Abat Soler: “Fins i tot tenim un noi de l’Escolania de pares filipins” | CatalunyaReligió.cat\nInici Abat Soler: “Fins i tot tenim un noi de l’Escolania de pares filipins”\nL’abat defensa la “tradició cristiana” però recorda que “com a cristians, sabem que tots som fills de Déu i que els immigrants tenen els mateixos drets i deures fonamentals que nosaltres i que és legítim que si en el seu país no troben un nivell de vida just, el busquin en una altra banda”.\nEn l’àmbit religiós, explica que “el problema aquí el tenim amb el laïcisme, en tant que oposat a les manifestacions religioses externes, no amb la laïcitat” i que, en canvi, “els musulmans més aviat s’estranyen del poc religiosos que som. Un musulmà difícilment s’oposarà a què en una escola hi hagi un pessebre”. També explica que “a les romeries i als grups que vénen ha anat augmentant el nombre de gent immigrada, fonamentalment llatinoamericana o de l’Europa de l’Est, que són de fe cristiana i que es van adherint a les comunitats cristianes, i que van aprenent el català”.\nPer l’abat, molts d’aquest immigrants “ens qüestionen la nostra indiferència o la nostra superficialitat a nivell religiós. Tant els de tradició cristiana, que solen viure més la dimensió religiosa que molts de la nostra societat, com els musulmans” i que “ens fan obrir el cap, el pensament i el cor i desvetllen el nostre compromís, quan ens fan veure que més enllà de casa nostra no s’acaba el món, sinó que hi ha altres necessitats i persones”.\nAquesta visió positiva de la immigració per les comunitats cristianes l’exemplifica amb el fet que “alguns s’han fet seu Montserrat, com els filipins. Fins i tot tenim un noi de l’Escolania de pares filipins. Per altra banda, en el recinte del Santuari augmenta la presència de magribins que senzillament vénen a passejar els dies de festa, o els diumenges a la tarda, com un moment d’esplai, en un ambient familiar. És una forma de fer-se seu Montserrat. De fet, entre els treballadors del santuari, n’hi ha uns quants de musulmans, de llatinoamericans, de l’Europa de l’Est, i molt bé”.\nL’abat Soler diu que “al costat d’aquestes experiències positives, detecto una mica més de prevenció, de prejudici en relació a alguns col·lectius, com els romanesos o els magribins” però alhora destaca la bona relació de Montserrat amb altres esglésies cristianes com la comunitat copta de Cervera o amb els ortodoxes romanesos i ucraïnesos. També explica la relació amb les comunitats musulmanes a través del DIM (Diàleg Interreligiós Monàstic) i el contacte freqüent amb el Consell Islàmic de Catalunya i amb altres grups.\nLa conversa sencera amb l’abat de Montserrat publicada a Crit Solidari la podeu llegir al bloc de L’Agulla. abatbasilicaG.jpg Etiquetes: Crit Solidari, immigració, Josep Maria Soler, Montserrat, Pastoral Obrera Inicieu sessió o registreu-vos per enviar comentaris\tImprimiu\tEnvieu a un amic\tCreeu PDF


Ajuntament de Cassà - L’Ajuntament de Cassà aprova una subvenció per reduir el 25% del rebut de l’IBI per les persones jubilades que els seus ingressos no superin la pensió mínima\nL’Ajuntament de Cassà aprova una subvenció per reduir el 25% del rebut de l’IBI per les persones jubilades que els seus ingressos no superin la pensió mínima\nEl ple de l’Ajuntament de Cassà de la Selva d’aquest mes de novembre ha aprovat una nova subvenció que suposarà la reducció del 25% de l’impost, fins a un màxim de 200€, per als contribuents que siguin persones jubilades amb una renda inferior a la pensió mínima.\nAmb aquesta subvenció es vol incrementar l’import de les ajudes i el nombre de contribuents que es poden acollir a aquestes mesures socials. La intenció d’aquesta mesura és incrementar les facilitats i ajudes a aquelles famílies que per motius socials tenen més dificultats, com per exemple amb les bonificacions socials en l’IBI, les escombraries, el clavegueram o l’aigua.\nAixí mateix amb el ple de pressupostos es va aprovar també una línia d’ajudes pels usuaris de Cassà de la Residència Geriàtrica Sant Josep, que s’articularà el llarg del propers mesos.\nLes dues ajudes es podran demanar al llarg del 2019, quan s’obri el termini per la presentació de sol·licituds l’Ajuntament informarà degudament als ciutadans interessats.\nIncrementa un 33% el nombre de contribuents que s’acullen a una bonificació el 2018\nLes bonificacions als impostos i taxes municipals i totes les accions dutes a terme per donar-les a conèixer entre els ciutadans han tingut el seu fruit. L’enquesta que es va realitzar a l’inici de 2018 a més de 400 cassanencs i cassanenques va constatar que un 76,4% coneixia que existien bonificacions socials als impostos i taxes de Cassà.\nAquest fet es tradueix amb un increment del 33% dels contribuents que s’acullen a algun tipus de bonificació aquest any 2018 respecte l’any anterior, essent-ne més de 1400.\nL’equip de govern també ha destacat que hi ha un nombre important de contribuents que arriben a bonificar un 40% la taxa d’escombraries gràcies a les bonificacions existents per dur els residus a la deixalleria i la realització de compostatge casolà.\nDes de l’any 2015 la majoria d’impostos o taxes s’han congelat, alguns d’ells s’han rebaixat, i en la majoria s’han aprovat múltiples bonificacions socials, mediambientals o per promocionar l’activitat econòmica.


La 32a edició de la Sant Silvestre Manlleuenca tancarà l’agenda d’activitats esportives del 2018 | Ajuntament de Manlleu\nLa 32a edició de la Sant Silvestre Manlleuenca tancarà l’agenda d’activitats esportives del 2018\nLa cursa es farà el proper dilluns dia 31 de desembre a les 7 de la tarda. El punt de sortida serà l’avinguda de Roma/Parc Àngela Roca\nEl proper dilluns, 31 de desembre tindrà lloc a Manlleu la clàssica Sant Silvestre. Una cursa popular, gratuïta i oberta a tothom que s’ha convertit en el referent de les curses atlètiques populars de cap d’any, tant a la comarca d’Osona com en l’àmbit de l’atletisme català.\nUn any més, la cursa serà cronometrada amb xip. Això permetrà a les persones participants obtenir informació del temps real realitzat. En el moment de fer la inscripció es pot facilitar un número de telèfon mòbil al qual s’enviarà un SMS amb el temps realitzat. Com sempre, es faran fotografies i vídeos de l’arribada perquè tothom en tingui un record.\nAquesta 32a edició comptarà amb diferents curses per categories:\nNascuts =>2011 400 m\nNascuts 2008 a 2010 1.200 m\nNascuts 2006 a 2007 1.200 m\nSènior =< 2005 5.000 m\nLa inscripció a la cursa s’ha de fer per via telemàtica a través del web del Club Olímpic Manlleu. És gratuïta fins el dia 28 de desembre a les 23:59 h. Les inscripcions que es facin el mateix dia de la cursa, de les 17 a les 18 h, tindran un preu simbòlic de 3€ i l’organització no assegura que hi hagi disponibilitat de places. Els dorsals i xips es podran recollir a partir de les 17:30 h al mateix punt d’inici de la cursa, l’avinguda de Roma/Parc Àngela Roca.\nData de modificació: 27/12/2018 10:48:08


Màquina automàtica d'ompliment de pots de botella d'oli líquid viscós, lineal, automàtic, lineal, de fàbrica - Npackfiller.com\nXangai, Xina +86-13501921030 [email protected]ckfillers.com\nAquesta màquina està dissenyada i fabricada segons el principi d’empènyer del pistó.\nÉs un equip nou i pràctic d’ompliment. Aquesta màquina adopta servo motor, pantalla de pantalla tàctil, control programable per ordinador PLC, i integra llum, màquina, electricitat, detecció i execució pneumàtica. La màquina és fàcil d’ajustar, funciona sense problemes, cobreix una petita zona, té una interfície amable home-màquina i està totalment tancada. El cilindre hidràulic i les seves canonades són fàcils de desmuntar i netejar. Necessiteu una mesura precisa, la màquina té una àmplia gamma de capacitat de farciment, mínim 25ml, màxim 5L.\nEl cilindre del pistó i la cursa del pistó d'aquesta màquina són impulsats pel servo motor més avançat del món, i la cinta síncrona s'utilitza per a la transmissió per impulsar el moviment del cargol de bola. Quan es transporta el contenidor al mecanisme d’intercepció frontal, la llum vermella fotoelèctrica de detecció parpelleja. Quan l’ampolla de cua arriba al mecanisme d’intercepció posterior, la detecció fotoelèctrica de llum vermella i verda parpelleja i la pala d’intercepció posterior es tanca. Al mateix temps, el mecanisme d'embús de l'ampolla embossa el coll d'ampolla i omple la vàlvula. Quan baixa a la boca de l’ampolla, el PLC demana que el motor del motor s’encengui, que condueix la biela de connexió a la transferència, de manera que el pistó recicli, de manera que el material del cilindre s’empenyi al contenidor a través de la vàlvula pneumàtica de tres vies. i la vàlvula d'ompliment, i la mesura és precisa.\nTipus d'embalatge: Cartrons, llaunes, ampolles, barril, càpsula, estoig\nMaterial d'embalatge: plàstic, metall, vidre\nIndústries aplicables: botigues de material de construcció, fàbrica de fabricació, fàbrica d'aliments i begudes, granges, restaurant, ús domèstic, venda al detall, botiga d'aliments, botigues d'aliments i begudes\nLocalització del servei local: Canadà, França, Rússia, Espanya\nUbicació del showroom: Cap\nAplicació: aliments, begudes, productes bàsics, medicaments, químics, farmacèutics\nVoltatge: 220V / 380V 50HZ\nDimensió (L * W * H): 1500 * 1100 * 2250mm\nCertificació: CE; ISO\nServei postvenda subministrat: assistència en línia, suport tècnic en vídeo, recanvis gratuïts, instal·lació de camp, posada en servei i formació, servei de reparació i manteniment de camp\nCapacitat de maquinària: 4000BPH, 6000BPH\nMaterial d'ompliment: cervesa, llet, aigua, oli, suc\nPrecisió d'ompliment: 99,8%\nfarcits de farcit: 8\nvolum d'ompliment: 50-20000ml\npressió de l’aire: 0,5-0,7MPa\ntipus d'ompliment: Cilindre de pistó\nvàlvules d'ompliment: a mida\ncontrol: PLC + Pantalla tàctil\nampolla aplicable: ampolla de vidre i mascota\ndiàmetre de l’ampolla: a mida\n1. Gama d'ompliment gran, d'alta precisió 2. Estructura propera, mida petita del cos.\n3. L’ajust del temps d’ompliment es controla mitjançant el mètode de correcció de la mesura real i la visualització digital.\n4. Funcionament fàcil, fàcil neteja i manteniment, baix cost de manteniment.\n5. El sistema de control de posicionament únic pot evitar el mal funcionament fotoelèctric.\n6. El cargol de bola baixa i puja constantment.\n7. El dispositiu de posició de la boca de l’ampolla no garanteix cap desviació del capçal d’ompliment.\n8. Reposició automàtica de fluids i devolució de líquids sense intervenció manual.\nmàquina automàtica d'embalatge d'ampolles d'ampolla automàtica per a oli de palma\noli de palma, oli de soja, màquina de omplir oli de cuina\nMàquina d’ompliment d’oli comestible, Màquina de farciment lineal, Vídeos


EL MIRACLE DE L'ATENCIÓ PLENA. UNA INTRODUCCIÓ A LA PRÀCTICA DE LA MEDITACIÓ. NHAT HANH, THICH. 9788499756547 La Memòria ´\nLa pau pot canviar-te i canviar el món«La pau mundial només es pot assolir per mitjà de la transformació interna de lindividu; és un procés difícil, però és lúnic camí.» Així ens diu el Dalai Lama al pròleg i aquesta és la proposta del gran mestre zen Thich Nhat Hanh. Aquest és un llibre de meditacions breus que ens ensenyarà com viure el moment present, com controlar la resp...\nVista previa: EL MIRACLE DE L'ATENCIÓ PLENA. UNA INTRODUCCIÓ A LA PRÀCTICA DE LA MEDITACIÓ


