Maneres de viure | Visions CAT des d’ESP | Page: 4\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el diputat de ERC a Madrid, Alfred Bosch\nLa legislatura de la majoria absoluta del Partit Popular al congrés de diputats perfila un escenari de pluralisme parlamentari mai vist fins ara a les Corts Espanyoles.\nEl bipartidisme, al que alguns sectors aspiren des de fa dècades, s’ha fragmentat en diversitat de colors i percepcions polítiques. La formació Amaiur, nova marca de l’esquerra abertzale al Parlament, és la gran novetat i segons com es miri, la gestió d’un problema per les grans majories parlamentaries.\nL’experiència independentista al congrés espanyol, marca caràcter en aquells diputats que en aquesta condició ideològica han ocupat escó al Parlament.\nUn dels nouvinguts és el diputat d’Esquerra Republicana de Catalunya Alfred Bosch. Escriptor d’èxit en llengua catalana, promotor de les consultes independentistes pel dret a decidir i polític amb destinació a Madrid des de la passades eleccions generals.\nAquesta setmana Bosch ha estat notícia en haver estat vetat pel Partit Popular com a possible portaveu del grup mixt a la comissió de secrets oficials del congrés. El motiu, estar, segons el PP al servei d’Amaiur.\nUna setmana on d’aquí a una estona veure’m l’esperada declaració d’Iñaki Urdangarin als jutjats de Palma.\nVolem afegir una nova Visió de Catalunya des d’Espanya a partir de la nova experiència política d’un independentista a Madrid. Parlem amb Alfred Bosch.\nLa visió de Catalunya des de Nova York de l’escriptora Elvira Lindo\nCada setmana afegim veus diverses que ens ofereixen aquesta hora, Visions de Catalunya des d’Espanya.\nAvui però l’espai concreta un punt de singularitat.\nVolem incorporar les impressions d’una escriptora espanyola que des de l’any 2004 divideix la seva vida personal i professional entre dues ciutats, Nova York i Madrid.\nLa ciutat nord-americana, a la que hi va arribar seguint les passes neoyorquines del poeta Garcia Lorca, s’ha convertit lentament en una metròpoli d’acollida, en el decorat urbà, sentimental i emocional per on passa la vida de cada dia.\nUna mirada atenta d’aquest paisatge comú, icona del cosmopolitisme en aquest món global, descriu un inventari de sensacions molt potents que aquesta narradora acaba de fixar en un llibre esplèndid, dedicat a la ciutat de Nova York. Un recull de “Lugares que no quiero compartir con nadie”.\nPer això la visió d’aquest espai s’amplia, es dimensiona molt més i ens projecta una reflexió que des de Nova York observa Espanya i Catalunya.\nCompartim uns minuts de conversa amb l’escriptora ELVIRA LINDO, creadora (entre d’altres) del personatge Manolito gafotas i autora novel·les com “El otro barrio” “Algo más inesperado que la muerte” o “Lo que me queda por vivir” o “Una palabra tuya” a més de les magnifiques cròniques i reportatges que publica periòdicament a les pàgines del diari EL PAíS.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el periodista Ramon Pi\nAfegim una nova visió de Catalunya des d’Espanya. Impressions ràpides que concreten mirades i sensibilitats molt diverses a l’hora d’interpretar les relacions, no sempre fàcils però a també necessàries, entre Catalunya i Espanya.\nAvui conversem amb un periodista nascut a Barcelona, però que ha projectat gran part de la seva trajectòria personal i professional des de Madrid. Dilatat recorregut que s’ha escrit en mitjans com ABC, La Vanguardia o el Diari de Barcelona, fins el seu nomenament com a director del diari YA, un rotatiu vinculat a la conferència episcopal molt escorat cap plantejament de dreta.\nSe’l considera com un dels pioners en el gènere de la tertúlia política a la ràdio, format que ha practicat i practica encara en mitjans com la cadena SER, la COPE o Onda Cero. Actualment dirigeix i presenta el programa de debat “Argumentos” i “Cuentagotas” a Popular Televisión, mitjà molt vinculat amb l’església espanyola. Participa a l’espai “El gato al agua” d’Intereconomia. És autor de diferents llibres entre els que destaca “Jordi Pujol, Cataluña-España”\nParlem a l’espai Visions de Catalunya des d’Espanya amb el periodista Ramon Pi.