La Vermella Menorquina, una raça plenament integrada i de gran valor ecològic – Foodies on Menorca\nLa Vermella Menorquina, una raça plenament integrada i de gran valor ecològic L'actual raça de vaca vermella menorquina deriva del tronc racial Turdetà o roig convex\n11 abril, 2018 - per Bep Al·lès - Deixa un comentari\nA Menorca, la vaca de sempre, es pot dir que des de temps immemorials, és la de raça Menorquina, la Vermella, que és el seu nom segurament més popular. I malgrat la seva tendència evolutiva està en estat d’expansió, encara es té per una raça autòctona en perill d’extinció al Catàleg de Races de Bestiar d’Espanya. Tot i que avui en dia va a més i, quant a subsistència, la seva època més dura dels darrers temps ja ha passat (els anys 90 del segle XX hi quedaven tan sols unes 100 vaques fèrtils), la guàrdia no s’ha de baixar ni es pot deixar d’estar a l’aguait.\nI açò, de fet, és el que fa l’Associació de Ramaders de Bestiar Boví de Raça de Menorca des que es va constituir l’any 1997 i a partir, sobretot, de la recuperació en sèrie iniciada en 2003, havent rebut ara la distinció en Promoció del Producte Local 2017 de l’Associació de Periodistes i Escriptors Gastronòmics de les Balears, que s’ha fixat, per atorgar aquest premi, en la marca de qualitat i garantia Vermella Menorquina, que l’entitat va llançar en 2005.\nHem aprofitat la concessió d’aquest guardó per conèixer un poc més de prop no només la marca de qualitat Vermella Menorquina, que es refereix bàsicament a la seva carn, sinó també a les pròpies vaques vermelles, que donen una llet boníssima per transformar-la en formatge de qualitat. I les coneixerem sobretot a través del que la mateixa Associació explica al seu web www.vacamenorquina.org i de les fitxes del Catàleg de Races de Bestiar d’Espanya, on hi figura com a raça autòctona de protecció especial, ja que per mor de la seva gran regressió anys endarrere es troba encara en perill d’extinció, i per açò ha de ser objecte d’estudi i d’actuacions que contribueixin a la seva preservació i posterior desenvolupament. Açò d’una raça que agrupa una població bovina de petit tamany que, de gran valor ecològic, té el seu assentament geogràfic bàsic a l’illa de Menorca, “adaptant-se perfectament a les condicions climàtiques i del terreny i estant plenament integrada en l’hàbitat on viu”.\nL’únic boví local durant molt de temps\nLa raça Menorquina diuen que va ser, en realitat, l’únic boví local durant molt de temps, de fet fins a l’arribada de les races modernes de vacum lleter que la van desplaçar, fins a arribar a censos mínims. Va ser amb els primers pobladors durant l’època talaiòtica, poble de la Mediterrània que també donava culte al brau o toro, que va arribar a l’illa la raça bovina Menorquina, essent fins fa relativament poc el boví predominant a Menorca.\nAçò va canviar, però, amb la importació de races per a la producció làctia durant el segle XX, amb el cens de raça Menorquina minvant fins a pràcticament desaparèixer. Abans de l’Associació i d’engegar la recuperació d’inicis del segle XXI, a partir dels anys 60 i 70 fou molt important la tasca de la família Seguí per millorar la popularitat de la raça i per tal que el nombre d’exemplars, si més no, augmentés en tost de davallar i extingir-se del tot.\nL’actual raça de vaca vermella menorquina deriva del tronc racial Turdetà o roig convex, distribuït per la meitat nord de la Mediterrània seguint el pas de la cultura del vas campaniforme (relacionada amb la difusió de la metal·lúrgia del coure). La seva localització a Menorca segueix la teoria migratòria del boví roig convex del sud de la península Ibèrica. I està emparentat amb la raça Marinera, que es considera el seu antecedent directe, una raça ara desapareguda i que habitava en el llevant espanyol. En qualsevol cas, el que es té clar és que s’ha de considerar l’ampli mestissatge ocasionat per la varietat de races que es varen introduir a l’illa durant les contínues dominacions. A més a més de Menorca, d’exemplars de Menorquina, segons el Catàleg de Races de Bestiar d’Espanya, actualment també n’hi ha a Mallorca i a Eivissa.\nEl cens des de 2001 i algunes característiques de la raça\nSi dèiem que durant la dècada de 1990 hi quedaven només un centenar de vaques fèrtils, amb els anys el cens ha anat canviant, per anar a més. Des de l’any 2001, aquest cens ha augmentat des dels 412 caps de bovins de raça Menorquina (324 femelles i 88 mascles) fins als 1.891 caps registrats en 2017 (1504 femelles i 387 mascles), distribuïts en un total de 140 explotacions ramaderes, açò sempre parlant d’animals inscrits al llibre genealògic de la raça.\nSi bé va ser en 2007 quan es superà el nombre de 1.000 exemplars al cens, un altre punt d’inflexió també es pot dir que es va donar en 2015, amb l’autorització per part del Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient a l’Associació de Ramaders de Boví Raça Menorquina per emprar el logotip de ‘Raça Autòctona’ referint-se a la vaca vermella i als seus productes, un segell que llavors tenien autoritzat tan sols altres 24 races autòctones a Espanya i que fou el primer en aconseguir-se a les Illes Balears.\nCom a característiques generals són animals llargs, harmònics i d’aparença rústica i forta, però a la vegada tranquil·la i d’un gran instint maternal. El pes de les vaques sol estar entre els 400 i els 450 kg i el dels mascles entre els 700 i els 800 kg. Una cosa que crida l’atenció és l’absència de banyes, com a excepció dins les agrupacions bovines mediterrànies. El seu pelatge és generalment roig, que pot variar des de ros clar a castany fosc, acceptant-se degradacions de colors, obscurs, fumats, petites taques blanques al braguer i baix ventre, així com la borla de la coa entrepelada en blanc o en negre.\nLa producció làctia i el formatge, de gran qualitat\nEs tracta d’una raça d’aptitud mixta, càrnica i làctia, semblant a les grans races franceses o centreeuropees. La producció làctia es destina fonamentalment a l’elaboració de formatge, que es comercialitza com a producte de gran qualitat. Al voltant del 70% dels exemplars posseeixen l’al·lel B, responsable de la producció de k-caseïna que optimitza la producció de formatge: és un percentatge elevadíssim comparat per exemple amb la frisona (4%), trobant-s’hi també l’al·lel C, molt poc comú a la resta de races europees.\nAquestes notables qualitats a nivell de composició làctia també es considera que són fruit del propi passat de Menorca, com comentava també el veterinari Agustí Mercadal en una anterior entrevista publicada a l’Iris. En aquest sentit, comentava que en temps daurat del Mediterrani, Menorca formava part del circuit comercial de la zona, i el formatge curat, per la seva fàcil conservació dins els vaixells, era una moneda de canvi molt apreciada.\nI açò, sense dubte, que el formatge fos un producte estratègic, que fos emprat com a moneda de canvi durant molts anys (i encara que no hi hagués llavors estudis universitaris que ho validessin), va ajudar a fer que els ramaders de Menorca seleccionessin aquesta raça de vaca Vermella Menorquina perquè donés una llet per elaborar un formatge considerat excepcional. Comptant, a la vegada, també amb factors ambientals com a aliats, com ara el vent de tramuntana, que influeix en el seu ‘bouquet’ final.\nLa carn i la marca de qualitat Vermella Menorquina\nI de la llet a la carn. També, es considera que la Menorquina és una raça bovina que poseeix un creixement i rendiment carni acceptable, i la seva qualitat ha sigut contrastada i reconeguda per diversos estudis, oferint una “qualitat raonablement alta” i “superior a la frisona”. Va ser per tal de poder distingir la carn de bestiar de raça Menorquina i garantir la seva traçabilitat i viabilitat que l’Associació de Ramaders de Bestiar Boví de Raça de Menorca va crear la marca de qualitat Vermella Menorquina.\nAmb aquesta marca, que ha merescut la distinció de l’Associació de Periodistes i Escriptors Gastronòmics de Balears quant a Promoció del Producte Local, els productes que s’hi integren són\nla vedella blanca (vedells de fins a 8 mesos, que romanen amb la mare i són alimentats amb llet i pastura), la vedella (vedells entre 8 i 12 mesos, finalitzats amb un mínim de 3 mesos a base de palla, herba seca i concentrats elaborats amb productes vegetals autoritzats), l’anyoll (reben la mateixa alimentació que la vedella, però es pot allargar el període de pastura i finalització de manera que l’edat de sacrifici oscil·la entre els 12 i 24 mesos) i el bou (s’allarga encara més el període de pastura i finalització, de manera que l’edat de sacrifici serà a partir dels 4 anys).\nEina clau en la conservació del medi ambient de Menorca\nSobre el sistema d’explotació, de la Menorquina es diu que és una raça de fàcil maneig i molt tranquil·la, qualitats molt valorades que fan que alguns ramaders incorporin aquesta raça per desintensificar les seves ramaderies de boví lleter. La reproducció es realitza generalment per munta natural i presenta bons índex de fertilitat, amb una mitjana de 0,9 parts anuals i un percentatge de parts viables proper al 100%.\nLa base de l’alimentació és el pastoreig. Des de l’Associació de Ramaders de Bestiar Boví de Raça de Menorca expliquen que a l’illa es practica un sistema de rotació a les anomenades ‘tanques’, on hi creix una gran varietat de flora. La raça està “completament adaptada a les variacions del clima illenc i resisteix excepcionalment durant les èpoques d’escassetat”. La vaca menorquina “és una eina clau en la conservació del medi ambient de Menorca, del qual en forma part de manera quasi indivisible”.\nText: Joan Mascaró M – Setmanari El Iris. Fotos: Associació de Ramaders de Bestiar Boví de Raça de Menorca\nAlbert Torres és #Made in Menorca El ciclista de Ciutadella es converteix en ambaixador de la illa després de la renovació del seu acord amb el Consell Insular de Menorca\nDe rotges i cap-roigs La rotja o cap-roig és de nom científic (Scorpaenea scrofa L) és de la família dels escorpènids\nDiumenge 19, degustació a l’AgroMaó de síndria i meló! Cal recordar que al mercat AgroMaó trobareu productes de finques que tenen un aval de bones pràctiques\nArticle anterior Esperança Canals, subcampiona del Protur Chef amb dos plats d’aires menorquins\nSegüent article Fòrum Gastronòmic torna a Barcelona i se celebrarà al recinte de Montjuïc de Fira el 2019\nMakitake arriba a Ciutadella


La tornada de 'Pasapalabra' podria servir a la cadena per augmentar l'audiència de l'informatiu del vespre\nper Manel Ferrer 19/12/2019 14:46h\nPasapalabra podría ocupar la franja de 'Boom' | ANTENA 3\nSembla que Antena 3 no en tenia suficient traient els drets de 'La Voz' a Telecinco i es guardaven encara una carta sota la màniga. Aquesta jugada no seria un altre que fer-se amb els drets d'un exitós programa de Telecinco i que a més, en anys passats, ja havien estat gestionats pel grup Atresmedia. La compra dels drets, referint-nos a 'Pasapalabra', es deuen al fet que la cadena creadora del format s'hauria negat a seguir cedint-li els drets d'explotació a Telecinco i aprofitant aquest moment de feblesa, Antena 3 hauria restablert el contacte amb els creadors per fer un pas endavant i quedar-se ells amb la llicència.\nSi bé és cert que la conversió de 'La Voz' a Antena 3 no els hi hauria sortit com ells esperaven, veure'm com es produeix i es converteix en una realitat la tornada del concurs cultural a Antena3, molts anys després que desaparegués per marxar al canal principal de Mediaset.\nNoms que sonen per presentar-ho\nSi Atresmedia decidís recuperar el format tal com era abans del salt a Mediaset, podria ser que tornessin a comptar amb un dels presentadors que ja ho havien conduït en el passat. Indubtablement ens ve el nom de Silvia Jato, el seu nom està lligat des de molts anys enrere amb 'Pasapalabra', sense oblidar que Jaime Cantizano també se'n va fer càrrec durant un temps i que perquè no, podria suposar la seva tornada a Antena 3.