Universitats en Cherré - Directori - Llistat - Guia - universitats - Maine y loira - Países del loira - França - Universitiesintheworld\nPàgina d'inici › Per país › França › Países del loira › Maine y loira › Universitats en cherré\nUniversitats en cherré Maine y loira > Países del loira > França\nPer què és important saber quin dels Universitats en Cherré on es va a iniciar els seus estudis han tingut en compte en la famosa 'procés de Bolonya'? Molt simple: aquesta declaració que permet que un estudiant a tenir una major mobilitat entre els països membres de la UE pel fet que el grau en què es pot adquirir, per exemple, en Cherré, és fàcilment homologable a qualsevol altre país membre. Així que si vostè no vol quedar-se enrere, consultar les diferents institucions d'educació superior per saber específicament sobre aquest detall tan rellevant per a la seva vida acadèmica i professional.\nSi el seu universitat s'ha registrat a Universitiesintheworld, pot revisar la seva informació i afegir un comentari personal per sota del registre. Hi ha moltes persones que en aquest moment estan tractant de prendre una decisió important, que és per on començar la seva carrera. I les opinions dels que coneixen els diferents Universitats en Cherré compten molt perquè finalment els que encara estan indecisos opten per un centre o un altre.\nPer tenir les aules amb plena capacitat és l'objectiu de totes les universitats de Cherré. Si voleu atraure els estudiants a l'escola, la primera cosa que ha de fer és registrar-se a aquesta pàgina, afegint el seu informació tan completa i precisa com sigui possible. Les institucions no deixen d'inventar estratègies per augmentar la seva cartera dels estudiants, i per descomptat que té el seu centre registrat a Universitiesintheworld li donarà molts punts d'avantatge.\nEn el moment de triar què i on estudiar és la clau i crucial en la vida de qualsevol estudiant que està a punt de començar la seva vida acadèmica. I sentint-se perdut, atordit i desorientat és perfectament normal i passa a tothom. No obstant això, la millor alternativa per a moltes pors i tantes preguntes és parar i pensar en el que realment importa a vostè. Si ja està clar en el que vol estudiar en Cherré i viure amb el seu 419 habitants, el que ha de fer ara és triar un entre els Universitats en Cherré que hi són. No es desesperi i demanar tota la informació necessària per a cada universitat per assegurar-se que vostè finalment optar per la millor alternativa.\nEstudi en una universitat privada en Cherré (França). Obtenir una oferta de pràctiques en empreses de primer nivell i prendre avantatge de la possibilitat privilegiada de fer un intercanvi amb les millors universitats privades als EUA .. Per això, les diferents universitats privades que es poden trobar a la nostra guia li donarà una formació completa en anglès, sigui quin sigui el curs que es va a fer\nCort sovint espantar els estudiants en l'accés a una universitat pública, en funció de la carrera que volen estudiar. No obstant això s'obliden que aquest punt de tall inicial en general cau una gran quantitat d'estudiants que estan en llista d'espera. Molts estudiants inicialment ocupen un lloc que més tard va canviar per un altre, en una altra universitat, i això fa que siguin llocs d'alliberament. Visita aquí els enllaços de les diferents universitats públiques de Cherré (França) i les comparen per veure que millor s'adapti\nEls millors institucions d'educació superior en l'àmbit de l'ensenyament, la investigació, la innovació i el desenvolupament. Mira la nostra llista i trieu una de les millors universitats Cherré (França) per estudiar la seva carrera i té l'èxit assegurat. Si la seva prioritat és estudiar en un centre universitari de qualitat, triar un llistat\nEstà buscant barats a universitats Cherré (França)? Si fa clic en aquest enllaç, veureu una llista de les universitats en les que el cost anual per als seus estudis és més barat en comparació amb altres centres d'educació superior. Institucions d'excel·lent qualitat ia un preu ajustat, per iniciar i acabar els seus estudis sense el factor econòmic és un impediment perquè\nuniversitats lliures en Cherré (França). No obstant això cal tenir en compte que tot i que és gratis, alguns requereixen el pagament d'impostos de caràcter administratiu, amb el qual el cost no es converteixi en 0. Informa't sobre els requisits d'accés, ja que pot canviar depenent d'on vens o d'acord als seus plans de permanència\nUniversitats acreditades en Cherré (França) que donen els estudis oficials reconeguts per les autoritats d'aquest país. universitats acreditades estan facultades per atorgar títols acadèmics oficials als seus estudiants. L'acreditació és una garantia de la qualitat de les institucions d'educació superior\nEcole Centrale de Nantes- (Situat a 90.03 km)\nUniversité d'Angers- (Situat a 25.96 km)\nEcole Supérieure d'Electronique de l'Ouest- (Situat a 24.15 km)\nEcole Nationale d'Ingénieurs des Techniques des Industries Agricoles et Alimentaires- (Situat a 85.86 km)\nInstitut Catholique d'Arts et Métiers Nantes- (Situat a 85.65 km)\nEcole Supérieure d'Agriculture d'Angers- (Situat a 28.01 km)\nEcole Nationale Vétérinaire de Nantes- (Situat a 85.86 km)\nEcole Supérieure des Sciences Commerciales d'Angers- (Situat a 26.11 km)\nUniversité Catholique de l' Ouest- (Situat a 27.60 km)\nUniversité du Maine- (Situat a 63.82 km)


Buch diu que el confinament del Segrià pot durar "uns 10 o 15 dies" Buch diu que el confinament del Segrià pot durar “uns 10 o 15 dies” – El Món\nBuch diu que el confinament del Segrià pot durar “uns 10 o 15 dies”\nACN 04/07/2020 6:28 pm\nEl conseller de l’Interior, Miquel Buch, ha assegurat que el confinament perimetral del Segrià “té data d’inici però no de final” encara que ha avançat que es tracta “d’uns procés de 10 o 15 dies”, tenint en compte que aquest és el període d’evolució del virus. En una atenció als mitjans a un control d’entrada del Segrià, Buch ha fet una crida a “no abaixar la guàrdia” i a mantenir les mesures de seguretat per prevenir contagis. El conseller ha alertat que “el vehicle de transmissió del coronavirus és el cos humà” i ha remarcat que dependrà de la ciutadania decidir “si volem ser-ne vehicle o no ser-ne”.\nBuch ha recordat que la mobilitat només estarà permesa per casos de força major i ha remarcat que caldrà tenir el certificat d’autoresponsabilitat per poder passar els controls. En el cas de persones que treballen fora del Segrià o treballadors que necessiten entrar a la comarca per treballar-hi, el conseller de l’Interior ha explicat que caldrà tenir un certificat signat per l’empresa que així ho acrediti. Buch ha assegurat que tothom que tingui al residència dins la zona afectada podrà tornar-hi.\nD’altra banda, el conseller ha demanat “comprensió” als conductors per les retencions que hi pugui haver a la carretera a causa dels controls perimetrals. El conseller de l’Interior ha recordat que hi ha uns 25 dispositius policials al perímetre de la comarca i uns 200 agents treballant-hi. A més, ha destacat que estan en coordinació amb les policies locals. Des de les 4 de la tarda d’aquest dissabte ningú pot entrar o sortir de la comarca si no és per motius laborals o justificats. Estan prohibides les reunions de més de 10 persones i restringides les visites a les residències de gent gran.


Better Consultants és integrador Gold Partner de la plataforma regulatòria d’Alamo | Better Consultants\nBetter Consultants és integrador Gold Partner de la plataforma regulatòria d’Alamo\nEn els últims anys, les entitats financeres s’han vist sotmeses a una creixent exigència de reporting normatiu, requerida per les noves regulacions que estableix el Banc Central Europeu.\nAquesta exigència han obligat a flexibilitzar i optimitzar els mecanismes de captura, elaboració i presentació de dades que reflecteixen l’operativa de banc. En concret, destaquen els nous requisits d’informació sobre anàlisi de risc i estats financers, com les que es recullen en les noves normatives de CIRBE, SIRBE, FINREP, COREP, FTF, SFTR, etc.\nLa plataforma de reporting regulatori de ÁlamoConsulting és líder en sector financer per la seva àmplia cobertura funcional, la seva solidesa tecnològica escalable i les destacades referències. Cada vegada més entitats financeres confien el seu reporting normatiu al binomi format per La plataforma d’AlamoConsulting i el servei d’integrador amb sistemes core de Better Consultants.\nLes referències d’èxit de Better Consultants en la integració dels mòduls de programari normatiu de Álamo estan avalades, a més de per l’experiència dels nostres professionals, per un enfocament i metodologia de desplegament plenament contrastats, que assegura el compliment dels nivells més exigents tant en qualitat de dades com en terminis d’implantació.\nBetter Consultants estat reconeguda, en virtut de l’èxit de la nostra col·laboració, com a Integrador Gold Partner de ÁlamoConsulting.


Ja fa una dècada d’aquell 15 de maig de 2011, un data que va marcar un abans i un després polític, però també en l’àmbit de l’activisme, la comunicació i la mobilització social. A través del correu electrònic, Facebook i Twitter es va convocar a milers de persones a eixir al carrer sota el lema “No som mercaderia en mans de polítics i banquers” i el manifest, que era una carta de José Luís Sampedro, afirmava: “el 15 de maig ha de ser més que un oasi en el desert; ha de ser l’inici d’una àrdua lluita (...) El moment històric imposa l’acció, la mobilització, la protesta, la rebel•lió pacífica”.\nNo anava massa desencaminat l’humanista, perquè aquest moviment -que va començar com una espurna a les xarxes, va aconseguir traslladar la mobilització al carrer i després va aconseguir un gran ressò mediàtic- va passar de tenir una joventut desencantada, amb una gran desafecció política a causa de la corrupció i la crisi econòmica, a què aquesta s’esperançara, veiés la llum al final del túnel i, sobretot, s’implicara per canviar les coses.\nDe ser els indignats i cridar “no ens representen”, a reivindicar una “democràcia real ja” i deixar ben clar que “sí que es pot”. El relat i els diferents missatges d’aquest moviment podien ser compartits per moltíssimes persones decebudes amb les accions i el descrèdit de la política. I crida l’atenció com molts dels seus lemes encara perduren hui en dia, i forces com Podemos (que va nàixer d’aquesta revolta ciutadana) encara els empren. Però, la força morada no va ser l’única que es va impregnar de les reivindicacions, les formes de comunicació i mobilització d’aquest moviment: en l’àmbit valencià també ho va fer Compromís i Esquerra Unida, principalment.\nUna de les grans lliçons que ens va deixar el 15M és que les mobilitzacions polítiques han d’estar connectades: el que es fa a les places i carrers ha de tenir presència a la xarxa, i les accions, comentaris i propostes que es duen a terme a la xarxa han de tenir un aterratge al carrer. De fet, gran part del seu èxit va ser aquest: mobilitzar als activistes digitals que feien tuits des del sofà i implicar-los en el carrer, i alhora, seduir a aquella ciutadania adulta que no tenia presència a les xarxes, aconseguint que molts s’endinsaren en elles per poder accedir al contingut de valor que el moviment compartia al món 2.0. De la mateixa forma que passava amb la Primavera Àrab, les noves tecnologies jugaven un paper clau en la difusió i promoció de la revolta, però sense les accions al carrer, difícilment s’hauria aconseguit la rellevància que van tenir.\nEl 15M va trencar el bipartidisme imperfecte de l’Estat, va potenciar lideratges -que encara perduren, per cert- i sobretot va acostar la política a una ciutadania que estava allunyada. Van sorgir nous partits, es van potenciar moviments socials que ja estaven en marxa, com ara la Plataforma d’Afectades per la Hipoteca, i altres partits que ja estaven present en el tauler de joc, van incorporar formes i llenguatges per convertir-se en el bri d’aire fresc i en les forces que sí que representaven eixa ciutadania que omplia els carrers.\nÉs cert que 7 dies després de l’esclafit del 15M -quan les acampades hi eren a les principals places valencianes i de l’Estat- Francisco Camps va guanyar amb majoria absoluta les eleccions autonòmiques de 2011, amb 186 escons, mentre estava sent jutjat per la causa dels vestits. Però també, 9 mesos després del 15M, a la ciutat del Túria vam viure la Primavera Valenciana, encapçalada pels joves del Lluís Vives que mesos enrere s’havien conscienciat, havien obert els ulls i havien aprés diferents formes de mobilització social per reivindicar accions polítiques i tenir ressò mediàtic. Una empremta que encara perdura en el nostre dia a dia.