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el el diputat basc del PSOE, Eduardo Madina\nDes d’ahir divendres i fins demà diumenge es celebra a Sevilla en 38e congrés del Partit Socialista Obrer Espanyol, l’òrgan sobirà del partit que haurà d’escollir el nou secretari general després del mandat de José Luís Rodriguez Zapatero i de la major desfeta electoral en la història recent del partit.\nEls 972 delegats escollits en els congressos provincials, hauran de triar entre els dos candidats que es postulen a la secretaria general, el veterà Alfredo Pérez Rubalcaba i una dona crescuda políticament a l’ombra de Zapatero, Carme Chacón. Molts analistes consideren que cap dels dos, derrotats a les generals a Espanya i Catalunya, representen la nova generació de polítics amb la capacitat suficient com per combatre els efectes d’un PSOE en hores molt baixes.\nSón moltes les coses que es juguen en aquest congrés. A nivell intern, en clau de partit, però també a nivell de país, en la capacitat de regeneració del segon partit estatal front l’immens poder que acumula el Partit Popular.\nAfegim una nova veu a l’espai de les Visions de Catalunya des d’Espanya, escoltant un socialista basc que per molts representava una bona opció per liderar el nou socialisme espanyol. Un jove polític encara, però amb una notable capacitat i recorregut, que va declinar el repte i que arriba al 38e congrés, mantenint un prudent silenci sobre les seves preferències, emparant-se en la seva responsabilitat dins l’executiva del partit. Parlem amb el diputat basc del PSOE, EDUARDO MADINA.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el delegat del govern a Madrid Jordi Casas\nL’any 1983 la Generalitat, aleshores recentment recuperada, obria delegació a Madrid. Era moment de teixir complicitats i fer comprensible l’autogovern en aquella Espanya que aplicava “el cafè para todos”.\nEls anys han anat canviant el fons i les formes en la relació entre Catalunya i Espanya. Un diàleg fluït, complex o impossible segons el moment i els governs a banda i banda.\nLa delegació del govern a Madrid té per objecte la difusió i la promoció de la realitat catalana i la representació institucional del Govern de la Generalitat a la capital de l’estat. Hi ha una vessant política i econòmica, però també cultural i turística. Actua també com el punt de trobada de molts catalans amb activitat a Madrid.\nLa delegació del govern a Madrid és un bon termòmetre per mesurar les relacions entre Catalunya i Espanya. Un espai de trobada amb la intenció de tendir ponts de diàleg i entesa.\nAvui ens hi acostem, a l’espai Visions de Catalunya des d’Espanya, per conversar amb l’actual delegat del govern a Madrid. Parlem amb Jordi Casas.\nJordi Casas ha estat diputat al congrés dels diputats i al parlament, membre d’Unió democràtica de Catalunya. Ara fa tot just un any era nomenat delegat del govern a Madrid.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el periodista Francisco Marhuenda\nPoques sorpreses en el nou executiu a 13 que Mariano Rajoy presentava aquesta setmana per emprendre la complexa gestió de la profunda crisi que vivim.\nFa un parell de setmanes el filòsof basc Daniel Innerarity ens parlava de la dificultat que suposa, en el moment actual, disposar d’una amplia majoria absoluta, més que un avantatge esdevé un problema, ja que no disposa de cap disculpa i pot quedar-se sol a l’hora de compartir les responsabilitats de l’acció de govern.\nEl nou president a destacat la dificultat del moment, ha marcat els trets bàsics de la seva acció de govern i ha demostrat que l’allau de males notícies que ha d’arribar, marcaran una legislatura dura i complexa, malgrat l’amplia majoria absoluta.\nEl president Rajoy va ser previsible, fidel a ell mateix, construint un govern format per persones molt pròximes.\nVolem analitzar el primer govern de l’era Rajoy, el retorn del Partit Popular al poder, amb un periodista que coneix molt el nou president, en el seu tret més personal i pròxim, però també en la gestió política.\nL’any 1996 va ser director de Gabinet del ministeri d’administracions públiques quan Mariano Rajoy n’era el màxim responsable, acompanyant-lo posteriorment al ministeri de cultura.\nEntre els anys 2000 i 2001, va ser director general de relacions amb les Corts, per posteriorment tornar al periodisme en condició de director del diari LA RAZON a Catalunya i posteriorment com a màxim responsable d’aquest rotatiu a Madrid.\nEns acompanya a l’espai Visions de Catalunya des d’Espanya, el periodista FRANCESC MARHUENDA.