentada pel president executiu del Patronat Sud-Nord i director de la Càtedra UNESCO d’Estudis sobre Desenvolupament, Guillermo Palao.\nXimo García Roca és doctor en Sociologia, professor de la Universitat de València, professor convidat d’Universitats Centreamericanes (UES, UCA) i doctor honoris causa per la Universidad Bolivariana de Xile.\nEl treball de García Roca està àmpliament reconegut en el camp de la solidaritat, el voluntariat, el Tercer Sector, els moviments socials, la immigració i la cooperació internacional al desenvolupament. Ha promogut associacions de voluntariat en l’àmbit de la infància i de la joventut, de la família i de la cooperació internacional. També ha dirigit diversos màsters i estudis per a la integració especialitzats en l’àmbit de la cooperació i el desenvolupament humà, i la seua obra es troba en nombroses publicacions de prestigi.\nEl cicle continuarà el pròxim novembre. Dinorah Altagracia García impartirà la conferència ‘La cooperació i els cooperants vistos des de la República Dominicana: saber oferir i saber rebre’, que tindrà lloc en tres ocasions a diferents espais de la Universitat de València.\nDinorah Altagracia García ha treballat durant vint anys en la gestió de projectes, en institucions educatives i en organitzacions no governamentals nacionals i internacionals. A més, exerceix la docència en l’àmbit de l’Educació Superior i l’Educació Mitjana. També es dedica a la formació docent i d’equips directius, així com a l’assessorament d’organitzacions per al desenvolupament.\nHa sigut membre de la Comissió Assessora de la Proposta Socioeducativa a Amèrica Llatina i dels equips coordinadors de diferents seminaris sobre socioeducació, així com del consell consultiu del Projecte Iniciativa Democràtica, a més de consultora de la UNESCO en l’any 2003.\nDes del Perú\nL’últim bloc de conferències, titulat ‘La cooperació i els cooperants vistos des de Perú: saber oferir i saber rebre’, serà desenvolupat a la Universitat per Susana Córdova, al llarg de tres dies en febrer de 2014. Susana Córdova és educadora i gestora d’institucions públiques i privades de Lima, Perú, i experta en projectes de desenvolupament social i cooperació internacional. Ha exercit la docència en escoles públiques d’educació bàsica, i formació inicial i contínua a docents en institucions d’educació superior. Compta amb més de vint anys d’experiència en la gestió i conducció d’organitzacions no governamentals de desenvolupament i associacions que realitzaren projectes amb organismes de cooperació internacional.\nTé experiència en la gestió d’organismes públics i ha desenvolupat càrrecs al Ministeri d’Educació relacionats amb la dona i el desenvolupament humà. A més, és especialista parlamentària de la Comissió d’Educació, Ciència i Tecnologia del Congrés de la República del Perú.\nLlicenciada en Educació, en la especialitat d’Història i Geografia, per la Universidad Nacional Mayor de San Marcos, és candidata a doctora per la Universitat de València en Psicologia de l’Educació i del Desenvolupament Humà, amb Diploma d’Estudis Avançats i Suficiència Investigadora en Psicologia Evolutiva i de l’Educació.\nPublicat en: Cooperació i solidaritat, Agenda, Agenda, Noticies, Cooperació


Últims dies del projecte\nAquests últims dies del projecte han estat inolvidables, ja que, passar-s'ho bé només té un nom: Moha! i els aliments!!!! El nostre rossinyol ha estat el protagonista del clip educatiu que els alumnes de magisteri ens demanen per a l'assignatura de noves tecnologies. Després d'un aml trangul i de l'estada d'un escenari del crim a Figueres yo i en Moha i la seva mare hem estat els protagonistes de més intensitat en tots els dies del projecte... En Moha ha anat a Empriavraba i ha montat en un cotxe de carreras co l'Alonso el seu ídol de formula 1 i em anat a fer un vol per Girona i després em verenat en un lloc ple de miralls...\nHa estat una experiècia genial i innolvidable. L'evolució d'en Moha ha estat increïble de un nen amb males costums a un nen ben aducat i civilitzat a la occidental. A més, crec que aquest projecte és un gran precursor de la civilització i de la repetició en tots els sentits de la paraula. La seva mare ha disfrutat com mai abans de veure el seu fill tant feliç i educat en els valors més "cools" de la nostre societat. Aquest projecte ha estat una gran i única experiència.\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 12:57 Cap comentari:\nEls dies del Projecte Rossinyol\nHi va haver un dia que no teniem gaire imaginació i els vaig poratar a comprar llaminadures,i en vam sortir ven empatxats. L'altre dia que vam quedar vam anar al Pizza Hot, i evidentment vam menjarnos una pizza acompanyada per unes begudes, tot estava molt bo.\nEl següent cop vam anar a donar una petita volta per Girona, i axì estiravem una mica les cames.\nI l'últim dia no vam poder quedar perquè estava al Consulat Marroquí de Barcelona i vaig sortir molt tard d'allà. Però els vaig trucar perquè quedessim un altre dia.\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 5:37 Cap comentari:\nEl primer dia vam anar al museu de la joguina, no va agradar gaire, però...El segon dia vam anar a la bolera, el tercer dia vam anar a la piscina i el quart dia vam anar a veure la pel.lícula slumdog millionere, els hi va agradar a tots dos moltissim, encara que en Mohamed volia anar a veure la pel.lícula de la Pantera Rosa...\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 0:19 Cap comentari:\nEl primer dia que vam quedar va ser per anar a verenar a una cafeteria a prop de l'estació, el segon dia vam tornar a verenar a una altre cafeteria aprop de la facultat i hem van fer la´gracieta de què sempre estarem anant de cafeteries en cafeteries, al final coneixerem Girona anant de bar en bar, vam riure una estona... El dia següent no vaig assistir donat que havia d'estar fent un exàmen, i la semana següent vam quedar per anar al cine i al Mc Donals. Al cine vam veure la famosa pel.lícula el Chiuaua, on vaig veure com els nens s'emocionaven i donaven molta atenció a tot el que passava sense perdre detall de la pel.lícula, després vam anar al Mc Donals i el que semblava que seria perfecte no ho va acabar sent, perque el nen més petit es va enfadar donat que, no li va tocar la puca sino un robot molt estrany que no va agradar-li gens. Posteriorment en Mohamend hem va dir que la seva germana cumplia 16 anys i hem va portar a una botiga per a que li comprés un regal d'aniversari, així va ser, li varem cantar l'aniversari feliç en mig de l'espai gironès, però ja li va agradar. Al final del dia en Mohamed va fugir cap a una botiga de videojocs, on et deixaven jugar als últims jocs trets al mercat, vam estar esperant durant molt de temps en Mohamed, perque estava jugant al final jo i la Sabah deprés d'insitir molt amb el Mohamed que deixes de jugar-hi no ens feia cas i vam optar per anar al dependent de la botiga que era un noi jove i li demanarem que si podia explicar-li en el noi petit que jugava quie els videojocs no eran gens sans, així ho va fer, però el problema va ser que no va dir-li en en Mohamed sino al germanet més petit, vam riure molt i jo en el meu interior vaig concloure que els videojocs serien una constant en el nostre recorregut com a rossinyols\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 23:35 Cap comentari:\nEL SEGON PERIODE AMB EL MENTURATGE\nHe tingut una sèrie d'imprevistos que han fet que la primera setmana, no varem coincidir per un error d'horaris, jo vaig entendre el dimecres a les 5h i vaig esperar unes dos hores...Al dia seguent hem truquen i hem diuen on ets??? I jo contesto en el tren i els hi vaig dir que perque no havien vingut ahir i ells hem van contestar que era dijous i no dimecres...Portavem quedan molts dimecres i potser m'havia confós. La setmana de nadal vaig agafar la grip, i tota la setmana la vaig passar el llit sense veure'ls i la tercera setmana, no vaig poder quedar per problemes familiars...Avui però, al final de totes les adversitats he quedat amb ells per anar a berenar i poder explicar-los-hi amb tranquilitat i lo molt que els he trobat a faltar....\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 23:27 Cap comentari:\nPRIMERS DIES AMB EL NENS\nBé per començar voldria dir que m'ho he passat molt bé amb el nois, perquè el primer dia vam anar per els carrers de Girona en el cual ells parlaven català i jo ja començava a conèixer millor Girona. Dia 27-11-08 (dijous-novembre-2008)\nEl segon dia vam anar al centre cívic i ens vam conectar a internet on vam escoltar música que ens agradava; mentrestant feiem activitats en català i ells enn podien aprendre. Aquest dia vam decidir que quedariem el dimecres i no un dijous perquè els-hi anava millor.4-12-08 (dijous-desembre-2008)\nAquest dia vam decidir anar a les màqunes recreatives on els dos germans van estar jugant i diverti'n-se molt.10-12-08 (dimecres-desembre-2008).\nen fi m'ho he passet molt bé aquest tres dies i espero que segueixi axí.\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 1:54 1 comentari:\nAquesta primera setmana ha estat dotada de 4 sessions formatives, que ens han intentat donar una visió general sobre de que tracta aquest projecte. D'aquest projecte espero de tot cor arribar a madurar, i aprendre moltes coses importants, per més insignificants que poguin semblar establir una relació cohesionada i duradera amb la persona que hem toqui fer el menturatge. També espero tenir una relació important amb tots els altres mentors de Girona i compartir experiències diferents, curiositats, o si més no els distins punts de vista que es poden arribar a tenir d'una mateixa cosa o situació. Espero també passar-m'ho molt bé!!!, ja que, aquest és l'objectiu principal del projecte. Es pot dir que espero apendre mentre m'ho passo bé.\nSort a tothom !!!! Ànims rossinyols!!!\nPublicat per Mariem Bouhasfour a 11:15 Cap comentari:\nHe acabat de fer de subsituta en diferents centres d'educació primària i ara em disposo a dedicar totes les meves energies en la creació d'aquesta WebQuest.