Logística i transportLluís2017-12-15T11:43:38+00:00\nSandi Truck fundada l’any 2000, va iniciar el seu camí dins del sector del transport urgent de mercaderies per l’automoció a nivell de tota la Comunitat Econòmica Europea. El desenvolupament i trajectòria de l’empresa estan avalats pels més de 25 anys ...\nOperador logístic continuació de la empresa familiar fundada el 1974 i especialitzada en transport de mercaderies. Ofereixen serveis de transport especials, transports de càrrega convencional, transports urgents per a tota Europa, transports industrials de fins a 160 tones, ...\nEmpresa que va ser fundada l’any 1991 amb una àmplia experiència en el sector, dedicada a la càrrega completa així com al grupatge. Disposen d’unes instal·lacions globals de 5000 metres quadrats d’emmagatzematge. Ofereixen als clients el servei més ...\nEmpresa amb una oferta de multi-serveis especialitzats en l’àmbit del transport tant nacional com internacional. Ofereixen serveis de transport per carretera, transport marítim i aeri, transports especials, transport agrupat diari, serveis de lloguer de places ...\nEmpresa dedicada al transport de mercaderies per carretera. Els sectors d’activitat dels nostres clients són d’allò més variat. El sector de begudes genera prop una gran part del volum de negoci. També hi ha el transport de materials de construcció, envasos de ...


Les Chalets Valoria Valloire França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRue des Charbonnieres, Valloire, Valloire, França\nbasat en 16 comentaris Veure totes les 86 fotos\nSobre Les Chalets Valoria\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Valloire, no busqui més enllà de Les Chalets Valoria. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les Chalets Valoria també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Valloire. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, servei de bugaderia. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera, forn microones a cada habitació. Esquí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les Chalets Valoria és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Valloire.\nCal que informeu el Les Chalets Valoria de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Compromís pregunta per l’activitat del Comitè de Rutes Aèries d’Alacant – Compromís Corts Valencianes\nLa diputada de Compromís Mireia Mollà ha indicat hui que “des del nostre grup parlamentari anem a registrar una bateria de preguntes per conèixer l’activitat que porta a terme el Comitè de Rutes Aèries d’Alacant, atesa la importància d’expandir les rutes aèries de l’aeroport de l’Altet i potenciar així el nostre sector turístic”.\nMollà ha recordat que “este organisme es va crear en 2011 i està format per la Generalitat, l’Ajuntament d’Alacant, l’Ajuntament d’Elx, la Cambra de Comerç d’Alacant i AENA, però no coneixem de quin pressupost disposa ni quines han estat les seues actuacions des que va ser creat”.\nLa diputada ha continuat dient que “en teoria, este Comitè sorgeix per la necessitat de crear un espai comú entre administracions i sector empresarial per millorar la connectivitat de l’aeroport de l’Altet, promocionar el transport aeri i promoure noves rutes i, en este sentit, volem que la consellera d’Infraestructures, Isabel Bonig, presidenta d’este òrgan ens detalle la seua activitat”.\nMireia Mollà ha destacat que “també volem saber si els membres d’este comitè reben alguna percepció econòmica i si l’organisme ha servit per impulsar la presència i coordinació amb els agents turístics presents en l’àmbit de la Costa Blanca”.\nEn definitiva, la diputada ha subratllat que “comptem amb un òrgan que ens podria servir per treballar en l’expansió de les connexions aèries d’Alacant i incidir en una estratègia de desenvolupament en un dels sectors en el que tenim més avantatges competitius, però que no sabem quina tasca està realitzant”.\nArxivat en: Blog aeroports, alacant, economia, mireia mollà, transports\n← Pañella: “Si baixen les matriculacions, no cal tancar aules, sinó rebaixar ràtios”\nMorera: “L’informe del Consell dóna la raó a Compromís en demostrar que les polítiques de l’austericidi han eixit molt cares” →


El Griu de TGN fa 5 anys i estrena el Griu petit\nEl Griu celebra cinc anys acostant-se als més menuts\nL'Associació de Veïns de la Vall de l’Arrabassada estrena aquest dissabte el Griu petit\nEl Griu celebra cinc anys des que es va reincorporar al seguici festiu de Tarragona. | TarragonaDigital.com\nA tocar del CAP Llevant, el local de l'Associació de Veïns de la Vall de l’Arrabassada de Tarragona es troba potes amunt durant aquesta segona setmana del mes de setembre. Són dies molt intensos: el cap de setmana passat van celebrar les festes del barri; i aquest, són uns dels principals protagonistes de les primeres hores de Santa Tecla.\nI és que des d'aquesta zona de la ciutat, a l'inici de l'àrea de Llevant, s'aporta al seguici popular la bèstia de foc més jove: el Griu, que es va sumar als elements festius de Santa Tecla el 2014 —enguany fa cinc anys. Josep Maria Bertran, president de l'Associació de Veïns de la Vall de l’Arrabassada i, en conseqüència, també del Griu de Tarragona, recorda que «un grup de gent tenia la idea de crear un element de cultura popular pel barri, amb la forma que fos».\nLa idea d'un Griu i la decisió de fer-lo de foc\n«La idea d'incorporar-nos al seguici sorgeix més tard, perquè a l'inici volíem anar per lliure i actuar arreu com a associació de veïns», explica Bertran. Va ser un membre de l'associació que va tenir la idea de recuperar un element del seguici popular que, a més, era singular —ben pocs municipis compten amb amb aquesta bèstia, amb cap i potes davanteres d'au rapaç i potes de darrere i cua de lleó.\n«El Griu podia ser d'aigua, de foc o sense cap d'aquests dos elements, però finalment vam parlar amb el gestor cultural Jordi Bertran, que ens va convèncer perquè fos de foc», explica el president de l'entitat, que reconeix que així els semblava més senzill gaudir de l'acceptació de la Comissió Assessora sobre el Seguici Popular de Tarragona.\nLa creació del Griu, segons Josep Maria Bertran, responia a una intenció de «cohesionar el barri». La realitat, però, ha estat diferent. «Ara mateix tenim més integrants a la colla de gent de fora del barri que no pas d'aquí... fins i tot de gent de fora de la ciutat i de la província», se sincera Bertran.\nJosep Maria Bertran, president de l'Associació de Veïns de l'Arrabassada, al local de l'entitat amb el Griu. | TarragonaDigital.com\nDel Griu gran al Griu petit\nD'aquesta forma, el Griu s'incorporava al Seguici Popular de Tarragona l'any 2014. «No ens esperàvem tanta acceptació en només cinc anys», reconeix Josep Maria Bertran. «Ja ens vam endur una gran sorpresa quan el vam inaugurar, i en aquests cinc anys hem notat l'èxit a través de les xarxes: el Griu té molta tirada», explica.\nDesprés de l'arrencada del Griu, l'aposta de l'Associació de Veïns de la Vall de l’Arrabassada de Tarragona ha estat clara: crear la figura petita, per incoporar-la a la Santa Tecla infantil. «La idea la teníem des del primer moment», comenta Bertran, «com a mètode per poder captar més gent i garantir un futur per al Griu gran».\nD'aquesta forma, mig any més tard de la creació del Griu, ja es van posar a treballar en com havia de ser la bèstia en format infantil. «Han estat moltes hores i molt d'esforç per trobar finançament, fins que l'any passat vam veure viable el projecte i vam tirar endavant», comenta Betran, que explica que del disseny del Griu petit —com del gran— se n'ha fet càrrec l'escultor tortosí Joan Iniesta. La bèstia ja està enllestida i aquesta setmana han ultimat els darrers assajos de cara al gran dia.\nAquest dissabte, la gran estrena\nAixí doncs, aquest dissabte, 14 de setembre, és la gran estrena del Griu petit. L'entitat ha convocat una tarda d'actes en què a banda de la posada en escena de la bèstia infantil, també se celebraran els cinc anys del Griu gran.\nA les sis de la tarda arrencarà a la plaça de la Font, i fins a la plaça de la Pagesia, una cercavila que es convertirà en una Mostra de Bestiari Singular de Foc de Catalunya: a banda del Griu, hi han estat convidats la Ferafoc de Sant Quintí de Mediona, el Basilisc de Mataró, la Virgília de Torredembarra i el Griu d'Artesa de Lleida.\nA les 20.00 hores, a la plaça de la Pagesia, s'estrenarà el Griu petit de manera que tothom que vulgui veure'l per primer cop, tindrà ocasió de fer-ho. La nit acabarà amb la segona edició del Griu's Music Festival, a les onze de la nit a la plaça de l'Antic Escorxador. Hi haurà música remember dels 70 a l'actualitat, amb els grups Los Aliados i Sardina's Golden Rule.


Pastor d'Anatòlia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n331 (FCI )\nEl pastor d'Anatòlia (pastor turc) és una raça de gos originària de la regió d'Anatòlia, al centre de Turquia. Es tracta d'un gos extremadament bondadós i noble, se sap de gosses d'aquesta raça que han arribat a alletar a bens. És un gos molt similar al Gos de Muntanya dels Pirineus i al Kuvasz, però és més prim i àgil. És intel·ligent i fàcil d'ensinistrar, però necessita un amo que sigui un líder natural. Gelós del seu entorn no permetrà que ningú entri en els seus dominis si l'amo no és a casa, a menys que hagi tingut contacte freqüent amb l'intrús. És molt important començar a entrenar-lo com més aviat millor, ja que si esperem que estigui completament desenvolupat, pot ser massa fort i gran per ser corregit perquè és un gos amb idees pròpies i no complirà els capricis del seu amo.\n6 Cures específiques i salut\nAquest pastor d'Anatòlia de 7 mesos encara no ha acabat de créixer.\nEl pastor d'Anatòlia és un gos musculat i ben proporcionat. Té un cap ample, un musell fort i unes orelles triangulars arrodonides a l'extrem. La cua és llarga, en repòs li penja fins a l'altura del garró i en alerta la porta alta amb l'extrem enrotllat sobre el dors. El seu pèl és curt, dens i llis. S'admeten tots els colors però és preferible el lleonat amb la màscara i les orelles negres.\nAlçada a la creu: de 74 a 81 cm en els mascles i de 71 a 79 cm en les femelles\nPes: de 50 a 65 kg en els mascles i de 40 a 55 kg en les femelles\nCapa: tots els colors\nPelatge: curt o mitjà llarg\nMitjana de vida: dotze o tretze anys\nCaràcter: independent, actiu, prudent, segur de si mateix sense agressivitat i afectuós\nRelació amb els nens: excel·lent\nAptituds: gos de guarda de ramats; gos de família, excel·lent guardià\nNecessitats de l'espai: acostumat als grans espais; jardí necessari\nAlimentació del Pastor d'Anatòlia: uns 750 g. diaris d'aliment complet sec\nCost manteniment: elevat\nClassificació general: Races de gossos gegants\nClassificació segons la Federació Cinològica Internacional: Grup 2: Gossos tipus Pinscher i Schnauzer Molosoides i gossos tipus muntanya i bovers suïssos> Molosoides\nEls ancestres del pastor d'Anatòlia ja corrien per Turquia i Àsia Menor cap al 2800 aC Eren uns animals grans, forts i pesats que es van usar com a gossos de guerra i per a la caça major. De tota manera, durant segles, la seva funció principal ha estat la de guardar ovelles i protegir-les de la seva major predador, el llop. Actualment, segueix exercint com a pastor al seu país natal encara que també és un reconegut gos guardià i de companyia.\nEl pastor d'Anatòlia és lleial, protector, territorial, vigilant, sensible, estable i seriós. Tot i ser un animal intel·ligent i fàcil d'ensinistrar, també és independent i pot ser que no reaccioni immediatament a les ordres de l'amo. És pacient amb els nens però per la seva gran grandària i força no és aconsellable que jugui amb els més petits, sense voler els podria tombar. És afectuós amb la seva família però molt desconfiat amb els estranys. És un bon guardià que avisarà amb els seus lladrucs de qualsevol irregularitat. Li encanta córrer amb total llibertat i pot ser que a alguns els agradi cavar.\nCures específiques i salut[modifica]\nEl pastor d'Anatòlia no s'adapta bé a la vida de ciutat ni als espais petits. És un gos que suporta bé el fred i la calor, així que no hi ha inconvenient que visqui en un jardí gran on es pugui moure al seu gust. Aquest gos pot ser obstinat i dominant, cal que el propietari sigui ferm, pacient i li ofereixi una educació constant i respectuosa (és bastant sensible als càstigs). A causa del seu espès pelatge és recomanable raspallar-lo sovint. El pastor d'Anatòlia és un gos robust però pot patir displàsia de maluc canina, entropi, hipertiroïdisme, criptòrquids i monòrquids, boca torta i prognatisme superior.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pastor d'Anatòlia\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pastor_d%27Anatòlia&oldid=25907873»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 gen 2021 a les 10:14.