Lo Planter rep una vintena d’alumnes d’arreu de Catalunya – LO PLANTER\nUna jornada emmarcada en el Pla d’Impuls de Danses d’Arrel Tradicional on els dansaires van poder conèixer a fons la manera de ballar la jota\nTortosa, 1 de juny de 2022.- El passat dissabte, 28 de maig, Lo Planter va rebre la visita de diferents alumnes d’esbarts dansaires d’arreu de Catalunya. Aquesta activitat s’emmarca dins el que s’anomena Pla d’Impuls de Danses d’Arrel Tradicional, mitjançant conveni entre el departament de Cultura de la Generalitat i Lo Planter, en aquest cas com a entitat de referència a les comarques de l’Ebre.\nUna vintena d’alumnes i tutors, van poder gaudir d’una jornada amb diferents activitats durant el matí a l’espai social de l’entitat, on van poder gaudir del ball, la música i el cant de les Terres de l’Ebre i del País Valencià. Els alumnes, principalment dansaires, van poder conèixer a fons la manera de ballar la jota a través del cant improvisat; així com altres gèneres com la seguidilla i los fandangos.\nA la tarda, i després d’un dinar de germanor en un entorn natural proper, va tenir lloc una tertúlia-debat molt interessant on es van poder reflexionar sobre diferents aspectes i dubtes al voltant de la música, el cant i el ball tradicional. Un taller d’indumentària tradicional, i un altre sobre com pentinar a la balladora amb saragatona, van servir per complementar la tarda. I com a festa final, es van poder tornar a ballar diferents jotes de Tortosa i altres pobles ebrencs: jota de gaita i tambor, lo punxonet, la jota vella d’Ulldecona, la jota de Tivenys o lo bolero tortosí, entre d’altres.\nUna jornada magnífica per donar a conèixer la nostra cultura i poder-la compartir amb aquests alumnes que de ben segur s’han emportat un bonic record de les Terres de l’Ebre.\n« 21 de maig – Taller de danses africanes\t» 18 de juny – Taller de balls tradicionals mallorquins


Lil 'Wayne es converteix en propietària de part a TIDAL, desplega la pista de foc - Revisió | Gener 2021\nLil 'Wayne es converteix en propietària de part a TIDAL, desplega la pista de foc\nFlames Emoji *\nUn altre dia, un altre drama de TIDAL. A mesura que cada dia passa, Jay Z i tots els seus famosos amics s'han assegurat que TIDAL es converteix cada cop més en un episodi de Imperi.\nAparentment desconcertada per l’imparat estrany lloc de TIDAL al mercat, Lil 'Wayne va revelar que signaria al lloc de streaming digital com a copropietària. Al costat d'aquest anunci surt la mare de totes les gotes sorpresa.\nMoltes persones han xiuxiuejat en cercles privats que es comptaven els dies de Lil'Wayne com a gran nom. El seu catàleg enrere ha disminuït constantment en qualitat i, actualment, sembla més content de discutir públicament amb Birdman que de llançar bona música.\nTot i això, 'Glòria' és un triomf. La producció sòlida, el flux de competència i el lirisme tolerable fan que aquest sigui un dels millors recorreguts de Wayne en molt de temps.\n#Glory a #Tidal #FWA https://t.co/QXbozOElp7 pic.twitter.com/2FKmRNjSWi\njeffree star home\n- Lil Wayne WEEZY F (@LilTunechi) 3 de juny de 2015\nEl nou tracte de Wayne amb Jay Z el posa certament en una posició estranya ara que el seu protegit Drake acaba de signar un acord amb iTunes: el rival més gran de TIDAL.\nTIDAL és una manera excel·lent de compartir música directament amb els fanàtics, I & rsquo; m hiper que la gent escolti la meva última cançó i no pugui esperar a mostrar l'amor als seguidors a través d'un TIDAL X especial.


El despatx parroquial i l’atri dels gentils | Catalunya Religió\nEl despatx parroquial i l’atri dels gentils\nPer Antoni Nello. Mer, 08/06/2011\nRecordo unes colònies parroquials, a un poble de la Segarra, fa anys, molts anys... Jo era un jove capellà, ben disposat i força disponible: feia de consiliari de l’esplai, tot i que això d’anar de campaments mai m’havia agradat, gens ni mica, ni de petit ni de gran, però tocava i ho feia el millor possible.\nAl poble en qüestió vaig anar a oferir-me al rector per ajudar-lo. Em va portar ràpidament fora de l’església, a la plaça del poble, per asseure’ns tot dos a la pica de la font, al bell mig de la plaça. “És que tinc despatx parroquial”, em va dir. I davant la meva sorpresa, rialler i eixerit, s’explicà més o menys així: “és que aquest és el meu despatx parroquial: per aquí passa tothom, i entre un bon dia i un bon tarda, ho arreglem tot”. Em va quedar gravat.\nD’aquesta mena de despatx parroquial ara en diríem l’atri dels gentils, una expressió que està de moda. De vegades la sofistiquem, amb encert, però la sofistiquem. Així, la Sagrada Família, tant impactant i notòria, especialment després de la seva consagració per Benet XVI, és ara un altre “atri dels gentils”, la cruïlla de creients i no creients que poden conversar, i entendre’s, a propòsit de la joia artística i els seus significats. El concepte atri dels gentils és, sens dubte, important i marca pautes pastorals que crec cal aprofundir i materialitzar.\nPerò jo em quedo amb la font del bell mig de la plaça del poble, ara atri dels gentils. Allà hi passa tothom, i amablement, si hi ets, tens ocasió d’interessar-te per tothom, de fer-te present, de significar disponibilitat i acollida. Perquè si no venen a la casa de tots, al temple, és inútil quedar-se amb aires rondinaires i acusatoris: més val anar-los a trobar, per allà on passen o allà on són, a la plaça o al cafè, tant se val, on calgui.\nLa veritat és que no recordo el nom d’aquell mossèn. Però en recordo la grandesa sacerdotal. Gràcies mossèn: vas descobrir una eina pastoral, un espai, ben abans que els doctes ho pregonessin!\n05/07/2020 19:00 / Eucaristia/ Culte\nMissa amb motiu de la Jornada de Responsabilitat en el Trànsit a Girona\nPapa Francesco andrà a Manresa nel 2022? Planellas denuncia la strumentalizzazione del cristianesimo da parte dei...\nSabato una delegazione del Comune di Manresa in udienza privata da Papa... A Girona un ufficio informazioni e accompagnamento delle vittime di abusi\nScuola “concertata” con l’acqua alla gola? Due nuovi monaci nella comunità di Montserrat


La Sea Otter Europe Costa Brava Girona es converteix en el centre mundial de les bicis clàssiques | Sea Otter Europe\n[email protected]2018-06-15T11:08:33+00:0015/06/18|Activities, Events, Sportive Events|\nEl món de les bicicletes clàssiques és molt peculiar. Està ple de bikers entusiastes i lliurats al col·leccionisme de models que van servir per forjar l’actual identitat del mountain bike. Si alguna cosa ha canviat radicalment en el BTT és el material que s’empra, el que fa que, mirar la bicicletes del passat, sigui un viatge en el temps cap a l’origen d’aquest esport que a dia d’avui és un esport de masses.\nCom en altres aficions col·leccionistes, trobar el material més rar i en millor condició és l’objectiu principal. Molts dels bikers que van començar muntant sobre bicis d’acer, rodes de 26 “o frens cantilever guarden les seves bicicletes de l’època com un tresor. Internet ha ajudat a expandir la febre de les bicis clàssiques i cada vegada hi ha més gent enganxada, amb un considerable mercat de models retro o vintage molt actiu.\nDes de la primera edició la Sea Otter Europe va apostar per convertir-se en un punt de reunió per a aquest tipus de bicicletes tan peculiars. El que va néixer com una iniciativa curiosa s’ha convertit en una referència mundial. I en un espectacle únic. 50 bikers s’enfundaven en roba ciclista dels 90 i pedalejaven sobre el circuit de XC de la Super Cup Massi a lloms de models de més de 25 anys.\nNo va ser l’única estrella de l’època, ja que allà també va estar Tinker Juarez, un dels mites dels 90 que encara segueix en actiu. A la graella de sortida vam poder veure a Ismael Lejarreta, pare d’Iñaki Lejarreta, que va rodar amb la bicicleta que va fer servir el malaguanyat biker basc per guanyar el campionat del món junior.\nPer la graella de sortida, com si d’una desfilada de moda es tractés, vam poder veure els bikers i les seves bicicletes amb les millors gales d’època. Les emblemàtiques Klein Attitude van ser un dels models més presents i cridaners. No obstant això, són una de les referències que fa a bicis clàssiques. La seva espectacular decoració o conceptes com la potència i manillar units (que ara torna a estar de moda) les converteixen un tot un objecte de desig.\nTambé vam poder veure models de quan el carboni començava a fer-se un lloc en el mercat, com la Scott Endorphin que va pilotar Josep Antoni Hermida en els seus inicis. Van abundar els models amb beines elevades, com les Alpinestars de l’època, i també vam veure les famoses i cridaneres rodes de pals de carboni, amb Spinergy com el model més famós i alguna que una altra Spin. Un altre concepte que s’ha rescatat i torna a veure, evolucionat, en l’actualitat.\nTitani, alumini, acer, carboni … eren temps de proves i evolució i havia models de tot tipus. Això sí, el que no canviava era la mida de les rodes de 26 “. O l’emprar estrets pneumàtics amb càmeres a pressions impossibles avui dia. No hi havia una altra manera d’evitar les punxades. 3 plats i frens de cantilever era el més comú, i a molts ens costaria completar qualsevol trialera de l’actualitat amb una d’aquestes bicicletes i els seus manillars de poc més de 50 centímetres.\nLa prova va ser una festa acolorida amb l’imprescindible toc competitiu. Joan Llordella va ser el més ràpid en una jornada on el colorit i el bon ambient va ser la nota dominant.\nPerò no va quedar aquí l’aposta de la Sea Otter Europe per les clàssiques. Durant tots els dies es va poder veure un complet museu amb més de 20 models, excepcionalment cures, que van completar l’oferta de l’esdeveniment per a aquest tipus d’usuaris. Amb això, la Sea Otter Europe s’ha convertit en un lloc de pelegrinatge per als aficionats a les clàssiques. Un esdeveniment en el qual veure les últimes novetats del mercat i els models amb què va néixer el mountain bike.


Que Fem? - Smiles on the Way\n4 febrer, 2019 Albert\nEnviament de material de primera necessitat\nLa nostra principal tasca correspon a organitzar recollides material de primera necessitat per enviar-lo on sigui necessari.\nEls nostre principal destí es Lesvos, Grècia, on cada dia arriben desenes de refugiats. En arribar, sovint molls, necessiten roba i calçat de recanvi també per estar allí els mesos que els queden per d’incertesa esperant a rebre una resposta de les autoritats sobre si els atorguen l’asil Europeu o els retornen a Turquia, país des d’on han creuat.\nA més de la roba i calçat sovint enviem joguines pels nens i productes de higiene personal.\nCol·laborem activament donant suport a Lighthouse Relief , Refugee 4 Refugees i Attica Human Support des de 2017\nLlistat d'enviaments realitzats\nEns informem de les necessitats del destí on ho enviem i fem la recollida exclusivament del que es necessita. No volem que el que enviem es quedi parat en un magatzem, volem que sigui d’utilitat immediata.\nOrganitzem les campanyes de recollida demanant molt específicament el que necessitem.\nRevisem i classifiquem la roba i calçat per tipus, talles i sexe.\nSempre hi ha roba que no es pot enviar. Roba que no demanem o que no es adequada pel tipus de cultura dels que la reben (Especialment roba de dona). Aquesta roba la venem en mercats de segona mà per reinvertir els beneficis en comprar d’altra més necessària.\nHo encabim en caixes de tamany estàndard 60x40x40cm degudament etiquetades per poder-ho muntar en palets i enviar-ho per transport aeri.\nAquesta es la part més important de totes i sovint la barrera que fa que normalment no surti a compte enviar material de segona mà d’aquesta manera. Les despeses d’enviament acostumen a ser més cares que el propi material.\nAfortunadament i gràcies a la col·laboració que tenim amb DHL disposem de la possibilitat de fer enviaments de material humanitari on calgui a nivell Europeu.\nCreiem que es molt important la difusió de que està passant encara amb els refugiats. Tot i que els medis de comunicació només en parlen quan ens afecta al nostre país, es un problema mundial que segueix passant i no ens podem oblidar.\nEstigueu atents a les nostres xarxes socials sobre les properes xerrades que organitzem en les que us actualitzem, conscienciem i debatem temes que ens sembla que estan molt lluny.\nMercats de segona mà i fires\nA les recollides de roba sovint ens trobem que hi ha material que no podem enviar ja sigui per que no es adequat o per que no es necessari en aquest moment. Quan en tenim suficient participem en mercats de segona mà per vendre aquest excedent i reinvertir-lo en comprar aquell material que sigui més difícil d’aconseguir.\nTambé participem en fires d’entitats o esdeveniments culturals com Sant Jordi on venem llibres per recollir fons i donar-nos a coneixer.