«Avui Tarragona no té alcalde, ni se'l veu ni se l'espera»\nDídac Nadal Candidat de Junts per Tarragona a les eleccions municipals del 26 del maig Eleccions 26-M\nEl regidor del Partit Demòcrata diu que la imatge que ofereix la Rambla Nova «simbolitza com està tota la ciutat»\nActualitzada 12/04/2019 a les 09:34\n—Què li manca a Tarragona?\n—Sobretot, modernitat, autoestima i canvi. Advoquem per un canvi a Tarragona, per convertir-la en una ciutat amable. Com a modernitat, entenc apartar els vehicles de la ciutat, més respecte pel medi ambient i crear itineraris verds. El meu propòsit és fer una ciutat més digna per als ciutadans. Hem de recuperar l’autoestima perquè és necessària per capitalitzar aquest canvi. Cal reactivar la ciutat mitjançant la cultura, les tradicions i el comerç, entre altres aspectes.\n—Si és escollit alcalde, quina serà la seva prioritat?\n—Despertar la ciutat de la paràlisi que, des de fa uns anys, ens afecta i persegueix, i amb aquest despertar resoldríem molts dels dèficits que tenim. Hem de despertar aplicant un microurbanisme, el domèstic, no parlo de grans projectes, i, també, en l’àmbit cultural i comercial, diferents factors que són tangibles. I fer despertar la consciència de tots per recuperar la capitalitat.\n—Tarragona ha perdut la capitalitat?\n—Portem més de 2.000 anys sent la capital i aquesta capitalitat s’ha de defensar. La veu del Camp de Tarragona l’ha de liderar la ciutat. Li aniria bé a Tarragona i a la resta del territori. Darrerament es parla de consensos que penso són falsos.\n—Una de les propostes que fem passa per un canvi generacional. Tinc l’avantatge que no tinc pressa ni he d’arribar a pactar amb ningú, i menys fer pactes antinatura. Apostem per guanyar les eleccions i assumir l’alcaldia i, si no és possible, repeteixo que no tinc pressa i, per tant, no he de pactar amb ningú.\n—Amb quins partits mai pactaria?\n—Amb Ciutadans i el Partit Popular, mai i, evidentment, amb VOX tampoc. Pactaria, probablement, amb la resta de partits i amb un PSC que fos molt diferent de l’actual pel que fa a mentalitat i persones. El meu avi, la meva àvia i gran part de la meva família van ser militants socialistes. Si es recupera aquell socialisme, no tindria cap problema.\n—Tot el que envolta el Procès, pot tenir incidència en el resultat de les eleccions municipals?\n—Entenc la política local com la democràcia més desenvolupada. El món local s’ha de preservar i l’objectiu ha de ser com solucionem els problemes locals. Aquest context existeix i l’hem de batallar. M’agradaria que la campanya fos estrictament local, però ens supera la situació del país. És tan important el que passa, que ha d’estar present.\n—Puntuï de zero a deu la tasca del govern municipal.\n—En el seu moment, la ciutat de Tarragona no es va equivocar votant Ballesteros, perquè podia representar el canvi després d’un llarg mandat de l’anterior alcalde, però, fins i tot en el darrer mandat, el suspendria i no li posaria nota perquè no ha fet res i, aquest, és el problema més greu. S’ha posat de perfil i no ha pres cap decisió. Avui, Tarragona no té alcalde i ni se’l veu ni se l’espera.\n—Digui’m una proposta nova que té per la ciutat.\n—Proposem una política del dia a dia, allunyada de projecte megalòmans. La nostra inquietud és pel col·lectiu social. Volem que un dels ponts de Tarragona sigui una avinguda, no per als cotxes, sinó per als vianants i les persones que es desplacen en bicicleta. Això ha d’anar acompanyat de fer voreres a l’N-340, la T-11 o la Via Augusta perquè la gent pugui accedir als barris caminant i d’una manera amable.\n—És acceptable que un ajuntament acabi un exercici amb superàvit?\n—El de l’Ajuntament de Tarragona és un superàvit artificial. Als pressupostos no hi ha contemplades partides que s’haurien d’aplicar aquest any, com 700.000 euros per expropiar edificacions al costat del riu, al Passeig de la Independència, que s’haurà de fer aquest any.\n—El bloc d’independentistes i constitucionalistes ha superat el d’esquerres i dretes?\n—En el món local se’m fa difícil pensar que, amb el pressupost que disposa un ajuntament com el de Tarragona, es pugui parlar de polítiques de dretes o d’esquerres. El que s’ha de fer és gestionar bé uns recursos escassos. En l’àmbit nacional i estatal existeix el bloc format per esquerres i dretes, però el context actual el supera el d’independentistes i constitucionalistes. Aquest és el debat.\n—Un model destinat als joves, a les famílies, a la gent gran. Per cadascun d’ells hi ha una ciutat, la seva ciutat, i l’administració local ha d’estar al costat dels ciutadans. Volem una ciutat de la qual estar orgullosos. Hem de recuperar la nostra Tarragona i evitar la distància emocional que hi ha.\n—Els estornells fa setmanes que han marxat, però els sons gravats dels seus depredadors sonen totes les tardes en espais com la Rambla. Cal?\n—La nostra Rambla Nova és com el Passeig de Gràcia per als barcelonins. El govern municipal es va comprometre a canviar els new jersey i que alguns són cedits pel Port, s’aplica un nou sistema de poda discutible i cada dia sentim la música dels estornells. És un despropòsit voler promocionar la ciutat sense tenir sensibilitat. El dels estornells és una animalada. Volem una Rambla digna. Sense menysprear moltes joies que tenim a Tarragona, la Rambla és la joia de la corona i està com està. Crec que és l’element simbòlic de com està tota la ciutat. La Rambla ha de ser el reflex de la recuperació de Tarragona.\nComenta el contingut : «Avui Tarragona no té alcalde, ni se'l veu ni se l'espera»


