El derelicte de Deltebre I: un vaixell de la Guerra del Francès – Tribuna d'Arqueologia\nArqueologia militar / Arqueologia subaquàtica / Conservació, restauració i museïtzació / Modern / Notícies\nEl derelicte de Deltebre I: un vaixell de la Guerra del Francès\n22 gener 2012 19 juliol 2016 xarxesDeixa un comentari\nAl municipi de Deltebre (Baix Ebre), des de l’any 2008, s’està excavant un derelicte del primer quart del segle XIX, amb importants troballes, úniques al nostre patrimoni arqueològic subaquàtic.\nEls treballs d’excavació fins ara duts a terme han permès documentar les restes d’un vaixell enfonsat de principis del segle XIX i trobat, fortuitament, l’estiu de 2008, al Delta de l’Ebre. El derelicte en qüestió estava situat a una fondària de 6 metres, a prop de l’actual desembocadura de l’Ebre, a l’est de la localitat de Deltebre (Baix Ebre).\nAquest vaixell, batejat amb el nom de Deltebre I, hauria format part de la flota que pertanyia a la coalició anglo-hispano-siciliota, que en el marc de la guerra del Francès va atacar la ciutat de Tarragona, en mans dels francesos, el 19 de juny de 1813. Durant el seu retorn al port d’Alacant s’enfonsà a les boques del Delta de l’Ebre degut, segurament, a un temporal de Llevant.\nLes restes del vaixell es troben en molt bon estat de conservació. Els treballs arqueològics han permès recuperar nombroses botes de fusta intactes i tancades (contenint munició de plom), objectes de la tripulació, morters, compassos, un pot de mostassa anglesa, peces de marbre, tinters, una regla de càlcul, un compàs de Galileu, escandalls, lents de sextant, 65 monedes de Catalina II de Rússia, una moneda de George III d’Anglaterra de 1807, i una moneda de Ferran VII com a príncep de Catalunya. També cal destacar la troballa d’un canó de bronze amb un escut de George III d’Anglaterra datat de 1798. Totes aquestes evidències, i observant la gran quantitat de munició, apunten que es tractaria d’un vaixell de transport de material militar de pavelló hispano-britànic. Pel que fa a l’arquitectura naval del vaixell s’ha constatat un sistema de construcció anglès, caracteritzat per la utilització massiva de clavilles per unir la quilla, les quadernes i les traques.\nEl Centre d’Arqueologia Subaquàtica de Catalunya (CASC) va dur a terme els primers treballs arqueològics, amb caràcter d’urgència, durant l’estiu de 2008. La campanya arqueològica va comportar la creació d’un mur al voltant de la superfície del vaixell per tal de delimitar l’espai, protegir les restes i evitar l’erosió. El primer element que va ser extret de l’aigua va ser el canó de bronze.\nL’estiu de 2011 es va proposar la realització d’intervencions arqueològiques sistemàtiques. El Servei d’Arqueologia i Paleontologia de la Generalitat de Catalunya va autoritzar les excavacions del 29 d’agost al 30 de setembre de 2011, sota la direcció dels arqueòlegs del CASC Gustau Vivar Lombarde i Rut Geli Mauri.\nSi voleu, podeu deixar aquí els vostres comentaris, però també podeu participar al fòrum de Facebook de Patrimoni.Gencat.\nLa Vil·la Romana del Romeral (Albesa) celebra el 50è aniversari del seu descobriment\nConferència “Fa 125 milions d’anys. Quan els Ports eren un litoral poblat per dinosaures”\nRestes fòssils d'ós panda gegant trobades a l’Abocador de Can Mata (Hostalets de Pierola, Barcelona) i a Daroca (Saragossa)\nVídeos de les jornades "El Servei d'Arqueologia i Paleontologia: Jornades sobre 40 anys de la gestió del patrimoni arqueològic i paleontològic. Orígens i reptes de futur"\nCongrés “El monument tardoromà de Centcelles: dades, context, propostes”. Tarragona-Constantí, 28-30 de juny de 2022


El Bloc de Pius Pujades: de maig 2013\nNegar les evidències\nEspeculació sobre les llengües20/05/13 02:00 - PIU...\nEs tracta de negar la major. Com el fet que hi hauria la possibilitat que els ciutadans d'Espanya assumissin que l'esforç fiscal català en benefici de les autonomies més febles no està donant el resultat que se'n podia esperar i acceptessin que cal reformar el sistema; els mitjans de propaganda més addictes a l'oligarquia política i financera amb base a Madrid dediquen els seus esforços a negar les evidències. Aquests dies, mentre se'ns confirmava que el dèficit català es manté, malgrat la crisi, per sobre dels 16.000 milions d'euros anuals, els arguments més sentits i llegits sobre el tema són: que no és cert que hi hagi dèficit; que Catalunya rep més del que aporta a l'Estat; que les balances fiscals s'haurien de calcular d'una altra manera; que la balança fiscal s'ha de combinar amb la comercial i la financera; que no és cert que Catalunya pagui impostos, sinó que els paguen els ciutadans; que hem d'estar molt agraïts a l'Estat, que ens envia, amb prou sacrifici, fons de liquiditat... Alguns ja han arribat a un “Catalunya ens roba” contundent i definitiu. Què us pensàveu? Que n'hi havia prou amb pagar? Doncs no, pagar, callar i castigats per mentiders.\nÉs evident que no es tracta pas d'explicar-se bé, ni de fer pedagogia. El sistema els va bé. Els espanyols que reben part de la solidaritat obligada d'algunes zones de l'Estat –curiosament de Catalunya, València i les Balears– temen perdre aquest privilegi o haver d'acceptar que se'ls controli l'ús que en fan. Els val més creure que ens queixem per vici, per garreperia. El millor és no meneallo. Si féssim bogada hi podrien perdre algun llençol. S'apunten al cor de negar les evidències, a benefici d'inventari.\nCaldria potser explicar algun dia que, del corrent de diner que surt de les comunitats “riques” en forma de “solidaritat”, una bona part es perd pel camí i mai no arriba allà on podria afavorir la modernització i la reactivació econòmica de les zones més deprimides. Els resultats de tants anys en són una prova evident. Si teniu a la mà unes balances fiscals de tot l'Estat feu les sumes i les restes pertinents. No estem ajudant els que ho necessiten: estem engreixant aquella oligarquia de les grans obres faraòniques i de les comissions de sota mà, dels sobres amb sobresous, dels càrrecs institucionals o empresarials repartits al palco del Bernabéu.\nPer acabar, encara que no serveixi per convèncer ningú. És cert que els territoris no paguen impostos. Però sí que reben les inversions i els serveis que es paguen amb aquests impostos. El dèficit és una resta. És el resultat de comparar les entrades i les sortides. Els ciutadans paguem i els ciutadans patim les conseqüències del dèficit. No cal ser gaire espavilat per entendre-ho.\nEspeculació sobre les llengües\n20/05/13 02:00 - PIUS PUJADES\nEl ministre Wert, durant una sessió de control al Govern en el Senat. Foto: EFE.\nde Catalunya s'ha\nde fonamentar en\nla llibertat de tots, perquè tots s'hi sentin com a casa\nA veiam si tindran raó els que parlen de pensament únic a Catalunya, de dictadura de les tesis sobiranistes oficials. Tants anys dient-ho i jo que no me'ls creia, perquè sempre he donat més crèdit a la realitat que a les prèdiques de la premsa madrilenya. Doncs mira, ara resulta que potser tenien alguna raó. Es veu que no es pot discrepar dels que s'arroguen la possessió de la veritat, l'essència del patriotisme i es presenten com a guies espirituals del poble en el seu camí cap al futur. En Sebastià Alzamora va tenir la gosadia de proposar públicament que la futura i desitjada Catalunya nou estat d'Europa mantingués com a segona llengua oficial el castellà. Ja hi vam ser. L'Albert Pla, indignat, responia considerant que els arguments a favor de la cooficialitat en una hipotètica Catalunya independent eren inconsistents, ingenus, surrealistes i propers als postulats del ministre Wert. Com diu Alzamora, déu n'hi do!! Es veu que ser lingüista porta aquestes coses.\nDoncs, ves per on, després de pensar que el que puguem dir ara des de les pàgines dels diaris, en Pla, l'Alzamora o jo mateix, és pura i dura especulació, que no ha de tenir ni tindrà cap mena d'influència en la concreció de la realitat quan el problema tingui l'oportunitat de plantejar-se –si la té, aquesta oportunitat–, em sembla de justícia fer costat al bilingüisme defensat per una de les parts. Posats a especular, fem-ho bé. Siguem raonables. Acceptem que, com s'ha dit tantes vegades, la nostra pàtria és la llengua. Respectem i no traïm aquells que han viscut per salvar-nos els mots, per recordar-nos el nom de cada cosa, treballem per accedir al ple domini de la terra, la nostra terra, amb totes les nostres forces. Però deixem ben oberts els ponts del diàleg, permetent que també a casa nostra convinguin molts noms a un sol amor.\nUna hipotètica Catalunya independent ha de comptar amb tota la seva riquesa, la dels vells catalans i la dels nous catalans, sigui quina sigui la llengua en què se senten més còmodes. O prendrem el mal exemple de l'Estat espanyol uniformador que blasmem, que patim, que ens margina i menysté?\nSi cal establir la llengua oficial d'un estat català –cosa que caldrà veure i que decidiran o decidirem els catalans, tots, quan sigui l'hora– no seria raonable oblidar la realitat lingüística del país, convertir la llengua pròpia en imposició per a la meitat dels ciutadans. Ben al contrari, la viabilitat de Catalunya s'ha de fonamentar en la llibertat de tots, perquè tots s'hi sentin com a casa. Des d'aquest punt de vista diria que les dues llengües haurien de tenir una garantia legal de respecte absolut, almenys per una generació. I no crec que calgui ni especular més enllà. Que els néts decideixin.\nDarrera actualització ( Dilluns, 20 de maig del 2013 02:00 )


Metal Travellers: Penang, més retrobades\nEspero que no sigui un trauma insuperable no poder menjar hamburgueses a l'India, segur que trobareu altres fantàstics menjars com heu fet fins ara.Que tal el tren? es curiositat morbosa JE JE.Despres de la piscineta us vidrà de gust una remullada pel Ganges?\nJa està, ja m'he posat al dia de les vostres aventures!Quants paisatges, quantes experiències, quant de menjar, quanta gent que heu conegut... Us havia dit alguna vegada que feu una mica d'enveja??\nCom sempre, posant en practica la bona vida. Com he comentat en anteriors missatges, lo vostre no és casualitat. De sobte, us inviten a Malaisia quan estaveu a Tailandia, i aneu a un apartament de luxe i amb piscina!!!!! pero que cabr... bueno, espero que a l'Índia no trobeu a faltar la carn de vedella, ja me la fotré en nom vostre, juas juas. Pel que fa a Penang, tenieu raó en que les cases son colonials angleses i impacte la diversitat de temples religosos que et trobes al llarg del camí d'aquesta ciutat.