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons l’historiador Albert Balcells\nEl catedràtic d’història contemporània de la Universitat Autònoma de Barcelona, ALBERT BALCELLS, acaba de publicar un assaig molt interessant sobre les relacions històriques entre Catalunya i Espanya, a partir del diàleg entre els intel·lectuals d’un i altre banda.\nLa reflexió històrica avarca un període molt concret de la història recent, el que va de 1888 fins 1984, punt final de la transició política espanyola després del franquisme.\nCATALUÑA ANTE ESPAÑA, Los diálogos entre intelectuales catalanes y castellanos. (1888-1984) l’assaig que avui comentem breument amb l’historiador i membre de l’Institut d’Estudis Catalans ALBERT BALCELLS.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons l’escriptor Ignasi Riera\nAvui parlem amb IGNASI RIERA, que es va instal·lar a Madrid fa vuit anys, i que des de llavors observa la realitat de les relacions Catalunya-Espanya des d’ambdós bandes. L’Ignasi segueix amb les seves col·laboracions amb diferents mitjans catalans, entre ells el diari El Punt Avui. I amb COM Ràdio: al programa Tots x tots, des d’on cada divendres ens explica un conte, una narració, sempre amb l’actualitat de fons.\nIgansi Riera és autor de més d’una trentena de llibres. Entre les darreres publicacions figuren Otra idea de Cataluña i Historia de Cataluña para no catalanes (tots dos del 2008).\nEns interessa la mirada d’aquest home fidel als plantejaments d’esquerres, que va ser diputat al Parlament de Catalunya en dues legislatures alternes, entre 1988 i 1999. I que en vuit anys de residir a la capital es disposa a “conviure” amb la segona majoria absoluta del PP dels últims anys.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el vice-director del diari El Mundo Casimiro García-Abadillo\nEl resultat de les darreres eleccions generals ha confirmat el que totes les enquestes apuntaven des de feia setmanes, aquella sensació que es va anar filtrant en l’opinió pública i sobretot publicada, que Mariano Rajoy seria el proper president del govern d’Espanya.\nL’administració d’aquesta amplíssima majoria absoluta, molt condicionada pels efectes de la greu crisi econòmica i pels designis de les autoritats monetàries europees, situa el nou executiu davant d’una gestió extremament complexa i carregada de dificultats. Una reforma laboral exprés sembla ser la primera gran decisió de l’executiu popular. De moment però hi ha molta contenció i un treball poc vistós en l’agenda del que serà nou President.\nAvui afegim la impressió d’un dels responsables d’un diaris històricament més crítics amb la gestió dels governs socialistes i que fins i tot va ser molt dur en el seu moment amb la figura del candidat Rajoy.\nParlem del diari EL MUNDO. Avui afegim la veu del periodista CASIMIRO GARCÍA-ABADILLO, vicedirector d’aquest rotatiu que avui comparteix conversa dins l’espai Visions de Catalunya des d’Espanya.\nLa visió de Catalunya des d’Espanya segons el filòsof Daniel Innerarity\nOrganitzat per la Fundació Ernest Lluch el projecte “Diàlegs” pretén reflexionar, a partir de punts de vista molt diferents, sobre l’Espanya contemporània i la qualitat democràtica del moment que estem vivint. Dimarts a Barcelona, la Fundació Ernest Lluch convocava diferents personalitats per debatre precisament, la qualitat del sistema democràtic. A la Taula del debat, Joan Majó, enginyer i ex-ministre d’indústria, el periodista José Antonio Zarzalejos, el doctor en comunicació i ex-conseller, Joan Manel Tresserras, el sociòleg Joaquin Arango i el filòsof basc DANIEL INNERARITY.\nEn una jornada de reflexió i en un moment com l’actual, els motius per qüestionar-se la qualitat de la nostra democràcia semblen més que evidents. L’economia ha col·lapsat la política i cada cop són més els qui, desencants amb el sistema, plantegen una revisió del model.\nAvui volem compartir aquest temps que sovint ocupa la política, en el context del visions de Catalunya des d’Espanya, per conversar amb un intel·lectual que observa el present per pensar el futur. Conversem amb el catedràtic de Filosofia política i social, investigador “Ikerbasque” a la universitat de País Basc i director de l’Institut de governança democràtica DANIEL INNE-RA-RI-TY.\nEl seu darrer llibre, LA DEMOCRACIA DEL CONOCIMIENTO, por una sociedad inteligente.