Implants dentals - Dentista Vilanova - Clínica Dental Álvarez\nDentista Vilanova - Clínica Dental Álvarez\nTranstorns de l’ATM i bruxisme\nUn implant dental és un element dissenyat imitant la naturalesa per substituir l’arrel d’una dent que falta per així poder col·locar una corona damunt recuperant la dent com si res hagués ocorregut.\nEstan realitzats de Titani, un metall que el cos humà tolera fins al punt que l’os creix al seu al voltant quedant ben fixat en els maxil·lars per suportar les forces que reben les dents en mastegar.\nEn la nostra clínica realitzem aquest tipus de tractament des de fa més de 20 anys sent pioners a Vilanova i la Geltrú i utilitzem implants Straumann, companyia capdavantera en el sector, la contínua dedicació del qual a la recerca i al desenvolupament, ens ofereix uns implants de gran qualitat que redueixen en gran manera els possibles problemes que puguin succeir durant el tractament.\nDepenent del nombre de dents que faltin, el tractament variarà realitzant des de corones individuals a dentadures completes.\nEl tractament comença amb un complet estudi dental i radiogràfic, que gràcies a la nostra aparatologia d’última generació en 3D (posar link a 3D) ens permet planificar el nostre tractament al detall. Així, podem col·locar els nostres implants realitzant cirurgia mínimament invasiva que redueix en gran manera el dolor i la inflamació postoperatoris.\nEl tractament es completa amb la realització de la pròtesi que comença quan l’implant ja està integrat en l’os (al cap de 3 setmanes).\n© Dentista Vilanova – Clínica Dental Álvarez 2019. Powered by Adimu.\nAquest lloc web utilitza galetes perquè vostè tingui la millor experiència d'usuari. Si continua navegant està donant el seu consentiment per a l'acceptació de les esmentades cookies i l'acceptació de la nostra política de cookies , cliqueu l'enllaç per a més informació. plugin cookies ACEPTAR


15ena Caminada Popular 2011 – 23 d’Octubre | Centre Excursionista de Sitges\nCentre Excursionista de Sitges15ena Caminada Popular 2011 – 23 d’Octubre\n15ena Caminada Popular 2011 – 23 d’Octubre\nPublicat el 13 octubre 2011 per admin a Caminada\nLa Plana de Ribes\nSortida: A les 8 h. del matí, plaça de Catalunya (Poble Sec)\nEl Centre Excursionista de Sitges ha preparat enguany una caminada que recorre la Plana agrícola de Sant Pere de Ribes, una fèrtil extensió de camps de conreu, majoritàriament vinyes, passant per la falda del Montgrós i pel nucli de Puigmoltó. La volta, força planera, fa uns 17 km de recorregut.\nSortim de la plaça de Catalunya cap al Nord, pel Camí de la Fita. A la rotonda de l’entrada del polígon de Les Pruelles seguim a l’esquerra, per abandonar l’asfalt i dirigir-nos cap a Les Casetes. D’allà, continuem cap al Mas de la Carretera per agafar un camí que, a mà esquerra, ens portarà cap a la riera de Jafre. Seguim per la llera seca de la riera passant sota el pont de la C-15B. Una mica més endavant pujarem per un camí a mà dreta que ens permetrar envoltar la urbanització Can Macià, i que ens conduirà cap el Passeig de Circumval·lació de Ribes. Aquest tram urbà ens permetrà arribar al conjunt medieval de Sota Ribes, presidit pel vell Castell de Ribes, tot creuant el pont de la Palanca, al costat del pi monumental que li dona nom.\nEn un tram de lleugera pujada, continuarem tot seguint un tram del sender de Gran Recorregut GR-92, passant per la Masieta, i dirigint-nos cap a la falda del Montgrós. En arribar a la pista asfaltada la seguim cap a l’esquerra, tot passant pel costat de les masies de Can Ramon, La Serra i Can Vidal, les dues primeres dedicades en l’actualitat a l’elaboració de vi, fins arribar a la carretera del Casino (BV-2112). Un cop creuada la carretera, seguim per un senderó que ens portarà, per entremig d’un agradable bosquet, cap al pintoresc nucli de Puigmoltó. En sortirem creuant la carretera BV-2113 per entrar cap al Carç, una gran masia amb ermita adjacent, i arribar a la riera de Ribes, que envolta l’autòdrom de Terramar. En arribar a la urbanització de Rocamar, sortirem a la carretera de Vilanova (C-246a) pel costat del càmping Sitges, i travessant amb cura la rotonda presidida per una barraca de pedra seca rescatada de l’àmbit d’explotació d’una pedrera del Garraf, tornarem per les cases del Sord i la Plana de Santa Bàrbara. Arribarem a la Plaça Catalunya pel passeig de Ronda.\nRecorregut: Sitges – les Casetes – Riera de Ribes – Can Macià – Sota Ribes – Can Ramon – la Serra – Puigmoltó – el Carç – Rocamar – les Cases del Sort – Sitges\nSortida: A les 8 h., a la plaça de Catalunya de Sitges\nArribada: Entre les 12 i les 13 h , a la plaça de Catalunya de Sitges\nRecorregut: 17 km.\n* Dietètica Dharani, al Mercat Nou municipal.\n* Els dijous de 20 a 21 h. al Centre Excursionista de Sitges. Poliesportiu Pins Bens.\nLa caminada popular és una marxa de caire no competitiu.\nL’organització no es fa responsable dels accidents que hi puguin haver.\nEl mal temps no serà motiu per la suspensió de la caminada.\nMalgrat tot l’organització es reserva el dret de modificar o suspendre l’activitat per causes de força major.\nEs recomana portar cantimplora que es podrà omplir en diversos punts del camí. També es recomana portar calçat cómode, adaptat a caminar per muntanya.\nHi haurà un petit equip escombra, que sortirà més tard per acompanyar els últims participants, a fi que tots arribem al final pels camins adequats.\nNo hi ha limitació d’edat, però els menors de 12 anys han d’anar acompanyats d’un adult.\nHi haurà un refrigeri pel camí amb coca i moscatell i punts amb aigua. a l’arribada tindrem un aperitiu per tal de recuperar forces.\n No deixeu cap mena de brossa pel camí , reculliu-la fins l’arribada.\n Es recomana, per evitar-los molèstia, no portar animals com gossos.\n* Telèfon 93 894 39 59 (Xavi Massana).


Formació docent online-Perfils docents, cursos, avaluació, competències...\nFormació docent online\n– Cercador d’activitats XTEC.\n– Les teves activitats XTEC.\n– Els teus certificats.\n– Accés al cercador.\n– Plataformes de formació.\n– Educació Secundària.\n– Educació Emocional.\n– Dues especialitats ESO.\nT’oferim el cercador d’activitats de formació permanent més potent de Catalunya.\nBenvingudes i benvinguts a la pàgina de Formació Docent.Online, on trobaràs totes les activitats de formació permanent per mestres, professors i professores de Catalunya. Aquí podràs filtrar per preus, per si estan o no reconeguts pel Departament d’Educació, per etapes, per metodologies, per avaluació, per vinculació a perfils docents…entre altres.\nRegistra’t i aconsegueix descomptes en formació!\nNom d'usuari o usuària*\nActivitats de formació docent contínua.\nTots els i les mestres fem formació docent online. Més enllà de la xtec i del seu apartat de formació, en aquesta web pots buscar el curs que desitgis per saber què pensen els i les docents que ja l’han fet. D’aquesta manera sabràs si serà útil, si és el què busques, o bé no complirà les teves expectatives.\nExisteixen moltes plataformes de formació docent: PRISMA, doqua, EduK, Actisi, AprènOnline, Associació Catalana de Formació Virtual, EscolaEduca.org, Fundació Vincles, Fundació Pere Tarrés, IRIF, Xaloc o Fundació Privada Impuls, entre moltes altres.\nPots buscar pel títol del curs, posant la plataforma de formació o per temàtica.\nLa formació permanent online és una eina clau en el procés de millora del sistema educatiu.\nTota la normativa actual regula que la formació permanent de mestres i professorat és un dret i una obligació. Cada cop més centres realitzen formacions internes de centre vinculades als seus projectes educatius. Però alhora els i les docents tenen interessos particulars sobre el seu camp de treball. Per això acaben fent activitats de formació, la majoria reconegudes pel Departament d’Educació.\nLa formació contínua és l’eina que tenen els i les docents (i tots els professionals) de mantenir-se actualitzats en les seves tasques professionals.\nLa formació contínua és alhora una obligació i un dret.\nActualment la formació contínua o l’aprenentatge al llarg de la vida està considerada una eina clau en la millora dels sistemes educatius.\nCom afecta la formació contínua a la meva carrera professional?\nLa formació contínua té diferents afectacions, depenent del moment en què et trobes professionalment:\n· Si encara no has entrat a la borsa de treball de substitucions, en el moment de la sol·licitud la formació contínua que presentis farà que el teu número sigui major o menor atès que compta com a mèrits.\n· Si ja estàs treballant com a interí o substitut, la formació contínua NO fa millorar el número a la borsa de treball. Això només es veu modificat pel temps de treball i per les responsabilitats assumides als centres de treball. Sí que et servirà, però, per al reconeixement de perfils professionals docents.\n· Si et presentes a un concurs d’oposicions la formació contínua pot comptar com a mèrit. De manera general només els cursos de 30h tenen aquesta consideració de mèrit, però cal estar atents i llegir bé la normativa que regula cada concurs d’oposició.\n· Si ja ets funcionari i participes del concurs de trasllats, la formació contínua també comptabilitza com a mèrits en la puntuació.\n· Siguis substitut o substituta, interí o interina o funcionari o funcionària, les activitats de formació et poden servir pel reconeixement de perfils professionals docents.\nQualsevol formació em serveix?\nNo. El Departament d’Educació de Catalunya només reconeix els cursets que s’adeqüen a la normativa que la regula. Per això cal llegir bé si en les característiques de la formació els cursos estan o no reconeguts pel Departament.\nAlhora, cal tenir present que hi ha formacions que per les poques hores que impliquen no tenen caràcter de mèrit, sinó simplement de reconeixement.\nQuè són els perfils professionals docents?\nEls perfils professionals són una característica que els i les docents poden tenir reconeguda atenent a la seva formació contínua i/o a la seva experiència.\nAls centres educatius existeixen tres tipus de places: ordinàries, d’especialitat o estructurals. Per accedir a una plaça ordinària només cal tenir el títol de mestre. Per accedir a una plaça d’especialitat cal tenir la corresponent especialitat reconeguda a través del títol universitari o bé a través de l’experiència i processos de reconeixement interns del Departament. Per accedir a una plaça estructural cal tenir reconegut el perfil corresponent a aquella plaça.\nSi vols més informació sobre com activar els perfils professionals docents pots consultar-ho aquí.\nSi tens altres preguntes et convidem a que ens les facis arribar a través del nostre formulari i les afegirem a la nostra web de preguntes freqüents.\n· Com ser professor o professora a secundària (ESO)?\n· El grau de magisteri.\n· Estudiar magisteri a Catalunya: requisits.\nEducació inclusiva. Educació per a tothom.\nUna escola que no és inclusiva no es pot considerar escola, una educació que no és inclusiva no és educació. Per això treballem diàriament per facilitar les eines necessàries per a una atenció educativa inclusiva de l’alumnat.\nFormació Docent.oline ofereix un espai de reflexió educativa on parlarem d’educació primària, secundària, infantil, aprenentatge competencial, educació inclusiva, educació emocional, normativa educativa, avaluació, avaluació docent, equips directius, inspecció…i especialment d’alumnat.\nPer què educació inclusiva i competencial?\nCreiem fermament en els processos de reflexió com a eines del canvi. Cal dotar als equips docents d’eines de reflexió per millorar la tasca educativa, i això portarà implícit una millora de la cohesió social i dels resultats educatius.\nVolem contribuir a la millora educativa.\nA continuació veureu les darreres entrades. Clicant al títol tindreu accés als articles autoformatius, i clicant l’entrada inferior tindreu accés a una petita explicació.\n– Què és l’atenció a la diversitat?\n– Què és l’educació infantil?\n– Què és l’educació primària?\n– Què és l’educació secundària (ESO)?\n– Importància de la relació família – escola.\n– Innovació i organització.\n– Què és el currículum?\n– Personal docent, PAS, PAE…\nArticles autoformatius recents.