El festival Juanita's revalida l'èxit assolit en anteriors edicions\nLa platja de Ribes Roges el cap de setmana s'hi ha realitzat una vintena d'activitats d'esports de lliscament amb 2000 pràctiques realitzades.\nLa 7a edició del festival Juanita's Vilanova ha convertit novament la platja de Ribes Roges en l'escenari perfecte on realitzar esports de lliscament. Surf, stand up paddle, vela lleugera, caiac, llaguts, estels acrobàtics són algunes de les activitats que el públic assistent ha practicat gràcies a la iniciativa Juanita's Vilanova Beach Sports Festival.\nEl cap de setmana ha complert plenament amb les expectatives de l'organització i s'han realitzat una vintena de propostes amb un total de 2000 pràctiques realitzades. El festival Juanita's és una iniciativa que pretén promocionar l'esport a la platja fent de Vilanova i la Geltrú un lloc referent dels esports de lliscament. El festival Juanita's adreça a públic de totes les edats i nivells ja que un dels seus objectius és incentivar hàbits saludables i vida activa per a les persones a qualsevol edat.\nLa capital del Garraf presenta un litoral ideal per a la pràctica d'esports de mar i de sorra, per les seves dimensions i característiques. En aquesta 7a edició la programació incloïa una vintena d'activitats, entre les quals cal destacar els estels d'un fil i les competicions d'estels acrobàtics de quatre fils.\nA banda també ha gaudit de gran èxit l'hidrofoil board, una activitat espectacular on els participants proven nou material i noves tècniques de lliscar al mar. A més a més, també s'han realitzat tallers i exhibicions de danses de La Polinèsia, una activitat amb scooters adreçada als infants i una marxa nòrdica.\nEntitats, Esport, Infància, Joves, Turisme


El programa juvenil “Ens estimem?” centra l’acte institucional del 8M a Sitges\nL’acte central del Dia Internacional de les Dones girarà al voltant dels treballs audiovisuals realitzats per alumnat dels Instituts Benaprès i Vinyet, en el marc del programa juvenil Ens estimem? que fomenta les relacions de gènere igualitàries.\nSitges continua amb els actes de commemoració del 8M Dia Internacional de les Dones amb l’acte institucional, aquest dimecres, a les 12.45 hores, a la Societat Recreativa El Retiro. El programa juvenil Ens estimem?, que promouen les regidories d’Ensenyament, Joventut i Ocupació, i la de Benestar i Família, entre l’alumnat de 3r i 4t d’ESO i 1r de Batxillerat dels instituts Vinyet i Joan Ramon Benaprès, serà el protagonista de l’acte central del 8M amb la projecció dels treballs audiovisuals realitzats pels mateixos estudiants, que també seran els encarregats de la lectura del manifest de la diada. L’acte començarà amb un photocall, on tothom qui ho desitgi podrà etiquetar les seves imatges amb l’etiqueta #EQUITAT8M.\nEl programa Ens estimem? s’imparteix amb l’objectiu de fomentar unes relacions de gènere igualitàries entre els més joves, relacions basades en la igualtat, el respecte i la tolerància entre nois i noies. “Que els joves entre 14 i 17 anys, en una etapa d’importants canvis físics i personals, treballin temes d’igualtat de gènere és fonamental perquè puguin detectar i prenguin consciència sobre quines conductes es poden considerar abusives”, ha explicat Mireia Rossell, regidora de Benestar i Família. Segons l’enquesta de violència masclista a Catalunya de la Generalitat, publicada el 2010, 36.000 dones van patir agressions masclistes d’especial gravetat el 2009, el que representa l’1’4% de les dones residents a Catalunya, dels 18 als 70 anys.\nEl programa Ens estimem dota a l’alumnat de les eines per poder identificar situacions desigualitàries, d’una forma didàctica. A nivell grupal treballen aspectes com la sexualitat, l’afectivitat i la prevenció de la violència de gènere. El regidor d’Ensenyament, Joventut i Ocupació, Eduard Carrillo, ha assegurat que “hem detectat que la conducta sexual es continua associant als rols de gènere i que això porta als joves a situacions desiguals, socialment acceptades entre ells mateixos. Des de l’àmbit educatiu hem de treballar perquè els joves siguin capaços d’evitar i denunciar aquestes conductes”. Tal com es desprèn de l’enquesta de la Generalitat, el 30’3% de noies entre 14 i 18 anys ha patit violència masclista en l’àmbit de la parella a Catalunya. En el 14’1% dels casos ha patit violència psicològica, el 4’2% física i el 12’4% sexual.\nEns estimem? serveix també per donar a conèixer serveis municipals com l’Espai Jove o el servei Sitges Dona i treballa en la prevenció del VIH i altres malalties de transmissió sexual promocionant la salut sexual i construint un concepte de sexualitat des del respecte per les pròpies decisions, sensacions i desitjos.\nEl treball de l’alumnat surt dels instituts per mostrar-se de forma comunitària coincidint amb la commemoració del Dia Mundial de la Sida, el Dia Internacional contra la Violència de Gènere i al Dia Internacional de les Dones.\nA banda de l’acte institucional a El Retiro, el 8 de març es realitzaran altres activitats en el marc del Dia Internacional de les Dones. A les 18 hores, a l’Auditori de l’Edifici Miramar, tindrà lloc la xerrada Dones –drets, Igualtat de Tracte i Oportunitats. A la mateixa hora, al Casal de la Gent Gran Pau Casals, els socis i sòcies celebraran una xocolatada i inauguraran l’exposició de pintura realitzada per les dones del grup Recrearte.\nLes persones usuàries del Centre de Dia seran les protagonistes de l’activitat musical i el col·loqui Músiques i vivències, divendres a les 11 hores. El mateix dia, a les 17.30 hores, el 8M arriba als més petits amb l’Hora del Conte. Blai Senabre serà l’encarregat d’explicar Eixerides i valentes, a la Biblioteca Josep Roig i Raventós.\nL’Associació de Dones també participa a la commemoració amb l’activitat Dona, mou-te!, el dimarts 15, a les 20 hores al Centre Cívic del Poble Sec.


Les entrades per al campionat provincial de Grups de Xou es posen a la venda - Diari de Girona\nLes entrades per al campionat provincial de Grups de Xou es posen a la venda\nddg 20.01.2020 | 00:35\nLa delegació gironina de la Federació Catalana de patinatge posa avui a la venda les entrades disponibles per al campionat provincial de grups de xou que es farà a Fontajau el 2 de febrer (16.30). De moment ja se n'han reservat 3.000 a través dels clubs, i ara n'hi haurà unes 1.500 més a disposició del públic en general, que es podran adquirir a través del web fecapa.koobin.com. En total prendran part al campionat 26 grups, cinc de grans, vuit de petits, nou de júniors, tres de quartets sèniors i un quartet júnior. En funció de la demanda la Federació podria considerar l'obertura de la grada jove per arribar a un aforament de 5.000 espectadors.\nUna de les novetats del campionat serà l'ús de la pista blanca per primera vegada. Aquesta superfície ja es va fer servir en el Catalunya Stars i es posarà damunt del parquet ja existent a Fontajau. També s'hi col·locarà els dies 23 i 24 de febrer pel campionat de Catalunya.\nL'Uni derrota el Cadi i jugarà les semifinals de la Copa


Júlia López – Pàgina 11 – Sant Martí amb veu de dona\nCicle d’humor al parc de les Glòries\nPosted on 14 juny 2019 22 juny 2019 by Júlia López\nEl parc serà el nou escenari del cicle d’humor a la fresca ‘Endorfines’ que s’organiza des de La Farinera El Centre Cultural la Farinera del Clot presenta, des de finals de juny i durant tot juliol, cinc dijous al vespre amb espectacles que oferiran humor de qualitat. El cicle s’inaugura el dijous 27 amb l’espectacle…\nVeïna baixa la teva cadira\nPosted on 22 maig 2019 5 novembre 2019 by Júlia López\nEl grup de Las Vernedas van organitzar una nova trobada de veïnes al carrer. Aquesta vegada la convocàtoria va ser el dimecres 22, a la plaça Llibertat Rodenas. I es van reunir una treintena de participants. Aquesta convocatòria del grup de Las Vernedas ja s’ha fet tres vegades i sempre ha tingut molt d’exit. En…\nRutes del Mapa Literari a Sant Martí\nPosted on 20 maig 2019 20 maig 2019 by Júlia López\nA través del nou Mapa literari, creat des de Barcelona Ciutat de la Literatura, la recerca d’aquests punts d’interès literari es simplifica ja que els reuneix i detalla tots, classificats en una vintena de categories i amb un buscador a tres nivells: per districte, per barri i per paraula clau. Rutes literàriesA més, al Mapa literari també s’hi proposen nou rutes literàries….


Els Xicots de Vilafranca afinen a Barcelona l'atac al castell de nou més matiner | RTVVilafranca\nEls Xicots de Vilafranca afinen a Barcelona l’atac al castell de nou més matiner\nEls vilafranquins descarreguen el seu vuitè quatre de vuit de la temporada, anunciant el quatre de nou amb folre per La Granada.\nHo tenen clar. La possibilitat de veure aquest juliol el quatre de nou amb folre de la mà dels Xicots de Vilafranca pren forma seriosa. Avui mateix Gabi Cot, cap de colla dels Xicots, ho ha anunciat un cop acabada l’actuació a Barcelona. Si son prou gent a assaig i el dia 8 de juliol a La Granada les camises son suficients, els Xicots aniran a pel castell més difícil que mai han fet i han carregat.\nAquest diumenge han resolt amb solvència la seva visita al barri de Sant Andreu de Barcelona, al costat de la Jove de Barcelona i els Moixiganguers d’Igualada. Després de descarregar la seva sisena torre de set de la temporada, que s’ha mostrt molt solvent, els Xicots han descarregat un dels millors quatre de vuit de la temporada, amb alineació de poc pes, que ha deixat molt satisfeta a la colla. S’ho creuen, i això es el més important. Sense prèmer l’accelerador han tancat la diada amb el quatre de set amb l’agulla i el pilar de cinc. Ara toca seguir sumant la setmana vinent a Sant Pere de Ribes, que passaria per repetir la tripleta de castells de vuit de fa uns dies a La Bisbal.\nDe la resta de l’actuació de Sant Andreu dir que els Moixiganguers d’Igualada i la Colla Jove de Barcelona s’han donat una treva de castells exigents i totes dues han solventat la diada amb calma. Els de l’Anoia han completat el cinc de set, el quatre de set amb l’agulla i el quatre de set. Els barcelonins ho han fet amb el quatre de set amb l’agulla, el tres i el quatre de set.


Cap de setmana de temperatures més agradables tot i la calor - Teleponent\nInici El Temps Cap de setmana de temperatures més agradables tot i la calor\nCap de setmana de temperatures més agradables tot i la calor\nDesprés d'una setmana amb temperatures altes, pluges i ambient més fresc avui, el cap de setmana ens presentarà contrastos entre el Pirineu i Ponent\nSetmana amb molt contrast meteorològic, amb un inici calorós, les pluges de dimecres i l’ambient més fresc d’avui. Què ens espera per dissabte i diumenge? En Josep Carrera ens ho explica.\nDissabte 11: Pel cap de setmana, ens espera un dia amb un cel entre poc i mig ennuvolat a Ponent. Pel que fa al Pirineu i Prepirineu el cel estarà mig i molt ennuvolat. Les temperatures màximes pujaran lleugerament respecte al divendres arreu de la província, i les temperatures mínimes pujaran un parell de graus a Ponent, mentre que al Pirineu i Prepirineu baixaran un parell de graus. S’esperen ruixats al Pirineu i Prepirineu entre migdia i el final de la jornada.\nDiumenge 12: Les temperatures màximes pujaran un parell de graus, en canvi les temperatures mínimes seran pràcticament iguals a les de dissabte. S’esperen ruixats al Pirineu i Prepirineu entre migdia i el final de la jornada. El cel estarà entre poc i mig ennuvolat a Ponent. Pel que fa al Pirineu i Prepirineu el cel estarà mig i molt ennuvolat.\nQue tingueu doncs molt bon cap de setmana!\nPrevisió per Ponent diumenge\nPrevisió del Pirineu per diumenge\nArticle anteriorSalut confirma cinc morts més per cop de calor i s’eleva a 11 les víctimes a Catalunya\nArticle següentDetenen per homicidi imprudent la parella de la dona que morí en caure amb el cotxe a un pantà\nClotet diu que l’escrit del jutjat de Lleida “té un punt frívol”