Text lliure 2 | Projecte Estellés\n← Joaquín Díaz, Romance del Conde Olinos\nHi havia una vegada un nen que es va trobar un paquet a la porta i el va obrir. Va veure un robot! Li va dir al robot:\n-Em pots fer els deures, si us plau?.\n-Val –va dir el robot\n-Em faràs tots els deures.\n-Val –va dir el robot.\nAvorrit de fer-li els deures, al final, el robot se’n va anar.\nVan enviar un altre paquet, el nen el va obrir i va veure un gos. Va anar a passejar-lo al parc. Quan van anar a casa, es va fer caca a casa. Ho va tenir que rentar. Per la nit es va aixecar el gos i es va fer caca al llit del nen. Al dia següent es va trobar la caca al llit i li va dir al pare:\n-Hi ha una caca al llit.\n-Val, ara vaig a rentar-lo –va dir el pare.\nEl cotxe ràpid\nHi havia una vegada un cotxe vell que vivia al desert. Es deia Mate, i el seu millor amic, Raio Matguin. Un dia van decidir anar a Tokio perquè era la ciutat dels cotxes i la ciutat del kung fu. Van anar en vaixell, i el vaixell va bolcar. Van anar nedant.\nQuan van arribar a Tokio, estava ple de llums i d’edificis. Un cotxe els va desafiar a una cursa, a Mate i Raio Matguin. La cursa era des d’una rotonda. Va començar la carrera i va guanyar Mate. El van coronar el cotxe més ràpid del món.\nEl nen que va anar molt lluny\nHi havia una vegada un nen que va anar molt, molt lluny. Tenia divuit anys. Abans d’anar molt lluny, va anar a l’escola de conducció per fer-se el carnet. Al dia següent, es va trobar una nena que es deia Maria i tenia setze anys. Després es van trobar un coet espacial de veritat. El nen va dir:\n-Anem, anem! que anirem a la lluna! Per què no explorem de què està feta la lluna?\n-Si, si! –va dir la Maria.\nEl nen es va trobar un extraterrestre. I després van trobar un altre i un altre. Van trobar milers i milers. Hi havia un extraterrestre que parlava el nostre idioma i era molt divertit.\nAquest article ha estat publicat en Els nostres contes, Escrivim i ens escriuen. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Declaración de la condición mineromedicinal y / o termal, mineral natural, de manantial y mineroindustrial de un agua. Departament d'Empresa i Treball\nPer tal que l'Administració autoritzi l'aprofitament d’una aigua, prèviament cal que aquesta hagi obtingut la declaració com a mineral.\nTant la declaració de la condició mineral d'una aigua com l'autorització d’aprofitament posterior s'han de sol·licitar en el cas que es vulguin realitzar activitats d'extracció, envasat i comercialització d'aigua mineral natural i de brollador; per a la utilització d'una aigua mineromedicinal i termal per a usos terapèutics en un balneari i per a l'extracció i comercialització de les substàncies que conté l'aigua.\nL'autoritat minera procedirà a la presa de mostres corresponents als dotze mesos consecutius per a l'anàlisi complerta fisicoquímica i microbiològica de les aigües per les quals se sol·licita la declaració.\nComença Sol·licitar la declaració\nAmpliar el reconeixement d'una aigua com a mineral\nComença Ampliar el reconeixement d'una aigua com a mineral\nComença Canviar la denominació de la condició mineral d’una aigua\nComença Canviar el nom del brollador


Les indústries culturals creatives —arts escèniques, música i indústria audiovisual i editorial— es basen en la combinació de la creativitat i la producció. Avui són sectors culturals que estan experimentant un fort creixement que continuarà en el futur.\nEls professionals vinculats a aquests sectors han de conèixer els processos de treball vinculats tant a la creació —companyies de teatre, dansa, música, productores— com a la gestió i la producció d’espectacles, festivals, equipaments culturals i productes comercialitzables en suport material o digital. Per això, necessiten tant una gran sensibilitat cap a la creació artística i un coneixement de les noves tendències, com un domini de les eines de gestió que els permeti dissenyar projectes i empreses viables.\nEl Postgrau en Gestió d’Indústries Culturals Creatives, que s'imparteix en anglès, ofereix aquest doble vessant: aborda l’anàlisi del sector de la indústria cultural creativa i dels seus processos específics de treball i brinda les eines pròpies de la gestió aplicades a la cultura.\nEstà dirigit a graduats, licenciats o diplomats que desenvolupen una activitat professional i volen ampliar la seva formació en àrees de la gestió cultural.