Compensar la insularitat i continuar infrafinançats - Biel Payeras - Illa Global\nCompensar la insularitat i continuar infrafinançats\n30/de gen./2019 política Balears finançament insularitat REIB\nUn nou Règim Especial per a les Illes Balears s’aprovarà, presumiblement, abans de les eleccions de maig. Aquesta mesura, que té per lema “a igual activitat, igual cost”, pretén pal·liar la situació de desavantatge econòmic de les Illes Balears respecte altres territoris de l’Estat fruit de la insularitat.\nSobre el calendari d’aprovació i les xifres que han de validar el nou REIB, se n’ha especulat molt. M’estim més posar l’accent en senyalar l’elevat consens existent en considerar «nul», «escàs» o, com a mínim, «insatisfactori» els efectes derivats del Règim Especial de Balears aprovat el 1998. Repassant l’hemeroteca de fa vint-i-un anys, aleshores les elits polítiques varen abocar moltes expectatives en aquella llei que, avui per avui, es veuen totalment truncades.\nEl que haurem de saber des del minut 1 de l’aprovació del nou REIB durant el 2019 és que, malgrat suposar un notable avanç respecte a l’anterior; les mesures per compensar la insularitat no substitueixen la despesa pública i inversions de l’Estat a les Illes Balears, i aquí no hi ha dubtes, són de suspens total.\nLa discontinuïtat territorial amb la Península que ens caracteritza com a arxipèlag i illes, com Canàries o Xipre, és un fet particular reconegut per l’Estatut i que obliga l’Estat a vetllar per la millora relativa del seu règim econòmic i fiscal.\nAmb l’aprovació del REIB al 2019, les Illes Balears avançaran tímidament cap la compensació pel seu fet illenc. Les assignatures pendents són prou conegudes: infrafinançament crònic, a la coa de les inversions, deute de l’Estat amb inversions estatutàries, manca de control i gestió sobre ports i aeroports i una Llei Montoro que asfixia el món local.


Viatge a l’Edat Mitjana.\nRecórrer Tallinn és fer un viatge a la edat mitjana. La capital d’Estònia conserva l’encant de l’era medieval. Passejant pels seus carrers de llambordes i emmurallats, volem, com per art de màgia, fins al segle xiv, i és que l’antic mur defensiu de la ciutat encara es manté dempeus, i té més de 20 kilòmetres i 20 torres!\nTambé es conserven moltes de les cases velles dels gremis de comerciants i els magatzems, la majoria al carrer Pikk, o carrer Llarg. N’ha canviat l’ús, i ara les més boniques són museus, edificis que només obren per a determinats esdeveniments… Tot està tan ben conservat que la UNESCO ha declarat tot el barri històric (conegut com a Vanalinn) patrimoni de la humanitat.\nEl punt de partida i centre per excel·lència de Tallinn és la plaça de l’Ajuntament, Raekoja Plats. Era el lloc on es concentraven els mercaders, i avui dia és ple de restaurants i bars que l’han convertit en un dels centres neuràlgics de la ciutat.\nDesprés de contemplar l’Ajuntament, us recomanem d’acostar-vos a la farmàcia que hi ha al número 11 de la mateixa plaça, que presumeix de ser una de les més antigues d’Europa. Entrar-hi és transportar-se al 1422, l’any en què va obrir les portes.\nUna vegada explorada la plaça, toca començar a caminar pels carrers enrevessats i empedrats dels voltants. Hi ha diversos punts clau per on cal passar, com per exemple el carreró de Santa Catalina, un enclavament de gran bellesa on actualment es concentren tallers d’artesans, restauradors de joies…\nI, per descomptat, cal fer una parada obligada davant la catedral ortodoxa d’Alexandre Nevski, al turó de Toopmea, on trobem aquesta empremta de la dominació russa i soviètica. Gairebé una excepció, ja que en queda ben poc d’aquells anys en què Estònia va viure en una primera etapa sota la bandera de Rússia, i en una segona sota la de l’URSS.\nI per als qui vulgueu conèixer la cara més alternativa de la ciutat, no us podeu perdre els barris d’Uus Maailm i de Rotterdam. El primer és considerat el barri més hippy i alternatiu de la ciutat: hi trobem una casa comunitària on s’organitzen esdeveniments, mercats ambulants i festivals juvenils. El segon, el barri de Rotterdam, és molt a prop del barri antic i destaca perquè acull antigues fàbriques renovades i transformades en galeries, museus, centres d’artistes…\nLa cara més contemporània de la ciutat és el museu KUMU, una cita imprescindible per als amants de l’art. Al museu s’hi exposen obres dels mestres més representatius de l’art estonià —pintors i escultors— des del segle xviii fins avui. L’edifici, que es va inaugurar el 2006, és una obra d’art en si mateixa que es caracteritza principalment per l’ús de línies pures. El disseny va néixer de la proposta guanyadora d’un concurs internacional d’arquitectura que es va celebrar el 1994.\nFinalment, arriba el moment de veure una panoràmica de Tallinn, i enlloc millor que des d’un dels seus miradors. Recomanem el mirador Piiskopi, un excel·lent punt des d’on acomiadar-se de la bonica capital d’Estònia.\nPer a més informació podeu visitar la web de turisme de Tallin.\nDescobriu com sobreviure a Tallinn!\nEl boig del tsar, de Jaan Kross, novel·lista que va destacar pels relats analítics de l’època soviètica. Explica la historia d’un aristòcrata del segle xix que s’enamora d’una camperola i que acaba a la presó.\nEls tallinnesos Pritt Kasesalu, Ahti Heinla i Jaan Tallinn, que van desenvolupar la solució tècnica de Skype. Aquest programari, que permet comunicacions de text, veu i vídeo sobre Internet, va néixer a Tallinn.\nLa presó de Patarei, símbol de la repressió soviètica a Estònia. Antic quarter i bateria de l’exèrcit tsarista de mitjan segle xix, fou convertit en presó per la República d’Estònia. Actualment és un museu que es pot visitar pel mòdic preu de 2 euros.\n«Mu isamaa», el sempre aplaudit himne d’Estònia. Es va presentar per primera vegada al Gran Festival de la Cançó d’Estònia el 1869, tot i que no es va adoptar com a himne fins al 1920.\nEl plat més típic de Tallinn és la carn amb patates, recepta deutora de la tradició agrícola, segons la qual només es consumia carn els dies festius. Com a dolç, apunteu-vos els caramels de chocololate kalev, que trobareu a gairebé tots els supermercats.\nEl Festival de Cant de Tallinn, esdeveniment cultural únic, protegit per la UNESCO. Durant el Festival, tot el país es reuneix per cantar, ballar i celebrar la seva independència, que van obtenir sense disparar ni un sol tret, en la coneguda com a «Revolució Cantada» del 1988.