Clam perquè Rajoy negociï\nEls sindicats rebutgen la confrontació a canvi que el govern suavitzi la reforma\nEls representants dels treballadors van oferir ahir una petita treva al govern. Els sindicats prefereixen no convocar una vaga general per donar l'oportunitat a Rajoy que matisi la reforma laboral.\nJOAN FAUS / ÀLEX FONT MANTÉ MADRID / BARCELONA. Actualitzada el 20/02/2012 00:00\n260x366 MULTITUDS 1. Milers de persones van omplir el passeig de Gràcia en un ambient festiu. 2. A la mateixa hora, la multitud es congregava a la Puerta del Sol de Madrid. / JORDI PIZARRO / AFP MULTITUDS 1. Milers de persones van omplir el passeig de Gràcia en un ambient festiu. 2. A la mateixa hora, la multitud es congregava a la Puerta del Sol de Madrid. / JORDI PIZARRO / AFP\nEls sindicats havien concebut com un experiment les manifestacions contra la reforma laboral que es van celebrar ahir a 57 ciutats de tot l'Estat. Els sindicats volien saber el nivell de participació de les protestes per saber quin és "l'ànim de la població" i ara esperen a veure quina és la reacció del govern espanyol al clam popular, és a dir, si suavitzarà la reforma laboral durant el seu tràmit parlamentari. De moment, els dos grans sindicats, CCOO i la UGT, opten per un discurs prudent i per no instar a la confrontació d'una vaga general, malgrat que Mariano Rajoy ja la dóna per descomptada. Potser, conscients de la fortalesa que li dóna a Rajoy la majoria absoluta que té al Congrés, els sindicats van optar ahir per apel·lar al diàleg.\nAbans de l'inici de la manifestació de Madrid, els líders de CCOO i la UGT, Ignacio Fernández Toxo i Cándido Méndez, respectivament, van insistir en la mateixa idea i van alertar dels efectes negatius que tindrà una reforma que consideren "injusta i inútil". Tant Toxo com Méndez van estendre la mà al govern per negociar el decret i impedir així "una escalada del deteriorament del clima social".\n"No volem confrontació, volem corregir en profunditat aquesta reforma laboral. Ens oferim com a via de diàleg per vehicular la protesta de forma democràtica", va dir Cándido Méndez. En canvi, el to de Fernández Toxo va ser més amenaçador: "Si el govern no té en compte la protesta, serà el responsable del que pugui passar al carrer".\nSigui com sigui, els representants dels treballadors es van adherir a la proposta de la Confederació Europea de Sindicats, que ha cridat a manifestar-se tot el continent contra el nou Tractat europeu, i tornaran a mobilitzar-se el 29 de febrer. Els sindicats encara no han decidit els detalls d'aquesta convocatòria, però ahir ja van dir que aprofitaran les concentracions per tornar a protestar contra la reforma laboral i les retallades de la despesa pública.\nLa destacada afluència a les protestes d'ahir sembla que legitima l'estratègia de CCOO i la UGT. Segons els sindicats, unes 500.000 persones van participar a la manifestació de Madrid i 400.000 a Barcelona. Són xifres superiors a les de les protestes per la reforma laboral del 2010. La policia, en canvi, va rebaixar a 50.000 els assistents a Madrid i a 30.000 els de la capital catalana. A totes dues ciutats, les marxes van transcórrer sense incidents i en un ambient festiu. Les altres ciutats catalanes on també es van viure concentracions van ser Girona, Tarragona, Lleida i Tortosa.\nA les manifestacions s'hi van congregar sobretot persones de mitjana edat i molts joves vinculats, la majoria, amb el moviment 15-M. També s'hi van sumar altres col·lectius, com els l'ensenyament públic, que fa mesos que es mobilitzen, així com representants dels diversos partits polítics que estan a l'oposició tant al Congrés dels Diputats com al Parlament català.\nDurant les manifestacions es van sentir crits de "vaga general" i crítiques als polítics, i es van exhibir pancartes com ara "Guantánamo laboral, no", "PPatronal es menja el meu pa" o "Crisi? No: estafa".\nPel David, un estudiant de 24 anys que va participar en la marxa de Madrid, "el més important és demostrar al govern que no ens quedem amb els braços plegats i que lluitarem fins a la vaga general". Per la seva banda, el Cecilio, un home de 72 anys, també hi va assistir per evitar el "desastre" que "suposarà" la reforma per als seus fills.\nA Barcelona, on els manifestants van omplir gairebé del tot el passeig de Gràcia, la manifestació estava atomitzada en diferents grups i pancartes. La capçalera principal era la dels grans sindicats, que anaven units sota un mateix eslògan: "Ni reforma laboral ni retallades".\nJosep Maria Àlvarez i Joan Carles Gallego, secretaris generals de la UGT i CCOO a Catalunya, respectivament, van ser crítics amb la Generalitat, a qui van reclamar que no doni suport a la reforma laboral que està impulsant el govern espanyol. De totes maneres, els dos líders sindicals van mantenir el to baix dels seus homònims a Madrid: "No plantegem una vaga general, tot i que hi hauria condicions per convocar-la, sinó que s'obri un procés negociador", va afirmar Josep Maria Àlvarez. "Si no és així, la lluita continuarà". Per la seva banda, Joan Carles Gallego va reclamar que la reforma laboral es faci "amb la gent i no contra la gent".\nPere Navarro, primer secretari del PSC, va assistir a la manifestació acompanyat d'altres dirigents del partit, com Carme Chacón o Miquel Iceta, i va demanar que CiU es torni a reunir amb els sindicats per explorar noves fórmules que evitin la reforma laboral tal com està plantejada actualment.\nIncidents aïllats al final\nTant a Barcelona com a Madrid es van viure incidents aïllats. A la capital catalana, els participants a la manifestació alternativa -convocada per la CGT i el moviment dels indignats- van llançar ous contra la seu de Convergència i Unió, al carrer Còrsega, i la subdelegació del govern espanyol, al carrer Mallorca.\nA la cloenda de la marxa madrilenya, i després de la lectura d'un manifest, algú va llançar pintura a l'escenari on hi havia Ignacio Fernández Toxo i Cándido Méndez. Al secretari de la UGT la pintura li va tacar la cara.


Montferrer i Ribera d'Urgellet demanen novament més informació sobre l'aeroport — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Montferrer i Ribera d'Urgellet demanen novament més informació sobre l'aeroport\nMontferrer i Ribera d'Urgellet demanen novament més informació sobre l'aeroport\nRamon Fierro assegura que PTOP no ha facilitat a l'Ajuntament la documentació que detalla quines obres s'hi està fent L'AEDAU reitera el rebuig a l'ampliació de la superfície afectada pel camp de vol\nEls veïns i els ajuntaments de Montferrer i Castellbò i de Ribera d'Urgellet demanen novament més informació al Política Territorial sobre l'evolució del projecte de l'aeroport de la Seu. Segons informa l'ACN, als dos municipis es manté el malestar en relació al projecte, tant pel que fa a l'actual adaptació com a aeròdrom com a la intenció d'ampliar-lo més endavant.\nConsultat per RàdioSeu, l'alcalde de Montferrer i Castellbò, Ramon Fierro, ha detallat que des de l'ajuntament la principal queixa actual radica en el fet de no saber què s'hi està fent actualment. Fierro assegura que el Departament de Política Territorial i Obres Públiques encara no els ha lliurat tota la documentació relativa a les obres actuals. El batlle recorda que com a ajuntament tenen el dret i també l'obligació de disposar d'aquests papers, ja que alguns aspectes dels treballs públics poden ser subjectes a taxes municipals.\nPel que fa al projecte d'ampliació, l'alcalde de Ribera d'Urgellet, Antoni Capdevila, s'ha expressat "en contra d'un creixement exagerat" si finalment la infraestructura "no ha de servir per a res", tenint en compte que el Govern d'Andorra segueix sense voler-s'hi implicar econòmicament. Capdevila s'ha mostrat comprensiu amb les queixes dels veïns, si bé ha apuntat que aquest posicionament "ja el coneix perfectament la conselleria".\nSegons recorda l'ACN, les queixes venen motivades per la possible ampliació dels terrenys afectats en 30 hectàrees. L'Associació en Defensa de l'Alt Urgell ha interposat un recurs al tribunal superior de justícia de Catalunya, que ha estat recolzat per l'ajuntament de Montferrer i Castellbò. Aquesta decisió es va prendre un cop esgotats tots els tràmits administratius.\nSegons Josep Travé, membre de l'AEDAU, el pla especial d'ampliació de l'aeroport "és un 'desgavell" ja que "és una actuació en un zona rústica, s'ha de fer un talús de 170 metres d'alçada i a més de zones de conreu afectarà també espais naturals".\nA tot plegat, l'alcalde de la Seu d'Urgell, Albert Batalla, sí que es mostra d'acord amb les actuals obres que s'estan duent a terme a l'aeròdrom. Batalla considera necessària aquesta reforma per a vols d'ús civil i de seguretat.\nL'aeròdrom de la Seu va ser comprat per la Generalitat per uns vuit milions d'euros i segons va anunciar el conseller de Política Territorial i d'Obres Públiques, Joaquim Nadal, el mes d'octubre, l'aeroport entrarà en funcionament el maig vinent. El govern hi ha invertit 1,9 milions d'euros en obres per a la recuperació del ferm de la pista i accessos i en la rehabilitació dels edificis que conformen la infraestructura.


Entre Rocambole i Maquiavel | Paraules Cosides\nEntre Rocambole i Maquiavel\n01 dissabte juny 2019\najuntaments, Catalanisme, Catalunya, Democràcia, Eleccions, Independència, partits polítics, Política catalana\nQuan es parla d’eleccions municipals, se sol dir que s’hi vota les persones perquè se sobreentén que els alcaldes governen la nostra proximitat quotidiana i que, en moltes poblacions mitjanes i petites, els tenim tant a l’abast que en sabem les virtuts i els defectes. I si no els sabem, el safareig ja ens els fa arribar. Però la realitat és més complexa. Primer, perquè el nostre sistema electoral obliga a fer pactes de govern per garantir l’estabilitat dels mandats i això porta a negociacions que quan no semblen inspirades en Rocambole, ho semblen per Maquiavel. I després, perquè l’actual marc polític de Catalunya requereix una lectura moral específica si es vol acreditar la capacitat de representar fidelment la ciutadania. Per això, s’ha d’aplaudir i celebrar que s’exclogui de tants pactes com sigui possible aquells partits partidaris de l’aplicació de l’article 155 de la Constitució i de combatre l’independentisme democràtic amb la repressió. Qui podria ser prou bon alcalde, si no fos també profundament demòcrata?