Karicies: Segur, segur que és AMOR???\nSegur, segur que és AMOR???\n-Sabías que cuando sueñas con esa persona que te gusta es porque esa persona se durmió pensando en ti??\n-Sabías que cuando se te escapa el nombre de esa persona es porque esa persona está pensando en ti??\n-Sabías que cuando un chiko/a te baja la mirada esa persona esta loka/o por ti???\n-Sabías que cuando te mira de reojo te kiere más de lo que tú piensas???\n-Sabías que cuando te mira de frente te ama?\n-Sabías que cuando esa persona te toca el pelo esa persona está loca por ti???\n-Sabías que cuando te mira mucho no puede vivir sin ti?\n-Sabías que si se despide despacio es porque no te kiere dejar ir?\nAhora PIDE UN DESEO con el nombre de la persona que amas!!!\nSi no envías esta cadena en los próximos 5 minutos te irá mal en el amor...\nSi se lo envías a:\n5 personas, tu deseo se cumple en un año\n10 personas, tu deseo se cumple en 5 días\n15 o más, tu deseo SE CUMPLE MAÑANA!!\nNosaltres no creiem en aquestes coses perquè no fa falta un missatge com aquestos per saber que vols a una persona de veritat.\nI tampoc fa falta aquest missatge per a que el teu desig es faça realitat, perquè si vols pel\nteu compte el pots aconseguir. I si de veritat t'agrada una persona el millor que pots fer és\ndir-li-ho i deixar-te de ximpleries.\nPerquè no perds res en dir-li-ho i saber si a eixa persona també li agrades.\ni això es el que pensem de moment.\nJo pense que aquest tipus de missatges són una ximpleria perquè a mi en el tuenti m'han enviat molts d'aquest i pareguts i no els he fet ni cas, no els he tornat a enviar, i se suposa que estic morta 190 vegades i la meua família i amics també, aleshores no s'ha de seguir la cadena, perquè és una ximpleria.\nAquest test és absurd, la frase “Sabías que cuando te mira mucho no puede vivir sin ti? “ això és una mentida com una casa de gran. I l'altra frase “¿Sabías que cuando te mira de frente te ama?” açò també és mentida perquè jo parle amb els meus amics de front i no els ame. Això no és amor!!!\nmarta campoamor ha dit...\nA mi em pareix que es una gia per ales xiques de descubrir a qui li agrada i aixi fisarse mes en ell i ferse la interesant i lligar amb ell i no tindre que intentaro amb altre xic .\nHermenegildo Stone ha dit...\nJo personalment odie aquestos missatges perquè en el whatsapp sempre m'estan enviant missatges d'eixe tipus però pitjors perquè sempre diuen que si no l'envie a 10 persones la meua mare morirà o em visitarà una xiqueta i em matarà, etc. etc. El cas és que a més d'això el que posa abans és una ximpleria i no pense que tinguem que gastar el nostre temps en gastar eixe tipus de “bromes” per dir-ho aixi. Però anem a centrar-nos en aquest missatge que tracta sobre l'amor, a mi tot això em pareix molt bonic però això es exagerat, moltes d'aquestes frases no són veritat, a més poden posar-te en un conflicte ja que si algú et mira pots pensar que li agrades i et llances i pot acabar molt mal....\nI açò és tot per hui, ens vegem la pròxima setmana en Alcahofas News!\nA moltes amigues meues els fiquen açò per watsapp i totes aquestes coses hem pareixen una ximpleria.\nMare de Déu. A mi tot açò no sé encara si em dona risa o pena. Risa perquè és un ximpleria i pena per la pobre gent il.lusa e ignorant que creu en aquestes coses. Qui crea aqustes cadenes...no té res més a fer? Per què ho fa? Quin benefici trau? Deurien parar-se a pensar, perquè hi ha gent que creu en aquestes coses, i moltes vegades la raó de creure's tot açò és la maca d'amor, la mala sort en la vida, l'esperança de que es cumplisca o assoles el simple fet d'aferrar-se a algo, de creure en alguna cosa, tal com aquell que creu en una religió. Però sapigau tots que la vida està a les vostres mans, que no està ni en un horòscop, ni a les estrelles ni al destí. Agafeu les rendes de la vostra vida i feu d'aquesta la millor aventura de totes, convertint-vos aixina en els únics que podeu manejarla: els amos. Lluiteu i conseguireu tot allò que vullgau.