Diari de l'Absurd: de desembre 2007\nLa tenia a la butxaca.\nHavia seguit el seu itinerari enlluernador per les desfilades de moda i per les portades de les principals revistes del món.\nEm coneixia de memòria les seves cançons...\nAdmirava el seu tarannà de musa progressista i la recordava a les darreres presidencials donant suport i vot a Ségolène Royal...\nLi coneixia tots els ets i uts dels seus 39 anys, des de les històries d'entrecuix marca de la casa fins a la textura de la darrera corda de la seva guitarra.\nDisposava d'una gran base teòrica sobre la dama.\nRepeteixo: La tenia -diguem que pràcticament- a la butxaca.\nPerò ha aparegut monsieur le President, aquell que malgrat el vot de la dama va derrotar a la Royal, i se l'ha emportat a l'hort d'EuroDisney i de Luxor.\nDefinitivament, davant la Grandeur amb majúscules no es pot fer res.\nConsumit per l'enveja, només em queda continuar escoltant les seves cançons i compartir amb el món mundial el següent àlbum de cromos:\nNota pel lector habitual: Aquest post és un experiment científic per comprovar de quina manera el nom i els encants innegables de Carla Bruni fan augmentar d'una punyetera vegada les visites i els comentaris al blog.\nNota pel nou lector: Benvingut al Diari de l'Absurd. No facis cas a la nota anterior. Ni experiment científic ni collonades. Estigues atent a les novetats: quan es presenti l'ocasió penjaré nous atractius gràfics com aquest perquè, desenganyem-nos: és rotundament fals que la gent compri Playboy per llegir els articles. O no?\nPublicado por Toni Dalmau en 3:48 a. m. 10 comentarios\nEtiquetas: món, personatges, política, societat\nAhir, dia dels Sants Innocents, Renfe va tenir a bé, com fa cada any, regalar-me la seva agenda 2008. Es tracta d'un obsequi nadalenc que la companyia ferroviària envia a amics, coneguts, saludats i també als periodistes, que, com ja és conegut, som una tribu que mengem a part.\nL'agenda té, com tot objecte publicitari, unes planes dedicades a glosar el grau d'excel·lència i bones intencions de Renfe. Així se'ns explica que el 2008 serà “el año de la alta velocidad”:\n“La llegada de los trenes AVE a Barcelona, Málaga y Valladolid marca un nuevo hito en la historia del ferrocarril en España y representa para Renfe un nuevo reto en el camino hacia la consolidación como referente indiscutible en el nuevo entorno liberalizado”.\nPodem estar doncs tranquils: si Renfe dona per fet que el 2008 serà l'any de la velocitat més alta -fins i tot a Barcelona-, ens ho hem de creure. Els pessimistes de mena que pensen que l'AVE no arribarà mai a Sants han de demanar l'agenda a Renfe, fullejar-la i agafar confiança en la bona gestió de la ministra Maleni.\nConfesso que el primer que he fet al revisar el meu exemplar de l'agenda, ha estat anar a les planes de dietari corresponents a finals de febrer i principi de març. Tenia curiositat per saber si els autors de l'agenda hi havien deixat alguna anotació relativa a l'arribada de l'AVE a Barcelona just abans dels comicis del 9 de març. No hi he trobat, però, cap pista, cap petit indici. Per a tant, ens haurem de conformar amb el que va respondre dijous Magdalena Álvarez, amb la gràcia dubtosa que la caracteritza, a una pregunta dels periodistes sobre el calendari de les obres:\n“Barcelona Madrid ya mismo, muy pronto. Está bien la frase, eh?. Venga.”.\nTornant a la glosa de les virtuts de Renfe que fa l'agenda 2008, mereix una reflexió la part dedicada al servei de Rodalies:\n“Los servicios de Cercanías se han convertido en una eficaz solución a los problemas de movilidad propios de los grandes núcleos urbanos por su gran capacidad de transporte y la combinación de puntualidad y alta frecuencia”.\nSort que Zapatero va admetre ahir que el desgavell ferroviari provocat per les obres de l'AVE a Barcelona és un dels principals errors comesos pel Govern socialista al llarg d'aquesta legislatura. Si no fos així pensaríem que Renfe fa moure els seus trens per les vies d'un altre país. I no és així, veritat?\nPublicado por Toni Dalmau en 2:55 p. m. 1 comentarios\nEtiquetas: catalunya, espanya, infraestructures, transport\nA una pacient de l'hospital de Dénia, a la Marina Alta, li han operat un genoll per altre: va entrar al quiròfan amb el genoll dret lesionat i en va sortir amb el genoll esquerra intervingut de ves a saber què.\nSilvana Biglia, de 38 anys, es va trencar el menisc i els lligaments en una caiguda i el 19 de desembre, després de tres mesos d'espera, va ser sotmesa a una operació en aquest hospital públic. Tres hores més tard, al recuperar-se dels efectes de l'anestesia, la pacient va descobrir horroritzada que li havien operat el genoll bo. Finalment, el mateix dia a la tarda va tornar a entrar al quiròfan per ser sotmesa a una artroscòpia, aquesta vegada sí, al genoll lesionat.\nAra, la pacient ha presentat una denúncia contra el traumatòleg en el jutjat número 4 de Dénia per presumpte negligència mèdica i una altra davant l'Agència Espanyola de Protecció de Dades perquè al reclamar el seu historial mèdic -imprescindible per tirar endavant el procediment judicial- li van dir que havia “desaparegut”. Una “pèrdua” burocràtica que, segons Carmen Flores, presidenta de l'associació El Defensor del Pacient “succeeix moltes vegades quan es comet una negligència mèdica”.\nLa Conselleria de Sanitat de la Generalitat valenciana ha lamentat “profundament l'error” i ha reconegut que no ha funcionat correctament el protocol ja que, entre altres coses, a la pacient no li van marcar, quan encara estava desperta, la zona que havia de ser operada. La Conselleria també ha deixat clar que s'ha pogut localitzar l'expedient i que és a disposició de la pacient, qui, en tot cas, haurà de ser sotmesa a una ressonància per saber com té ara el genoll operat per error.\nAquest tipus d'incidents no són del tot infreqüents. El juliol passat, el Tribunal Suprem va condemnar a l'administració sanitària a pagar 150.000 euros per la mort d'un home a qui havien operat d'un càncer que no tenia.\nAlejandro García López, de 76 anys, es va desmaiar a casa i va ser ingressat a Hospital Gregorio Marañón on li van diagnosticar un càncer. Després de ser sotmès a una operació quirúrgica, els cirurgians van dir que no hi havia càncer però que li havien hagut d'extreure la melsa. Uns dies més tard, el pacient va morir d'un shock sèptic, insuficiència renal aguda i pancreatitis post quirúrgica.\nFinalment, l'afer va acabar al jutjat i es va saber que també li havien extret, sense comunicar-ho, un terç del pàncrees.\nClar que de coses estranyes en passen arreu. A vegades el funcionament dels hospitals és tan casolà que dona lloc a errors com el que va patir fa uns anys un brasiler a una clínica del poble de Montes Claros, a l'estat Minas Gerais, al sud-est del país. Valdemar Lopes de Moraes, de 39 anys, va entrar a l'hospital per ser atès de mal d'orella i en va sortir completament esterilitzat per una vasectomia.\nTal vegada mig sord pel malestar que patia a les orelles, a l'home li va semblar que el cridaven pel seu nom, quan en realitat la infermera va reclamar en veu alta la presència d'un altre pacient, Aldemar Aparecido Rodrigues. Sense que ningú es donés compta de l'error, Valdemar Lopes va entrar a la sala de vasectomies i va ser esterilitzat.\nDurant la preparació de la zona testicular, ben allunyada, per cert, de les orelles, el brasiler no es va queixar perquè, segons va dir l'administradora de l'hospital, es pensava que la inflamació a l'oïda “li havia baixat als testicles”.\nTambé hi ha centres mèdics en els quals la confusió dels noms no és responsabilitat dels pacients. A l'Hospital Clínic Universitari de Valladolid, per exemple, van operar un home d'un desviament nasal quan, en realitat, l'havien d'intervenir d'una afecció auditiva. ¿La causa de l'error?. Els dos pacients tenien tant el nom com el primer cognom iguals.\nRepassant L'Absurd Diari, el web mare d'aquest blog, el llistat de negligències mèdiques que fan posar els pèls de punta és inacabable:\nIndemnitzen amb 49.000 euros a un xinès castrat per error\nMor una dona a Itàlia després de ser-li extirpat un ronyó sa per error\nDenuncia un centre mèdic per una operació en què li van escurçar el penis\nUn metge amputa per error la cama dreta a un home a Chiapas enlloc de curar-li el peu esquerre\nArranca el penis del pacient que operava i el talla a trossets per un atac de nervis\nNo és estrany doncs que els coneixedors de la matèria adoptin mesures previsores abans de caure en mans de l'estament mèdic. És el que va fer una infermera jubilada de 85 anys, Frances Polack, que el 2003 es va fer tatuar en el pit la següent ordre: “No vull que em ressuscitin”. A aquesta britànica li causa horror patir en pròpia pell el que ella mateixa ja havia vist en els hospitals: “No vull morir dues vegades. Si em reanimessin -va dir- em farien retornar de la mort només per fer-me passar novament pel mateix tràngol”. La dona porta, o portava a la bossa (no se'n tenen més notícies d'ella), un escrit amb les seves darreres voluntats reclamant que no sigui reanimada en cas de caure en coma, però se'n fia tan poc dels metges que va optar per fer-se el tatuatge esmentat abans i també un altre: un cor a dins del qual es pot llegir una frase lapidaria: “No continuar”.\nPublicado por Toni Dalmau en 2:54 p. m. 0 comentarios\nEtiquetas: espanya, món, sanitat\nPublicado por Toni Dalmau en 1:08 p. m. 0 comentarios\nDiuen que la gent li girava l'esquena perquè és lleig i baixet (carn de Corporación Dermoestética, però què hi farem). El pobre comença per 0 i acaba amb 1 però ha fet mitjanament rics a aquells que posats a triar no pensen que la deessa Fortuna ha de ser necessàriament guapa. És el 06381, la Grossa d'aquest any, un dels premis més repartits de la història: 500 milions que com pluja menuda han regat de felicitat deu províncies de nou comunitats autònomes. Un polsim, 27 milions, a l'embruixat poble de Sort, a Vic i a l'aeroport del Prat. Aquest darrer destí ja dona joc: hi ha caigut la Grossa un any i cinc mesos després del caos provocat per la protesta dels treballadors de terra d'Iberia. Llàstima que els 3 milions repartits per l'administració de l'aeroport no hagin anat a parar a la butxaca dels turistes que aquell 28 de juliol del 2006 van veure arruïnades les seves vacances.\nEl segon premi -pel número 55469- s'ha venut íntegrament a Catalunya, encara que 30 dels 185 milions han viatjat cap a Motril i 10 cap a Armilla.\nI en el Palau de la Generalitat també hi ha hagut sort, encara que menuda: alts càrrecs del govern i funcionaris -entre ells Josep Lluís Carod-Rovira- jugaven al número 2014, per allò del 300 aniversari del 1714 i de la hipotètica convocatòria d'un referèndum, i ara cobraran 5 per euros per euro invertit en una loteria que és Nacional a l'estil de tota la vida.\nVistos els resultats del sorteig i l'any negre viscut a Catalunya amb el tema de les infraestructures, algú ja ha començat a parlar del compliment,una vegada més, de la llegenda segons la qual la sort sempre cau en zona catastròfica. Però, mirat fredament, no és exactament així: els catalans hem invertit en el sorteig de la Grossa 475,6 milions i en recuperarem, sense comptar els premis menors, uns 260. O sigui que n'hem perdut 215,6. Un resultat negatiu que fa pensar més en el desequilibri de la balança fiscal entre Espanya i Catalunya que no pas en la visita de la deessa Fortuna. Fins i tot amb la sort, els catalans som solidaris.\nFoto: Celebracions a l'administració número 97 de Barcelona on va caure el segon premi. / Oriol Duran / El Punt\nEtiquetas: catalunya, economia, espanya, societat\nEs diu Paul Karason, té 57 anys i és l'ésser humà més proper als populars barrufets, els personatges de còmic infantil creats pel dibuixant belga Pierre Culliford "Peyo".\nCom les petites criatures que viuen dins els bolets, aquest nord-americà té la cara de color blavós a conseqüència d'una mala administració d'un medicament. Fa uns quinze anys, Karason patia problemes a la pell causats per l'estrès i el metge li va receptar un fàrmac que conté plata i que s'havia de prendre per via oral. Com que la medicina no li donava bon resultat, l'home va optar per aplicar-la directament damunt la seva cara i, a més de provocar-se una dermatitis, la pell li va anar quedant gradualment de color blau i ara -veieu el vídeo- es passa el dia barrufa que barrufaràs per la seva inconsciència a l'hora d'administrar-se la medicació.\nEl cas de Paul Karason és espectacular però no pas únic. Recentment en un hospital canadenc, un equip de cirurgians estaven operant un pacient quan a d'inserir un catèter a l'arteria radial del braç va començar a sortir sang de color verd. L'estudi del cas ha permès aclarir que es tracta d'un trastorn anomenat sulfohemoglobinemia i provocat per àtoms de sofre que ocupen el lloc dels glòbuls rojos.\nD'on provenia aquest sofre?: doncs d'un medicament, el Sumatriptán que el pacient prenia per combatre la migranya i que conté sulfonamida.\nA Xina també hi ha un altre cas singular: un home que des de novembre transpira suor de color verd. Cheng Shunguo, de 52 anys, ha estat examinat pels metges i sotmès a anàlisis de sang sense que a hores d'ara s'hagi pogut aclarir l'origen d'aquest singular problema.\nUn cas digne de ser investigat pel Dr. Gregory House.\nPublicado por Toni Dalmau en 7:34 p. m. 0 comentarios\nEtiquetas: món, sanitat\nLa serra mecànica és probablement l'artefacte que imposa més respecte tant als que en prou feines sabem penjar un quadre com als destroyers de mena. Aprofitant la seva merescuda fama d'eina fatal, aquest estri triomfa a les pel·lícules de terror, però també en el món de l'il·lusionisme. En el vídeo de dalt podem veure al mag, músic, acròbata i escapista de Nova York Criss Angel amb el cos partit per una gegantina serra mecànica.\nAngel és un dels il·lusionistes més famosos del món -ha obtingut tres vegades el Premi Merlín atorgat per l'Associació Internacional de Mags- i l'impacte que provoquen els seus números l'ha portat a actuar als grans shows de la televisió nord-americana i fins i tot ha participat com a artista convidat en un dels capítols de CSI: NY.\nAquí el podeu contemplar caminant damunt l'aigua d'una piscina:\nI en aquest altre vídeo apareix levitant entre edificis:\nCriss Angel té un posat seriós, però hi ha altres il·lusionistes que, fins i tot treballant amb la serra mecànica, hi posen bones dosis d'humor. Un d'ells és el que en els vídeos que circulen per la xarxa el presenten com el Dr. Mágico:\nPublicado por Toni Dalmau en 3:07 p. m. 0 comentarios\nEtiquetas: espectacle, humor\nHi ha esdeveniments dels quals se n'arriba a parlar tant que quan baixa el teló, les persones informades, raonables i amb un cert grau de civilització esperen oblidar-ho per sempre més. Però a vegades, malauradament, aquest desig no es compleix i la cosa retorna amb la mateixa insistència amb què ho fa un plat carregat d'all.\nAvui escoltava tranquil·lament la ràdio quan de sobte, enmig de proclames de grans magatzems incitant l'orgia del consum nadalenc, han aparegut dues veus amables anunciant el següent:\n"La meva experiència a Frankfurt. Els escriptors expliquen la fira alemanya. Dijous 20 de desembre a les 8 del vespre a la biblioteca Marcelí Domingo de Tortosa. Organitzat per la Institució de les Lletres Catalanes amb la col·laboració de l'Institut Ramon Llull. Per més informació, visita la pàgina web de la Institució gencatpuntcatbarraculturabarrailc."\nEn el seu moment no vaig tenir, com altres, una especial animadversió cap a aquest esdeveniment / picabaralla del món editorial i polític, però confesso que avui m'han vingut ois i m'he vist a punt de representar aquella inoblidable escena d'"El sentit de la vida" en la qual un dels membres de Monty Python, inflat com un globus i sense poder controlar les nàusees, esclata en mil fragments al final d'un àpat pantagruèlic, just instants després de menjar-se una "finíssima xocolatina".\nPublicado por Toni Dalmau en 8:12 p. m. 0 comentarios\nEtiquetas: catalunya, cinema, cultura, humor\nPublicado por Toni Dalmau en 2:24 p. m. 2 comentarios\nL' Institut de la Joventut (Injuve), organisme del ministeri de Treball i Assumptes Socials, disposa d'un web anomenat Programa de Emancipación Joven en el qual s'ofereix amplia informació sobre l'accés a l'habitatge, al món laboral, als microcrèdits etc.\nAquesta setmana, però, un hacker de la tercera edat que es fa dir Atilano ha pres possessió de la plana, deixant-hi cinc vídeos i impedint l'accés als continguts. En el primer dels vídeos comunica als visitants que ha “segrestat” la plana “perquè no aprofiteu els ajuts que us donem” i en els altres recrimina als joves per dedicar-se a utilitzar internet per baixar cançonetes i fer xorrades i verreries, en lloc d'aprofitar els recursos que ofereixen webs com emancipacion.es.\nEn el cinquè vídeo, la dona d'Atilano l'avisa que la policia ha trucat a la porta demanant per ell i es pot veure per la webcam com el hacker fuig i en el sisè només apareix en pantalla la muller del jubilat preguntant-li què carai ha “robat” als joves, demanant-li que torni a casa perquè no li passarà res i oferint-li unes croquetes d'aquelles que li agraden tant.\nNaturalment tot plegat és una campanya de l'Institut de la Joventut aplicant les tècniques del màrqueting viral que, com explicàvem fa un temps en un altre post, consisteix en llançar una pedra a l'oceà d'internet per acabar provocant un tsunami de gran impacte publicitari i de baix cost econòmic. Ja ho va fer i amb èxit la cadena MTV amb la cançó “Amo a Laura” i també la Campanya del Mil·leni de l'ONU “robant” l'escó de Zapatero.\nEls vídeos d'Atilano han estat penjats a YouTube i segurament gràcies a ells, la plana de l'Injuve, creada fa un any i mig, està essent coneguda per molts joves que si no hagués estat per aquesta campanya de l'agencia Lola mai s'hi haurien apropat.\nCom dèiem, el màrqueting viral -l'expansió d'un missatge per internet d'usuari a usuari, de la mateixa manera que ho fa un virus- és una estratègia publicitària ja coneguda, però l'originalitat dels creatius d'aquesta campanya consisteix curiosament en promoure els continguts d'un web impedint l'accés a ells mitjançant l'acció d'un fals hacker que, per cert, té pinta de tot menys de pirata i pirat de la xarxa.\nPorta amagada per poder accedir a emancipacion.es\nEnric Aparici: El màrqueting viral, una nova forma de comunicació\nEtiquetas: humor, internet, publicitat\nPublicado por Toni Dalmau en 2:39 p. m. 3 comentarios\nEls resultats de la tercera onada de l'Estudi General de Mitjans (EGM) ha fet crispar els nervis a la COPE i especialment a Federico Jiménez Losantos. L'emissora dels bisbes ha perdut des del juliol (segona onada) 110.000 oients, que és la mateixa quantitat que ha guanyat Onda Cero de Planeta. D'aquesta manera s'escurcen distàncies entre la segona i la tercera emissora d'abast estatal: COPE (2.161.000 oients) i Onda Cero (1.997.000 oients). Al davant de tot i a gran distància es situa la SER amb 5.056.000 oients (413.000 més que a l'anterior onada).\nEn el Principat, mentrestant, segueix ocupant la primera posició Catalunya Ràdio amb 514.000 oients, seguida de la SER (487.000), RAC1 (310.000, un 12 per cent més que fa un any), Onda Cero (152.000) i la COPE (147.000), que a Catalunya ha perdut un 18 per cent d'oients en relació a la darrera onada de l'any passat.\nLa davallada de la COPE té molt a veure amb la pèrdua d'audiència que, segons l'EGM, està registrant el programa La Mañana de Federico Jiménez Losantos. El magazín més escoltat per la dreta política i sociològica espanyola compta ara amb una audiència de 1.493.000 persones, unes 223.000 menys que a la segona onada de juliol, i ja ha estat superat pel programa matinal de Carlos Herrera a Onda Cero (1.546.000 oients, 154.000 més que el juliol). Mentrestant, el Hoy por hoy, dirigit i presentat per Carles Francino a la SER, és consolida al capdavant dels matinals amb una audiència de 2.889.000 persones ( 268.000 més que els registrats l'estiu passat).\nEls mals resultats de La Mañana de la COPE podrien ser deguts al cansament d'una part dels seus oients davant les crítiques que, dia sí, dia també, dedica Jiménez Losantos a Mariano Rajoy, el Maricomplejines que segons el polèmic radiofonista porta al PP pel camí de la tebiesa política. És possible que amb el seu somni de veure a Esperanza Aguirre ocupant La Moncloa, el periodista de la COPE s'hagi passat de frenada avançant per la dreta extrema a un sector de la seva audiència, però Jiménez Losantos no vol ni sentir a parlar d'errors propis i atribueix la davallada d'oients a una manipulació de les dades demoscòpiques portada a terme per l'Asociación para la Investigación de Medios de Comunicación (AIMC), responsable de l'EGM. La teoria de la confabulació, aplicada a l'11-M, tindria ara una nova versió en les sumes i les restes de l'Estudi General de Mitjans, una manipulació dels resultats de les 43.000 enquestes fetes per l'AIMC, entitat integrada per mitjans de comunicació, agencies de publicitat i anunciants. Al darrera, segons Jiménez Losantos, hi hauria una campanya del govern socialista i de Prisa contra l'emissora de la Conferència Episcopal i també una mena de revenja de l'AIMC contra la COPE per l'afer protagonitzat fa un any i mig per José Antonio Abellán, director del programa El Tirachinas quan el seu equip es va posar a “investigar” d'una manera considerada per molts com a poc ètica els mètodes d'elaboració de les enquestes de l'EGM. A conseqüència de l'escàndol, la COPE va ser expulsada de l'EGM i, més tard, readmesa, un retorn que Jiménez Losantos considera que l'emissora no hauria d'haver acceptat mai.\nEn aquest fragment del seu programa de dimarts, el podeu escoltar despotricant contra tothom, inclosos els seus caps, els directius de la COPE que van fer tot el possible perquè l'emissora tornès a ser admesa a l'EGM.\nI aquí teniu la versió còmica de les paraules de Jiménez Losantos feta en el programa de RAC1 Minoria Absoluta.\nPublicado por Toni Dalmau en 8:05 p. m. 0 comentarios\nEtiquetas: catalunya, espanya, política, ràdio\nLa Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals ha estrenat avui un nou portal informatiu: 3cat24.cat. Aquesta web aprofita les potencialitats informatives de la ràdio i la televisió públiques oferint als internautes un cabdal informatiu important tant en text com en so i en imatges.\nLlàstima, però, que el portal no disposi de moment de l'eina per poder incloure els vídeos informatius de producció pròpia en els blogs a l'estil de serveis com YouTube. Al cap i a la fi estem parlant d'imatges d'una televisió pública pagada per tots.\nEn tot cas, a la llista del Grup de Periodistes Digitals, Ferran Clavell, director de continguts de CCRTV Interactiva acaba d'explicar que segurament el proper mes de gener aquesta funcionalitat ja estarà operativa, amb la qual cosa es complirà el que diu Joan Majó, director general de la CCMA, a la seva carta de presentació:\n"Ens obrim de bat a bat a la participació ciutadana; una forma de creació informativa conjunta, plural i enriquidora"\n"Ara, que és el moment d'adaptar-nos a altres plataformes, tenim el repte i la il·lusió de fer-ho sense complexos"\nPublicado por Toni Dalmau en 2:09 p. m. 0 comentarios\nEtiquetas: catalunya, internet, ràdio, televisió\nEn motiu de la recent presentació per part d'Amazon del Kindle, el lector de llibres amb el qual es pretén popularitzar la literatura en suport digital, s'ha tornat a parlar del llibre tradicional com un dels grans invents de la humanitat. Un objecte formalment senzill, càlid, amigable i idoni per transmetre i preservar coneixements. Un estri, el llibre de paper, que fins ara ha resistit les embranzides de la indústria electrònica per substituir-lo per l'e-book (el fracàs del Sony Reader n'és un exemple).\nNo es pot negar que aparells com el Kindle aporten avantatges: connexió a la xarxa per telefonia mòbil d'alta velocitat (un llibre baixa en un minut), lectura gratuïta del primer capítol, possibilitat d'anotar-hi textos, capacitat per guardar-hi uns 200 volums (tema interessant tenint en compte les limitacions d'espai dels habitatges actuals), preu econòmic dels llibres (10 dòlars), possibilitat de subscripció a diaris, opció per ampliar el cos de les lletres, llarga durada de les bateries (unes 30 hores), pes reduït (menys de 300 grams) i facilitat de lectura similar a la que ofereix el paper.\nInconvenients? El preu del Kindle (399 dòlars), el format propietari de Mobipocket que no compleix els estàndars, l'obligació d'adquirir els volums a Amazon i el temor dels possibles usuaris a complicar-se la vida amb un nou aparell electrònic quan l´ús del llibre de paper és tan senzill.\n¿Quina va ser, però, segles enrere, la reacció de les persones que van tenir a les seves mans els primers llibres? ¿Van necessitar assessorament tècnic per gaudir del nou invent?.\nEn aquest vídeo se'ns mostra una divertida escena en un monestir on un “tècnic” de l'època intenta assessorar a un monjo sobre l'ús del “nou sistema” anomenat llibre.\nEtiquetas: informàtica, literatura, societat\nPer aquells a qui us agrada llegir el contingut del blog i al mateix temps escoltar música, he instal·lat una playlist amb cinquanta peces musicals dels següents artistes: Alanis Morissette, Alicia Keys, Aretha Franklin, Coldplay, David Bowie, Diana Krall, Dinah Washington, Leonard Cohen, Neil Young, Nina Simone, Norah Jones, Oasis, Richard Julian, Sarah McLachlan, Sarah Vaughan, Syleena Johnson i The Band.\nCom podeu veure, a la tria, que aniré ampliant amb el temps, hi ha una mica de tot i respon -no podia ser d'altra manera- als gustos musicals de qui signa aquest Diari de l'Absurd.\nTrobareu la “caixa de música” - un widget del servei Finetune- a la columna de la dreta.\nPublicado por Toni Dalmau en 12:10 p. m. 0 comentarios\nEl “Visca Polònia lliure!”, cridat per Toni Soler a l'escenari del Liceu, ha estat una de les frases més comentades de la cerimònia d'entrega dels Ondas, uns premis d'un grup mediàtic -Prisa- que no es mostra precisament conciliador ni comprensiu amb els sectors sobiranistes catalans. La darrera mostra n'ha estat el duríssim editorial de dilluns passat en El País sobre la manifestació de dissabte a Barcelona convocada per la Plataforma pel Dret de Decidir. Un editorial que semblava tret d'El Mundo, La Razón o l'ABC i que podien haver signat els federicos, que són aquell grup de jubilats seguidors del radiofonista de la COPE que sempre es col·loquen a primera fila de les concentracions de l'AVT per insultar a Zapatero. Dilluns a Madrid, a l'acte contra l'atemptat d'ETA, escridassaven al secretari de Moviments Socials del PSOE i regidor, Pedro Zerolo, acusant-lo de “traïdor”i de “pocavergonya” i entre empentes i més insults li etzibaven allò de “Zerolo maricón”.\nEls mateixos o similars exaltats que ahir, a les portes del Congrés, en la commemoració del Dia de la Constitució, van pretendre insultar al president Montilla cridant-li “¡catalán!”.\nEn el seu editorial, titulat “Trampa i bochorno”, El País acusava als organitzadors de la manifestació d'haver enganyat als milers de manifestants convertint la protesta pel desgavell ferroviari en un acte d'exaltació independentista. D'acord que el lema de la convocatòria no era concís i que causava perplexitat veure a Pujol -soci d'Aznar durant tants anys- manifestant-se per unes mancances que venen de l'època del govern del PP, però el nom i trajectòria de l'entitat convocant no deixava dubtes sobre el color estelat de l'acte. Com tampoc es pot dir que doni gat per llebre Francisco José Alcaraz i la seva AVT quan convoca les seves manifestacions a Madrid contra ETA i el PSOE.\nEn els dos eixos polítics, el que va de dreta a esquerra i el que travessa les pàtries (la del centre i les de les perifèries) hi ha una notable ebullició provocada per l'olla electoral que porta massa temps escalfant-se. Manuel Marín, que deixarà la presidència de la cambra baixa amb el cul ben escaldat, n'és un exemple d'aquesta situació i sort n'hi ha de gent com els de “Polònia” que introdueixen tones d'humor dins la foguera política. La frase de Toni Soler a l'entrega dels Ondas aporta aquest toc surrealista necessari en una situació com l'actual. I també ho acaba d'arrodonir (veieu el vídeo de dalt), el consell del “rei” Toni Albà al president veneçolà Hugo Chávez:\n"Hugo Chávez, tu no te preocupes por el resultado del referendum porqué esto de eternizarse en el cargo es un coñazo. Y te lo digo por experiencia".\nUs deixo aquí sota el vídeo de l'actuació a la gala dels Ondas de la jove cantant malaguenya María, a qui no tenia el gust de conèixer i que francament m'ha sorprès per la seva veu i encants en la interpretació d'”Agüita de abril”, el tema que obre el seu segon disc “Te espero aquí”.\nPublicado por Toni Dalmau en 9:13 p. m. 2 comentarios\nEtiquetas: catalunya, espanya, humor, política, premsa, televisió\nErnest Folch és segurament l'únic culé que va viure dissabte amb absoluta tranquil·litat el derbi més igualat dels darrers temps (Espanyol 1- F.C. Barcelona 1). Folch és un blaugrana de pedra picada però la seva editorial Ara Llibres acaba de publicar “Sóc perico i què!”, un treball escrit per Manel Lucas -el “Franco” i el “Lluís Llach” de “Polònia” i de “Minoria Absoluta”-, un llibre d'obligada compra pels seguidors de l'Espanyol i també pels culés que volen entendre les misterioses raons per les quals algú pot arribar a ser perico en un univers esportiu, social, polític i mediàtic dominat pels colors blau i grana.\nL'editor Folch, que va proposar directament a Manel Lucas escriure l'obra, ha pogut doncs seguir les incidències del derbi amb el cor culé i amb la butxaca perica. És a dir, amb la pau d'ànim de l'apostador que sap que mai pot perdre.\nSi el món editorial fos just i equitatiu, el propietari del Grupo Planeta i màxim accionista de l'Espanyol José Manuel Lara Bosch hauria de fer un punt i apart en la seva picabaralla amb el president Daniel Sánchez Llibre i publicar “Sóc culé i què!”, un llibre en edició catalana i castellana dirigit a satisfer l'autoestima dels barcelonistes, però també a donar respostes als lectors espanyolistes i madridistes sobre l'enigmàtic i fascinant trastorn bipolar (eufòria-depressió) que afecta cíclicament a la penya blaugrana.\nAquest manual de psicopatologia culé segur que seria un gran èxit de vendes i Lara - apostador de mena amb un peu a La Razón i l'altre a l'Avui- aconseguiria fer posar les dents llargues al seu col·lega Folch, l'home tranquil del derbi de dissabte.\nEtiquetas: futbol, literatura, societat\n"El comandant Piqué els dona la benvinguda a bord".\nL'ex ministre Josep Piqué ha iniciat aquesta setmana la seva nova tasca com a president de la Vueling anunciant un canvi d'estratègia per aturar la caiguda en picat de la companyia aèria que té com a principal accionista a José Manuel Lara. L'agressiu mercat dels vols a baix cost ha passat factura i de gener a setembre, Vueling ha multiplicat per 20 les seves pèrdues, mentre que a la Borsa les accions han perdut en un any la meitat del seu valor inicial.\nAl comandant Piqué se li ha girat doncs feina amb aquest retorn al món empresarial. Després de fracassar en el seu intent de portar al PP de Catalunya pel camí del centre – la famosa “via catalanista”- ara li toca un altre repte: practicar el boca a boca i ressuscitar a una empresa jova afectada per factor externs (la dura competència d'altres companyes, l'encariment dels carburants...) i interns (errors de gestió i picabaralles entre els socis).\nDe moment, l'ex president del PPC ja ha anunciat una pujada del preu dels bitllets, una major dedicació a les rutes més rendibles (els destins de negocis) i no ha descartat la possibilitat d'aliances i fusions amb altres operadors del sector.\nEl primer accionista de Vueling (26,8 per cent de les accions) és Inversiones Hemisferio, una societat patrimonial creada per la família Lara per diversificar els seus negocis més enllà de l'edició de llibres i fascicles, els diaris (La Razón, Avui, ADN), la radio (Onda Cero, COPE i RKOR) i la televisió (Antena 3). D'aquesta manera, Hemisferio té interessos en el sector immobiliari amb participacions a Metrópolis, en el de l'alimentació (l'empresa Interaliment, dedicada a la comercialització i a l'elaboració de peix i marisc congelat), en el de les joguines (Tecnitoys, que a Espanya comercialitza l'Scalextric) i en el del capital risc a Catalana d'Iniciatives junt a la Generalitat i l'Ajuntament de Barcelona.\nJosé Manuel Lara és mou en horitzons empresarials batejats amb noms de llarg abast ( Planeta, Hemisferio), però Vueling és una companya aèria de curta volada amb només una vintena de destins que no van més enllà de la geografia europea. En tot cas, això no deixa de ser una avantatge per Josep Piqué tota vegada que si els seus avions volessin, posem per cas, fins a Caracas, l'ex ministre d'Assumptes Exteriors d'Aznar tindria un problema afegit amb nom i cognom: Hugo Chávez.\nBen segur que el president veneçolà no oblida el paper jugat per Piqué durant l'intent del cop d'estat del 2002 quan els governs d'Estats Units i Espanya van ser els únics en legitimar al colpista Pedro Carmona promovent una reunió conjunta entre aquest empresari i els ambaixadors Charles S. Schapiro i Manuel Viturro de la Torre. Un diplomàtic, el nord-americà, amb experiència en conspiracions, tota vegada que anys abans era agregat militar a l'ambaixada a Santiago de Xile quan Pinochet va enderrocar Allende.\nI també es probable que Chávez recordi d'aquells dies l'intent frustrat de la presidència espanyola de la Unió Europea de fer aprovar pels socis comunitaris un document, redactat en el ministeri d'Assumptes Exteriors, amb el qual la UE expressava la seva “confiança” en el govern transició impulsat pels colpistes. Com que l'acció dels insurrectes va fracassar al cap de tres jornades, la declaració comunitària no va tenir temps de ser traduïda i aprovada pels estats membres.\nPiqué hauria de tenir en compte que a Chávez li agraden els avions. La setmana passada a París, quan el president veneçolà era a punt de sobrevolar territori espanyol per dirigir-se a Lisboa, es va permetre fer una broma davant els periodistes afirmant que passaria a tocar La Zarzuela i que esperava que no disparessin contra el seu avió.\nAquest divendres i ja en to seriós, Chávez ha amenaçat en nacionalitzar els dos bancs espanyols que operen a Veneçuela – el Banco Provincial (BBVA) i el Banco Venezuela (Grupo Santander)- si el rei Joan Carles no li demana disculpes per l'incident de la passada Cimera Iberoamericana. I fa unes hores ha insistit en tema assegurant que si el PP guanya les eleccions de març, expulsarà de Veneçuela a la petroliera Repsol i també nacionalitzarà aquests bancs.\nUna nova sortida de to destinada al consum intern i lligada a la necessitat de Chávez d'explotar l'enemic exterior i els sentiments nacionalistes davant el referèndum sobre la polèmica reforma constitucional, que inclou la reelecció indefinida del president, i que es celebra avui diumenge a Veneçuela.\nVeurem amb quin humor es desperta demà el populista president bolivarià, però en tot cas, per prudència i per sentit comú, és millor que el comandant Piqué no posi mai rumb cap a Caracas.\nArxiu sonor: Chávez: "Le voy a pasar rasante a La Zarzuela"\nUn article recomanable de José María Otero: Chávez vs. Aznar: Una historia con matices oscuros\nVídeo: gag del programa de TV3 "Polònia" amb Rajoy, Acebes i Piqué en un vol de Vueling.\nPublicado por Toni Dalmau en 2:43 a. m. 1 comentarios\nEtiquetas: economia, espanya, humor, món, política, pp, televisió