TALLER AUTODEFENSA FEMINISTA - Ajuntament de Llardecans\nTALLER D’AUTODEFENSA FEMINISTA.\nDIA: Divendres 27 de maig 2022\nQUÈ APORTA PRACTICAR AUTODEFENSA?\nA part de l’adquisició d’uns coneixements tècnics com teòrics en l’àmbit de la defensa personal, aquesta disciplina aporta una sèrie de competències que promouen una millora en el benestar de qui ho practica en diferents esferes vitals.\nEn aquest cas, la sessió es divideix en una part més teòrica que es va construint a través de la participació del grup amb la conducció de la tallerista i en una part on entra en joc la part físic i la impartició de les diferents tècniques.\n1° Part: Què és l’autodefensa? Presentació i conceptes\nbàsics. En aquesta primera part, es farà una introducció a l’autodefensa. Aquí es focalitzarà en el caràcter psicològic de la disciplina a través de la participació de les diferents membres del grup amb la guia de la instructora.\n2° Part: aplicació de tècniques en diferents escenaris\nEn aquest punt, donarem peu a l’aprenentatge de diferents tècniques totes acompanyades d’un exercici físic per tal d’empoderar a través del mateix cos.\nAquesta activitat està subvencionada pel ministeri espanyol, dins els ajuts del pacte d’estat.\nArxivat com a: Ajuts


Aquest curs, el CEEB desenvolupa una única jornada de trampolí escolar - Ceeb\nAquest curs, el CEEB desenvolupa una única jornada de trampolí escolar\nHome / Esports Individuals / Aquest curs, el CEEB desenvolupa una única jornada de trampolí escolar\nDissabte, 22 de maig, se celebra la fase individual de trampolí al complex esportiu de La Mar Bella. Es tracta de la primera i l’única jornada presencial de trampolí d’aquest curs. Participaran atletes de prebenjamí a cadet en una jornada on executaran un seguit de moviments davant del jurat.\nLa Mar Bella és un referent pel que fa a la pràctica del trampolí escolar a Barcelona. El pavelló de la instal·lació ha esdevingut l’espai idoni per a la celebració d’aquesta disciplina acrobàtica tan espectacular.\nSobretot, recordeu portar la mascareta de casa i seguir les indicacions sanitàries pertinents en tot moment. La nostra salut contra la COVID-19 és responsabilitat de totes i totes. Þ\nL’Open Escolar de Bàdminton 2021 se celebra al complex de La Mar Bella


La II Setmana de la Salut de la Dona arriba a Vila-real amb noves xarrades i tallers per a ensenyar a cuidar-se i guanyar qualitat de vida - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’Ajuntament organitza les jornades sota el títol ‘Coneix-te per dins i per fora’, que es desenvoluparan del 27 a l’1 de desembre a la Clínica Medefis.\nVila-real acollirà entre els dies 27 de novembre i 1 de desembre la segona Setmana de la Salut de la Dona, que enguany porta el lema Coneix-te per dins i per fora. La iniciativa, organitzada per l’Ajuntament amb la col·laboració de la Clínica Medefis, oferirà al llarg de cinc dies de xarrades i tallers sobre diferents temes d’interès per a dones. Les jornades tindran lloc a la seu de la Clínica Medefis, situada al número 7 del carrer de Pere Gil.\nEsta segona edició reunirà diferents especialistes que oferiran consells per a la cura del cos femení. La programació, gratuïta, comptarà amb diferents xarrades a càrrec de reconeguts experts en l’àmbit de la salut, com el coordinador del grup de treball d’Hipertensió i Malaltia Cardiovascular, professor i responsable del Sistema de Gestió de Seguretat del Pacient en Unió de Mútues, Vicente Pallarés, que informarà sobre la importància del control del colesterol i de com detectar-ho amb noves opcions.\nTambé participaran tres professores de la Universitat Jaume I, que parlaran sobre la nutrició i el seu impacte en el sistema digestiu i com afecta el sòl pelvià. Així mateix, la membre de la junta de govern del Col·legi de Fisioteràpia i doctoranda per la Universitat de València Bibiana Font recomanarà exercicis per a activar la musculatura de l’aparell digestiu. “Les assistents rebran, al llarg de tota la setmana, informació i recomanacions sobre la prevenció i tractament del seu sòl pelvià, la importància de tenir uns bons hàbits de nutrició, l’exercici físic i les revisions periòdiques per especialistes, que poden ajudar a disminuir o reduir problemes per a mantenir la seua qualitat de vida”, tal com expliquen els regidors de Salut i Esports i Sanitat, Javier Serralvo i Silvia Gómez, que animen participar en estes jornades, para la inscripció de les quals ja està oberta en la Clínica Medefis o telefonant al 964 523 494.\nPost més nousL’AVL lliurarà este diumenge els premis del I Concurs d’Escriptura en valencià per a alumnes d’ESO\nPost més vellsPer un tracte just! – L’opinió de Jordi Tàrrega


Tardor - Converses a Catalunya\nAprofitem la tardor abans que l’hivern ens escombri, suggereix Benedetti. L’estació de la plenitud és també la de la mudança, en el fullatge i en els ritmes vitals. Els tons ocres o vermellosos transformen als paisatges en espectacles fascinants. Mantinc a la retina les precioses arbredes castellanes o les de les fagedes de la “Fageda d’en Jordà” en aquesta època, però hi ha moltes altres així al nord de la península. Abans de morir, les fulles mostren el seu millor color, volent acomiadar-se de res.\nEl clima temperat de la segona herba convida igualment a la introspecció. És el moment de tornar sobre un mateix, d’apuntar a l’essència de les coses i contemplar la nua veritat que hi ha en elles. Cap altra temporada ho permet: ni en la següent som capaços d’anar més enllà de les inclemències; ni a la primavera el sol encegador renúncia a enlluernar. L’estiu és la veritable antítesi de tardor: és l’aparença i l’aparador frívol, el ball de disfresses en què consumim les hores exhibint allò que no som. Sempre m’he preguntat què serà del “chuloplaya” en aquests mesos amb cels de panxa de burra.\nNo haver d’entrar ni sortir de casa a la força és, sens dubte, un regal de Déu. I poder tornar a la santa rutina sense que t’emprenyin els plans estivals, un autèntic plaer. Quan en les sèries d’adolescents veig plorar a llàgrima viva als seus protagonistes en acabar l’agost, em malicio que ho fan d’alegria per deixar de fer el “caneló” i de representar personatges diferents dels que porten dins