Grup Municipal CiU - Tarragona: Benvingut Mr. Marshall\nEl Govern de la Ciutat està perdent el seny.\nDeixeu-me dir, abans de tot, que n’estic molt content que l’edifici del Banc d’Espanya sigui de la Ciutat, de tots nosaltres. Això és el més important.\nEl que m’empipa és la posada en escena del “lliurament de les claus”. Recorda una mica quan el Ministre del Movimiento Sr. Solís, lliurava les claus dels pisos protegits.\nAnem per feina: Avui el Delegat del Gobierno, lliura les claus a l’Alcalde de l’edifici del Banc d’Espanya, i la tropa del PCS/ERC, fan festa grossa, és posen medalles i fan brandar la premsa “ad maiorem gloria” seva.\nReitero que estic content per la incorporació de l’edifici al patrimoni de la ciutat, però per altra costat no puc deixar de denunciar que, l’adquisició no és una cessió del Govern del Sr. Zapatero, és una compra mitjançant una permuta per un terreny edificable de propietat municipal. Amb aquest antecedent de “toma el pan i deja el ral”, no és adequat fer xirinola i fer-se el generós. Es tracta d’un intercanvi d’immobles, sense cap mèrit ni del que dóna ni del que rep.\nEl pitjor del tema que ens ocupa, és que en el cas de la nostra ciutat germana de Reus, el Banc d’Espanya va ser cedir per l’Estat, amb l’aditament d’una substanciosa aportació econòmica per a la seva restauració i museització. I a Tortosa va passar el mateix.\nConclusió: “Visca el nou edifici municipal i Visca el contribuent que és el que paga”. I com no, un toc d’atenció per tots aquells que utilitzen la mentida i la figuració, per posar-se’n medalles absolutament immerescudes.\nÉs curiós, i l’Alcalde hauria de fer una profunda reflexió, donat que mentre a Reus i Tortosa, governades en el moment de la cessió per par del PSC, regalaven els edificis, a l’Imperial ens els regalen després de passar per taquilla. Al carrer Nicaragua, seu del PSC barceloní, no ens veuen amb la mateixa cara que a altres ciutats dels voltants. Feu-vos-ho mirar, que no som ciutadans d’inferior categoria.\nNo puc acomiadar-me sense recordar que el govern de CiU va adquirir la Tabacalera contra la voluntat de la Generalitat Tripartita i encara és l’hora que féssim unes festes saturnals com les del Banc d’espanya.\nAfortunadament, els nostres ciutadans tenen les coses clares i no cauen en el parany.\nCelebrem que l’edifici és de la Ciutat, però sense donar duros a quatre pessetes.\nAlbert Vallvé Navarro\nRegidor de l’Ajuntament de Tarragona\nPublicat per Grup Municipal CiU Tarragona a 16:53


El diari de Tavernes: Tavernes rep 26.800 euros de l’Agència Valenciana de Turisme\nTavernes rep 26.800 euros de l’Agència Valenciana de Turisme\nEsta ajuda està dirigida a dos programes per a la millora i la competitivitat dels recursos de Tavernes de la Valldigna com a destinació turística.\nTavernes ha rebut ajudes per un import de 26.800 euros repartits en dos programes diferents. Destaquen els 25.000 euros de subvenció per al servei de salvament, socorrisme i abalisament de les platges de Tavernes de la Valldigna.\nA més, l’Agència Valenciana de Turisme ha atorgat a l’Ajuntament 1.800 euros per a la promoció del Llac de la Goleta. En este sentit, el consistori té un projecte destinat a la senyalització d’este estany natural de la platja de Tavernes.\nAixí, s’instal·laran panells explicatius, escrits també en Braille, on hi haurà la informació sobre la flora i la fauna existents en este paratge, així com les recomanacions als visitants per a contribuir al bon manteniment de l’ecosistema.\nEntre altres actuacions, s’actualitzarà la informació de l’oferta dels serveis en els panells explicatius que hi ha a la platja i es restauraran els que ho necessiten. En total, es destinaran quasi 3.400 euros a senyalitzar els recursos turístics de Tavernes.\nEtiquetes de comentaris: Agència Valenciana de Turisme, ajudes, Ajuntament de Tavernes


Zorrotza és un barri de Bilbao al País Basc, està a lextrem oest de la ciutat i integrat en el districte municipal nº 8 junt amb els barris de Basurtu, Olabeaga, Santa Ana, Altamira, Cobetas i Castrejana. Té uns 16.000 habitants. El nom prové de ...\nZurbaran és un barri de Bilbao dins el districte dUribarri, que forma una unitat amb el barri dArabella. Té una superfície de 0.43 hectàrees i una població de 12.850 habitants. Està situat a lest de les muntanyes Artxanda, i nés característic un ...\nAiboa és coneguda per la majoria dels habitants de localitats contigües per la boca de metro de Bilbao que es troba en el centre de la localitat i que porta el seu mateix nom, estació dAiboa. En aquesta parada tres encaputxats van col locar un ar ...\nAlgorta és un barri del municipi de Getxo, situat al País Basc, al lurralde de Biscaia. És el major nucli poblacional del municipi amb 39.184 habitants.\nAreeta és un barri del municipi de Getxo, al territori històric de Biscaia. És el segon nucli poblacional daquesta localitat amb 29.527 habitants, dels quals 12.798 són homes i 14.718 dones.\nElexalde o Andra Mari Getxoko és un barri del municipi de Getxo, al territori històric de Biscaia. És el major barri residencial del municipi, format per habitatges unifamiliars i adossades. La seva població en 2005 era de 14.519 habitants dels q ...\nEl barri ha sobreviscut al pas del temps, conservant tot el seu encant. Va sorgir al segle XVIII com a poble de pescadors i ja al segle xix es va estendre vessant a dalt donant lloc al barri dAlgorta. Sarticula entorn de 3 carrers: Kale Berria, E ...\nAbetxuku és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 3.327 habitants. Està situat a lextraradi de Vitòria.\nAdurtza és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 7.473 habitants. Està situat al sud-est de la ciutat.\nAnglo-Vasco és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 4.707 habitants. Es troba a lest del Nucli Antic i fou el primer eixample que va tenir la ciutat de Vitòria a lest del nucli medieval.\nArriaga-Lakua és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 26.301 habitants. Està situat molt a prop de la ciutat, uns 2.5 km al nord del centre de Vitòria-Gasteiz.\nÉs un cèntric barri de Vitòria, situat a lest de lAlde Zaharra Nucli Antic. Limita a lest amb Judimendi i Santa Lucia en el Pont de les Trianas, al sud amb la via del tren que el separa de San Kristobal i a loest amb la zona de lEixample. Nucli H ...\nBorinbizkarra és un barri de la ciutat de Vitòria situat al nord-est del futur districte de Zabalgana. Té una superfície de 343.505 metres quadrats.\nDone Jakue és un barri de la ciutat de Vitòria. El 2008 tenia una població de 4.138 habitants. Limita amb lEixample i amb el parc de Los Herran. És un barri molt petit i amb un reduït cens dhabitants. Està situat al mateix carrer, Avinguda de San ...\nEs troba a 3.5 km del centre de Vitòria en direcció nord-oest. El creixement de la ciutat ha enxampat aquest poble convertint-lo pràcticament en un barri de la ciutat, però que encara conserva lestructura dun poble. Just enfront, separat per una ...\nGazalbide és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 2.595 habitants. Es troba al nord-oest de la ciutat. Limita al nord amb el barri dArriaga-Lakua, a lest amb Pilar i al sud amb Txagorritxu.\nJudimendi és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 6.335 habitants. Limita al sud i a lest amb el barri de Santa Luzia, a loest con Babesgabetuak i al nord con el barri de Done Jakue.\nKoroatzea és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 13.416 habitants. És situat al centre de la ciutat, a loest de lAlde Zaharra. És un dels barris més antics de la ciutat, urbanitzat i habitat en les primeres dècades del segle XX i ...\nLovaina és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 8.722 habitants. És un dels barris cèntrics de la ciutat. Shi troba la seu de la Diputació Foral dÀlaba, la Hisenda Foral, la seu dels jutjats, i la Catedral Nova de Vitòria. També é ...\nMariturri és un barri de la ciutat de Vitòria. Està emmarcat en el futur districte de Zabalgana i es caracteritza visualment per una gran filera de torres dedificis, que han canviat el perfil de la ciutat. És el major dels barris del districte i ...\nMendizorrotza és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 9.471 habitants. És conegut perquè shi troba el complex esportiu i estadi de futbol homònim. La seva traducció aproximada del basc seria la de "muntanya afilada" també denomina ...\nPilar és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 10.462 habitants. Està situat al nord-oest de la ciutat; encara que a causa del creixement de la ciutat cap al nord amb Lakua i a loest amb Zabalgana actualment constitueix el centre g ...\nSalburua és un barri de la ciutat de Vitòria. Encara en construcció, sespera que quan estigui finalitzat arribi a albergar més de 30.000 residents.\nSansomendi o Lakua 03 és un barri de Vitòria. El 2008 tenia una població de 21.989 habitants. Es troba al nord de la ciutat i limita amb els barris dArriaga-Lakua a lest i amb Ehari-Gobeu a loest. El barri té dues parts úniques: una entre lavingu ...\nSanta Luzia és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 9.116 habitants. Està situat a lEst de la ciutat, construït en la dècada de 1980, de dimensions no gaire àmplies però no obstant això amb edificis molt elevats, alguns de fins a ...\nTxagorritxu és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 9.181 habitants. Es creu que el seu nom prové d Etxegorritxo.\nZabalgana és un barri i futur districte de la ciutat de Vitòria. Encara en construcció, quan serà finalitzat en el seu conjunt sespera que arribi a ser habitat per més de 30.000 persones. És, al costat de Salburua, una de les expansions urbanes d ...\nZabalgunea és un barri de la ciutat de Vitòria. Té una població de 8.967 habitants. És el barri central i comercial de la ciutat habitat en gran part per la classe alta i la classe mitjana alta. Té una extensió aproximada de 55 hectàrees i sestén ...\nZaramaga és un barri de la ciutat de Vitòria. És un dels barris més populosos de la ciutat, amb 13.688 habitants 2008. Està situat al nord de la ciutat. La major part del barri va ser edificat en les dècades de 1950 i 1960 com un barri obrer prom ...\nZona Rural Sud-oest de Vitòria és la denominació sota la que sagrupen els concejos rurals pertanyents al municipi de Vitòria que es troben al sud i sud-oest de la ciutat. La població daquesta àrea engloba 1.351 habitants 2008. Els 15 concejos que ...\nAbando és un districte de Bilbao. Té una superfície de 23 kilòmetres quadrats i una població de 52.002 habitants. Limita al nord amb Deusto i Uribarri, a lest amb Ibaiondo, al sud amb Errekalde i a loest amb Basurtu-Zorrotza. Comprèn els barris d ...\nBegoña és un antic elizate que actualment conforma un districte de Bilbao. Té una superfície de 17.70 kilòmetres quadrats i una població de 43.715 habitants. Limita al nord amb els barris de Txurdinaga i Zurbaran, a loest i sud amb el districte d ...\nDeusto és una antiga vila de Biscaia, diòcesi de Vitòria i partit judicial de Bilbao, i actualment és un dels districtes de Bilbao. Té una superfície de 4.95 quilòmetres quadrats i una població de 52.218 habitants. Situada la riba dreta de la ria ...\nErrekalde és un districte de Bilbao. Té una superfície de 69.62 kilòmetres quadrats i una població de 45.584 habitants. Limita al nord amb Abando, a loest amb Basurtu-Zorrotza al sud amb Alonsotegi i a lest amb Ibaiondo. Comprèn els barris dAmetz ...\nLimita al nord amb el districte dUribarri, a loest amb el districtes dAbando i Errekalde a lest amb Begoña i al sud amb Arrigorriaga i Alonsotegi. La ria de Bilbao el travessa dest a oest, entre els barris dAtxuri i Zazpikaleak al marge dret i Bi ...\nOtxarkoaga-Txurdinaga és un districte de Bilbao, que comprèn els barris dOtxarkoaga i Txurdinaga. Té una superfície de 38.99 kilòmetres quadrats i una població de 29.140 habitants. Limita al nord amb Derio i Zamudio, a loest amb el districte dUri ...\nUribarri és un districte de la ciutat de Bilbao. Té una superfície de 4.19 kilòmetres quadrats i una població de 39.369 habitants. Es divideix en els barris de Gazteleku, Matiko, Uribarri, Lorategi-hiri i Zurbaran i Arabella.\nLes Quadrilles Alabeses són les comarques que es divideix el territori històric dÀlaba, són institucions històriques la principal funció de les quals és la datendre i administrar les necessitats dels seus habitants, especialment en les zones rura ...\nLa Quadrilla dAiara/Cuadrilla de Ayala és una comarca del País Basc; concretament del territori històric dÀlaba. És una de les set comarques o quadrilles en les quals es divideix la província dÀlaba. Sol conèixer-se-li també com Ayala-Cantàbrica ...\nLa Quadrilla de Laguàrdia-Rioja Alabesa és una comarca del País Basc, concretament del territori històric dÀlaba. És una de les set comarques o quadrilles en les quals es divideix la província dÀlaba. La seva denominació oficial és Biasteri-Araba ...\nLa Quadrilla de Mendialdea és una comarca del País Basc; concretament del territori històric dÀlaba. És una de les set comarques o quadrilles en les quals es divideix la província dÀlaba. La seva denominació oficial és Quadrilla de Campezo-Muntan ...\nLa Quadrilla de Salvatierra és una de les set comarques en les quals es divideix administrativament el territori basca dÀlaba. Se situa en el nord-oest i ocupa la meitat oriental duna àmplia vall conegut com la Planada Alabesa. Es tracta duna com ...\nLa Quadrilla de Zuia i oficialment Cuadrilla de Zuya/Zuiako Koadrila és una comarca del País Basc; concretament del territori històric dÀlaba. És una de les set comarques o quadrilles en les quals es divideix la província dÀlaba. A aquesta comarc ...\nLes Comarques de Biscaia són una divisió interna del territori històric de Biscaia, però que no constitueixen una divisió administrativa oficial. Hi ha set comarques constituïdes per les quatre valls del baix Nervión i Asua, Butron, Oca i Ibaizab ...\nEl Duranguesat és una comarca de Biscaia a lextrem sud-oest del territori, limitant amb Guipúscoa i Àlaba i amb la comarca biscaïna de Lea-Artibai.\nLes Encartaciones és una comarca de Biscaia, en el País Basc. Situada en la part occidental daquesta, limitant amb Cantàbria, Castella i Lleó i Àlaba. Les Encartaciones confinen al sud amb les valls dAyala, Okondo i Mena ; al nord amb Castro Urdi ...\nEl Gran Bilbao és una comarca de Biscaia. Està constituïda pel conjunt de municipis amatents al llarg del riu Nervión fins la seva desembocadura i que a causa del seu creixement han arribat a unir-se físicament donant laparença duna sola ciutat.\nLea-Artibai és una comarca de Biscaia, País Basc. Hereva de lantiga Merindad de Marquina, se situa en lextrem nord-est del territori limitant amb la comarca de Baix Deba, el Duranguesat i la comarca dUribe. Té una extensió de 180.3 km². Comprèn e ...\nUribe és una comarca de Biscaia, País Basc, que abasta dues valls paral lels com són del Txorierri i el de Butron, i una franja costanera. En molts documents anem a trobar, duna banda, informació sobre la vall de Butrón, sota el nom de Comarca de ...\nLes comarques de Guipúscoa estan determinades principalment per lorografia del terreny i segueixen a grans trets les valls que formen els principals rius guipuscoans. Són sis els rius principals que drenen el territori guipuscoà, dest a oest: LOi ...