El Festival de la Velocitat de Barcelona s’estrena al Circuit - AraVallès\nEl Festival de la Velocitat de Barcelona s’estrena al Circuit\nL'esdeveniment portarà al traçat vallesà les Blancpain GT Series i el Campionat d’Espanya d’F4\nGranollers, Montmeló, Parets del Vallès Divendres, 30.9.2016. 10:50 h\nLa primera edició del Festival de la Velocitat de Barcelona se celebrarà el proper cap de setmana al Circuit de Barcelona-Catalunya. Serà un gran esdeveniment que comptarà amb espectaculars campionats de la mà de les Blancpain GT Series i del Campionat d’Espanya d’F4, així com també oferirà un atractiu programa per a tots els públics al pàdoc del Circuit.\nCircuit de Barcelona-Catalunya, motor,\nA la pista, l’activitat serà frenètica. El campionat Blancpain GT Series visitarà per primera vegada el Circuit de Barcelona-Catalunya i ho farà amb la gran final de la temporada 2016 de les curses Sprint. D’una banda, les Blancpain GT Series Sprint Cup decidiran al seu campió al traçat català, amb molts punts en joc tant en la categoria absoluta com en les categories Pro-Am i Am-Cup. Entre els participants destaca la presència del pilot Andy Soucek (Bentley Team M-Sport/ Continental GT3), que ha posat en relleu l’espectacularitat del campionat amb grans lluites a la pista, la varietat de cotxes i l’altíssim nivell dels pilots durant el proper cap de setmana al Circuit. D’altra banda, també es disputaran les Blancpain GT Sports Club, amb pilots que són considerats amateurs o “Gentleman racers”. Aquest campionat arriba al Circuit amb Michal Broniszewski (Kessel Racing/ Ferrari 458 Italia GT3) amb la corona de vencedor, però amb la resta de places per decidir i amb diverses categories obertes. Jaime Font (Baporo Motorsport/ Ferrari 458 Italia GT3) serà l’únic representant de casa en aquesta categoria.\nEl Circuit de Barcelona-Catalunya també serà escenari de la cinquena prova de la temporada del Campionat d’Espanya d’F4, amb encara tres rondes per disputar. Richard Verschoor, enrolat al Red Bull Junior Team, arriba líder a la cita catalana, que pot ser clau per a deixar el campionat gairebé sentenciat. Destaca també la participació del pilot català Xavier Lloveras, a la tercera posició de la classificació provisional, així com també la de Marta Garcia, que va debutar al campionat en l’anterior míting.\nEls aficionats també podran apropar-se als competidors amb el pit-walk i la signatura d’autògrafs dels pilots participants a les Blancpain GT Series, que tindran lloc dissabte de 12.20 a 12.50h. En paral·lel a tota l’activitat de la pista, el pàdoc del Circuit de Barcelona-Catalunya oferirà una gran varietat de propostes en el marc de la primera edició del Festival de la Velocitat de Barcelona i una de les activitats estrella serà el MOD·A·S Car Show, una concentració per a cotxes modificats. També hi haurà una zona comercial, estands de marques d’automòbils amb els vehicles més exclusius, zona d’activitats i jocs, i atraccions per a tots els públics.\nEntrades a la venda al web del Circuit\nLes entrades per gaudir del Festival de la Velocitat de Barcelona es poden comprar anticipadament amb descompte de prevenda, a partir de 7 euros, al web del Circuit de Barcelona-Catalunya. Les entrades que s’adquireixin durant el cap de setmana tindran un preu de 10 euros per dia, amb accés general, inclòs el pàdoc i la concentració MOD·A·S Car Show. Els nens menors de 8 anys (inclosos), acompanyats d’un adult, podran entrar gratuïtament al Circuit. L’accés al recinte s’efectuarà per la Porta 3 i es podran estacionar els vehicles al pàrquing In6. Es podrà seguir tota l’activitat de la pista des de les Tribunes Principal, I, H i G.\n1524 lectures Afegeix comentari