“Molta gent està perdent el seu habitatge i no sap que legalment pot quedar-s’hi” - El triangle\nEntrevista al doctor Guillem Bou, que ha denunciat l'abús de l'IRPH i ara promou els drets de l'hipotecat amb el REDAL\nGuillem Bou porta una llarga trajectòria de lluites socials. Va arribar a la notorietat pública amb l'Associació contra la Corrupció Universitària a l'inici del mil·lenni. Ara és una de les figures principals en les plataformes que denuncien les hipoteques abusives. És una lluita que es batalla en diferents fronts, als parlaments autonòmics, en la Comissió Europea, en els jutjats i en els mitjans de comunicació.\nGuillem Bou, llicenciat en matemàtiques i doctor en ciències socials, ha aconseguit explicar en diversos articles i compareixences parlamentàries en forma pedagògica on està l’errada principal del càlcul de les hipoteques IRPH. Al maig del 2017 va comparèixer davant el Parlament de Catalunya i el 9 d'octubre del 2018 va fer una compareixença a Palma, davant el Parlament balear. És justament a Catalunya, Aragó i Mallorca on les hipoteques abusives van calar més profund. Realment, ha estat una de les estafes més importants d'Europa en temps moderns. I així ho ha va entendre la Unió Europea, en contra de les sentències del Tribunal Suprem espanyol.\nUn element clau en la batalla contra els bancs és en la forma enganyosa que publicitaven les diferents hipoteques. Un fonament d'una economia de lliure mercat és que la publicitat sempre és vinculant i que hi hagi una autoritat que vigila la publicitat d'un sector tan fonamental com la banca. A Espanya, no hi ha ni l'un ni l'altre. La publicitat de les hipoteques IRPH va prometre tenir uns interessos al mateix nivell que l'euribor, però més estables, de menys fluctuació en les quotes. En la realitat va ser tot el contrari: quan l'euribor va caure en picat el 2009, l'interès IRPH va seguir pels núvols.\nMilions d'espanyols han estat pagant milers de milions d'euros en quotes abusives. Al mateix temps, les agències estatals de protecció al consumidor han estat callades. Per no anar més lluny, l'Agència Catalana de Consum, que hauria d'haver alertat als consumidors catalans mentre la banca els estafava, tampoc està al costat dels afectats. En aquest moment, quan toca fer valer les sentències de la justícia europea, es nota la falta d'acció d'aquesta agència.\nAra, el doctor Bou està portant la seva batalla contra la gran banca espanyola a un nou nivell. Ha detectat que un enorme gruix de les hipoteques permeten l'opció de “pagament lliure”. Tècnicament, es diu REDAL (Redito ad Libitum) i ve a significar que el client pot retornar el crèdit al seu ritme. Ja han arribat sentències que confirmen el que Guillem Bou sosté. I diversos bufets d'advocats estan començant a actuar en defensa dels seus clients recolzant-se en l'enfocament matemàtic-financer del doctor Bou.\nPer tant, si té dificultats per pagar la seva hipoteca, no es perdi aquesta entrevista. Potser el seu préstec també és REDAL.\nQuè pot fer una persona si creu que ha estat enganyada pel seu banc?\nÒbviament consultar amb un advocat, però primer de tot assegurar-se que aquest advocat és especialista en dret bancari. Aquest camp és molt complex en l'actualitat i està plagat de novetats. De vegades les associacions d'afectats, com Stop Desnonaments o la PAH, coneixen més de casuística que alguns advocats. A més, en aquestes associacions hi ha advocats que assessoren gratis als qui es dirigeixen allí.\nExplica'ns una mica sobre la situació de les hipoteques IRPH i en quin punt judicial està ara.\nEl Tribunal Suprem haurà de canviar la seva doctrina? El Tribunal Suprem va fallar l'any passat a favor de la banca. La bona notícia per als afectats és que la sentència té tants defectes que és difícil de sostenir. Per fortuna, gràcies a dos jutges discrepants el tema s'ha pogut portar a Europa. I gràcies precisament a la intervenció d'un jutge de Barcelona, que era necessària.\nMentre s'espera la decisió del TJUE (Tribunal de Justícia d'Europa), la Comissió Europea ha avançat que la sentència del Suprem no s'ajusta a les lleis de protecció dels consumidors.\nD'altra banda, qualsevol financer que llegeixi la sentència del Suprem, detectarà que parla del “preu del préstec” d'una manera totalment equivocada. És a dir, fa l'efecte que qui va escriure alguns paràgrafs no entenia què era l’IRPH, perquè parla de manera natural del “diferencial”, quan el Banc d'Espanya adverteix que si s'afegeix diferencial a l’IRPH llavors s'està contractant un préstec a sobrepreu.\nQuè ha fet l'Agència Catalana de Consum en el tema de l’IRPH?\nDoncs bàsicament protegir a la banca davant la denúncia de publicitat enganyosa. El juny del 2015 es van lliurar actes notarials d'aquesta publicitat. Dos anys després va comparèixer Montserrat Ribera (directora de l’Agència) al Parlament i va dir que s'estava investigant. Mai van fer res.\nEn una reunió amb els afectats el 2017 es va negar a subministrar-nos la publicitat de les entitats. Finalment, a l'octubre del 2018 descobrim que aquelles supo de material” no existien. L'Agència mai va recopilar publicitat dels bancs sobre l’IRPH, però mentrestant va anar allargant el procediment.\nLa publicitat, precisament és un tema cabdal ara, ja que la recull la recent sentència contra la ‘Hipoteca Tranquil·litat’. Els afectats li poden dir a Montserrat Ribera: “Gràcies per entretenir-nos”.\nExplica'ns en què consisteix aquesta errada de les escriptures de les hipoteques que has detectat.\nAbans, quan algú no podia pagar la lletra de la hipoteca, el banc li deia “ingressi el que pugui”. Això era un mal consell, perquè el banc denunciava igualment al client al·legant que la lletra no s'havia pagat (si no es paga per complet, compta legalment com no pagada).\nLa situació és paradoxal. Segons sembla, aquest consell que donaven els bancs és bo si la teva escriptura ho permet. I hi ha un gruix d'escriptures que recullen aquesta opció. Els avantatges per al client en dificultats són òbvies, ja que pot pagar menys durant un temps i després, quan es recuperi, tornar a un ritme normal.\nQuè pot esperar de la justícia un client que no pot pagar?\nEl problema social és que moltes persones en situació econòmica complicada no saben que la seva hipoteca permet l'opció REDAL. De saber-ho, podrien oposar-se a l'execució o a un judici declaratiu de reclamació de deute i acollir-se a l'opció de retorn del préstec que els permet el seu contracte.\nÉs a dir, estem vivint un drama digne d'una pel·lícula: molta gent està perdent el seu habitatge i no sap que legalment pot quedar-s’hi.\nVostè ha vingut a dir que, en el tema de l’IRPH, el Tribunal Suprem toca d'oïda, però entenen la resta dels jutges de finances?\nEl problema dels jutjats civils és que els jutges no tenen formació financera. D'aquesta manera, un jutge pot mostrar una postura evasiva: no sentenciaré a favor d'alguna cosa que no entenc.\nNo obstant això, atès que una Audiència Provincial ja s'ha pronunciat sobre les conseqüències d'un REDAL, aquesta sentència precedent pot fer-li veure que ha de fallar a favor del client.\nExistint ja una Audiència Provincial amb una sentència ferma reconeixent el REDAL d'un contracte hipotecari, serà aquest tema objecte de controvèrsia jurídica en els propers anys?\nÒbviament sí, i les audiències tindran un paper decisiu. El camí final serà el Tribunal Suprem.\nTé confiança en el Tribunal Suprem pel cas de les hipoteques REDAL?\nConfio que, almenys, siguin coherents. En aquestes hipoteques succeeix de vegades que el propi banc usés un format d'escriptura hipotecària que permet un REDAL sense ser conscient d'això. En aquest cas, cal recordar que el Tribunal Suprem, en la seva sentència de novembre del 2017 sobre l’IRPH, de manera certament polèmica sosté que el consumidor és “perspicaç” per entendre els mecanismes del contracte que signa. Per tant, de manera recíproca, i encara amb més raó, es dóna per descomptat que l'altra part, l'entitat financera, ha de ser igualment perspicaç per saber el que escriu en el contracte que proposa al consumidor.\nEl litigi de les hipoteques REDAL, doncs, obligarà les audiències provincials i al Tribunal Suprem a decidir. S’exigirà la mateixa perspicàcia que vostè diu als bancs o s’establirà una doble vara de mesurar?\nAixò ho veurem. No m'atreveixo a pronosticar. Només puc dir que si es falla contra els clients en un tema com aquest, que és encara més clar que les clàusules sòl o l’IRPH, perquè només fa falta llegir el redactat del contracte, llavors els hipotecats recorreran novament a Europa.\nI si Europa falla un cop més en sentit contrari al nostre sistema judicial, enfonsarem la poca reputació internacional que li queda encara més.\nQuina opinió té dels jutges?\nEn dret hipotecari hi ha molts jutges molt bons, i gràcies a ells, a poc a poc, s'imparteix justícia en aquest país. Una altra cosa és que el sistema judicial en sí, perquè la seva cúpula no és independent (tal com diagnostica la UE), falli en la seva missió d'impartir justícia i protegeixi interessos privats.\nEn el cas dels préstecs REDAL els jutges tenen l'oportunitat de salvar als ciutadans simplement fent que es compleixi el que diu el contracte. És a dir, que la justícia sigui igual per tots i hi hagi “relectures”.\nHem funcionat més de 100 anys amb una llei hipotecària certament dura per al prestatari, i s'ha aplicat durant tot aquest temps sense cap mirament. Ara que bufen altres vents i ha d'aplicar-se una normativa més favorable al client tindran el mateix rigor jurídic o els tremolarà la mà?\nPrevEls Mossos detenen un home que volia matar Pedro Sánchez