Auditories i qualitat. Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya\nAuditories i qualitat\nL'Institut Nacional d'Educació de Catalunya considera la qualitat com un factor estratègic per aconseguir que els titulats adquireixin les competències (coneixements, habilitats i actituds) corresponents als estudis cursats, per obtenir resultats d’excel·lència en l’activitat de recerca i per assolir una gestió guiada pels criteris d’eficàcia i eficiència.\nEn aquest apartat trobeu publicada la informació relativa al resultat de les avaluacions de la gestió de la qualitat dels campus INEFC Barcelona i INEFC Lleida, resultant dels corresponents informes d’avaluació, auditories, enquestes o altres informes.\nPeríode d’actualització: semestral.\nFormat de les dades: xml, pdf.


Qui som - The Trail Zone\nSom amants dels esports de muntanya i de la natura.\nConeixedors de totes les dificultats i expectatives que mouen als qui practiquen esports a la natura, i des del punt de vista de l’esportista, creem i evolucionem productes per fer que l’amant dels esports en el medi natural gaudeixi d’allò més.\nEmprenedor incansable, gerent i soci fundador de l’empresa. Gran aficionat al trail running. Format en informàtica de gestió, màrqueting digital i coaching.\nEnginyer inquiet. Soci de The Trail Zone i de V2M Software on ocupa la posició de gerent. És també gran aficionat al trail running i altres esports de muntanya.\nEmpresa asociada i especializada en aplicacions mòbils que desenvolupa la nostra app Open Trail Races.\nFormada en ciències econòmiques. Li encanta anar al gym amb les amigues. I per suposat, no se li escapa una sola xifra.\nPeriodista especialitzat en xarxes socials, comunicació i esports de muntanya. Gran apassionat del món de l’esport i corredor de trail i ultres desde 2010.\nReputat professional de la comunicació, director de la Revista Trail Run i arxiconegut speaker d’importants curses de muntanya de nivell internacional. Apassionat del córrer i amant de l’esport en el medi natural.\nGuia Acompanyant en Mitja Muntanya, corredor de muntanya i professional del turisme esportiu. Apassionat de la muntanya i de la docència què transmet com ningú el respecte a la natura.


Diumenge amb més sol i calor, però la setmana que ve la tardor arriba de cop\nHi haurà més estones de sol aquest diumenge | Paqui Soldado\nEls núvols seran més trencats i on més costarà que marxin serà al litoral i prelitoral. Dia radiant com més a l’interior amb màximes fregant els 30º\nRedacció 12/10/2019 17:30h\nEl temps millora transitòriament aquest diumenge després dels núvols abundants de dissabte. El sol dominarà amb més ganes, especialment a l’interior, mentre que encara quedaran nuvolades a la costa i prelitoral. Les temperatures pujaran encara més amb calor atípica, a l’espera que la setmana vinent comenci amb l’arribada definitiva de la tardor.\nDe moment, aquest diumenge els núvols encara seran abundants de matinada i fins a mig matí, però es trencaran molt més i tan sols persistiran més clarament a punts del litoral i prelitoral amb cel variable. No es descarta algun plugim de matinada a la costa i a la tarda al Pirineu, però poca cosa tot plegat. Un dia, en definitiva, molt aprofitable arreu.\nTemperatures encara més altes\nPel que fa a les temperatures, pujaran encara més per la glopada de vents del sud amb calor atípic per l’època que situarà moltes màximes entre els 25º i 30º, especialment a l’interior. Potser queden una mica més curtes a prop de la costa i al Pirineu, tot i que la bonança serà generalitzada amb una mica de xafogor al litoral.\nLes mínimes no experimentaran grans canvis i seguirà fent poca fresca a prop de la costa, si bé l’ambient serà de jersei a l’interior i al Pirineu. La presència de núvols evitarà que baixin amb més ganes els termòmetres nocturns.\nEls ruixats apareixeran aquest cap de setmana entre Barcelona i Girona | Alfons Puertas\nLa tardor arribarà de cop\nEs van confirmant els canvis importants de cara a l’inici de la setmana que ve i que ens portaran l’ambient de tardor de cop. A partir de dilluns al migdia, una tongada de pluges generals escombrarà tot Catalunya i localment poden ser abundants. La inestabilitat es pot mantenir fins dimarts, i tot plegat obrirà la porta a una clara refrescada que normalitzarà els termòmetres durant gran part de la setmana.\nUn tarragoní descobreix una nova espècie de llangardaix egipci únic a la península Ibèrica\nÚltima hora Última hora Méteo Última hora Pluges Última hora Ruixat Última hora Canvi de Temps Última hora Sol Última hora Alerta Meteorològica\nUn català descobreix una nova espècie de llangardaix únic a la península


Críties (ca. 453 - 403 aC) HIST.\nPolític, escriptor i sofista grec. De noble família, descendent de Soló, Críties va ser oncle matern de Plató. Va ser deixeble de Sòcrates, a què va abandonar després que aquest li hi recriminés haver volgut seduir un jove del cercle dels seus deixebles. Es va dedicar a la política i va ser el més sanguinari dels anomenats Trenta tirans, caracteritzat per la seva furibunda oposició a la democràcia i per la seva posició proespartana. No obstant això, en la seva primera etapa sembla que va ser un destacat alumne de Sòcrates que brillava pel seu talent literari i per un intel·lecte incisiu.\nAbans de ser alumne de Sòcrates també va conèixer a Gòrgies a Tessàlia, qui també li va influir. Plató fa aparèixer a Críties en diversos dels seus diàlegs, especialment en el que porta el seu nom, però també en el Timeu, en el Càrmides i en el Protàgores. En tots ells el mostra abans de la seva posterior posició política com un dels Trenta. Va morir en la lluita contra els demòcrates (capitanejats per Trasibul) que van enderrocar la seva tirania l'any 403 aC, quan tenia al voltant de cinquanta anys.\nDe vegades se'l considera com un dels sofistes, encara que en realitat és un pensador difícilment classificable. Com Protàgores creia en l'evolució progressiva de la humanitat deguda al seu propi esforç, sense necessitat d'intervenció del destí. Va manifestar un gran interès pel progrés tècnic, encara que va estar molt influenciat per tesis òrfiques. D'entre les seves obres destaquen: un Poema en honor d'Alcibíades, els seus discursos polítics, l'Elogi dels espartans, dos llibres de Converses, així com tres tragèdies: Tenes, Rodamantis, i Pirítoo, que en algunes ocasions s'han comparat a les obres d'Eurípides.


Posicionament per la investidura del President de Catalunya | Solidaritat Catalana per la Independència\nDes de Solidaritat Catalana per la Independència volem manifestar el nostre estupor per la discrepància manifesta entre els dos partits majoritaris del sobiranisme català per a la investidura del President de Generalitat. Després que el bloc partidari de la independència hagi guanyat la majoria absoluta dels escons del Parlament, no és de rebut la manca d’una estratègia conjunta per a la legislatura que ha de desenvolupar la República.\nLes eleccions del 21D van ser convocades de manera il·legítima pel Gobierno español, fet pel qual, des de SI vam reflexionar sobre fer una crida al boicot en la participació. És el que es mereixia la situació, ja que nosaltres ja teníem el President, el nostre Govern i el nostre Parlament. Tanmateix, vam fer una crida a la participació per no deixar els partits unionistes amb el control total de les institucions i perquè els partits sobiranistes es presentaven amb un programa clar: desplegar la República Catalana. En aquell moment ja teníem 4 persones a la presó i 6 persones a l’exili de Brussel·les.\nEl punt comú dels programes dels partits pro-independència era el desenvolupament de la República i obeir el mandat de l’1-O. No era acatar l’article 155 i governar un Parlament autonòmic. Tant és que JxCat tingui dos escons més que ERC i que la CUP tingui ara 4 diputats. Hem guanyat als unionistes i hem de fer la República.\nDemanem que es fixi l’estratègia conjunta i única, mirant pel bé conjunt del país i del poble català, més enllà dels interessos legítims de partit i amb aquest propòsit manifestem el següent:\n• Amb el resultat de les eleccions, el President de la Generalitat no pot ser un altre que el Sr. Carles Puigdemont. Ell encarna la desobediència del 155, la recuperació de la dignitat i, a més, és el candidat de la llista independentista més votada i a qui tots li reconeixíem el dret a ser-ho durant la campanya electoral. Si ERC demana canviar de nom o JxCat delega en una altra persona, ho considerarem un frau electoral als ciutadans que vam votar independència.\n• President de la Generalitat només n’hi ha un. No té adjectius de simbòlic, efectiu o qualsevol altra accepció. Demanem que es deixin de cercar eufemismes o sinònims ocurrents que només fan que confondre a l’opinió pública i crear desorientació a la població.\n• La investidura del Sr. Carles Puigdemont té dos possibles solucions: la investidura telemàtica o la investidura presencial. Un país normal té el seu President residint al territori.\n• Qualsevol de les dues mesura per investir com a President el Sr. Carles Puigdemont, pot posar en una situació jurídica molt complicada els diputats que han hagut d’acceptar l’acatament de la Constitució espanyola per sortir de la presó, ja que desatenen les mesures cautelars del TC. És humanament comprensible però, també creiem que si això ha de limitar l’actuació d’un Parlament que vol dirigir-se cap la plena sobirania i el desenvolupament de la República, haurien de lliurar l’acta de diputat i deixar pas a persones amb la capacitat jurídica per actuar.\n• Només en el cas que no s’investís el Sr. Carles Puigdemont, la situació política de buit de poder del govern de la Generalitat forçaria el país a unes noves eleccions, amb un nou candidat que encapçalés la candidatura sobiranista.\n• L’Estat espanyol ha demostrat amb la força i la repressió, que mai negociarà el dret a l’autodeterminació de Catalunya. Sabem que el problema és allà però, la solució és aquí i només depèn de nosaltres.\nEl poble de Catalunya ha demostrat el coratge, la valentia i la disposició a encarar-se a un Estat demòfob i autoritari. Demanem que els dirigents polítics estiguin a l’alçada del transcendent moment històric que estem vivint i finalitzin allò que vam declarar l’1 d’octubre i que teníem a tocar però, que va quedar interromput de manera sobtada.\nSolidaritat Catalana per la Independència, amb el seu caràcter ideològicament transversal i amb la ferma convicció que només assolint la independència podrem aconseguir fer tornar els presos i confegir un país plenament democràtic i de caràcter social, es posa a disposició de les formacions civils i polítiques sobiranistes per a completar el camí iniciat.\nPublicacions relacionades: Comunicat sobre l'acord de govern entre Esquerra i Junts per Catalunya Us emplacem a fer-vos apoderats i apoderades de Junts per Catalunya Resultat de la consulta a presentar-se SI amb Junts i Demòcrates de Catalunya President: No posi les urnes! SI no participarà a la 2a Convenció de Primàries Catalunya 1a Convenció Nacional de Primàries Catalunya Primàries Catalunya Primàries per la República, ANC i Primàries Barcelona creen «Primàries Catalunya» Posicionament sobre la nova presidència del Govern Posicionament davant la situació d'empresonament i exili dels dirigent polítics independentiste