\nHola, bon dia, aquests són els típics missatges que t'envien a WhatsApp, també hi ha altres missatges que com no els envies a 10 persones ta mare morirà. Anem a vore, hi ha algú que crega això? És la ximpleria més gran que pot haver! En serio, tu creus que mirar algú a la cara significa que el vols? Doncs no, ja que un mira a la cara quan està parlant perquè és d'educació. Mirar a la cara quan estàs parlant! I si us plau, deixeu-vos de creure aquests missatges! Tots són mentides! No te'ls cregues! I tampoc els reenvies ja que jo crec que estàs perdent el temps en unes ximpleries que no valen la pena!\nEl comentari pense que nos esta ensenyant alguns dels signes del amor,no sempre son verdaders.\nPeró si tuviera que elegir que el amor siga asci,me gustaria\nJo crec que aquestos missatges se'ls envien a tot el món per a vore qui es creu aquests missatges, jo personalment no me'ls crec . Perqué es impossible que per enviar uns missatges a tants amics té vatja a passar una cosa bona si els envies a molta gent i et passara una cosa roina si l'envies a poca gent.\nA mi m'han enviat aquestos missatges i els he borrat i no l'he enviat i no m'ha passat res.\nGenial, típic missatge que va a la paperera de reciclatge res més ho veig.\nA vegades m'impressiona de les estupideses que veiem en el món, gent desmanotada que sense voler fa veure els seus delictes a la gent, altres que creuen en cuentos d’hadas i en tot el que qualsevol el conta i promet etc etc etc... I pense jo ara, què podem esperar veient esta classe de coses?\nAveses i açò és el que més em pica en el tema de la curiositat és que gent de què mai pensaria que són dels que passen estes coses, ho fan.\nUn altre tema ja seria sobre el tema del text. Realment algú minimamentement “adult “ creu en estes coses?\nHola a tots i tots,\nEm pareix increïble que ni haja gent que passen aquestes cadenes per si li pot passar alguna cosa, són una favada, el pitjor és que nos apleguen moltes a diari, això vol dir que la majoria de la gent per si de cas ho passen i la cadena segueix. De veritat hi ha algú que es creu que així li passaran coses bones o li tocaran diners... Es una autentica .... No tinc paraules\nAmi em pareix que per a saber si vols de veritat a una persona no fa falta textos com aquestos. Si tu vols a una persona la vols, i no fan falta criaturades d'aquest tipus. A més a més això d'enviar el missatge a les persones i pensar que el resultat sempre és el mateix, no funciona i tu perds el temps amb coses estúpides com aquesta. Si tu vols que un desig es faça realitat, amb la teua voluntat sobra, no fa falta que seguisques aquesta cadena. Perquè si tu t'ho proposes segur que ho aconseguixes. Doncs això, que em pareixen ximpleries.\nNosaltres pensem que aquest text és mentida i tracten de fer ilusions a la gent amb el "amor de la seua vida".\nEns pareix absurd que et diguen que si lo envies a cinc persones es clump en un any, que si lo envien a 10 persones es clump en 5 dies, y que si lo envies a 15 persones es fa realitat demà.\nA mi em pareixen una ximpleria aquestos missatges de si es el xic que t'agrada, no sé... Pense que són coses estúpides que no servixen per a res i que a més a més et fan que envies a no sé quantes persones el mateix missatge, sense pensar que tal vegada a l'altra persona li dóna igual que li ho envies o no. A mi em pareix una estupidesa però a altres persones no. En fi, que no valen per a res aquestos missatges.\n4DR14N 1 3DG4R ha dit...\nAquest missatges no sempre son certs, un dia un amic me va dir... ''Cada cap es un mon''\nque cada persona ama de una forma, uns fan uns missatges i alguns altres, no sempre son els mateixos.