Setmana Santa de Tarragona: LA SOLEDAT ACOMIADA LES CELEBRACIONS\nLA SOLEDAT ACOMIADA LES CELEBRACIONS\nLa Verge de la Soledat. Foto. Arxiu D.P.\nAmb una gran puntualitat, la imatge de la Verge de la Soledat -durant l'any es guarda a l'església de Natzaret- sortí ahir a la tarda de la Plaça del Rei per presidir l'última processó de la Setmana Santa. En aquella hora, molts fidels s'esperaven en silenci en aquesta plaça emblemàtica de la Part Alta, només trencat per les ràfegues de vent -durant el recorregut pels estrets carrers del casc antic ja no va ser tan molest-.\nÉs la processó per excel·lència de les dones, que per l'ocasió porten la vesta blanca o negra, segons sigui aspirant o congregant -les que no portaven la vesta de la congregació havien d'anar de rigorós negre-. Els únics homes són els vint-i-dos membres de la Sang que porten el pas així com alguns convidats. El pas, acompanyat per les senyores de la Congregació i per altres convidades, va enfilar el camí cap a la Catedral.\nEls tambors de la pròpia Congregació ressonaven per la Part Alta de la ciutat, mentre s'obrien pas pel carrer Major, ple de gom a gom, que feia impossible transitar a les poques persones que en aquelles hores eren alienes a l'acte religiós. Les acompanyaven també la música de la Banda Simfònica Unió Musical de Tarragona.\nA les 19.14 hores, la processó arribava a la Catedral, on la imatge de la Verge va ocupar un lloc en l'altar Major. Va ser el moment de la part més religiosa de l'acte, amb la missa i la lectura dels dolors. Finalitzat l'acte litúrgic, la comitiva va enfilar de nou la seva ruta a l'església de Natzaret. La imatge quedarà guardada fins la Setmana Santa del pròxim any.\nLa Vetlla Pasqual a la Catedral\nLa restaurada Catedral de Tarragona va acollir ahir, de nit, la Vetlla Pasqual, la celebració de la nit on es commemora la resurrecció de Jesucrist. Un dels moments més solemnes és l'entrada del ciri encès per l'arquebisbe i que presideix els oficis en el temple a partir d'avui. Ahir, amb una Catedral brillant i un gran nombre de fidels reunits es va celebrar aquest acte solemne ple de molt simbolisme. A l'antiguitat aquesta cerimònia religiosa era el moment destinat per rebre els catecúmens i encara avui alguns feligresos aprofiten per rebre'ls del propi arquebisbe. La missa va acabar passada la mitjanit.\nArticle de Redacció extret del Diari de Tarragona, edició 31.03.2013\nPublicat per Daniel Pallejà Blay a 20:33


Parlem dels Instruments de VENT i les seves EMBOCADURES | Fem música a l'Ausias March\n← Estudiem un músic rus, Serguei PROKÓFIEV, i una de les seves grans obres: “PERE i el LLOP” Escoltem B.BRITTEN amb la seva obra GUIA D’ORQUESTRA PER A JOVES →\n12 thoughts on “Parlem dels Instruments de VENT i les seves EMBOCADURES”\ncarla 23 gener 2012 at 17:30\nHola, flora sóc la Carla, m’agradat molt i e apres moltes coses.\nemma 23 gener 2012 at 18:48\nhola flora m’hagradat molt i he disfrutat molt adeu.\nlaura 23 gener 2012 at 21:57\nHola Flora m’ha agradat molt aquest wix de ”Els INSTRUMENTS de VENT i les seves EMBOCADURAS”.\nEls instroments que més m’han fascinat són:\nel Pungi o Tiktiri,l’Armonica (del llatí hermoncus i aquest del grec )… FINS DIMECRES\nklauss 24 gener 2012 at 19:29\nHola flora, e entrat en el wix de “dels instruments de vent” i els instruments que mes man agradat an siguts la trompeta la flauta dolça i la flauta travesera.\nAriadna 25 gener 2012 at 19:39\nHE MIRAT AIXO AESTAT MLOLT BÈ\nnadia 25 gener 2012 at 20:09\nHola Flora,he mirat tot lo que hi hsvia i a sigut molt intresant,i he apres moltes coses.Adeu Flora!!!\nNoé 25 gener 2012 at 21:25\nAvui he vist tot el que ens has dit i es molt interesant\nalex mur 25 gener 2012 at 21:57\nFlora he mirat aixo i estar molt bé pro el que magradat molt es un nen que amb la boca fa el so de la Cornesta i també un home que amb una sanaoria , un enbut i una emvocadura a fet un clarinet.\nANDREA 26 gener 2012 at 19:42\nHola Flora m´agradat molt apendre algunes coses que no ho sabia !!!!.\nVANESSA 27 gener 2012 at 19:13\nHola flora he vis tot el que hans dit.\njohn 27 gener 2012 at 19:46\nHola Flora ya he vist i mágrsdad molt ara te que firmar algú adeu Flora!!!\nmary cielo 7 abril 2013 at 16:17\nhola flora tambe he jugat i he mirat el jclik per estudiar per el examen


Crítica: 'El consentiment', Vanessa Springora\nA 'El consentiment', Springora explica la relació que va tenir amb l'escriptor Gabriel Matzneff quan ella tenia 14 anys i ell 50\nGabriel Matzneff, el 1983 / Foto de Florence Kirastinnicos.\nImaginem la següent situació: un escriptor d’uns cinquanta anys conegut i apreciat al seu país escriu en els seus llibres, de manera gairebé obsessiva, les relacions sexuals que manté amb noies de catorze anys. No com a obres de ficció, sinó explicat en primera persona, fins i tot en els seus volums de diaris personals relata, sense cap mena de pudor, el goig que li produeix anar a països asiàtics a tenir sexe amb nens d’onze anys. Aquests llibres troben qui els editi i qui els compri. Aquest escriptor fins i tot rep premis i és convidat als programes literaris de referència on el presentador xerra de manera desenfadada sobre l’èxit de l’escriptor amb les adolescents. Passen els anys i aquest home segueix destrossant –és així- la vida de més noies, no només per la relació que manté amb elles, sinó perquè després ho escriu tot en els seus llibres, amb detalls, amb noms, però manipulant el que realment passa per tal que ell quedi com una mena de salvador, d’home entregat i altruista que condueix les jovenetes cap a la llibertat, la protecció i el desig.\nSi això fos l’argument d’una novel·la i aquest escriptor malaltís fos un personatge de ficció, segurament faria que més d’un lector es posés les mans al cap. Però la realitat és pitjor: perquè aquest autor és un home de carn i ossos, Gabriel Matzneff (Neuilly-sur-Seine, 1936); el que va fer també ho és; i una de les seves víctimes –perquè no es pot dir de cap altra manera- és l’editora Vanessa Springora (París, 1972), qui va caure en la seva xarxa quan tenia catorze anys i ara ha decidit explicar-ho tot –denunciar-ho- en el seu llibre El consentiment que publica Empúries en català amb traducció de Marta Marfany i Lumen en castellà amb traducció de Noemí Sobregués. I aquest llibre ha caigut com una bomba a França, ja que ha destapat les vergonyes d’una bona colla d’intel·lectuals que van aplaudir l’obra de Matzneff i, encara més greu, que van donar suport, amb la seva signatura, a un home que escrivia manifestos als diaris francesos com Le Monde demanant que els menors de setze anys poguessin tenir sexe amb els adults. Sempre –només faltaria!- amb la voluntat d’atorgar plena llibertat sexual a nens i nenes en edat d’anar a l’escola.\nSegurament sobtarà saber que entre els signants hi havia Roland Barthes, Simone de Beauvoir, Jean-Paul Sartre, Louis Aragon o Jacques Derrida. Eren els anys setanta. A Internet encara es pot trobar el fragment del respectadíssim programa de la televisió francesa Apostrophes, on Bernard Pivot preguntava a Matzneff sobre les seves conquestes adolescents amb un somriure. Aquell ambient amigable, distès, entre homes de cultura, només va ser trencat quan l’escriptora canadenca Denise Bombardier, present al plató, va denunciar que allò era inadmissible, per dir-ho de manera suau. Després de la publicació d’El consentiment, Bombardier ha concedit alguna entrevista per recordar aquell fet que per a ella va ser molt desagradable. També s’ha demanat a Pivot si té alguna cosa a dir del seu paper en aquella entrevista, a la qual cosa ha respost que eren uns altres temps, un comentari que hem sentit massa vegades quan algú és acusat per una conducta inapropiada amb alguna altra persona en el passat (sovint amb dones i en aquest cas amb nens).\nMés enllà de les barbaritats que Matzneff feia amb nens i adolescents –que posa els pèls de punta a qualsevol lector- el que més m’ha impactat de la lectura d’El consentiment és el fet que ell mateix ho escrivís tot en els seus llibres i que això no li comportés cap mena de conseqüència. He tingut la curiositat de saber si algunes de les seves obres es van traduir al nostre país, i sí, són poques, però alguns es van publicar, tant en català com en castellà. I cal remarcar una idea que Vanessa Springora escriu al seu llibre sobre el l’escriptor: «follar-se “culs frescos” a l’estranger, gràcies als drets d’autor que has acumulat descrivint el sexe amb col·legiales, i després publicar a internet les seves fotos, sense el seu consentiment.» No cal dir que això de «culs frescos», Springora ho ha tret textualment dels diaris de Matzneff, que es van publicar a França. Sembla impossible que tot això hagi estat possible en un país civilitzat.\nNo fa gaire, The New York Times va publicar un article sobre una altra dona, Francesca Gee, que havia estat víctima de Matzneff, que també va escriure un llibre i que va ser rebutjat per diverses editorials. A l’article, de Norimitsu Onishi, llegim que l’editor Thierry Pfister va explicar que alguns membres del comitè editorial havien expressat les seves reserves perquè Matzneff era part del «Saint-Germain-des-Prés», tal com es coneix la indústria editorial francesa concentrada en aquest barri de París. En l’actualitat, Matzneff –que ja té més de vuitanta anys- ha dit sentir-se penedit dels seus fets i ha marxat a viure a la Riviera d’Itàlia, encara que de manera tan discreta que ningú sembla saber on és exactament. I pot estar relativament tranquil, perquè els delictes que ell mateix va confessar als seus escrits ja han prescrit. I em torno a fer la mateixa pregunta, la que s’han fet tants lectors en els diversos països on El consentiment s’ha traduït: com va ser possible?\nEl llibre de Vanessa Springora genera una gran impotència i incredulitat i, malauradament, no és només el retrat d’una experiència personal, és també el retrat d’una època i d’una societat que veia amb permissivitat aquestes actituds. Ara bé, he recordat una polèmica del 2010, quan Fernando Sánchez Dragó va escriure en el seu llibre de converses amb Albert Boadella Dios los cría… y ellos hablan de sexo, drogas, España, corrupción… que havia tingut sexe amb dues adolescents japoneses de tretze anys en un moment de la seva vida. En un article de La Vanguardia el periodista Josep Playà citava altres casos similars, com el de Joan Ferraté (Del desig) o Jaime Gil de Biedma (Retrato del artista en 1956). Suposo que és cert que els temps han canviat, que ara no hi ha la indulgència que hi havia abans, però això no esborra que la nostra societat va donar certa complicitat a tot plegat. Per això trobo que El consentiment és un llibre important, perquè assenyala un depredador sexual de menors i perquè ens recorda que totes les societats tenen amagades sota la catifa les seves vergonyes.\nEditorial EmpúriesEditorial LumenLiteratura francesaManel HaroVanessa Springora