Temporada Alta programa una concentració d’espectacles de creació contemporània i nous llenguatges - SIESTV\n20 nov. 2018 Temporada Alta programa una concentració d’espectacles de creació contemporània i nous llenguatges\nEs podran veure propostes d’artistes del país com Àlex Rigola, Baró d’Evel, Lali Ayguadé i Agnès Mateus i Quim Tarrida\nRedacció.- Del 21 al 25 de novembre, el Festival Temporada Alta programa una concentració d’espectacles de creació contemporània i nous llenguatges que s’aglutinen sota el nom de Sacseja’t i que propicia l’estada al Festival d’un gran nombre de professionals de les arts escèniques nacionals i internacionals anomenada Setmana de programadors. Enguany, la Setmana de Programadors compta amb la participació de 85 professionals inscrits que participaran en unes jornades i podran gaudir de fins a 10 muntatges on els llenguatges contemporanis d’artistes consagrats es donen la mà amb artistes emergents. L’objectiu de la trobada és fomentar l’intercanvi de projectes i facilitar la producció i circulació d’espectacles.\nLa Setmana de Programadors s’organitza al voltant de tres línies principals: oferir l’oportunitat al públic i als programadors de veure en pocs dies un gran nombre de muntatges de creació contemporània, posar en contacte directe programadors amb artistes i companyies a través de punts de trobada distesos, i presentar nous projectes de cara la possible coproducció per part dels teatres, institucions i programadors visitants. Així, la millor manera d’incentivar l’intercanvi i la producció de projectes és a través de presentacions i activitats professionals, facilitant espais perquè els artistes puguin mostrar el seu treball, tant en xerrades i trobades com en passis de fragments dels espectacles en procés.\nTemporada Alta aposta per la creació contemporània i els nous llenguatges\nDurant cinc dies, Temporada Alta concentra 10 muntatges sota la proposta Sacseja’t, oferint l’oportunitat als espectador de veure en pocs dies un gran nombre de muntatges de creació contemporània.\nTres de les propostes que es presenten són coproduccions de Temporada Alta a partir de les aliances amb diverses entitats i institucions, tant nacionals com internacionals: Uncanny Valley de Stefan Kaegi i Rimini Protokoll coproduïda amb la Münchner Kammerspiele, el Berliner Festpiele, el festival rus Feodor Elutine i Spring Performing Arts Festival; el muntatge Here de Lali Ayguadé i Guilhem Chatir, una coproducció des de la xarxa europea Pyrenart i amb ICI_CNN de Montpellier/Occitanie i també l’obra Macho Man d’Àlex Rigola té producció de fora de Catalunya de Teatros del Canal. Pel Festival, Macho Man també és un exemple de muntatge que pot tenir un gran recorregut internacional.\nS’estrenaran tres propostes, dues de les quals a l’estat i una Catalunya. Angélica Liddell, una de les creadores més potents de l’escena espanyola torna al Festival amb Génesis 6, 6-7, un espectacle de la seva Trilogía del infinito on planteja la confrontació entre poesia i vida que es podrà veure per primer cop a Catalunya. Pel que fa a les estrenes a l’estat, actuaran al Festival el ja mencionat Uncanny Valley de Rimini Protokoll que posa en escena només un robot que es relacionarà amb el públic directament amb un físic sospitosament semblant al de l’autor i filòsof alemany Thomas Melle i Jan Fabre, un dels grans coreògrafs i directors de l’escena europea, amb The generosity of Dorcas, un solo per Matteo Sedda, intèrpret dels seus darrers espectacles, inclòs el ja mític Mount Olympus, que amb la música de Dag Taeldeman, que com a Dorcas -primera deixebla femenina de Jesús- el transforma en un ésser superior.\nNiño de Elche visita Temporada Alta en el marc de la gira de presentació del seu darrer disc Antología del cante flamenco heterodoxo, un recull de diversos estils de flamenc sempre allunyats de l’ortodòxia però amb la seva tècnica cultivadíssima.\nDurant aquests cinc dies també es podran veure altres propostes d’artistes i companyies del país que estan actualment prenent embranzida internacional: Diego Sinniger i Kiko López amb Liov; Agnès Mateus i Quim Tarrida amb Rebota rebota y en tu cara explota i el ja mencionat Here de Lali Ayguadé i Guilhem Chair.\nFinalment també es podrà veure la pel·lícula Impulso d’Emilio Belmonte, una immersió a l’univers creatiu de Rocío Molina, una de coreògrafes i bailaoras més importants del flamenc contemporani.\nLes activitats per a professionals de la Setmana de Programadors\nEl gran nombre d’espectacles de creació contemporània programats en pocs dies atrau als programadors nacionals i estrangers que tenen l’oportunitat de gaudir d’un ampli ventall de llenguatges escènics en la seva visita al Festival.\nA més de la possibilitat de veure els espectacles proposats, durant la Setmana de Programadors s’organitzen activitats a porta tancada per a professionals en dues línies: posar en contacte directe els programadors i els artistes d’una manera informal, i presentar nous projectes nacionals i internacionals de cara a la possible coproducció o programació avançada per part de les institucions internacionals. En l’edició de 2018 la presentació de projectes estarà centrada en projectes proposats per la xarxa Pyrenart, amb el suport del programa POCTEFA de la Unió Europea.\nEls professionals també tenen l’oportunitat d’intercanviar experiències i ampliar xarxes en un dinar informal el diumenge, organitzat pel Festival on es reuneixen els programadors i els artistes participants de la Setmana de Programadors, un espai ideal per forjar futures aliances.\nEn aquests últims anys han passat per Girona prop de 500 professionals internacionals, incloent-hi representats d’institucions de prestigi com el Festival d’Avignon, el Théâtre Ôdeon de París, el Wiener Festwochen de Viena, el Kusnten Festival des Arts de Brussel·les, el Festival de Nàpols, el Foreing Affairs de Berlin o el Thèâtre de la Ville de París, entre molts d’altres. Enguany, es reuneixen a Girona 87 professionals d’12 països diferents.\nTemporada Alta ja fa anys que treballa en xarxa en projectes europeus, i en alguns casos ha aconseguit el suport del finançament europeu. Aquest any es pot afegir a la llista el Pyrenart, un nou projecte transfronterer amb participació, a més de Temporada Alta, de cinc socis de la banda francesa dels Pirineus (Occitanie en Scène de Montpellier, OARA de Burdeus, CIRCA de Auch, Le Parvis Scène Nationale de Tarbes i L’Estive Scène Nationale de Foix) i tres per la banda espanyola (Ajuntament de Zaragoza, Escuela de Teatro de Navarra de Pamplona i BAD Festival d’arts escèniques contemporànies de Bilbao). El projecte inclou coproduccions i presentacions conjuntes d’espectacles. Dues d’aquestes obres que es podran veure a la Setmana de Programadors, Here de Lali Ayguadé i Guilhem Chatir i Là de Baro d’Evel. I també dues de les companyies internacionals que es presenten al festival (Jan Fabre amb The Generosity of Dorcas i Alain Platel amb Requiem pour L.) es presenten amb el suport de la xarxa Pyrenart.


Neixen 51 nadons amb menys d'1,5 kg de pes a comarques gironines durant el 2018 ⋆ Socpetit.cat\nNeixen 51 nadons amb menys d’1,5 kg de pes a comarques gironines durant el 2018\nL’Hospital Trueta de Girona va atendre 51 nadons prematurs extrems que van néixer amb menys d’1,5 kg durant el 2018. Durant l’any passat, la Unitat de Neonatologia va tenir cura de 337 nadons, la meitat dels quals ingressats a la Unitat de Cures Intensives Neonatals (UCIN) i la majoria per néixer de forma prematura. Malgrat la davallada de la natalitat, el nombre de nadons prematurs extrems s’ha mantingut. El Trueta és el centre de referència de la regió sanitària de Girona quan hi ha parts de risc, nadons de baix pes o amb problemàtiques complexes. Pel que fa al servei d’atenció psicològica, l’any passat es van atendre 73 famílies amb nadons ingressats a la UCIN, en la majoria dels casos per ser prematurs o molt prematurs.\nDes de la Unitat de Neonatologia del Trueta s’està impulsant un model assistencial que promou la “visió holística” de l’infant i la família, el treball en equip, la individualització de les cures i la inclusió de la família, el treball en xarxa i la continuïtat assistencial a l’alta.\nDurant el 2018 es va potenciar el Programa d’atenció domiciliària, en el qual es van incloure 29 nadons.\nAquest programa pretén incrementar les competències de les famílies en la cura dels seus fills. En determinats casos, s’avança el trasllat del nadó al seu domicili perquè pugui ser cuidat directament pels seus pares durant les 24 hores del dia i amb l’assessorament i les visites periòdiques d’una infermera. En la major part dels casos, una metgessa neonatòloga s’encarrega de donar l’alta a l’infant al mateix domicili.\nA la unitat també tenen implantada una consulta de seguiment dels nadons de risc amb dos objectius. D’una banda, prevenir i detectar problemes que puguin sorgir durant el desenvolupament de la criatura i reforçar la seguretat de les famílies i, de l’altra, recollir informació sobre l’evolució postnatal dels nadons de risc. Aquest seguiment es fa durant els tres primers anys de vida de l’infant. L’any passat aquesta consulta va fer 103 primeres visites i 244 visites successives.\nL’acompanyament a les famílies\nL’atenció psicològica de la família del nadó és també una peça important en l’atenció que s’ofereix des del Trueta. Així, hi ha el Projecte Germans en què els germans dels nadons ingressats a la UCIN aprenen per què estarà en una incubadora o què és una sonda nasogàstrica amb l’ajuda d’un infermera, la psicòloga i amb el suport dels pallassos d’hospital. Aquest acompanyament està pensat per reduir l’estrès i ajudar a gestionar millorar el moment de l’hospitalització del nounat.\nDurant el 2018 han rebut suport psicològic de manera continuada un total de 73 famílies amb nadons ingressats a la UCIN, en la majoria dels casos, per ser prematurs o molt prematurs. La psicòloga acompanya els pares en totes les situacions que comporta la prematuritat: la incertesa de la supervivència, la preocupació per les possibles lesions o seqüeles en el seu desenvolupament o possibles intervencions quirúrgiques, entre d’altres.\nMoltes d’aquestes famílies també han participat en el grup de suport, que es fa un dia a la setmana conduït per la psicòloga, en el qual pares i mares de nadons ingressats comparteixen emocions, dubtes o, simplement, busquen comprensió.\nL’any passat també s’ha incorporat el treballador social a l’equip de Neonatologia de manera estable. Aquest fet permet detectar millor situacions familiars susceptibles d’atenció social. Durant el 2018 el treballador social ha atès 149 famílies, en la major part de casos pel risc associat a la prematuritat i a la situació d’ingrés prolongat (cal tenir present que a la UCIN els ingressos es poden allargar fins a 3 i 4 mesos).\nAquest diumenge, 17 de novembre, es va celebrar el Dia Internacional del Nen Prematur. L’Hospital Trueta va ser l’escenari dels actes de commemoració organitzats per l’Associació de Prematurs de Girona, en col·laboració amb el servei de Neonatologia de l’Hospital. Entre les activitats, es van fer tallers de maquillatge, una xocolatada i es van escoltar narracions de contes així com una xerrada de la neonatòloga Esther Jiménez. L’acte va acabar amb un concert a càrrec del grup L’Empordanet i amb un llançament de globus liles, el color que identifica la prematuritat.