Actors principals: Óscar Gómez , Roman Gubern y Chucho Valdés , Joana Biarnés , Nina , Alex Zara , Eudald Fornés , Javier Gurruchaga , Jesús García Dueñas , Joan Valls , Isabel Coixet\nProductor/s executiu/s: Albert Solé , Jordi Ambròs , Andrés Luque\nDirector/s: Diego Mas Trelles\nGuió: Diego Mas Trelles\nDirecció de fotografia: Raúl Cuevas , Emiliano Entenza , Biel Mauri\nMuntatge: Iria Sanjurjo\nAnem a explicar la història de l'únic espanyol amb quatre estrelles al Passeig de la Fama de Hollywood Boulevard. Un biopic alegre i ple de música que enllaça dos continents. Del blanc i negre al color, amb les pel·lícules rodades pels grans estudis amb grans estrelles. Retrem tribut a l'auge de les grans orquestres. Recordarem els mítics clubs, els salons de ball i els casinos en acabar la llei seca. Reviurem la banda sonora de les grans pel·lícules musicals. Comptarem una història de romanços, amb mafiosos, cotxes de luxe i decorats de palmeres. Una història que va de Cuba a Barcelona, passant per Las Vegas. Anem a explicar la increïble vida de Xavier Cugat.


CASA A RUDOLSO | Arnau estudi d'arquitectura\nLloc: c. de l'Heretat, Cadaqués\nUs podria parlar de l’encanyissat per encofrar les voltes; de la cocció en forn de llenya de la tova manual del paviment; de l’estima per l’ofici dels picapedrers, que col·locaven cada pedra tot pensant en com hi encaixaria la següent; de la rebuscada textura del blanc de la façana: un homenatge a les cases dels pescadors. O us podria explicar l’inspiració cubista picassiana d’aquest l’amuntegament de cases senzilles a trencajunt, o de la sagrada estructura funicular que sustenta aquesta composició.\nPerò jo us vull parlar d’aquell bocí de terra ferma perdut enmig de la mar; del posat innocent d’aquella olivera i de com la casa li va fer un lloc per no haver-la de talar; de les converses amb en Paco, en aquell parlar i aquell pensar cadequesencs, carregats de sal i de saviesa; d’aquells divendres d’infinites corbes encadenades damunt la moto per anar de visita a l’obra; dels dies de tramuntana, del sol encegador o del Canigó nevat a la tornada.\nJo també vull tenir un rudolso a Cadaqués, un recer a la vida nerviosa obert de bat a bat a mar i vent. Un refugi de pau per pensar a poc a poc que, com diu en Narcís de l’hort, és la única manera de pensar bé.