Democràcia i ciment (Guillem Frontera)\n2 min. 19/01/2019 18:19\nQuan algunes autoritats estatals i autonòmiques presentaren a Mallorca el pla de reconversió de Cemex (Lloseta), em vaig sentir temptat d’escriure en aquest tros de diari que el cas podria esdevenir exemple de futur per a aquelles zones que es troben davant de la disjuntiva reindustrialització o mort (social, cultural, econòmica). A més a més: que la bona nova es produís en el nostre maltractat territori tenia un aire com a epifànic, perquè també podia voler dir que algú, a Madrid, havia començat a sentir respecte pel nostre petit país insular. Era tot tan guapo, però, que vaig sentir com un borineig de sospita, que esdevingué turbulència quan se’ns anunciava que els pressupostos d’en Sánchez ens aplicaven un correctiu vexatori, insuportable.\nTot plegat es va desenvolupar en un sol capítol, quasi un epíleg o postfaci, que enviava en orris qualsevol quimera sobre la possibilitat que l’Estat ens començàs a tractar amb una mica d’equanimitat. No, l’Estat continua detestant-nos, ens roba fins el moc del nas per fer-ne goma d’aferrar, ha xuclat l’ànima a bona part de mallorquins, d’illencs en general, i no té cap inconvenient a posar en perill el nostre futur. Potser, amb aquest Estat, estam condemnats al fracàs, i aleshores l’estat mateix no podria engreixar-se a costa d’aquestes illes: però, qui ha dit que els golafres sàpiguen organitzar-se el futur?\nLa posada en escena per als primers anuncis de reconversió de Cemex ocultava la brutalitat del pla: que, dels 98 treballadors de Cemex, 86 eren exclosos d’aquell futur tan falaguer a simple vista: ocultació que, en el context en què es va produir, és encara més maligna que una mentida: aquesta no enganya perquè no ofereix esperances ni, en conseqüència, amplia la decepció. Els fets no defineixen la ministra socialista d’Indústria com una persona escrupolosament sensible als vessants humans de les grans decisions de despatx.\nUn sarcasme sagnant: continuaran circulant per l’illa camions de Cemex, la mateixa empresa que ha deixat tant de bon material humà a la cuneta. Ja ha passat amb altres empreses. Per què no començam a practicar una democràcia més directa i decidim per majoria qui pot fer negoci al nostre petit país, quim pot circular per les nostres carreteres i qui n’ha de ser privat?


L'estratègia dels comuns per les municipals: desplegar-se amb llistes ''obertes i flexibles'' ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dilluns, 18 de juny de 2018 13:30 h\nL'estratègia dels comuns per les municipals: desplegar-se amb llistes ''obertes i flexibles''\nCatComú presenta un decàleg municipalista de cara el 2019 es fixa en l'àrea metropolitana com a "estratègia claríssima"\nRedacció | El primer tinent d'alcaldia de l'ajuntament de Barcelona i portaveu dels comuns, Gerardo Pisarello; i la coordinadora de municipalisme de Catalunya en Comú, Susanna Segovia, han assegurat aquest dilluns que els comuns volen desplegar-se al territori amb candidatures "obertes, flexibles i generoses" per consolidar-se de cara a les eleccions del 2019, el seu "gran repte".\nEl dirigents dels comuns Gerardo Pisarello i Susanna Segovia, en roda de premsa\n© Sara Casas\nBarcelona, Catalunya, CatComú, Espanya, municipals 2019\n"No és començar de zero sinó aprofitar el que hi ha i fer-ho créixer", ha assegurat en aquest sentit la també diputada en una roda de premsa a la sala noble del centre cívic del Convent de Sant Agustí de Barcelona. En presentar el decàleg municipalista, els comuns han fet una crida a sumar-se al projecte: veuen a l'àrea metropolitana una "estratègia claríssima" però també es volen reivindicar a Girona, Tarragona i Lleida per impulsar des dels ajuntaments "polítiques del canvi" també a nivell estatal i europeu. "No contemplem com a escenari anar separats enlloc; [...] quedar-se fora no tindria cap sentit si combregues amb els objectius i les pràctiques del municipalisme dels comuns", ha assegurat Segovia sobre confluències locals.\nEls comuns es plantegen el desplegament al territori amb un triple objectiu: "contribuir a impulsar la transformació social" Catalunya, "enfortir aliances amb projectes municipalistes de canvi" a tot l'Estat i aconseguir que el moviment local tingui "impacte" també a Europa.\nI es fixen en les eleccions del 2019 com un "gran repte" de l'any vinent perquè consideren que les polítiques "de canvi" només arribaran "si hi ha pressió municipalista", ha advertit Pisarello. Per això volen posar èmfasi en al proximitat amb el territori i busquen servir-se de les dinàmiques prèvies al seu món local per teixir candidatures "que aniran a guanyar".\n"Àmplies, obertes, flexibles i generoses"\nAixí doncs, seran llistes "àmplies, obertes, flexibles i generoses", ha garantit Segovia, per fer un "salt més enllà" del que van fer el 2015 en aconseguir alcaldies com a les de Barcelona i Terrassa. Pendents de celebrar una convenció municipalista a l'octubre, la direcció de CatComú ha advertit, però, que per desplegar-se no partiran "del no res".\nEs fixen per "estratègia claríssima" l'àrea metropolitana, per tenir força també als ens supramunicipals. Però també volen guanyar pes en zones com Lleida, Girona i Tarragona. És en aquest context que fan una crida a les organitzacions del territori que "ja treballen" a sumar-se al projecte: "Agrupar-se per ser molts més". "No és començar de zero el desplegament sinó aprofitar el que hi ha i fer-ho créixer", ha resolt la diputada dels comuns.\nSegovia ha defensat així les confluències locals. I en ser preguntada per possibles casos en què es presentin per separat formacions impulsores de Catalunya en Comú, Segovia ha resolt: "Hi ha llocs que es treballa per l'articulació que el 2015 no va ser possible per la realitat política; la creació de CatComú [va néixer el 2017] afavoreix que treballin conjuntament per anar juntes".\nÉs per això que ara la direcció dels comuns "no contempla com a escenari" presentar-se per separat sinó que aposten per un "treball d'organització, de base i 'ciutadanista' per ser candidatures que convidin a tothom a formar-ne part". "Quedar-se'n fora no tindria cap sentit si combregues amb els objectius i les pràctiques del municipalisme dels comuns; el 2019 serà un any de superació", ha augurat.\nEn aquest context, CatComú ha presentat aquest dilluns un decàleg per a les municipals . Es basa en el feminisme, l'ecologisme i la defensa del bé comú, també des d'una òptica "republicanista" per consolidar el "republicanisme de dia a dia", ha explicat Pisarello.\nSegons el document, l'objectiu principal és prioritzar els drets de les persones i la justícia social. "En definitiva, la vida". Per això des dels ajuntaments volen impulsar l'economia "social i solidària" i l'ecologia basada en el bé comú, innovar en la "democratització de l'economia" i les cures i ocupar-se del medi ambient.\n"Estrènyer els vincles d'una aliança política i ciutadana per a construir un projecte comú de transformació i de canvi, sent conscients que les realitats socials i polítiques arreu del territori son múltiples i diverses", afegeix el decàleg. A més, el comuns també s'adverteixen que hauran de "practicar una geometria variables territorial" per impulsar un "nou bloc històric de transformació local".\nEn aquest full de ruta inicial, CatComú també planteja impulsar una administració pública "eficient, honesta, participativa, horitzontal, transparent i oberta". Ho volen fer amb candidatures àmplies "de ciutadania compromesa" i des de la diversitat i "l'apoderament". Tampoc volen ser jeràrquics i per això defensen també a les llistes ser horitzontals i conciliadors.\nEl decàleg a més reclama unes candidatures plena de dones i agendes polítiques "feminitzades" i aposten per "rendir comptes davant de la ciutadania". El novè dels punts aposta per treballar "en xarxa" amb altres municipis per "sumar forces" i conclouen que es presenten per "transformar realitats": "denunciar privilegis, desigualtats i guanyar les institucions per posar-les al servei de les persones i del bé comú".\nLa investidura de Torra es posposa a dilluns a l'espera de la decisió de la CUP 12.05.2018.\nEl PPC esgarrapa un escó a C's després del recompte del vot exterior a Tarragona 24.12.2017.