Inici BOTIGUES DE FUTBOL AFRÀ Emmanuel Adebayor Childhood Story Plus Untold Biography Facts\nLB presenta la història completa d'un davanter hardcore més conegut pel sobrenom; “Romaní“. El nostre Emmanuel Adebayor Childhood Story Plus Untold Biography Facts us ofereix un relat complet dels esdeveniments des de la seva infància fins a la data.\nL'anàlisi de l'exdavanter de l'Arsenal inclou la seva història de vida abans de la fama, la vida de la relació, els problemes familiars i altres fets poc coneguts sobre ell de l'OFF i ON-Pitch.\nSí, tothom sap sobre les seves habilitats sobre el terreny de joc, però pocs consideren la biografia d’Emmanuel Adebayor que sigui bastant interessant. Ara sense més adéu, comencem.\nEmmanuel Adebayor Childhood Story - Primera vida i antecedents familiars:\nEmmanuel Adebayor va néixer el 26 de febrer de 1984 a Lomé, Togo. Va néixer del seu pare, Shadrach Adebayo Adeyi i la seva mare, Hajia Adebayor.\nAdebayor no va poder caminar durant els primers quatre anys de la seva vida. La seva mare va lluitar per prendre pobres Adebayor al voltant de l'Àfrica Occidental buscant una cura per a la seva cama problema que es va trobar.\nDesprés, Adebayor va parlar del seu "miracle" dient:\n"... Estava a l'església per la qual es feia i, al voltant de les nou o deu en punt un diumenge al matí, vaig poder escoltar els nens jugant fora. De cop, algú va donar una pilota a l'església. I la primera persona que es va aixecar i córrer va ser me becaús volia aconseguir aquesta pilota. Va ser llavors quan vaig veure el meu miracle. Un dia em vaig adonar que Déu m'ha destinat a ser futbolista "\nAdebayor es va inscriure a l'OC Agaza del seu país, a Togo, on va ascendir. Va ser vist per Metz Scout, Francis De Taddeo durant un torneig juvenil i posteriorment va ser portat a França. La resta, com diuen, ara és història.\nEmmanuel Adebayor Vida de relació:\nFutbolista Togolès i Tottenham Hotspur cap endavant Emmanuel Adebayor sol mantenir la seva vida privada privada i no se sap molt sobre la seva dona anomenada Charity Adebayor. Amb ella només assisteix a esdeveniments de gran renom, sobretot a Europa.\nAdebayor i Charity tenen una filla a qui van anomenar Kendra Adebayor. Va néixer el juny del 2010.\nEmmanuel Adebayor i la seva filla, Kendra es veuen impressionants a la foto a continuació.\nKendra a 2013 va celebrar el seu tercer aniversari en un gran estil. El seu pare milionari va haver de posar el millor partit per a ella.\nEmmanuel Adebayor Vida familiar:\nEl pare d'Adebayor prové d'un petit poble anomenat Igbaye al govern local d'Odo Otin\nÀrea de l'Estat d'Osun, Nigèria. El seu pare Shadrack Adebayor Adeyi va morir a 2005, deixant enrere a la seva mare, Hajia Adebayor. La seva mare és d'un poble veí anomenat Ekusa.\nEmmanuel té tres germans i tres germanes. És el més proper a una de les seves germanes, Iyabo. El seu germà petit es diu Rotimi Adebayor. Les dues germanes restants són Lucia Adebayor (germana), Maggie Adebayor (germana). Peter Adebayor és el seu difunt germà.\nProblemes familiars d'Emmanuel Adebayor:\nEl davanter Adebayor va escriure recentment una publicació llarga i detallada a la seva pàgina personal de Facebook per exposar el dolor personal i les turbulències familiars que ha viscut en el seu passat, revelant fins a quin punt la seva família ha intentat aprofitar-se d’ell.\nLa llarga publicació a la seva pàgina pública de Facebook descrivia els problemes familiars.\nVa escriure a la seva pàgina de Facebook:\n“MAR, He conservat aquestes històries durant molt de temps, però crec que avui val la pena compartir-ne algunes. És cert que els assumptes familiars s'han de resoldre internament i no en públic, però ho estic fent perquè espero que totes les famílies puguin aprendre del que va passar al meu. També, tingueu en compte que cap d'això és sobre diners.\nA l'edat de 17, amb els meus primers salaris com a futbolista, vaig construir una casa per a la meva família i em vaig assegurar que estiguessin a salvo. Com tots sabeu, he rebut el trofeu d'African Player of the Year en 2008.\nTambé vaig portar la meva mare a l'escenari amb mi per donar-hi les gràcies per tot. En aquest mateix any, la vaig portar a Londres per diversos mèdics revisions.\nWheQuan va néixer la meva filla, vam contactar amb la meva mare per informar-la, però va penjar el telèfon immediatament i no volia saber-ne res. Llegint els vostres comentaris recents, algunes persones van dir que la meva família i jo hauríem de consultar TB Joshua.\nEl 2013, vaig donar diners a la meva mare perquè el pogués consultar a Nigèria. Se suposava que es quedaria 1 setmana; però al cap de dos dies de la seva estada, vaig rebre una trucada per dir-me que va marxar.\nA part de tot el que també vaig donar a la meva mare una gran quantitat de diners per iniciar un negoci de galetes i diferents articles. Naturalment, els vaig permetre posar-hi el meu nom i la meva imatge perquè poguessin vendre més. Què més pot fer un fill per mantenir la seva família?\nFa un parell d’anys, vaig comprar una casa a East Lagon (Ghana) per 1.2 milions de dòlars. Em va semblar normal deixar que la meva germana gran, Yabo Adebayor, es quedés en aquesta casa. També vaig permetre el meu mig germà (Daniel) per quedar-se a la mateixa casa.\nUns mesos més tard, estava de vacances i vaig decidir anar a aquella casa. A la meva sorpresa, vaig veure molts cotxes a la calçada. De fet, la meva germana va decidir llogar la casa sense que jo se n’assabentés. També va expulsar Daniel d’aquella casa. Tingueu en compte que la casa tenia unes 15 habitacions.\nQuan la vaig trucar i li vaig demanar una explicació, va prendre uns minuts 30 per abusar i em va insultar per telèfon. Vaig trucar a la meva mare per explicar tElla va fer la mateixa situació que la meva germana. Aquesta mateixa germana diu que sóc ingrat. Pregunti-li sobre el cotxe que condueix o sobre el que ven avui?\nEl meu germà Kola Adebayor, ara porta 25 anys a Alemanya. Va tornar a casa unes quatre vegades, a costa meva. Cobreixo completament el cost de l'educació dels seus fills. Quan era a Mònaco, em va venir i em va demanar diners per iniciar un negoci. Només Déu sap quant li vaig donar. On és avui aquest negoci?\nQuan el nostre germà Peter va morir, vaig enviar a Kola una gran quantitat de diners perquè pogués tornar a casa. Mai no va aparèixer a l'enterrament. I avui aquest mateix germà (Kola) explica a la gent que estic implicat en la mort de Peter.\nCom? És el mateix germà que va anar i va explicar històries inexactes sobre la nostra família a "The Sun" en un altre lloc per agafar diners. També van enviar una carta al meu club quan era a Madrid per poder acomiadar-me.\nQuan estava a Mònaco vaig pensar que seria bo tenir una família de futbolistes. Així que em vaig assegurar que el meu germà Rotimi entrés a una acadèmia de futbol a França. En pocs mesos; dels jugadors 27, va robar els telèfons 21.\nNo diria res del meu germà Peter Adebayor perquè no està aquí avui. Que la seva ànima descansi en pau.\nLa meva germana, Lucia Adebayor, continua contant al poblee que el meu pare em va dir que la portés a Europa. Però quin seria el propòsit de portar-la Europa? Tothome està aquí per un motiu.\nJo estava a Ghana quan vaig rebre la notícia sobre el meu germà Peter que estava greument malalt. Vaig conduir el més ràpid que vaig poder a Togo per conèixer-lo i ajudar-lo. Quan vaig arribar, la meva mare va dir que no el podia veure i que només hauria de donar els diners i ella ho solucionaria tot.\nNomés Déu sap quant li vaig donar aquell dia. La gent diu que no vaig fer res per salvar el meu germà, Peter. Sóc un ximple per conduir 2 hores a Togo per res?\nVaig organitzar una reunió a 2005 per resoldre els problemes de la nostra família. Quan els vaig preguntar sobre la seva opinió, van dir que havia de construir cada familiar un habitatge i donar-los cadascun un salari mensual.\nAvui encara estic viu i ja han compartit tots els meus productes, només en cas de morir.\nPer totes aquestes raons, em va costar molt muntar la meva fundació a l'Àfrica. Cada vegada que intento ajudar a les persones que ho necessiten, van haver de qüestionar-me i totes elles pensaven que era una mala idea.\nSi escric això, el propòsit principal no és exposar els membres de la meva família. Només vull que altres famílies africanes n’aprenguin. Gràcies."\nPersonalitat d'Emmanuel Adebayor:\nEmmanuel Adebayor té el següent atribut a la seva personalitat.\nPunts forts: Adebayor és compassiu, artístic, intuïtiu i savi.\nDebilitats: Adebayor és massa confiat.\nEl que li agrada Adebayor: Dormir, música, romanç, mitjans visuals, natació i temes espirituals\nEl que Adebayor no li agrada: Conèixer-ho tot, criticant-se, el passat tornant a perseguir-lo i crueltat de qualsevol tipus.\nEn essència, Adebayor és desinteressada i sempre està disposada a ajudar els altres, sense esperar recuperar res.\nHistòria d'Emmanuel Adebayor Juju:\nLa gran notícia dels mitjans de comunicació britànics mostra que Adebayo ostracisca a la seva mare, Alice, i la acusa d'una mena de bruixeria que ha afectat la seva destresa.\nEl món es va sorprendre, però no va ser cap vergonya per a aquest home que ha jugat a l’Arsenal, el Manchester City, el Reial Madrid i ara el Tottenham i que, passant per la seva edat, hauria d’estar naturalment minvant.\nPerò els estafadors li van fer creure que la seva mare era la responsable. I la va acusar públicament. Havia marcat dos gols en 12 sortides al Tottenham abans de marxar a gaga amb la seva acusació.\nEl meu germà s'ha rentat el cervell -Kola Adebayo, el seu germà, va dir a 2015. Kola, 42, un camioner alemany havia de dirigir-se als mitjans de comunicació a Europa per lamentar-se que Emmanuel s'hagués rentat el cervell "Alfas musulmans que li van dir que la nostra mare estava per darrere de la seva incapacitat per marcar gols".\nKola va dir que era sorprenent que Emmanuel els cregués. I més que Adebayo lluitant per tornar a la forma, es va deixar aclaparar per una por imaginària a la bruixeria.\nVa continuar ...Adebayo ni tan sols ha estat jugant, quins més gols marcarà. Està més ocupat a lluitar contra els esperits imaginaris que no pas lluitar per tornar a donar forma i ocupar el seu lloc. I la lluita contra aquests esperits li costa diners.\nPremi Emmanuel Adebayor Àfrica:\nL'atacant dotat va ser nomenat el millor jugador d'Àfrica el 2008 en una cerimònia de lliurament de premis organitzada per la Confederació del Futbol Africà (CAF). Adebayor va vèncer els candidats d'Egipte, Mohamed Aboutrika, i el ghanès Michael Essien, en una votació que va fer que els entrenadors de les seleccions nacionals de les 54 nacions membres de CAF fossin seleccionats.\nVa ser acompanyat per la seva mare a la cerimònia de lliurament de premis, on va rebre un trofeu de cristall i un premi de 20,000 dòlars. Va ser el primer jugador togolès reconegut com el millor jugador d'Àfrica.\nVa ser el jugador més ric d'Àfrica. Amb molts diners a les mans, fa el que fa millor. Compra cotxes molt cars tal com es mostra a continuació.\nEmmanuel Adebayor va oblidar apagar el telèfon:\nAdebayor podria ser molt fluix i maldestre. Una vegada va arribar a la cobertura de la BBC del partit de futbol Japó contra Camerun sense recordar-se d’apagar ni posar el telèfon en silenci mentre estava en antena.\nAl gener del 2010, Adebayor va ser un dels jugadors implicats quan l’autobús de l’equip de Togo va patir trets durant el camí cap a la Copa d’Àfrica de les Nacions del 2010 a Angola.\nAdebayor es va veure plorant moments després que va sobreviure a l'atroç atac terrorista d'Angola en la fase prèvia a la 2010 Africa Cup of Nations. L'atac va deixar el conductor i un membre de l'equip nacional de futbol de Togo va morir i sis van resultar ferits de manera crítica. Afortunadament, Adebayor va sobreviure.\nEl 2013, Adebayor va tornar a l'equip de Togo per a la Copa Africana de Nacions de 2013 a Sud-àfrica, on els va ajudar a classificar-se per als quarts de final. Actualment, és el màxim golejador de tots els temps de Togo amb 31 gols.\nDades biogràfiques desconegudes d’Emmanuel Adebayor: un donant:\nAdebayor és un fort donant al seu país natal a Àfrica. A continuació es mostra una foto d'ell que retorna a la societat.\nCOMPROVACIÓ DE FETS: Gràcies per llegir Emmanuel Adebayor Childhood Story i fets de la biografia desconeguts. A LifeBogger, ens esforcem per obtenir precisió i equitat. Si veieu alguna cosa que no sembla correcte en aquest article, poseu-vos el vostre comentari o poseu-vos en contacte amb nosaltres !.\nAquest món és senzill però perillós, perquè som humans el cost. si fas el bé o el dolent, seràs criticat, manteniu el transportista. Estàs beneït