\nEm pareix ESTUPID que la gent es crega missatges com aquestos i que els pasen, no dic que jo mai he passat ningun missatge pero va ser quan tenia 11/12 anys i no m’en adonava que era una gran mentida i a medida que pasava el temps m’en adonava també que si volia que els meus dessitjos es cumpleixen hauria de lluitar per a conseguir-los!\nA mi la veritat és que no m'agrada que em manen aquest tipus de missatges, perquè són una favada, i que el que busquen és passar ximpleries per a molestar la gent, però la cosa és que ningú s'ho creu, però inclús així els manen. Encara es pitjor quan son de si no ho manes moriràs o morirà una persona que t’agrada molt, com un familiar o una persona que vols.\nÉs veritat que hi ha molta gent supersticiosa que tot açò si que li importa però hi ha que dir que aquestos missatges no són res supersticiosos perquè és mentira i punt. La veritat no se com la gent pot reenviar aquestos missatges i a demés els maleducats no paren d'enviar i tu a lo millor estàs esperant la cridada o el missatge d'algú i va i apareix aquest missatge tan poc oportunista. Per això i per moltes més raons jo no passe missatges d'aquestos.\nAquesta entrada parla d’una cadena de missatges relacionats amb l’amor d’una persona que vol a una altra i si els envia li durà l’amor. I el que es planteja a l’entrada és si realment és possible que amb 5, 10, o 15 missatges tingues l’amor de qui més vols.\nDoncs l’amor no bé així com així, ni per un desig que tu tingues, ni per molts missatges que envies als teus coneguts. L’amor és més que aquest joc, és una sensació que tots tard o dora sentirem i ens canviarà i pot ser que sempre visquem en aquest núvol o no. Però mai apareixerà l’amor d’aquesta manera, ni si et poses fragàncies per a enamorar com no. L’amor ha de ser alguna cosa més que açò!\nJo crec que açò ha de ser com el qui creu en el mal d’ull, ressa o en aquest cas envia missatges per a que ocòrrega el que promet aquesta cadena. Als pobles i a les ciutats hi ha gent que fa mal d’ull i, per això, hi altres persones que ho curen només perquè els familars hi creuen; però hi altres casos que no hi creuen, per tant, mor aquesta persona. I la comparació serà que si creus en aquesta sèrie de missatge, és compirà. Però jo crec que açò depén més bé del que tu penses i creus, i si confies en que una cosa va a passar, passarà.\nAçò mateix passa amb els horòscops, també prometen una sèrie de coses, però realment hi ocorren??? Tots, no només per tindre el mateix horòscop, anem a viure les mateixes coses. Doncs, aleshores hi haurà gent que tindrà aquesta sort, altres molt paregut, així fins que no tinga res a vore. Als horòscops i a les vidents, realment escriuen o diuen el que vol escoltar el client, però a les vidents has de pagar per a conèixer el que vols ``saber´´.\nEn definitiva, l’amor, per a mi, no és cap joc que tinguem quan vuiguem, l’amor a pareix i desapareix però no té res a vore amb missatges per l’Internet!\nÀnim per a tots els que confien en aquests tipus de missatges i que creuen que tindran el que s’els promet. Tal vegada per a uns poquets pot resultar-los vertader, però la resta una altra vegada tindran més sort!!!\nEsta entrada m'ha cridat l'atenció perquè és la típica "cadena" de "WatshApp". A més també està mal escrita, té les típiques faltes d'ortografia dels missatges de "WatshApp".\nJo pense que si la gent llegira atentament el que diuen estes "cadenas" no les reenviaria, ja que són un poc il·lògiques. Jo no els veig lògica perquè és impossible que es complisca un desig per reenviar-ho a diverses persones.\nPareix que hi ha prou gent que pensa igual que jo, perquè s'han parat a pensar en el que realment posa en les "cadenas" de "WatshApp".\nBon dia. Jo pense que poden ser veritat alguns d'estos consells. Hi ha molta gent que penja aquests comentaris en facebook o twitter. Amigues i companyes meues me van dir coses paregudes, hi ha vegades que és veritat i altres que no.\nÉs mentira això que si un xic te mira molt o si te parla de front no sempre significa que el xic t'estima.