Dimecres, 04 Juliol 2007 15:26\n‘Les Santes, objectiu d’alçada’. Aquest és el títol d’enguany de la tradicional exposició fotogràfica sobre la festa major de la ciutat que cada any elabora un fotògraf de la ciutat. Dani Domínguez, l’escollit el 2006, presentarà aquest dijous 5 de juliol a l’Ateneu de la Caixa Laietana el seu particular punt de vista de Les Santes. La mostra recull un total de 743 imatges que es podran visitar fins el 31 de juliol. “Quan et proposen ser el fotògraf oficial de Les Santes, se’t presenta un repte professional, un objectiu d’alçada”, explica Dani Domínguez. Aquesta percepció unida a la particular composició de les imatges realitzades pel fotògraf mataroní , fetes des d’una situació elevada o contrapicada justifiquen el títol de la mostra. L’exposició d’enguany proposa un viatge per Les Santes 2006 a partir de 743 imatges, 43 en format gran i 700 en format petit. Aquestes darreres exposen la vessant més propera de la festa major amb retrats dels autèntics protagonistes de les festes, els mataronins i mataronines així com tots els que hi prenen part. Els qui apareixen en aquestes imatges de petit format, apart de participar de la mostra són afortunats, ja que podran endur-se els seus retrats els quatre darrers dies de l’exposició.\nDani Domínguez (Mataró, 1967) es va introduir en el món de la fotografia l’any 2001 amb un curs d’iniciació realitzat al Foment Mataroní. Des de llavors i fins ara Domínguez ha realitzat nombrosos seminaris especialitzats en les diferents vessants de la imatge. El fotògraf , un dels fundadors del Grup Fototeràpia, que com a objectiu promoure la fotografia en diferents àmbits culturals i socials, ha col·laborat amb diversos suplements de diaris d’àmbit nacional i estatal com El Periódico, el diari Avui o Capçalera, la revista del Col·legi de Periodistes de Catalunya.


EL FOLLET ORIOL XOCOLATA. SARDÀ, ÒSCAR. Libro en papel. 9788448947569 Papereria Llibreria Núria\nEL FOLLET ORIOL XOCOLATA\nEl follet Oriol viu una nova aventura. Aquesta vegada, la bruixa del castell de la vall decideix deixar de ser lletja. Per aconseguir-ho, enganya i empresona el follet i converteix l'Escarabat, el seu fidel ajudant, en un doble del nostre amic perquè rapti la petita Laia, l'amiga més llaminera de l'Oriol. Però el savi i vell druida del poble ajudarà el nostre heroi a allibe...\nAl poble arriben males notícies: el bruixot Ut ha segrestat el savi Càlam i li ha fet un encanteri. Només les pedres màgiques poden formular el conjur que el trenqui. No hi ha temps a perdre! El follet Oriol, acompanyat dels seus amics, haurà de portar les pedres màgiques fins al cau del bruixot Ut, però, per arribar-hi, és necessari superar alguns perills com ara pujar...\nUna mala notícia va despertar els habitants del poble on viu el follet Oriol: " Un drac que llança foc per la boca s'ha emportat la Sara, la donzella més bonica del poble " . El follet vol salvar la Sara i, juntament amb l'Arnau, el seu amic, emprén aquesta aventura, que, gràcies a la seva valentia i als consells d'un savi ancià, aconsegueix resoldre satisfactòriament. ...\nEn aquesta nova aventura, el follet Oriol surt a la recerca de la llança que custodiava el seu poble, que ha estat robada per un cavaller per tal de defensar el seu poble d'un temible drac. Però res no és el que sembla: la llança no és una simple llança i el drac no és pas tan ferotge com el pinten. Aconseguirà el follet Oriol recuperar la llança, convèncer el cavalle...\nEl Jan és un follet molt entremaliat que fa dos dies que ha desaparegut del poblat. En saber la notícia, el follet Oriol s ' endinsa en el bosc a la seva recerca, però es troba amb una sorpresa amb què no comptava: una enorme planta per la qual ha d ' enfilar-se si vol trobar l ' amic, que ha estat segrestat per un gegant. Una aventura molt arriscada que port...\nUna de les tres pedres màgiques que protegeixen el poble de qualsevol perill ha estat robada i el follet Oriol l ' ha de recuperar. Per fer-ho, haurà de superar un munt d ' obstacles fins a arribar a un laberint misteriós on un druida malvat l ' ha amagat. El nostre petit heroi, però, no estarà sol en la seva aventura: comptarà amb l ' ajut de la seva ...