Iñaki Liarte: «Al TGN Bàsquet intentem fer les coses bé sense enganyar a ningú»\nObertes les inscripcions pel 3×3 Estiu del TGN Bàsquet\nEl sopar de final de temporada mostra la germanor entre tots els integrants del TGN Bàsquet\nJocs, activitats i aperitiu de final de temporada\nEl TGN Bàsquet renova tota la plantilla del sènior femení A per a la temporada vinent\nDos equips del TGN Bàsquet premiats pel Consell Esportiu del Tarragonès\nCrònica. L’aleví femení O6 acaba en cinquena posició en la fase final del Campionat de Catalunya mini\nCrònica. L’infantil femení B queda subcampió de Catalunya en categoria B-1\n(Crònica) El preinfantil femení A, tercer millor equip de Catalunya\n(Crònica) L’infantil masculí A queda subcampió de Catalunya A2\nHome / Notícies / Tornejos / Cambrils\nEl Torneig de Cambrils exporta la complicitat entre l’afició i els equips a Austràlia\n«He quedat impressionat i m’ha agradat molt. Al meu país això no existeix, tot és molt competitiu allí i crec que s’ha de potenciar aquest bon ambient entre les aficions i...\nOzzie Smith, el fitxatge americà de l’infantil masculí A durant el Torneig de Cambrils\nL’equip infantil masculí A del TGN Bàsquet es va proclamar campió del Torneig de Cambrils després de fer una competició gairebé perfecta, guanyant tots els seus partits àmpliament. El conjunt que...\nTres equips del TGN Bàsquet guanyen tres finals del Torneig de Cambrils: el club lila fa història\nEl Torneig de Cambrils ha estat històric pel seu organitzador, el TGN Bàsquet. A banda de celebrar una quinzena edició del campionat amb un altre èxit de participació, el club lila...\nGaleria de fotografies del Torneig de Cambrils del TGN Bàsquet\nJa podeu consultar en els següents enllaços les galeries de fotografies del Torneig de Cambrils del TGN Bàsquet. Recordeu que podeu seguir la informació del Torneig per les nostres xarxes socials...\nResultats i classificacions finals i definitives del Torneig de Cambrils\nLa quinzena edició del Torneig Internacional de bàsquet i minibàsquet del TGN Bàsquet a Cambrils ha acabat aquesta tarda. A continuació us passem la relació de resultats i classificacions definitives. BENJAMÍ...\nResultats i classificacions del Torneig de Cambrils després de la jornada de dimarts a la tarda\nEn els següents enllaços podeu consultar els resultats i les classificacions del Torneig de Cambrils després de la jornada sencera de dimarts. Només falta dimecres al matí, jornada de finals on...\nResultats i classificacions del Torneig de Cambrils de dimarts al matí\nPenúltima jornada del Torneig de Cambrils 2018. Després dels partits del dimarts al matí, els resultats i les classificacions queden de la manera següent: QUADRE DE RESULTATS BENJAMÍ FEMENÍ BENJAMÍ MASCULÍ...\nÈxit de participació en la nit dels concursos del Torneig de Cambrils del TGN Bàsquet\nLes pistes del palau d’esports municipal de Cambrils estaven plenes de gom a gom. Eren les deu de la nit de diumenge 25 de març i, després d’una llarga jornada de...\nJeffrey Chin, el nen que va deixar bocabadat Stephen Curry\nHi ha un jugador diferent al Torneig de Cambrils, un petit jugador asiàtic que té una gran habilitat amb la pilota i que fa driblings genials, a gran velocitat. La seva...\nResultats i classificacions del Torneig de Cambrils de diumenge a la tarda\nAquí podeu consultar els resultats i classificacions del Torneig de Cambrils del TGN Bàsquet després de la jornada de diumenge: QUADRE DE RESULTATS BENJAMÍ FEMENÍ BENJAMÍ MASCULÍ ALEVÍ FEMENÍ GRUPS ALEVÍ...\nObertes les inscripcions pels campus d’estiu del TGN Bàsquet\nEl TGN Bàsquet ja ha obert el període d’inscripcions pels seus dos...\nIñaki Liarte: «Al TGN Bàsquet intentem fer les coses bé sense enganyar a ningú» #TGNlila #ADNTGN… twitter.com/i/web/status/10094…\njuny 20, 2018 15:13\nLa temporada s'ha acabat però el bàsquet no s'atura al TGN Bàsquet. Arriba el 3x3 Estiu #TGNlila #ADNTGN… twitter.com/i/web/status/10091…\njuny 19, 2018 19:26\nEl TGN Bàsquet va certificar, dissabte a la nit, la concòrdia i l'ambient d'unió que existeix dins l'entitat amb el… twitter.com/i/web/status/10087…\njuny 18, 2018 16:10\nContacta amb TGN Bàsquet: 977253665 - tgnbasquet@hotmail.com\nAquesta pàgina web utilitza cookies: Si continues navegant acceptes la política de cookies.


Carnestoltes a Cicle Inicial - Escola Immaculada Concepció d'Horta\nIn Primària•16/02/2021•1 Minutes\nAl llarg d’aquesta setmana els nens i nenes del Cicle Inicial han gaudit al màxim de les ordres imposades pel Rei Carnestoltes.\nPel passadís del nostre cicle, s’han vist corones de reis i reines, antifaços de súper herois, capes de dràcules, de prínceps, princeses, súper herois i heroïnes i tot allò que el Rei dels Poca-soltes ens ha anat ordenant dia rere dia.\nFinalment, divendres ha estat el gran dia; tots els alumnes han vingut disfressats d’allò que han volgut, però no només això, sinó que tots hem gaudit d’un gran dia: hem fet activitats divertides, hem cantat, saltat i ballat, hem preparat i representat obres de teatre, però sobretot, hem fet molta gresca i xerinola, tal com manen aquests dies.\nA continuació podreu veure diferents fotografies de 1r i 2n.


Com utilitzar endolls de Andorra a Portugal\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Andorra a Portugal en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Andorra a Portugal sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.\nSituació ideal: tots els connectors utilitzats a Andorra també s’utilitzen a Portugal. No necessitareu cap adaptador (però consulteu els voltatges i les altres seccions d’aquest informe). Felicitats !!!!


Felicitació per una feina ben feta | Calaf Constructora\nLa setmana passada, la Raiza Botini, responsable de l’Àrea Q-PRL-MA de Calaf Grup, va rebre una trucada telefònica del Coordinador de Salut i Seguretat de l’obra de l’edifici de la Unió Santcugatenca.\nAquesta obra és una rehabilitació que ha executat Calaf Constructora, i el motiu de la trucada va ser per felicitar als responsables de l’obra, Santiago López, Jordi Garriga, Xavier Domínguez, Raúl Ruiz i Laura Curià que estan gestionant molt bé els temes de seguretat i salut.\nUn altre motiu de la trucada era transmetre’ls que la seva satisfacció amb la feina que estan duent a terme i animar-los a continuar així.\nEn nom de Calaf Constructora i Calaf Grup, també us volem felicitar! Són aquests petits detalls a les persones els que fan gran l’Empresa!


Les Bès7ies, novens al torneig d’Algarve |\n4 juny 2018 4 juny 2018 RugbyCat 0 Comment algarve sevens, Bes7ies, seleccio catalana rugby vii\nLa selecció catalana de rugby a VII va de menys a més al torneig de Portugal\nNovens a Algarve\nLa selecció catalana masculina de rugby a VII va repetir la mateixa posició aconseguida una setmana abans al torneig de la Vila Joiosa, però aquesta vegada a Portugal. Les Bès7ies van acabar en novena plaça el campionat de l’Algarve Sevens a la categoria “Elite” (la més potent), després de patir el primer dia però sumar dues victòries diumenge.\nFede González avança amb la pilota. Foto Joao Peleteiro\nLa selecció de Jean-Luc Trogno i Joan Losada va perdre els tres enfrontaments de la fase de grups de dissabte, pagant les errades en defensa contra conjunts de gran nivell. El combinat català va caure 7 a 36 davant New Zealand Metro, 0 a 38 contra la potent selecció de Hong Kong i 7 a 26 amb els Navigators, quedant-se sense cap triomf el primer dia.\nLes dues seleccions de les Bès7ies. Foto FCR\nEl diumenge la pel·lícula va ser diferent. Les Bès7ies van sortir més concentrats per evitar la darrera plaça del torneig i derrotaven els sud-africans de la Universitat de Durham per un emocionant 24 a 17 gràcies a un try del capità Pol Gómez. L’últim partit de la jornada els enfrontava als escocesos de la Universitat d’Edimburg, als qui van derrotar clarament per 24 a 5 per adjudicar-se una vegada més la novena posició del torneig i s’enduia la Copa Bowl.\n← L’UER Montcada fa el primer pas cap a la Divisió d’Honor “B”\nOtger Sirvent també jugarà a l’Aparejadores de Burgos →\n22 desembre 2015 RugbyCat 0


Vallcarca negocia amb els constructors privats reduir alçades i oferir lloguer barat | L'Independent de Gràcia\nNou mesos han passat des que a finals de març (vegeu L’Independent núm. 662) arrenqués a la brava la negociació més complicada del pla Vallcarca, la que havia de fer seure en una mateixa taula tard o d’hora les constructores privades, com Núñez y Navarro, i el conglomerat de col·lectius que integra l’Assemblea de Vallcarca. Va ser una arrencada gairebé cruenta, perquè una quinzena de membres de l’assemblea van irrompre a les oficines centrals del grup empresarial, a Comte d’Urgell, per forçar una reunió, després de 18 peticions oficials per telèfon sense resultat.\nNyN, que en aquell moment havia aconseguit ja la primera llicència per aixecar dos blocs de pisos al carrer Farigola, es va obrir a frenar l’obra si hi havia “una solució ràpida” i alhora qualificava d’irreal qualsevol negociació sobre el preu dels habitatges. Però el temps ha passat i les reunions -l’última de les quals ha tingut lloc aquest divendres al Districte- estan abocant una primera possibilitat de pacte: l’Assemblea, el Districte i NyN negocien reduir edificabilitat a Farigola i oferir una part de la promoció immobiliària nova a lloguers assequibles.\nLa gran partida de la negociació del nou barri de Vallcarca no és ni la redefinició de l’espai pertanyent al Patronat Municipal de l’Habitatge, que ja té un projecte guanyador i un procés participatiu que li ha donat suport aquesta tardor, ni la pròxima concreció (o no) de la rambla verda. La gran partida de Vallcarca, la que partia de posicions més allunyades, és la que han disputat en els últims nou mesos l’Assemblea de Vallcarca i Núñez y Navarro, també amb la presència del Districte. I l’acord pot estar molt a prop.\nTothom al barri té al cap que el procés no ha estat fàcil, i que ha inclòs durs enfrontaments entre les dues parts, però aquest divendres a la tarda s’ha produït una nova reunió clau per apuntalar un acord que un portaveu de la companyia, Daniel Zafra, donava aquest dijous per “tancat en un 97%-98%”. “Han estat moltes reunions les que ha mantingut l’equip tècnic i podem dir que falta encara tancar-ho, però que ho tenim a prop”, apunta.\nTant la constructora com l’Assemblea de Vallcarca, com també el Districte, han acordat ja una revisió a la baixa de l’edificabilitat prevista a l’anomenat solar de la petanca, que passarà de quatre a tres pisos d’alçada. On encara hi ha marge de negociació i discussió és en l’exigència de lloguers a preus assequibles, almenys en una part de la promoció privada: l’Assemblea de Vallcarca proposa reduir metres quadrats dels habitatges nous com a compensació d’aquests preus més oberts a totes les butxaques.\nCap de les parts, tampoc les fonts del Districte consultades, s’han atrevit a donar per fet el pacte en aquesta última reunió. Però Núñez y Navarro, que al març, quan va disposar de la primera llicència d’obres per aixecar els dos primers blocs a Farigola 3-5 va mostrar-se disposada a esperar a construir si hi havia “una solució ràpida”, ha assegurat que el projecte pot arrencar en el primer semestre de 2018.\nTambé, com a punt favorable a l’entesa entre l’Assemblea de Vallcarca i els privats, juga la valoració positiva que s’ha fet des de la constructora de la proposta guanyadora del concurs d’idees, emparat pel Col·lectiu Volta, afí a l’Assemblea de Vallcarca.