Mary Harris - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nMother Jones en l'any 1902\nMary Harris Jones (1 d'agost de 1837 – 30 de novembre de 1930), més coneguda com "Mother Jones", naixcuda en Irlanda, fon una professora d'escola i costura que es convertí en una prominent organisadora sindical i comunitaria.\nAjudà a coordinar importants folgues i fon Co-fundadora de l'Organisació Trenalladors Industrials del Mon.\nJones treballà com a professora, pero després de la mort del seu espós i els seus quatre fills degut a la febra groga en l'any 1867, i donat que el seu taller de costura fon destruit en el Gran Incendi de Chicago de l'any 1871, a l'edat de 60 anys, ella se feu coneguda com l'activista social 'Mother Jones'. En 1902 ella fon cridada "la dona més perillosa de Nortamerica" degut al seu èxit en l'organisació de faeners miners i les seues famílies en contra dels amos de les mineres.\nEn l'any 1903, per a protestar per la negligent aplicació de les lleis de treball infantil en les mines de Pensilvania i les fàbriques de seda, organisà una marcha de chiquets des de Filadelfia a la residencia del President Teodor Roosvelt en Nova York.\nLa revista Motjer Jones que fon establida en l'any 1970, fon aixina nomenada en el seu honor.\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Mary_Harris&oldid=138156»


alfàbrega – Els fogons de la Bordeta\n17 gener 2013 34 comentaris\nAquest Nadal hem anat atrafegats i pràcticament no hem actualitzat el bloc. Això sí, els deures els vam fer, i aquests dies anirem mostrant algunes de les coses que vam preparar.\nL’amanida caprese és una combinació clàssica que mai falla (mozzarella, tomàquet, olives negres i alfàbrega). El més interessant és trobar noves maneres de jugar amb aquests quatre sabors, i per Sant Esteve la Sandra va empescar-se’n aquesta boníssima i sorprenent versió, on el tomàquet es torna aigua i la mozzarella crema.\nPer molt elaborat que pugui semblar el plat, és una recepta molt fàcil de fer; us animem a tastar-la, segur que us encanta!\nI pel sopar de pintxos que cada Nadal fem a casa amb els amics, va tornar a sortir, doncs va ser la idea que va presentar la Sandra al sopar-concurs.\nPer no faltar al costum, a continuació us mostrem les propostes que vam tastar aquella nit:\n1- Pintxo de paté d’escórpora, ou dur, pebrot escalivat i oliva\n2- Barques de salmó\n3- Full de patata, carbassó i salmó\n4- Amanida caprese líquida\n5- Crema de carbassa amb vainilla, ou de guatlla poché i germinats d’alfals\n6- Minihamburgueses de tonyina\n7- Croquetes de nous\n8- Cassoletes de xocolata, maduixa, plàtan i nata\nI aquí us deixem la recepta per a l’amanida caprese líquida:\n– 1 mozzarella de búfala\n– 2 tomàquets cirerols\n– Alfàbrega fresca (fulles i flors)\nTallem els tomàquets a trossos irregulars, i els posem en un colador de malla recoberts d’una gasa fina, sobre un bol.\nEls aixafem bé, els salem, i els reservem un mínim de dues hores a la nevera perquè deixin anar tota la seva aigua.\nLa gràcia és que quedi transparent, així que si la veiem encara una mica vermella la podem tornar a colar passant-la per un filtre de cafè (poseu-ne dos o tres, doncs es tornaran molt fràgils i se us poden trencar).\nTriturem la mozzarella amb la batedora elèctrica, posant-hi una mica del seu sèrum, fins obtenir-ne una crema molt fina.\nOmplim el fons dels gotets amb la mozzarella. Ens serà molt pràctic fer servir una mànega pastissera per no embrutar els gots.\nPosem un parell de rodanxes primes dels cirerols a sobre, una punta d’olivada, fulles d’alfàbrega tallada ben petita, la sal d’olives negres, i unes gotes d’oli. En el moment de servir ho cobrim amb una mica d’aigua de tomàquet i ho decorem amb una flor d’alfàbrega.


Mia Couto farà el pregó de Sant Jordi d’enguany | Oriol Roig\nMia Couto farà el pregó de Sant Jordi d’enguany\nEl pregó de Sant Jordi de Barcelona d’enguany anirà a càrrec de Mia Couto (Beira, Moçambic, 1955), un dels autors més reputats en llengua portuguesa. Edicions del Periscopi va publicar el novembre passat Terra somnàmbula, la seva novel·la més aclamada; un exercici de prosa poètica que sembla obra de bruixeria: és plena de jocs de paraules endimoniats.\nMia Couto farà el pregó de Sant Jordi de Barcelona 2019 | Foto: Rossana Pratt\n“És molt probable que qui comenci a llegir Terra somnàmbula sense referències prèvies sobre l’autor i la seva obra quedi una mica xocat, ja que una de les moltes dimensions essencials de la literatura de Mia Couto és la manipulació del llenguatge”, ens avisa Pere Comellas Casanova en la nota del traductor que precedeix el text d’aquesta novel·la, i és ben bé així: un cop superat l’estranyament de les primeres línies, la lectura de Terra somnàmbula (Edicions del Periscopi, 2018) es converteix en una experiència lingüística immersiva, en un exercici de pensament lateral continu que ens ensenya la dimensió més viva i creativa de la llengua, i que ens explica una història de cerca i supervivència que s’arrela profundament en la tradició oral d’un dels països africans més maltractats pel fantasma del colonialisme: Moçambic.\nLa manipulació del llenguatge que Couto posa en pràctica en la redacció de Terra somnàmbula, seguint citant la nota del traductor, “es podria resumir en un principi: agafo pel meu compte tots els recursos de creació morfosintàctica que m’ofereix la llengua i en faig el que vull”. El resultat és una exuberància de neologismes, expressions i proverbis inventats que fan indistingibles la prosa de la poesia, desafiant la lògica, exercitant la imaginació de qui llegeix. L’efecte que produeixen paraules com miratginacions, administraïdor o ratpenant, i expressions com de cop i solta, lluny de produir un efecte hermètic, el que fan és desautomatitzar el procés de lectura i, en última instància, la percepció de la realitat. El llenguatge de Couto, que gairebé podríem dir que es tracta d’un idiolecte, es mimetitza amb la visió animista del folklore africà, i d’aquesta manera, mentre llegim Terra somnàmbula podem sentir la presència dels xipocos, “fantasmes que s’acontenten amb els nostres sofriments”, podem espantar-nos amb la visió del mampfana, “l’au que mata els viatgers”, podem somniar en convertir-nos en un naparama, “guerrers tradicionals, beneïts pels bruixots, que lluitaven contra els qui fan la guerra”, o podem demanar consell a l’nganga, l’endeví.\nEl mateix títol ens ho indica: la trama transcorre en una terra somnàmbula que amenaça, amb el seu malson de fam i misèria, la vida de tots els seus habitants. La guerra civil de Moçambic (1977-1992) que va enfrontar el FRELIMO (Front d’Alliberament de Moçambic) amb la guerrilla de la RENAMO (Resistència Nacional de Moçambic) va provocar la mort d’almenys un milió de persones, i va deixar per a la posteritat un catàleg de crims contra la humanitat gairebé inexhaurible i un país absolutament arruïnat. Malgrat la mirada poètica i creativa dels narradors de Couto, i malgrat la forma de la trama, pròxima a l’èpica i a la llegenda, els horrors de la guerra no hi queden gens difuminats. Al contrari: precisament la mirada animista que fa indistingibles els vius dels morts, els objectes dels subjectes, el somni d’una realitat encantada de llegendes, profecies i supersticions, ens proporciona una perspectiva interna que ens permet veure la guerra amb uns ulls africans, aconseguint un efecte d’adequació que de cap manera s’hagués assolit amb un estil més “realista” i analític. De fet, dins de la novel·la és com si el present diegètic, la guerra, fos un anacronisme, una anomalia temporal que ha sobrevingut com una maledicció, transformant el somni de la independència de Moçambic en un malson de mort omnipresent. En aquest context de destrucció total, a dins d’un autocar calcinat ple de cadàvers, s’inicia l’acció de la novel·la, que alterna la història del jove Muidinga amb la d’en Kindzu, tots dos immersos en un viatge iniciàtic, a la recerca de la pròpia identitat.\nEdicions del Periscopi aposta per la literatura lusòfona d’origen africà. L’estil i els motius de Terra somnàmbula estableixen correspondències amb La societat dels somniadors involuntaris, de José Eduardo Agualusa. Ara bé, al meu parer, l’obra de Couto és superior a la de l’escriptor angolès, ja que, per molta màgia que contingui, no proposa solucions màgiques ni explicacions maniquees sota l’escut d’un suposat «compromís» pamfletari; el seu valor estètic rau sobretot en la forma, en el treball literari de manipulació del llenguatge. Tots dos autors els tradueix Pere Comellas Casanova, i amb Terra somnàmbula ha fet una feina extraordinària. La nota del traductor anteposada a la novel·la és una decisió editorial plenament encertada. Se’ns dubte que Terra somnàmbula és un artefacte literari singularíssim que farà les delícies dels amants dels jocs de paraules, en conté unes quantes que tan de bo fossin incorporades al lèxic català.


Descobriu el canicross a Barcelona\nGlobal icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Descobriu el canicross a Barcelona\nFeu equip amb el vostre gos i a córrer!\nUs agrada l’esport i sou carn i ungla amb el vostre gos. Potser teniu el perfil idoni per practicar canicross. Alguns hi arriben des de les curses de muntanya, l’agility o l’atletisme però, d’altres, potser feien esports tan diferents com el bàsquet o el ballet. El canicross és una disciplina esportiva que consisteix a fer equip i córrer amb un gos que s’uneix a vosaltres per un arnès, un cinturó -pel corredor- i una línia de tir. “Jo vaig començar sortint a córrer amb ella i, després, buscant un arnés, vaig descobrir el canicross. No és el mateix que córrer amb ell. El gos ha d’anar davant teu i tirar de tu amb tota la seva força, és l’essència, que t’arrossegui i t’ajudi”, ens explica la Lali Masriera. Si ella parla, escolteu-la! Practica canicross des de fa sis anys i és campiona d’Espanya en terra i sobre neu.\nCom comencem? Abans de res, passarem visita amb el veterinari perquè li escolti el cor, la respiració i ens digui si pot practicar el canicross. Qualsevol gos en pot fer si té més d’1 any i menys de 10 i està en bona forma física. Després, li haurem d’ensenyar al nostre gos que l’arnés és una cosa xula perquè sempre que el vegi entengui que passaran coses bones. “Que s’acostumi i que l’olori. A més, ho podem combinar amb algun joc i premis suculents. Enfadar-nos o obligar-lo no ens portarà enlloc, només a fer passes enrere”, adverteix Masriera. Un cop el nostre gos se senti a gust amb l’arnés posat tocarà ensenyar-li a anar davant nostre i a tibar: segurament haurà après a anar al vostre costat mentre passegeu, i ara, haurà d’entendre que amb l’arnés posat ha de moure’s al capdavant. “L’ideal és començar fent 200 metres. Si tiba, perfecte, el felicites, li dones un premi i per avui ja heu acabat. Si no tira, algú que conegui al gos podria posar-se al davant i cridar-lo perquè entengui que ha d’arrossegar-nos. Es necessita paciència i constància”. També, li haureu d’ensenyar a diferenciar entre el moment de joc i el de canicross i, aquí, també hi ajudarà que associïn l’arnés a entrenar. “Mentre el portem, correm endavant, després ja juguem!”. Nosaltres som el ‘paquet’ i ells són els líders: “Depens del teu gos, ell és qui et porta. Corre, parla, crida... però pensa, sempre, que ell és qui va al capdavant i és el líder, així que és fonamental motivar-lo perquè físicament és capaç de tot”, afegeix la Leire Fernández. Ella, amb 19 anys, també sap què és guanyar un Campionat d’Espanya de mushing sobre neu i ens recorda que el més important és donar-li confiança al gos: “Pot ser que no sàpiga tirar, que no interpreti bé el camí, que s’espanti amb un altre gos... però se li ensenya. Hem de deixar-lo madurar i que se senti segur quan escolti la nostra veu”.\nMecànics i corredors\nLa Lali ens parla d’en Marc Màrquez i la seva moto. No s’ha tornat boja! En el canicross, nosaltres hem de ser corredors i mecànics: l’hem de motivar, l’hem de cuidar, alimentar i hidratar. Vaja, hem d’entrenar al nostre gos i, també, hem de treballar per posar-nos a la seva alçada perquè ell pot arribar a anar fàcilment a 34 km/h però, nosaltres, òbviament no. “Com més ràpid puguem córrer nosaltres, més ho podrà fer ell. Ell tiba de tu i tu corres molt més ràpid del que podries fer-ho sense gos, vas per sobre del teu límit, però com més el puguis ajudar millor us ho passareu”, diu la Lali. Així, a poc a poc, es crearà un vincle entre vosaltres i ells que és molt especial: “És genial quan no cal gairebé ni dir-li res, quan amb un simple gest o un crit d’ànim ell ja sap què ha de fer, si anar més ràpid, si agafar una corba de dretes, superar una placa de gel...”, apunta la Leire.\nJunts entrenareu, participareu en curses o campionats i... escalfareu i estireu. Sí! Ells també ho necessiten. Els haureu d’estirar i portar-los al fisio. També, hauran de trotar una mica, així com menjar i beure. “2 o 3 hores abans de la cursa és recomanable que no beguin ni mengin perquè podrien tenir problemes d’estómac”, diu la Lali. “Se li ha de donar una alimentació d’esportista d’elit!”, afegeix la Leire.\nUn esport de fred\n“Si fa calor no se’n fa!” El canicross és un esport de fred, és a dir, que es practica d’octubre a març perquè la temperatura ha d’estar per sota dels 16 graus. A més, és explosiu i curtet, és a dir que no trobareu curses de més de 8 kilòmetres. “Entrenant potser un dia només fas 2 km amb el gos i vas pujant fins als 5 o 6. Ells surten sempre a tope així que és important entrenar lligats un màxim de 3 dies a la setmana. Si no el gos petarà. Per ells no existeix l’entrenament relaxat, sempre ho donen tot”, analitza Masriera. La resta de dies, però, podeu fer feina pel vostre compte o sortir plegats sense l’arnès. També, si us plantegeu fer la vostra primera cursa, preocupeu-vos de sortir algun dia amb altres gossos: així s’acostumaran a la companyia. “Fins que té un any no pot competir, així que durant aquests 12 mesos pots aprofitar perquè estigui amb altres gossos, amb corredors, per la muntanya, pel carrer, portar-lo a veure curses... tot i això, el dia de la primera cursa, quan senti l’adrenalina que surt de tu, també s’encendrà. Ens hem de preocupar per ell i donar-li el que necessiti”, explica la Leire. La Lali organitza el Canicross Viladrau, una prova que pot anar bé per iniciar-se, amb un entorn fresquet i ideal per gaudir de l’esport. Ara, per tot Catalunya se n’organitzen un bon grapat al llarg de tot l’any, sempre per terra o neu. “Jo sempre que faig una primera cursa amb un gos surto l'última. L’important és que no s’emporti cap mala experiència, que entengui que hi ha més gent, què esperes d’ell... no sortir tant a competir sinó a què ell s’ho passi el millor possible”, recomana.\n“Fas equip amb el teu gos i, ell, sempre està disposat a entrenar, ho dóna tot, s’ho passa bé, mai és queixa, quan acaba està content quedi primer o últim... És un gust i crees una connexió única amb ell”, això és el que entusiasma a la Lali del canicross. A ella no li agradava córrer però quan va començar a fer-ho amb la seva gossa al davant, ja li ha estat impossible treure’s les vambes dels peus! Per la Leire veure com el gos ho dóna tot per ella, com puja, com s’esforça, com mira cap enrere per veure com va... li arriba al cor. “Pertànyer a aquesta manada de gent que practiquem el canicross és el millor regal”. Si compartiu casa amb un amic de quatre potes i us han entrat ganes de sortir plegats, busqueu arnès, comenceu a trepitjar Collserola i prepareu-vos per no parar de córrer.