Monument de 'Les Quatre Columnes' - Arquitectura Catalana .Cat\nEl Consell Plenari de l'ajuntament de Barcelona del dia 27 de gener de 2006, declara la voluntat "d'endegar les accions dirigides a la recuperació de la memòria històrica del monument de les "Quatre Columnes" de Puig i Cadafalch a la ciutat de Barcelona, ja sigui a Montjuïc, o bé en un emplaçament que garanteixi el seu valor simbòlic", d'acord amb la proposició no de llei aprovada pel Parlament de Catalunya el 22 d'abril de 2005. El present projecte respon a la darrera fase de l'execució d'aquest mandat recollint el projecte executiu de la reconstrucció de les 4 columnes de Montjuïc i a la urbanització del de l'espai públic del seu entorn. Aquesta construcció es situa a la plaça Marquès de la Foronda, sobre el seu eix, i molt propera a les cascades pertanyents a l'eix d'aigua rematat per la Font Màgica. La superfície sobre la que es preveu intervenir és de 844,82 m2 Un cop triat l'emplaçament definitiu per a les columnes apareixen tres temes definitius: - El lloc precís on ubicar-les. Dos són els condicionants que en aquest sentit podien determinar-lo. . La presència de la balustrada i les galeries de servei de les fonts que ressegueixen aquesta per la banda de la cascada. Afectar la galeria suposava una repercussió econòmica i tècnica que calia evitar, per altre part, tot i que la voluntat inicial era aproximar al màxim la columna al desnivell de la cascada (tal i com originalment es situaren per ser vistes amb la màxima integritat des de tots els punts de vista) el fet d'intervertir enderrocant-les i afectant les copes que la rematen ho desaconsellaren. . La futura presència de la l'estació de la Fira de la L2 de metro. Es tracta d'un projecte redactat però sense data prevista per a l'inici de les obres. Els murs pantalla que el projecte de l'estació preveu, eren inicialment el límit que no s'havia d'envair. Finalment, desestimada l'afectació sobre les balustrades i elements ornamentals de la cascada ha calgut enretirar la posició de les columnes fins a les pantalles de l'estació afectant els plecs que aquestes preveuen. - La definició geomètrica de la columna. El punt de partida ha estat la determinació de l'alçada e la columna. En aquest sentit s'ha pres com a referència el nivell del balaustre de remat del terrat del Palau mes alt. Definida l'alçada, la formalització de la columna s'ha fet d'acord amb els cànons clàssics definits per en Vignola a partir del mòdul de la columna - un mòdul equival a 1/12 part de l'alçada de la columna- L'intercolumni s'ha ajustat segons la mateixa proporció que en el seu dia planteja Puig i Cadafalch, lleugerament mes estret que el cànon clàssic, però mes favorable a les proporcions del símbol a representar. Les columnes són de pedra artificial, aixecades en successius tambors portants i posttesats. La fonamentació és resolt amb micropilots. La coberta de la columna, de 5,2 m2 cadascuna, preveu recollir les aigües de pluja i canalitzar-les interiorment fins a un desguàs per tal d'evitar escorrenties incontrolades. - La seva arribada a terra. Es concep com un espai obert, accessible i no segregat de la resta de la plaça. La transició entre l'asfalt i la pedra artificial de a columna es fa a traves d'un paviment i d'una geometria treballada. La necessitat d'apartar les escorrenties pluvials dels peus de les columnes es planteja un paviment corbat que abasta un rectangle limitat per les escales i per les traces proposades per a l'ordenació de la plaça. La corbatura pren el punt més alt sota l'eix de les columnes. Lateralment apareix un graó decreixent que a l'arribar a la balustrada i a la banda oposada fent-se d'alçada zero; en aquests punts es plantegen uns interceptors lineals de poca aparença. El material que resolt aquest paviment és la pedra sorrenca vermella tipus Figaró de format 40x40x7 amb un acabat apomaçat, que a manera de retícula acull l'arribada de les columnes. És en aquest paviment on es preveu situar-hi la placa commemorativa, que es preveu de pedra natural, sorrenca tipus Montjuïc rebaixada segons text i tipografia definits i acabat amb xapa de llautó deixada a pla de la pedra. Per tal d'evitar que vehicles i camions vinculats a la Fira malmetin i embrutin amb roderes aquest basament s'han plantejat uns fitons de la mateixa mida i material que els del paviment.


El Vila-real fa fora José A. Irulegui\nCatorze jornades sense guanyar acabaren per decidir Fernando Roig\nL'entrenador del Vila-real José Antonio Irulegui va ser destituït del seu càrrec en el matí d'ahir pel president de l'entitat Fernando Roig, després d'encadenar una ratxa negativa de 14 jornades sense guanyar a la Lliga. El tècnic basc, que havia dirigit l'entitat groga als darrers tres anys, era l'entrenador que més temps duia a la banqueta d'un equip de Primera Divisió juntament amb Luis Fernández.\nIrulegui, això no obstant, quedarà sempre al llibre d'or del club com l'entrenador que aconseguí ascendir el conjunt del Vila-real a la màxima categoria del futbol espanyol per primera vegada en la seva història.\nFernando Roig comentà ahir en roda de premsa que la decisió s'havia pres «pels darrers resultats de l'equip, i també per tot el que envoltà el partit d'ahir (per diumenge): la golejada, l'afició cantant els gols locals...». També explicà el president que cerquen un «revulsiu». Per això, el director de l'àrea de futbol base Paquito es farà càrrec de la plantilla a partir dels pròxim dijous a les 18.30 hores, moment en què els futbolistes tornaran a exercitar-se després de la sessió d'ahir.\nDe la seva banda, Irulegui s'acomiadà dient que «crec que el meu cicle aquí s'ha acabat tot i que no totalment, perquè esper que es tanqui amb la permanència de l'equip a Primera Divisió». El tècnic basc, visiblement emocionat, comentà que «és un moment dur, però com tots els moments així a la vida s'han de superar. Crec que el president ha obrat segons el que procedia fer. Som un competidor i continuaré lluitant. Me'n vaig agraït a l'afició i al club pel temps que he passat aquí», afegí el tècnic.


El Museu Valencià d'Etnologia parla «En veu alta» sobre antropologia en un nou cicle - Levante-EMV\nEl Museu Valencià d'Etnologia parla «En veu alta» sobre antropologia en un nou cicle\nlevante-emv valència 30.01.2016 | 23:12\nLa Biblioteca del Museu Valencià d'Etnologia inicia el dimarts a les 19.000 hores el cicle «En veu alta a la Biblioteca» en la Sala de Lectura. Al llarg de l'any, la Biblioteca del museu realitzarà un programa compost per diverses presentacions de llibres relacionats amb l'antropologia i l'etnologia.\nLa Biblioteca - Centre de Documentació del Museu Valencià d'Etnologia obrirà el cicle amb la presentació del llibre La ploma i la càmera: antropologia i memòria colonial en blanc i negre d'Hasan G. López Sanz.\nL'obra de López Sanz és el segon número de la col·lecció pròpia del Museu Valencià d'Etnologia «Intercanvis». En paraules de l'autor el llibre «analitza els diferents usos de la fotografia en el període clàssic de l'Antropologia quan es va constituir l'autoritat etnogràfica. Aquests usos no es refereixen tan sols al treball de camp dels etnógrafos, sinó també a la posterior circulació de les imatges fotogràfiques en publicacions, museus i arxius».\nHasan G. López Sanz (1978) és Doctor en Filosofia per la Universitat de València i Llicenciat en Antropologia Social i Cultural per la UNED. Professor associat en la Facultat de Filosofia de la UV-EG, les seues recerques versen sobre Antropologia Filosòfica, anàlisi historiocríticos de l'antropologia empírica, entre altres.\nBiblioteca del Museu Valencià\nDocumentació del Museu Valencià


Història - Turisme Hostalric, web oficial\nLa Domus - Can Llensa, centre de promoció turística i cultural d'Hostalric es troba a l'edifici de Can Llensa, edifici construït l’any 1898 per l’empresari Alfons Llensa i Plademunt com a fàbrica de taps de suro. La seva activitat principal es centrava en l’exportació de taps per a la indústria del xampany francès fins que a l’any 1914, amb l’esclat de la Primera Guerra Mundial, l’empresa va haver de tancar.\nMés tard, durant la Guerra Civil, es va reconstruir l’edifici per a fer-lo servir com a escola municipal. Ja cap a mitjans dels anys setanta l’Ajuntament va comprar la finca a la família Llensa i a l’any 2004 va ser rehabilitat per a ubicar-hi el Centre cívic, el Casal d’Avis i la Biblioteca Modest Salse.\nL'equipament tal com l'entenem avui va ser ideat per MSB Estudi Taller d’Arquitectura (2010) i l’execució la van dur a terme empreses i professionals locals. Des de llavors, s’ha consolidat com un espai polivalent centrat en la promoció turística del municipi i la difusió del patrimoni cultural i gastronòmic local.\nLa Domus – Can Llensa és la seu l’Oficina de Turisme, integrada dins la Xarxa d’Oficines de Turisme de Catalunya promoguda per la Direcció General de Turisme de la Generalitat de Catalunya.