Donem voltes a la política catalana dalt dels cavallets amb Falgàs i Martí Rigau\nHem anat fins al Parc del Tibidabo, ara que ha reobert, amb dos periodistes històrics: Lluís Falgàs i Josep Maria Martí Rigau. Els dos han pujat als c\navallets per veure si aclarim què està passant a la política catalana. Potser, amb tanta volta, acabarem tan marejats com ells...\nHem anat fins al Parc del Tibidabo, ara que ha reobert, amb dos periodistes històrics: Lluís Falgàs i Josep Maria Martí Rigau. Els dos han pujat als cavallets per veure si aclarim què està passant a la política catalana. Potser, amb tanta volta, acabarem tan marejats com ells...\nTornem a sopar amb uns convidats de luxe\nI com serà tornar a sopar, a partir d'ara? Hem reunit al voltant d'una bona taula uns comensals de luxe: Àngel Llàcer, Enric Masip, Elena Gadel, Elisenda Roca i el Mag Lari. Brindem per l'alegria i el "mamoneo"!\nLes eleccions madrilenyes, a ulls del periodista Enric Juliana\nS'imaginava una campanya tan crispada el periodista Enric Juliana? Quines conseqüències tindran les eleccions a Madrid? Està preocupat per les amenaces als polítics? Intentem trobar respostes amb "il commendatore".\n23 d'abril al Palau Sant Jordi amb dos Jordis: l'Hereu i el Villacampa\nCelebrem un dia tan especial com és Sant Jordi amb dos Jordis, l'Hereu i el Villacampa, en un lloc emblemàtic on s'ha fet gairebé de tot: el Palau Sant Jordi.\nLa "voltereta" de Los del Río per Sevilla\nA poques hores del partit del Barça a Sevilla, Los del Río ens porten a fer un tomb per la capital andalusa... amb música en directe i tot!\nLa campiona mundial Gisela Pulido ens ensenya com afrontar les onades\nAra que parlem tant d'onades, hem anat a buscar la campiona mundial més jove de kitesurf, Gisela Pulido, que les surfeja millor que ningú.\nEl Via Crucis del "Preguntes freqüents"\nSpartacus Mataronensis, Carotus Centuria, Alicsendra Pinus i Caròtida Pipinus. Us sonen alguns d'aquests noms? Són els protagonistes de la nostra peculiar Passió.\nMartí Boada: "Durant la pandèmia, el bosc em parlava poèticament"\nUn expert com en Martí Boada identifica de seguida els individus que fugen de la ciutat... Des del bell mig del bosc, el professor ens aconsella com gaudir amb respecte d'aquestes "aules naturals".\nFa un any la pandèmia trucava a la porta per canviar per complet les nostres vides. També fa un any que es decretava l'estat d'alarma.\nSet dones, set veus i múltiples reivindicacions\nComencem el programa amb la mirada posada en el 8M. Audre Lorde, Margaret Thatcher, Letty Cottin, Angela Davis, Simone de Beauvoir, Malala Yousafzai..\n. Recordem algunes cites al voltant del poder de la dona i el feminisme.\nComencem el programa amb la mirada posada en el 8M. Audre Lorde, Margaret Thatcher, Letty Cottin, Angela Davis, Simone de Beauvoir, Malala Yousafzai... Recordem algunes cites al voltant del poder de la dona i el feminisme.\nQuè hi ha darrere del vidre que es trenca?\nLlibertat d'expressió, violència, atur juvenil, precarietat laboral, crisi, bretxa salarial, el cost de la vida, les conseqüències i restriccions de l\na pandèmia... Què hi ha darrere del vidre que es trenca? "El futur dels joves és incert perquè se l'estan carregant".\nLlibertat d'expressió, violència, atur juvenil, precarietat laboral, crisi, bretxa salarial, el cost de la vida, les conseqüències i restriccions de la pandèmia... Què hi ha darrere del vidre que es trenca? "El futur dels joves és incert perquè se l'estan carregant".\nEl Twister del Parlament, al "Preguntes freqüents"\nPeu dret al "referèndum", mà esquerra a la gestió de la "Covid", peu esquerre als "pressupostos" i mà dreta a la "taula de diàleg". Bé, ja sabeu com acaba aquest joc...\nAbans de les eleccions, la llei mana una jornada de reflexió. Però com és la "reflexió" d'en Peyu, Quimi Portet i Albert Pla.\nEl dia de la marmota, a "Preguntes freqüents"\nSona el despertador, són les 7 del matí, notícies sobre la pandèmia; distància, mans, mascareta... I així en bucle des de fa mesos. Som en el dia de la marmota?\nL'enganxada de cartells més atípica, al "FAQS"\nLa crisi sanitària i econòmica de la pandèmia, els escàndols monàrquics, la corrupció en la vacunació... Algunes de les realitats que s'han colat en aquest inici de campanya electoral inèdita


Sagristà: "no sé si és millor que no vinga el Papa a veure'ns"\nSagristà: “no sé si és millor que no vinga el Papa a veure’ns”\n• Quan anem a parlar amb el Sagristà el trobem fent missa. Li diem que volem parlar amb ell però ens bonega dient-nos que primer hem d’assistir al sermó...\nEnviat per Redacció en 9 de desembre de 2018.\nTags: Alcoi, Tirisiti\nQuan anem a parlar amb el Sagristà el trobem fent missa. Li diem que volem parlar amb ell però ens bonega dient-nos que primer hem d’assistir al sermó. L’escoltem, i quan acabem, ens dedica un moment per a comentar-nos algunes cosetes.\n– Es porten bé els personatges del Betlem? Van a missa tots els dies o n’hi ha algú que no vulga anar?\nAcí tots vénen a missa. A l’hora de missa, tots a missa, com un clau. No s’escapa ningú. I que jo m’entere. Assistència màxima. Menys els romans, els romans mai entren a l’església, que són pagans.\n– Aleshores tots aniran al cel menys els romans, no?\nSí, aniran tots al cel menys els romans i menys Tirisiti, que, per tal d’escaquejar-se i no escoltar-me, sempre se’n va a la lluna.\n– Li heu comentat al Papa que vinga a veure la representació del Betlem?\nSí, li ho hem dit per carta i per Facebook, que jo també en tinc, no et vages a pensar. Però no sé si és millor que no vinga, a veure si amb tot l’embolic que muntem decideix excomunicar-nos.\n¿Esperando el qué?\nNacho: “els mitjans de comunicació procuren salvar la imatge del PP i el PSOE”


aGaSaLLa*: de desembre 2008\nTots amb la selecció catalana!\nAire Nou de Bao organitza una sortida per a donar suport a la selecció nacional de futbol el diumenge 28 de desembre.\nSortida de Bao amb autocar a les 10 del matí. Dinar a Barcelona, entrada al Camp Nou\ncost: 40€/persona dins els límits de places disponibles.\nPer a més informacions\ntelèfon: Bernat: 0672712080\nJa tenim en línia el darrer número del Diguem-ho!\nFeu clic sobre la portada per descarregar la revista!\nA partir de demà el podreu trobar als llocs habituals!\nSi encara teniu pas idees pels regals de Nadal,\nun abonament al Diguem-ho!, és una bona idea!!! ;)\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 20:41 Cap comentari:\nDivendres al Casal: Vídeo dels 20 anys de Maulets\nAquest divendres, a les 18h30, l'organització juvenil Maulets presentarà el documental sobre els seus 20 anys d'existència. "Maulets: 20 anys en lluita". La presentació del DVD serà seguida per una assemblea oberta per a totes les persones que hi siguin interessades.\nMés informació a rossello@maulets.org, o agasalla@gmail.com\nAquí un avanç del vídeo\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 12:07 Cap comentari:\nFotos de la retransmissió del partit Leicester-USAP al Casal\nFotos del taller de danses de Mus-Cat\nMés fotos a la galeria Picasa!\nDimecres 10 de Desembre a les 18h:\nTramesa dels diplomes de Català\nAmb la presència del director general de política lingüística de la Generalitat de Catalunya, senyor Bernat Joan.\nDivendres 12 de desembre a les 18h30:\nPresentació del llibre de Cristià Lagarde\n"Identité - Langue et Nation",\npublicat per les edicions el Trabucaire,\nen la col.lecció Cap al Sud.\nDissabte 13 de Desembre a les 16h:\nFesta dels Socis, dedicada a Ramon Boix\nConcert amb la Coral Solstici.\n6 i 7 de desembre al Casal\nDe 16h a 18h:\nTaller de Balls tradicionals amb Mus-Cat\nPer aprendre a dansar i passar un bon moment!!\nProjecció en pantalla gegant del partit\nPer els hi donar suport amb bon humor!!\nConcert amb Mus-Cat\na les 10h30:\nDegustació de vi ranci (rancio).\nPer descobrir el nostre patrimoni vitícola!\n3 euros el got i tast a voluntat!\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 10:39 Cap comentari:\nAquest dissabte, els Mus-Cat ens faran ballar al Casal!\nDissabte 6, els joves de Mus-Cat vindran a animar el Casal, amb taller i concert.\nComençarem per aprendre els balls de les 16h fins a les 18h.\nFarem la pausa fins a l'hora del concert, els aficionats de rugbi podran mirar el partit que se retransmetrà al Casal.\nTots els participants al taller portaran un quelcom de menjar, per sopar junts abans del concert de les 21h.\nLa Ribera i La Costera ja no veuen TV3\nCom ho han fet els companys dels casals de Gata, d'Alacant, i de Gandia, també us volem informar de la nova tancada de repetidors de TV3 al País Valencià.\nLA PRESIDÈNCIA DE LA GENERALITAT VALENCIANA, (PP), CLAUSURA PER SORPRESA ELS REPETIDORS DE LLOSA DE RANES I ALGINET\nLA RIBERA I LA COSTERA JA NO VEUEN TV3!\nAVIAT ES COMPLIRÀ UN ANY DE L’APAGADA DEL REPETIDOR DE CARRASQUETA (Comarques del Sud)\nL’autorització d’entrada de la mesura provisional estava concedida pel Jutjat del Contenciós Administratiu número 9 de València, però es troba en fase d’apel·lació davant el TSJ per haver interposat un recurs l’entitat sancionada, la Fundació Ramon Muntaner. Aquest recurs encara no està resolt.\nLa Fundació Ramon Muntaner i Acció Cultural del País Valencià, encoratgen tots els seus socis i simpatitzants a fer pública la protesta contra aquest nou tancament i retallada de drets cívics i manifesten que sostindran totes les accions judicials i extrajudicials necessàries per defensar l’emissió de TV3 a terres valencianes\nPublicat per L'aGaSaLLa* a 8:42 Cap comentari:\nFotos de la retransmissió del partit Leicester-USA...\nAquest dissabte, els Mus-Cat ens faran ballar al C...


Satisfacció de líders | FCBarcelona.cat\nSatisfacció de líders\nLa sensació global és de satisfacció. No pot ser d’una altra manera després de vèncer amb arguments molt solvents un dels equips més difícils de l’Eurolliga a la seva pista.\nEls 19 punts de Boniface Ndong i els 12 de Navarro han estat part de l’aportació ofensiva del Regal Barça. Però el treball de desgast de tota la plantilla ha tornat a ser encomiable. Aquests dos protagonistes i el tècnic, Xavi Pascual, valoren la cinquena victòria blaugrana, la que els manté invictes i els dóna el lideratge del grup A en solitari ( 65-84 ).\n“Penso que ens ha sortit bé el que havíem preparat en defensa i en atac. Hem seguit el guió que portàvem.”\n“El Montepaschi és un equip dels més difícils de poder defensar i hem frenat la circulació de pilota. Hem estat intel•ligents en funció de qui era el jugador que generava el joc.”\n“Hem fet un partit complet a nivell defensiu i això ens ha permès estar sòlids i estar ben posicionats.”\n“En atac hem tingut una bona circulació, hem sabut llegir la seva defensa.”\n“Gràcies a tot això hem tret avantatges que, tal com anava el partit, podrien haver estat més grans abans perquè ells només aconseguien entrar en el partit gràcies a accions individuals. Per això estem molt satisfets.•\n“L’hem preparat com el que era: el partit més difícil dels jugats fins ara, a la pista més difícil en què hem jugat fins ara.”\n“És important que cada dia aparegui algú que aporti coses. Avui ha estat Boniface Ndong el que ha sortit beneficiat de les accions de pick and roll. Ell ha fet un partit molt complet amb anotació en no molts minuts perquè s’ha carregat de faltes.”\n“Hem preparat el partit molt bé perquè era molt important per a la classificació del grup. Hem treballat molt bé durant tota la setmana i hem aconseguit jugar molt concentrats els 40 minuts.”\n“Ha estat un treball de l’equip. De tots i cadascun, del primer a l’últim hem treballat molt dur.”\n“El partit ha estat maco entre els dos equips perquè hem lluitat fins la final. El Montepaschi mai s’ha deixat anar i fins al darrers minuts el partit no s’ha trencat. I ho podria haver fet per a qualsevol part. Per això estem molt feliços tots.”\n“Volíem guanyar i fer-ho del màxim de punts possibles.”\n“No sé si ha estat la meva millor marca a l’Eurolliga. Ha estat una sort al final però hi ha hagut molt treball i fer les coses ben fetes.”\n“Hem fet un partit excel•lent. L’hem preparat molt bé. Hem estat concentrats els 40 minuts contra un equip molt bo i que estarà a dalt.”\n“Tothom que sàpiga una miqueta de bàsquet sap que el Montepaschi és un equip molt bo. Ells no han agafat el ritme i nosaltres sí. Per això estic molt content perquè hem treballat dur. La setmana és llarga i ara ens hem de recuperar el més aviat possible de cara a dissabte.”\n“Cada partit és diferent. Hem vingut a fer un bon partit. Tots volíem guanyar aquí que feia temps que no passava.”\nDe Siena a Màlaga\nDemà, divendres, a les 08.00 h la plantilla blaugrana ja ha d’emprendre rumb cap a Màlaga. El desgast del partit i del viatge és l’escull a superar abans de centrar-se en l’Unicaja: “Físicament l’equip està molt bé però lògicament hi ha desgast. Hem jugat un partit dur i tenim un viatge de 3 hores i mitja. Demà hem de sortir a les 8 del matí per enllaçar bé. Per tant no hi ha moltes hores per descansar. Allà no tindrem temps d’entrenar bé. És una situació difícil però ens hi hem d’adaptar”, assumeix Pascual que reconeix, però, que “en menys de 48 hores jugar dos partits a fora és una bogeria.”