Nvidia GeForce GTX 1660: jocs sense el gran premi\nLa Nvidia GeForce GTX 1660 és una nova targeta al preu crucial d'uns 229 euros. Promet ser la nova targeta de vídeo per a tothom que vulgui jugar fanàticament sense pagar el primer premi. El vam provar.\nPreu Des de € 229,-\nGpu de velocitat de rellotge 1530 MHz (augment de 1785 MHz)\nMemòria 6 GB gddr5\nConnexions DisplayPort, HDMI, DVI-DL\nNutrició recomanada 450 watts\nLloc web www.nvidia.com\nMolt bon rendiment de 1080p\nMillor relació qualitat-preu (uns 250 euros)\nQuedant curt per als jocs de 1440p i 4K\nLa GTX 1660 Ti fa una crida forta\nLa Nvidia GeForce GTX 1660 segueix immediatament després del llançament de la GTX 1660 Ti una mica més cara (a partir de 279 euros). Internament, el GTX 1660 utilitza exactament el mateix xip que el seu homòleg Ti amb una petita peça, al voltant del 10 per cent, desactivada. La GTX 1660 utilitza la mateixa arquitectura Turing que les targetes Ti i GeForce RTX, la qual cosa la converteix en la primera targeta de vídeo d'aquest preu en aproximadament tres anys que presenta una arquitectura realment nova. Ja és hora, i la nova arquitectura aportarà grans beneficis. Amb aquesta targeta Nvidia també podeu utilitzar pantalles de sincronització adaptativa amb FreeSync, que són més barates que les pantalles amb G-Sync de Nvidia.\nLa memòria lenta de vegades fa mal\nSobre el paper, la GTX 1660 sembla només un 10 per cent menys potent que el seu germà aproximadament un 20 per cent més car, però aquest model utilitza una memòria GDDR5 més barata i lenta on els models més luxosos utilitzen GDDR6. Com a resultat, de vegades veiem que les diferències de rendiment entre els dos models oscil·len entre el 10 i el 25 per cent. En qualsevol cas, amb 6 Gigabytes de memòria no us faltarà aviat, ni tan sols l'any vinent.\nPuntua on val\nSi ja teniu una AMD Radeon RX 580 o una Nvidia GeForce GTX 1060, no cal que compreu aquesta targeta per al rendiment. De mitjana, milloreu aproximadament un 10 per cent en comparació amb aquests models. Per exemple, si actualment teniu una targeta de vídeo de la sèrie 700 o 900, com ara la GTX 960, i si observeu que els jocs recents funcionen amb menys facilitat, aquesta és una actualització important. Tots els jocs funcionen sense problemes amb una resolució de 1080p a la configuració més alta o propera, especialment els títols populars com Apex Legends o Fortnite funcionen perfectament. Tanmateix, els jocs en panells de 1440p o 4K no són ideals.\nConclusió: potser el Ti?\nLes millores de rendiment respecte a la GTX 1060 i la RX 580, a més del menor consum d'energia, fan de la nova GTX 1660 la nova targeta en el seu rang de preus i, com era d'esperar, la GPU en la qual es centraran amb raó molts jugadors amb un pressupost ajustat. Tot i que ens agradaria assenyalar que la GTX 1660 Ti és de mitjana un 20 per cent més ràpida per unes quantes desenes més, cosa que simplement no pot fer mal per als futurs títols importants. Si podeu trobar el pressupost per a això, l'actualització definitivament val la pena, sobretot pel cost total d'un PC de joc completament nou.