Exhaurits els bitllets del segon tren per anar a la manifestació de la Diada des de Girona i Figueres - VilaWeb\nDijous 30.08.2012 15:52\nExhaurits els bitllets del segon tren per anar a la manifestació de la Diada des de Girona i Figueres\nS'han posat a la venda aquest dijous després d'exhaurir-se els del primer comboi\nEls bitllets, que s'han posat a la venda aquest dijous per internet, s'han exhaurit al migdia, segons ha informat l'Ajuntament de Girona. Encara queden, però, bitllets disponibles a la venda de manera presencial a l'Oficina de Turisme de Girona, oberta fins les vuit del vespre, i a l'Ajuntament de Figueres.\nAhir es van esgotar els bitllets per al primer dels dos trens que des de l'Ajuntament de Girona i l'Ajuntament de Figueres s'han organitzat per facilitar l'accés als ciutadans interessats d'accedir a la concentració convocada per l'Assemblea Nacional Catalana a la diada de Catalunya a Barcelona.\nEls dos ajuntaments volen que sigui 'un clam nacional, transversal, festiu, pacífic i de tot el país'\nEls dos batlles, Carles Puigdemont i Santi Vila, van explicar dissabte que se sumen a la crida per la manifestació perquè sigui 'un clam nacional, transversal, festiu, pacífic i de tot el país'.\nSeran uns trens especials de sis vagons amb capacitat per a cinc cents passatgers cadascun, que sortiran de Figueres a les tres de la tarda i faran parada a Girona a dos quarts de quatre, per arribar a Barcelona a temps per assistir a la manifestació convocada per l'Assembla Nacional Catalana (ANC).\nEl trens de tornada sortiran de Barcelona a les nou del vespre del mateix dia 11. Els bitllets, que costen deu euros per als adults i cinc per als menors de catorze anys, es poden comprar en aquesta web.


Premis als Treballs Fi de Grau\nEl Consell Social de la Universitat de les Illes Balears us informa que s’ha obert la convocatòria de la segona edició dels premis als treballs de fi de grau per a estudiants de darrer curs de grau de la UIB.\nEn aquesta edició, es donaran 11 premis de 1.500 euros per a la matrícula d’un màster oficial, d’un altre grau oficial o d’un títol propi de postgrau, tots a la UIB.\nLa distribució d’aquests premis és la següent: 9 premis entre les facultats i l’Escola Politècnica Superior; 1 premi per a un TFG proposat per l’associació Universitat Solidària Illes Balears (USIB); i un premi per un TFG que afavoreixi la sensibilització i la recerca sobre la perspectiva de gènere i/o la sostenibilitat ambiental.\nPoden sol·licitar aquest premi tots els alumnes que hagin realitzat un TFG a la UIB l'any acadèmic precedent a la convocatòria dels premis i que hagin estat valorats amb la qualificació mínima d’excel·lent.\nLa convocatòria acabarà el 30 de setembre de 2018.


Llits extra a Barcelona per fer front als dies més freds - Social.cat\nPersones adultes, Salut, Migracions, Acció social\nLlits extra a Barcelona per fer front als dies més freds\nEl Centre d'Urgències i Emergències Socials del consistori ofereix un sostre per tots aquells que es troben dormint al carrer\nEl consistori de Barcelona ha obert 183 places extra d'allotjament per a persones sense sostre davant la previsió de la baixada de temperatures. El Centre d'Urgències i Emergències Socials de Barcelona (CUESB) s'encarreguen de buscar aquestes persones al carrer per oferir-los aquests espais.\nL'Ajuntament de Barcelona ha activat el nivell dos de l'operació Fred, i amb ell 183 places extres disponibles per a l'època de més fred. Aquestes noves places temporals es troben repartides entre el Centre d'Estades Breus del Centre d'Urgències i Emergències Socials i el Centre d'Acolliment Nocturn d'Emergències.\nAl Centre d'Estades Breus s'han habilitat 108 places i al Centre d'Acolliment Nocturn d'Emergències, obert el desembre, se n'ha habilitat 75 més. Tot plegat se suma a les 1.272 places d'allotjament diari per a persones sense sostre que es troben repartides per diferents punts de la ciutat de Barcelona.\nEls equips d'emergència del CUESB surten a patrullar per la ciutat i s'apropen a les persones que dormen al carrer per tal d'informar-les que hi ha la possibilitat de dormir a un llit dels habilitats. En total, el dispositiu disposa de 8 vehicles, 18 voluntaris de la Creu Roja i 28 professionals del CUESB.


Desembre | 2018 | Viles i Gents\nLo Cresol (Diario de Teruel), Reflexions, Tradicions\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 29 de desembre del 2018)\nCada volta més paganes, les festes de Nadal i dels Reis signifiquen bona taula i fer regals. Los principals destinataris d’estos són los xiquets, que viuen hores d’emoció i nits sense dormir eixos dies, enmig encara de llegendes antiues. Ja abans, quan érem més pobres que les rates —fins als plans de “Desarrollo”—, era tradició general a la comarca lo modest tronc de Nadal, una eloqüent metàfora d’aquells temps: fusta crescuda a la terra i tallada com a llenya, que cagava torrons i pixava vi blanc, coses dolcetes eixides de mans femenines, a l’abast d’economies rurals sense massa infraestructures comercials. Un llibre de contes, una nina de roba cosida a casa, un plat de palometes, unes birles, una pilota, llibretes i llapis passaven a la gama mitja. Algun cavall de cartró, fregasseta i cases de nines o una bicicleta eren ja regals de categoria. A poc a poc van anar apareixent forts apatxes, clics de plàstic, miniprojectors de cine, legos, Jocs reunits i el Monopoly. Avui, en plena època consumista, s’ha incrementat la quantitat de regals i el seu tipus ha variat a la mida del nostre progrés econòmic i tecnològic: ninos robots, nines supermodels, cotxes a escala infantil, playstations, tablets, etc. Los canvis han afectat los hàbits de compra, invertint la proporció de les tendes pròximes a favor dels grans centres comercials massificats i, cada volta més, la immensa xarxa. Los destinataris són ara tota la família, també els grans, que així revivim en edat adulta l’experiència de desembolicar un paquet ple d’expectatives. Prèviament, en un intercanvi obligat, bombardejats per interminables i sofisticats anuncis televisius, ham triat les futures sorpreses, amb l’alegria de pensar en la cara dels qui els rebran i la por de no encertar gustos i desitjos. En funció de l’encert, los nostres regals s’usaran, s’amagaran o, si es pot, siran retornats o inclús tornats a regalar a d’altres ben lluny; i els xiquets, en acabar de ser-ho, los llançaran o els donaran en campanyes de recollida pals que tampoc ara, enmig de l’opulència, no en tenen.\nDel Matarranya a Nova York\n(Publicat a La Comarca el 28 de desembre del 2018)\nAl primer terç del segle XX un potent corrent migratori va portar a un miler de naixcuts a la província de Terol a embarcar-se a distints ports espanyols i francesos per intentar conquerir el somni americà o, si més no, eixir de la misèria més asfixiant. Encara que la major part de les eixides que consten als arxius -i que han estat rigorosament escorcollades per l’investigador Raúl Ibáñez- pertanyen a les terres altes de la província, també n’hi va haver algunes des del Matarranya i, per cert, ben singulars.\nAlguns municipis del voltant de la capital provincial, com La Puebla de Valverde, Javaloyas, Camarena de la Sierra o la pròpia Terol, acumulen més d’un centenar d’emigrants als Estats Units en els primers trenta anys del segle XX, segons els registres d’entrada del gran port d’entrada, Nova York. Les xifres baixaragoneses son molt més modestes, incomparablement inferiors, però entres els casos més singulars d’emigrants terolencs a la ‘Gran Mançana” hi figuren dues personalitats del Matarranya: Ramon Segura, que, durant la II República, arribaria a ser alcalde de Vall-de-roures i president de la Diputació Provincial, i Nicanor Villalta, el famós matador de bous de Queretes. Mentre que Segura va estar vivint als Estats Units dues dècades fins a retornar al seu poble natal l’any 1926, l’estada de Villalta és poca cosa més que una anècdota perquè el periple nord-americà només va consistir en una escala per arribar a Hispanoamèrica amb l’objectiu d’arredonir la temporada taurina.\nUna vegada retornats a Espanya, el destí dels dos emigrants seria tràgicament oposat. Mentre Ramón Segura va morir l’any 1936 executat pels insurrectes als primers moments de la Guerra Civil, Nicanor Villalta triomfaria com a torero en una llarga carrera que culminaria en plena dictadura franquista.\nUna bomba sense explotar\n(Publicat a La Comarca el 21 desembre del 2018)\nEre un dia d’agost de 1964. Tenia ja setze anys i estava en mon pare i les dos mules mantornant la Plana del Calderer, just a la vora de l’antic camí de Fórnols, equidistant del tossalet del Tormet i del corral de bestiar del Quicos.\nAquella planeta de terra fluixa i superficial sobre un pla de roques de cascall estave voltada de poca cosa més que alguns romers i carrasquiços, i enmig de la magra propietat lluïa majestuosa, la carrasca centenària per donar ombra a les persones i cavalleries quan a la sega feia tanta calor.\nA prop del migdia, mentre el pare feia alguna cosa entallà del guareit, era jo qui portava l’esteva de la vertedara i la vareta de pollíç per burjar de tant en tant les cavalleries perquè no s’adormiren. Estavem a meitat del solc anant lleugers, i de cop hi veig una cosa llarga com una carbaça, d’un parell de pams, que eixie del terra entre les potes de les mules i la punta de la rella. Paro en sec als animals al veure que era una bomba de la Guerra que no havia explotat i crido al pare, que va reconèixer a l’instant que era un obús. Com ell n’havia tocat tantes de bombes, la va agafar en les dos mans i se la va endur un poc avall del barranquet erm per amagar-la al forat d’una paret on ningú mai la puguera tocar.\nDesprés, cavil·lant el per què d’haver aparegut la bomba en aquell moment, llaurant i mantornant la planeta tantes voltes després de la Guerra, ens vam adonar que aquell tros de terra, fins a eixe moment, sempre s’havia llaurat en burros que sols fan un forconet de fondària del solc, i aquell dia ere la primera volta que es llaurava en un parell de mules que, al tindre més força, es pot afondir més la rella. Vaig néixer aquell dia. Vos podeu imaginar les imprecacions que li vaig fer al mal parit de Madrit, responsable de totes les bombes de la Guerra Civil.\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 15 de desembre del 2018)\nAlguns conciutadans no es creuen que hi ha tot un fotimer de persones que treballen gratis pels demès. Són especialment aquells que no ho han fet mai en la seua vida, perquè, queda clar, que si fos al contrari no en dubtarien. Alcaldes, regidors, membres de comissions de festes, d’associacions cultural o esportives, etc. etc., especialment de petits pobles com los de la Comarca del Matarranya, no tan sols no cobren per les seues hores de treball empleades en temes de la comunitat, sinó que normalment tenen que posar diners de la seua butxaca. Si a més d’això són diana constant de la crítica fàcil i malintencionada, és comprensible que la majoria de les persones vàlides d’estos pobles, en que la relació personal és molt directa, no en vulguin saber res de la cosa pública i de la seua gestió. Este és un problema que va agreujant-se i que s’ha de resoldre a tota pressa. Les compensacions econòmiques han d’estar en equilibri amb les responsabilitats, mal de cap i dedicació als ajuntaments. Hi han de ser, les compensacions, si volem als millors al front d’estes empreses, dites ajuntaments, que cada dia gestionen més recursos. De cara a les associacions, l’agraïment ha d’estar una constant precisament pels responsables institucionals dels ajuntaments i ens comarcals. I no solament parlo d’un copet a l’esquena. Ni tampoc de sous o pagament com assalariats. Hi ha moltes altres maneres d’agraïment però que en tot cas han de ser efectives i ajustades a cada persona. Si no és així aviat veurem com l’activisme voluntari, social i públic, decau irreversiblement. A Cretes–Queretes estos darrers anys hem tingut i tenim problemes per cobrir les baixes de les juntes de les associacions culturals i comissions de festes. I si això es greu, lo pitjor és que cada dia és més difícil comptar amb joves. Alguna cosa no fem bé.\nLiteratura, Llengua, Matarranya, Viles i Gents (La Comarca)\nQüento va, qüento vingue\n(Publicat a La Comarca el 14 de desembre del 2018)\nAl Centre Social de la Portellada va celebrar-se, el cap de setmana passat, el III Concurs de Contes Tradicionals “Qüento va, qüento vingue”, un interessant projecte pedagògic que estimula la relació entre les diferents generacions. Es tracta de preguntar als més grans contes o històries populars que encara es mantinguen vius en la memòria col·lectiva dels nostres iaios i iaies. Els xiquets després de la transmissió oral escriuen el text que presenten al concurs i així es recupera i es transmet una part important del nostre patrimoni immaterial. La iniciativa va eixir fa tres anys des del Departament de Patrimoni de la Comarca del Matarranya i al concurs literari hi poden participar tots els alumnes dels centres escolars del territori. En la convocatòria s’estableixen dos categories: 3er i 4rt i 5è i 6è de Primària i tres premis per a cada categoria. El lliurament dels guardons sempre es celebra durant les Jornades Culturals del Matarranya. La comarca com a promotora premia les escoles i, també, els alumnes amb un obsequi. Els centres guardonats van ser: CRA Alifara, CRA Matarranya i CRA Tastavins. L’acte, presidit pel President de la comarca, sempre acaba amb una actuació d’un grup d’animació, enguany ‘Projecte Caravana’, una companyia resident al poblet terolenc d’Olba, d’origen castellonenc, que va fer riure i participar a tota la canalla en el seu divertit espectacle ‘Bagul de contes’. Els menuts participants en l’acte estaven acompanyats dels seus pares i mestres. D’estos contes premiats la Comarca del Matarranya n’edita una mostra que es presenta durant la festivitat de Sant Jordi en primavera, acte que cada any se celebra a una vila diferent. Per a il·lustrar els textos publicats una reconeguda dibuixant s’encarrega de fer més agradable i didàctica la lectura dels contes tradicionals. Una jornada agradable en la nostra llengua en què els menuts són els autèntics protagonistes de la festa.\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 8 de desembre del 20018)\nEls nostres erudits a l’hora d’establir les fronteres entre les tres llengües del país no s’atreviren a fer-ho, dominats com estaven per la ideologia d’en Juan Moneva, segons la qual “tot ho que´s parla a Aragó es aragonés.” És per això que hem hagut d’esperar la vinguda d’erudits de fora per a explicar-nos-les, perquè els erudits nostrats, malgrat saber-les, no gosaven descriure-les. Només un s’hi va atrevir, limitant-se a la Província d’Osca, però: en Benito Coll y Altabás. Tanmateix la seua descripció caigué en mans monevistes i quedà oblidada durant més de cent anys, mentre el monevisme segueix ben viu entre molts dels nostres conciutadans. En són una bona mostra el lapaisme i el lapapysme, la plataforma “No hablamos catalán” o la consigna “En Aragón no se habla catalán, ni se ha hablado ni se hablará” que proclamava a les Corts una diputada quan les votacions de la Llei de Llengües del 2009. A pesar de tants entrebancs tant la lingüística com especialment la romanística internacionals saben fins al darrer detall per on passen les fronteres entre les nostres tres llengües. Això sí: sabem les actuals, però encara cal molta recerca per a saber com eren en el passat. En aquest tema la llosa del monevisme encara s’hi fa notar. N’és un exemple característic el cas de Montsó. El jesuïta reusenc Pere Gil va deixar clar en el pròleg a la seua traducció del Kempis el 1621 que Montsó era al seu temps de llengua catalana. I tanmateix no s’acaba d’acceptar-ne el testimoni –potser perquè el jesuita era català? Hi ha un altre cas ben conegut: el d’en Ramon Muntaner que al segle XIV declarava que a Múrcia es parlava “de bell catalanesc del món”, que tampoc no s’acaba d’acceptar –el cronista almogàver era de Perelada, català doncs. Recentment ha estat publicat al número 28 (2016, p. 156) d’Alazet un text de 1555 de n’Hernando de Aragón y Gurrea, arquebisbe de Saragossa, virrei d’Aragó i nét d’en Ferran el Catòlic, on escriu que “en Monçón y su tierra” es parla català. Confiem que se n´acceptarà el testimoni.\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 1 de desembre del 2018)\nRecordo que quan viatjava per motius de treball fora d’Espanya, ja fa uns quants anys, les persones amb les que tenia relació em preguntaven per el desenvolupament democràtic espanyol i mostraven sempre el seu reconeixement a l’evolució tan positiva. És més, algunes miraven envers Espanya com a exemple de democràcia, convivència i estabilitat. Ara, que també viatgem, encara que sigui per motius ben diferents, les preguntes i les manifestacions que ens fan són també ben diferents, altrament dit, són del tot oposades a les de fa uns anys. Tot de cop surt la pregunta: què passa amb la justícia espanyola i les seves sentències? La de la Manada, per exemple, va transcendir les fronteres més del que pot semblar. Saben del raper exiliat. Per què el TS es va desdir de la sentència sobre les despeses de les hipoteques? No saben massa bé de l’elecció dels seus membres però la consideren com a una maniobra política. En quant a la Monarquia la veuen desacreditada. D’on prové la seva fortuna? Corrupció? Per què Felip VI pren decisions polítiques? Tot i que, en saber que som catalans –català és qui viu i treballa a Catalunya o es sent català– el tema preferit és el procés d’independència català. I surten els comentaris: no entenem perquè la policia va atonyinar als que anaven a votar l’u d’octubre. Per què el Govern espanyol no convoca un referèndum a Catalunya? Per què estan empresonats líders polítics i socials? On és la rebel·lió o la sedició? Des de fora no s’entén el que passa a Catalunya, tot i que expliciten la baixa qualitat de la democràcia espanyola. El prestigi internacional d’Espanya ha encetat una caiguda vers lo desconegut. L’esperit del 78 s’estroncà fa uns anys i el descrèdit de les institucions va en augment. La llibertat d’expressió s’està fen miques. El lector pot pensar que són especulacions meves i que extrec conclusions generals d’alguns casos particulars. En qualsevol cas recomano a tothom la lectura del recent Baròmetre de la Imatge d’Espanya del Real Instituto Elcano, on es conclou que l’Estat espanyol és molt poc dialogant, que el seu autoritarisme va in crescendo i que el grau d’antipatia envers Espanya creix cada dia. El prestigi d’Espanya se’n va en orris dia rere dia.


Comprar Sant Jordi La Cuca IPA - Servigourmet\nInici / Botiga / Cervesa Artesana / Sant Jordi La Cuca IPA\nIPA de referència dels cervesers de Cardedeu, que sempre donen un toc ben personal a les seves cerveses. La Cuca és molt aromàtica, pujada d’amargor i alcohol però alhora cítrica i refrescant. Si t’agraden les IPA, La Cuca t’encantarà.\nVol. Alc.: 6,8 %\nCategoria: Cervesa Artesana Etiquetes: Cervesa Sant Jordi, India Pale Ale, IPA\nSant Jordi La Cuca és IPA de referència dels cervesers de Cardedeu, que sempre donen un toc ben personal a les seves cerveses. La Cuca és molt aromàtica, pujada d’amargor i alcohol però alhora cítrica i refrescant. Si t’agraden les IPA, La Cuca t’encantarà.\nL’any 1976 a la vila de Cardedeu neix la cercavila de La Cuca, una de les primeres cercaviles participatives amb accions teatrals, de caràcter festiu i reivindicatiu.\nSigues el primer a opinar “Sant Jordi La Cuca IPA” Cancel·la les respostes


Corrien temps convulsos a principis del segle XX quan en plena modernització del país, van començar a construir-se preses, pantans i centrals hidroelèctriques que portessin la preuada electricitat a totes les vil·les i ciutats catalanes. L’electricitat era imprescindible per les fàbriques de les rodalies de Barcelona, però aquesta no es generava a la capital catalana, sinó en les allunyades valls pirinenques o algunes zones del pre-pirineu, com és el cas de la central de Camarasa.\nEl desembre de 1918, els obrers de la presa de Camarasa (pertanyen a l’empresa canadenca Barcelona Traction Light & Power, i coneguda popularment com “La Canadenca”) van declarar-se en vaga per la pressió a la que els sotmetia la Guàrdia Civil, ja que sovint els acusava de revolucionaris i els detenia per les seves demandes de millora de les condicions laborals. Això podia implicar la presó o perdre la feina.\nAmb el pas dels mesos, la vaga es va estendre a Lleida, Terrassa, Vilafranca, Igualada i altres localitats catalanes, fins al punt que Barcelona es va quedar sense llum per les fàbriques i tramvies. A Camarasa, fins i tot, va arribar a presentar-se un regiment de cavalleria per controlar la situació. Es temia un esclat revolucionari.\nLa pressió obrera va transformar la vaga en un assumpte d’estat, i el govern va intervindré per solventar la situació. Després de més de tres mesos de vaga, els obrers van tornar a la feina al març a canvi d’aixecar les sancions als obrers, readmetre als acomiadats, un augment de sou i l’esperada jornada de 8 hores, una reclamació històrica del moviment obrer.\nEn tot el conflicte hi va tenir un paper clau de Salvador Seguí, conegut com el “noi del sucre”. Afiliat al sindicat anarquista CNT, fou una de les persones que va mediar en el conflicte obrer de Camarasa i va arribar a ser Secretari General de la CNT. Salvador Seguí, un dels líders del moviment obrer més importants de Catalunya, va ser assassinat a Barcelona l’any 1923. Cal no oblidar que molts dels drets dels que avui gaudim han costat sang, suor i llàgrimes, i fins i tot la vida de moltes persones. I no en llocs llunyans, sinó en llocs a tocar de casa, com és el cas de Camarasa.\nSi us ha agradat aquesta curiositat no ho dubtis! Descobreix la nostra ruta del CONGOST DE MU!


Diumenge 16, voluntariat de guardabosc a una finca agraria de custòdia amb el GOB - El Iris.cat - Digital d'informació i cultura\nDiumenge 16, voluntariat de guardabosc a una finca agraria de custòdia amb el GOB\n13 desembre, 2018 12 desembre, 2018 - by Bep Al·lès - Deixa un comentari\nAquest diumenge, 16 de desembre, s’organitza una nova jornada de voluntariat a una finca agrària de Ciutadella que té acord de custòdia del territori signat amb el GOB.\nEl grup de voluntaris/es ajudarà el pagès a construir un tancat dins el bosc, a fi que puguin pasturar-hi cabres de manera controlada.\nLa feina té un doble objectiu. D’una banda, poder aprofitar part del bosc com a aliment del ramat, i de l’altra, disminuir el perill d’incendi d’una manera poc agressiva amb el medi.\nEl punt de trobada serà a les 8.00h a l’aparcament de la Sínia des Cuc, per a compartir cotxes i anar cap a la finca. El segon punt de trobada serà a l’aparcament de l’skatepark de Ciutadella (creuer Av. Palma de Mallorca i Camí Vell de Maó) a les 8.45h. A mig matí, s’oferirà a les persones participants un berenar de productes locals. Està previst que l’activitat finalitzi a les 13.30h.\nSi voleu participar en aquesta activitat, us heu d’apuntar telefonant al GOB (971350762) o enviant un correu electrònic a custodia@gobmenorca.com especificant quanta gent sereu.\nArticle anterior El PP denuncia que es limita la competència per a Can Saura amb una licitació exprés injustificada\nSegüent article El Iris, portada 14 de Desembre