Llavors archivos - Tres Unces\nTres Unces→Productes→Cereals, llegums i llavors→Llavors\nAperitius i dolços(1)\nCereals, llegums i llavors(20)\nSense oli de palma(18)\nMoltes llavors són comestibles i la majoria de les calories de la dieta humana provenen de les llavors.\nBeneficis del escaiola per regular el colesterol i aprimar Gràcies als enzims presents entre els seus components l'alpiste és un ingredient molt beneficiós per reduir l'excés de greixos perjudicials, com el colesterol. També afavoreix l'eliminació de líquids L'alpiste és una llavor molt popular a tot el món, ja que sol ser l'aliment que es distribueix per a les aus domèstiques. El que moltes persones encara desconeixen és que també són aptes per al consum humà i, de fet, compten amb qualitats nutricionals que les fan molt beneficioses per a la salut. Després de conèixer-se que la seva ingesta té un impacte positiu en l'organisme, molts experts en salut i dieta ho han recomanat com un complement alimentari per a tot tipus de dietes. I és que des del punt de vista nutricional aquest compta amb substàncies que poden ser útils en l'eliminació de greix corporal, colesterol i fins i tot diabetis. Tenint en compte que molts encara desconeixen les seves meravelloses virtuts, a continuació volem compartir-les en detall i la forma de ingerir-les. A causa del seu valor nutricional, el consum regular de escaiola pot contribuir a millorar la salut en molts aspectes. Conté un enzim anomenat lipasa que estimula la neteja de les venes per remoure els excessos de greixos perjudicials, incloent el colesterol i els triglicèrids. Aquesta mateixa acció té un efecte positiu en els pacients amb sobrepès i obesitat, ja que pot donar suport a la crema del greix acumulat en diverses àrees del cos. Al seu torn, és un complement per atenuar problemes associats al greix com la cel·lulitis i l'abdomen voluminós. Però això no és tot. Conté una quantitat significativa d'antioxidants que actuen en benefici de la pell i el cos en frenar l'acció dels radicals lliures. També compta amb un potent efecte diürètic que pot servir per al tractament de trastorns comuns com la retenció de líquids. A més, els seus enzims tenen un efecte antiinflamatori que el converteix en un dels millors protectors del fetge i el pàncrees. En aquest últim té un efecte estimulant que pot servir per controlar els nivells de sucre en la sang i la diabetis.\nMoltes persones consumeixen les llavors en amanides, liquats i fins i tot sopes. No obstant això, la majoria prefereix fer-ho mitjançant la preparació d'una llet o aiguavegetal. ingredients 5 cullerades de escaiola (50 g) 1 got d'aigua (per remullar) (200 ml) 1 litre d'aigua (per liquar) preparació Col·loca a remullar les cinc cullerades d'escaiola en el got d'aigua i deixa-ho reposar tota la nit. Al matí següent, tira l'aigua de remull i introdueix les llavors en la liquadora amb el litred'aigua. De manera opcional pots substituir l'aigua per llet de soja o una altra begudasimilar. Processa tot per uns minuts, fins a notar que l'aigua adquireix un color blanc. Passa el líquid a través d'un colat de tela per separar la llet de les closques de la llavor. Almacénala en un lloc fresc o en la nevera.\nBlat De Moro Crispetes A Granel Eco\nLes crispetes de blat de moro són un aperitiu elaborat amb algunes varietats especials de blat de moro. A diferència de la majoria dels altres grans, l'escorça externa o pericarpi, és molt gruixuda i impermeable a la humitat. Els beneficis de menjar crispetes de blat de moro es deriven principalment de la seva impressionant contingut de fibra, compostos fenòlics, antioxidants, vitamines del complex B, manganès i magnesi. Prendre crispetes de blat de moro, en estar entre els aliments rics en fibra, ajuda a afavorir el trànsit intestinal. Incloure aliments amb fibra en la dieta, com aquest aperitiu, també ajuda a controlar l'obesitat. A més és recomanable per millorar el control de la glucèmia en persones amb diabetis, reduir el colesterol i prevenir el càncer de còlon. Les crispetes de blat de moro, per la seva elevada quantitat de vitamina E, és un aliment beneficiós per al nostre sistema circulatori. Aquest aperitiu també té propietats antioxidants, és beneficiós per a la vista i pot ajudar en la prevenció de la malaltia de Parkinson.\nChia A Granel Eco\nA les llavors de chía se li atribueixen 2 vegades la proteïna de qualsevol altra llavor, 5 vegades el calci de la llet sencera, a més del bor, mineral que ajuda a l'absorció del calci en els ossos, 2 vegades la quantitat de potassi dels plàtans, 3 vegades més antioxidants que els nabius, i 3 vegades més ferro que els espinacs, a part de grans quantitats d'àcids grassos essencials omega 3. També és font de magnesi, manganès, coure, niacina, zinc i altres vitamines. Són una font completa de proteïnes, proporcionant tots els aminoàcids essencials en una forma fàcilment digerible. També són una font fabulosa de fibra soluble, les llavors absorbeixen l'aigua (de 9 a 12 vegades el seu pes en aigua) i creen un gel mucilaginós. Pel seu alt contingut d'antioxidants les llavors es mantenen fresques i comestibles durant més temps. Les llavors de chía poden ser fàcilment emmagatzemades en sec durant 4 anys sense que es deteriori el gust, l'olor o el valor nutritiu, i tot això sense un sol producte químic o conservant. Els antioxidants ajuden a prevenir els danys dels radicals lliures en el teu cos, l'envelliment prematur de la pell i inflamació dels teixits.\nCom menjar les llavors de chia Les llavors de chia són fàcils de digerir, els seus nutrients són ràpidament assimilats per l'organisme. La forma més comuna de menjar chía és barrejant les llavors amb aigua, suc o algun aliment líquid, podent absorbir molt ràpidament en menys de 10 minuts una gran quantitat de líquid entre 9-12 vegades el seu volum. Es formarà un gel que pots afegir als batuts, barrejar amb amaniments d'amanides, postres o simplement prendre-ho a cullerades. Per fer la recepta del gel barreja 1/3 d'una tassa de llavors més 2 tasses d'aigua i remou. Ho pots emmagatzemar a la nevera i utilitzar-lo quan vulguis.\n2,25€ – 3,99€\nEl gomasi Bio és un condiment japonès a base de llavors de sèsam i sal marina. Aporta proteïnes, àcids grassos essencials, fibra, calci, ferro i altres oligoelements imprescindibles per a l'organisme, per això t'aconsellem que sempre ho tinguis a mà a la cuina, especialment si tens filles o fills. Aquest nutritiu condiment no només aporta un gust bastant especial a tots els plats, sinó que a més conté una sèrie d'aminoàcids, vitamines i minerals que el teu cos agrairà.\nEl Gomasi Eco Biográ, s'ha elaborat seguint una fórmula tradicional japonesa. Un cop seleccionats els grans de sèsam, es torren al costat de grans de sal marina no refinada. Finalment la barreja es moltura finament per afavorir la ingesta dels principis actius del sèsam. El sèsam en estat natural aporta gran quantitat de proteïnes (24%), lecitina, àcids grassos insaturats, minerals (calci i fòsfor). En la cultura gastronòmica japonesa, el gomasio és considerat un aliment alcalinitzant. Forma d'ús: Es pot utilitzar com a condiment d'amanides, sopes, pastes, verdures, salses i en plats de cuina en general. Utilitzar aprox. 1 cullereta de postres per plat individual.\nLlavor de Rosella A Granel Eco\nLes llavors de rosella tenen un color negre (Papaver rboeas) les fa inconfusibles i enormement apreciades. Les podem incloure en pans, pastissos, galetes, sopes, pastes, amanides ... Són molt riques en nutrients essencials, com els àcids grassos saludables omega-3 i omega-6. Tres cullerades soperes de llavors de rosella aporten un 12% del valor diari de fibra recomanat. Destaca la presència de vitamines del grup B (en essencial B1, B2, B3, B5, B6 i àcid fòlic), així com vitamina E i C. En minerals són riques en magnesi, calci, manganès, potassi, fòsfor, ferro, zinc i coure. Ajuden a reforçar les defenses de forma natural i són beneficioses per al sistema nerviós i cardiovascular.\nLlavors d’Alfals a granel Eco\nLlavors d'alfals eco per plantar o per germinar.\nLlavors d’Anís Verd A Granel Eco\nLes llavors d'anís verd a granel eco pertànyen a les plantes carminatives, l'anís verd és molt valorada en fitoteràpia per les seves virtuts digestives: ajuda a millorar els processos digestius i a l'eliminació de gasos. També és molt usada en nadons i nens per alleujar còlics. Té propietats vermífugas, expectorants i antiespasmòdiques. Popularment és molt coneguda per augmentar la secreció de llet materna.\nLlavors de Fonoll a Granel Eco\nLa llavor de fonoll a granel eco s’ha utilitzat des de temps immemorials per tractar diverses malalties. Principalment utilitza per problemes digestius, però té altres propietats interessants, com ara regulant els nivells de colesterol i la hipertensió arterial, alleujar la tos, prevenir el desenvolupament de l’artritis, depressió o l’ansietat, reduir la inflamació de les genives o lluitar contra el mal alè. Hi ha moltes maneres de consumir-lo, ja que totes les parts de la planta són comestibles, des de la bombeta per les seves fulles. Sembla ser que van ser els romans que van començar a utilitzar-lo com a aliment; amb les seves llavors es aromatitzat les salses de carn i cru consumit brots frescos. Avui és un ingredient comú en la cuina mediterrània i receptes que es poden preparar hi ha plats com amanides, en una escalivada, bullit, o com un plat de carn i peix.\nPROPIETATS DE FONOLL\nDigestió: en la composició del fonoll és abundant un oli eteri, anethole, que, tot i que es distribueix per tota la planta, se centra principalment en les llavors. S’acredita aquesta substància amb unaacció digestives i carminatives de fonoll. Així i gràcies al seu alt contingut de fibra, és apropiat per a millorar el procés de la digestió i la salut de l’estómac. Està indicada per tractar l’acidesa, l’estat de empacho, la indigestió, la inflamació de la panxa i l’excés de gasos. Tractar d’infusió de fonoll i aviat veurà la millora quan es tracta de la digestió. També podeu provar amb infusió de Rooibos Digestiv, ideal per a facilitar la digestió, o Zen el Rooibos verd, que també conté anís, beneficiós per a la salut gastrointestinal, calmar els dolors d’estómac causades pels menjars pesats o rampes, com còlics intestinals o excessiva flatulència.\nAntitussive: Fonoll també s’utilitza per alleujar els problemes respiratoris, com la tos, asma i bronquitis, com que és un natural antiespasmòdic i fa els bronquis per relaxar-se. Si li han carregat al pit, la antitussive i expectorant i propietats, fonoll es tos per disminuir i que els pulmons es anar obrint poc a poc, així, si tirs de 2 a 3 tasses per dia d’aquesta beguda natural pot millorar molt en pocs dies. També, el secret d’infusió de temps ecològica els continguts a més de fonoll, menta, que ajudarà a combatre’ls processos catarrhal, dolor de gola o moc.\nCalma: com la revetlla, Linden o camamilla, fonoll és una planta amb un suau efecte. Si necessita relaxar-te, la barreja de canyella, regalèssia, gingebre, fonoll, closca de taronja i el cardamom de la antiestrès infusió ajudarà a calmar- i recobrar\ntotes aquelles forces que perd el seu cos a una situació d’estrès. A més, el fonoll també té un alt contingut en calci, ferro, manganès, magnesi, potassi, vitamina C i B3 i fitoquímics que proporcionen una forta dosi d’ antioxidants; la barreja de tots aquests minerals, vitamines i antioxidants enfortir el sistema immunitari i li proporcionarà una millor salut en general.\nAntibacterià: gràcies a les seves propietats antibacterianes, és molt eficaç per combatre mal alè, gingivitis, bacteris i paràsits intestinals o infeccions. Infusió d’Athena ecològica, fet del te muntanya grega, us deixarà un gust excel·lent, reduint l’halitosi.\nDiürètics: si teniu problemes de retenció de líquids, pot prendre infusions que contenen fonoll per desfer d’ella, com la infusió d’herbes ecològiques d’encanteri, amb propietats diürètiques.\nHipertensió: fonoll i les seves propietats de beneficis en el sistema cardíaques són abundants, ajudant a millorar la pressió i reduir la hipertensió.\nInflamació: altres recomanacions que està feta de fonoll, és el seu ús contra les inflamacions dels ulls o dels problemes comuns com conjuntivitis o la blefaritis, perquè les seves propietats són excel lents per al tractament d’aquests trastorns d’ull. Un remei per relaxar els ulls i prevenir l’enrogiment causat per la conjuntivitis és aplicar el fonoll en Bossa infusió ulls tancats, deu minuts aproximadament.\nllavors de Gira-sol Eco\nGIRA-SOL Les llavors de gira-sol són l’interior de les pipes de tota la vida. Cal destacar que són una bona font d’omega-6 i la seva quantitat en vitamina E, l’antioxidant per excel·lència, per tant, clau en l’oxidació dels esportistes i important en problemes cardiovasculars i càncer. Entre les propietats comunes de les diferents llavors podem destacar:\nSegons un punt de vista més energètic o oriental, es tracta d’un aliment dolç, neutre, i alcalinitzant; per tant, en podem prendre en qualsevol àpat, al llarg de tot l’any, i cada dia; sempre en petites quantitats, això sí. En general, cal guardar-les en un pot de vidre, tancades i que no els toqui la llum directa. D’aquesta manera evitarem que l’oxigen, la llum i la temperatura les tornin ràncies. Si les volguéssim menjar directament, no les absorbiríem i passarien per l’intestí gairebé intactes; per tant, només servirien per ajudar a millorar el trànsit. Abans de menjar-nos-les, és important deixar-les en remull o torrar-les en una paella sense oli (remenant i deixant que saltin una mica, uns 2 minuts i prou). Així aconseguirem pair-les millor i absorbir bé els nutrients. Després, cal moldre-les subtilment amb un molinet o un morter japonès, per trencar encara més la closca, que és el que protegeix els nutrients de l’interior; i en ressalta el sabor. Per altra banda, també ajuden en casos d’inflamació intestinal per evitar la irritació. *Es recomana no torrar el sèsam negre, ja que pot perdre més quantitat d’antioxidants; val més moldre’l i prou. Si ens en sobren de torrades i mòltes, val més congelar-les. Neus Elcacho Dietista integrativa i coach nutricional\nLlavors de gira-sol senceres eco\nLes pipes o llavors de gira-sol senceres eco són les llavors comestibles de la planta anomenada comunament gira-sol (Helianthus annuus). Usualment, es ven el fruit complet i es consumeix l'interior, rebutjant la closca, i encara que la majoria de les persones només les veu com un aperitiu o llaminadura. les propietats nutricionals d'aquestes pipes o llavors són molt interessants. Les pipes de gira-sol són un aliment que aporta fonamentalment greixos, que representen gairebé la meitat del pes de la llavor. Aquests greixos estan en forma d'oli, ric en àcids grassos poliinsaturats, majoritàriament Omega-6. La llavor de gira-sol és molt rica en minerals. Pel seu alt contingut en potassi i magnesi es recomanen freqüentment als esportistes, per millorar el seu rendiment i reduir les lesions. Pel seu contingut en fòsfor també afavoreixen un bon funcionament cerebral. El més estès és el consum de les pipes de gira-sol com a aperitiu o entre hores. l'inconvenient que, d'aquesta manera, normalment es consumeixen en excés, suposant una elevada aportació de greixos i calories. les llavors de sèsam, carbassa i gira-sol, omega-6 i 9. la seva quantitat en vitamina E, l’antioxidant per excel·lència, per tant, clau en l’oxidació dels esportistes i important en problemes cardiovasculars i càncer. Una forma més saludable d'introduir-les en la dieta en com a ingredient de pans, colines o pics, als quals donen el gust del fruit sec i una textura cruixent. També es poden afegir senceres o triturades a les amanides i cremes de verdures, enriquint aquests plats en el seu valor nutricional i aportant-los una textura cruixent. L'addició de pipes de gira-sol a arrossos, pastes o sèmoles complementa les proteïnes vegetals del plat, mesura molt recomanada per a persones que segueixen una dieta vegetariana. Les llavors són interessants nutricionalment ja que aporten un plus de vitamines, minerals, aminoàcids i greixos molt complet.\nLlavors de Lli a Granel Eco\n0,88€ – 1,15€\nDe les llavors de lli o llinosa (Linum usitatissimum) s'obté oli i farina que serveix per preparar maceracions, tisanes i cataplasmes. Són laxsants, emol·lients, calmants, refrescants, desinfectants i diürètiques. I són riques en enximas, fibra i vitamina E. En una dieta vegetariana són una bona font d'àcids grassos omega-3. Les llavors de lli posseeixen un efecte antiinflamatori i són molt útils en cas de estreñmiento, irritació gastrointestinal, nefritis i cistitis. I la seva riquesa en fibra ajuda a controlar el nivell de glucosa a la sang: són recomanables per als diabètics.


Els superaliments, petits però nutritius (1a Part) - ACGN\nEls superaliments, petits però nutritius (1a Part)\nPer ACGNjuliol 27, 2017febrer 18th, 2021Sense comentaris\nSón aliments amb un alt nivell nutricional i molt apreciats per ser saludables. Són petits però aporten grans quantitats de vitamines i minerals. Estem parlant dels superaliments. Gràcies al camp de la nutrició, cada vegada en sabem més d’ells, encara que no en consumim gaire. Les dietes crudiveganes o la moda Raw Food els han fet més coneguts, ja que n’incorporen en les seves dietes. Tenen dos requisits per mantenir la seva qualitat i integritat dels nutrients: són crus o molt poc processats, i són orgànics.\nLa clau d’aquests superaliments està en la gran quantitat de micronutrients que aporten en comparació amb les poques calories que tenen. De propietats en tenen moltes i per això són considerats quasi miraculosos. Cal remarcar però que s’han posat de moda els superaliments exòtics amb noms rars i desconeguts però no hem d’anar gaire lluny per trobar-los, ja que aquí a Catalunya també tenim ingredients locals que no s’han de menysprear.\nEls superaliments es classifiquen en 5 grans grups. Els dos primers són: els fruits i llavors, i els superaliments apícoles.\nEls fruits i llavors contenen molts antioxidants que eviten l’envelliment de les cèl·lules de l’organisme. Elements externs com els factors de contaminació ambiental, el tabac o els aliments processats aporten molts radicals lliures que afecten el sistema immunològic i fan aparèixer malalties. Per això és tan important prendre una alimentació rica en antioxidants. D’ingredients que s’engloben en aquest apartat n’hi ha molts: el cacau cru, les baies de Goji, el camu-camu, l’açaí, el coco, l’arrel de maca o el fruit del baobab.\nEns centrem en les llavors de cànem, de lli i de xia. Cada vegada en trobem més als supermercats, i no solament a les botigues ecològiques i dietètiques. Són riques en àcids grassos essencials com l’omega 3 i 6 que ajuden a combatre el colesterol. Les llavors de cànem són una gran font en proteïna vegetal i contenen aminoàcids essencials. Les de lli i xia són molt riques en fibra que ajuden a regular el trànsit intestinal.\nTambé ens volem centrar en un fruit exòtic: la lúcuma. Originària de Llatinoamèrica, té un ús molt antic donat que la civilització dels Inques ja l’utilitzava. Presenta una font d’antioxidants, fibra i hidrats de carboni ideal per celíacs perquè no conté gluten. També aporta molta vitamina B3 que ajuda al correcte funcionament del sistema nerviós.\nUn altre grup important són els superaliments apícoles. Un grup reduït però amb molta tradició, ja que es consumien a l’antic Egipte. Inclou el pol·len d’abella, la gelea reial i els pròpolis. El pol·len d’abella està indicat per dietes energètiques i per aquells que tenen al·lèrgies. La gelea reial barrejada amb una infusió, va molt bé per l’insomni i percombatre l’estrès. Per últim, els pròpolis (element que segreguen les abelles per cobrir el rusc) van bé com antisèptic per cobrir ferides i enfortir el sistema immunològic.\nEls superaliments els podem incorporar en tot tipus d’àpat, ja sigui per esmorzar en forma de batut o en dinars i sopars, amb amanides i cremes de verdures ben fresques. En les postres són un complement perfecte!