Creada per Fidel Vázquez (Barcelona 1977), guitarrista i compositor, Unoma és una amalgama de música inclassificable, amb passió, amb estils que van des del rock fins al jazz passant pel pop. Amb varis discs a l'esquena i degut a la seva estreta relació amb l'empresa ;) hem tingut el plaer de crear la seva imatge i els dissenys de les seves obres.\nCriatura és el tercer disc d'estudi d'Unoma, un disc que s'allunya dels sons més foscos, fruit de la maduresa del principal compositor FIdel Vázquez i de la incorporació a les veus de Ismael Lara. La il·lustració de portada és de l'artista menorquí Florit Nin . D'aquesta obra es recuperen textures que acompanyen al disseny en tot el packaging. La marca Unoma, que ja veiem a l'àlbum "The Begining of the End" s'aplica en aquest cas només amb la tipografia, sense símbol ni textura per no restar protagonisme a la imatge.\nEl 2006 Unoma llença «The Beginning of The End», un àlbum fosc, inspirat per la sobtada mort del pare d'en Fidel. El disc va ser produït\nper Sylvia Massy, productora que ha treballat amb grups com REM, Tool o Skunk Anansie. El disseny del disc reflexa el viatge físic de la gravació a Estats Units així com el viatge iniciàtic de l'autor després de la mort del seu pare.


De la innovació planificada a la forçosa. Reptes en temps de confinament. | impulsFP\nSegur que la gran majoria vivíem amb molta normalitat la jornada fins que, gradualment, vam començar a rebre notícies de que probablement els nostres llocs de treball es tancarien per, poc després informar-nos, des d’altres instàncies, que iniciàvem un període de confinament amb una data d’acabament incerta.\nTots nosaltres retenim aquesta data com un moment important on tot va canviar de cop i volta, alguns van haver de repensar una idea de negoci, o un projecte, o van haver de donar resposta a una situació familiar… en termes del que coneixem com a innovació també es va encetar una nova perspectiva: innovar passava de ser una possibilitat desitjada en la cerca d’implementacions noves, per ser una resposta que ens implicava de forma forçosa a tothom, no només en l’àmbit laboral, sinó a molts altres nivells del nostre quotidià.\nEn una era que es caracteritza per l’acumulació de dades, la predictibilitat i la traçabilitat en els processos, a la gran majoria d’organitzacions la capacitat d’incertesa ha estat, cada cop més, delimitada, identificada i reduïda. Tanmateix els esdeveniments han tornat a congeniar amb la nostra perplexitat, i hem hagut d’assumir que hi ha variables externes que s’escapen del control de la millor de les organitzacions.\nQuan el terreny que trepitgem esdevé cada cop més movedís és el moment dels reptes, potser no per convicció sinó per necessitat. Quan se’ns planteja una qüestió totalment nova, el més probable és que encara no existeix-hi una solució. Arriba aquest momentum i el primer que emergeix en nosaltres és una llista inacabable d’impossibles. Només podem innovar si som capaços d’esbotzar aquesta porta que ens confina mentalment, estar disposats a modificar la mirada.\nI els esdeveniments han demostrat que tenim la capacitat d’adaptar-nos i de ser capaços en unes circumstàncies adverses.\nTanmateix, hi ha un fet distintiu que identifica especialment a les persones i organitzacions amb capacitat innovadora. Amb la innovació mai s’arriba, sempre s’hi va. És percebre l’entorn com una possibilitat sempre inacabada en el qual la nostra visió defineix i limita per, seguidament, ser capaços de trencar aquell límit. Aprendre per després desaprendre, i cercar quelcom nou.\nLa Formació Professional en el seu conjunt ha demostrat, en aquests dies, que en bona part del seu equip humà hi rauen aquests atributs. I no són frases fetes, sinó fets: poder mantenir l’agenda del curs, l’atenció a l’alumne, adaptar activitats, mantenir el contacte a nivell virtual, ingeniar solucions per convertir en temps rècord una formació presencial amb una de telemàtica… i més respostes que estan per arribar davant els nous reptes que haurem de solucionar.\nSeria injust que emfatitzéssim només en aquesta resposta de portes endins, sinó que portes enfora hi ha hagut grans iniciatives dels centres de Formació Professional, implicats en donar respostes a la nova situació, moltes impressores 3D han servit per crear de forma ràpida material de protecció, o iniciatives com el CONFID UNLOCKED d’alumnes de l’Institut Provençana que han pensat en solucions per al petit comerç, i molts més que no apareixen en aquestes línies.\nNo ha estat una tampoc una excepció la dels programes que integrem la Unitat d’Impuls: creant xarxa entre coordinadors, organitzant esdeveniments i seguint el camí traçat que, malgrat les circumstàncies, hem iniciat en la unitat, camí que portarà a més coordinació i treball conjunt entre els programes de la unitat, objectius comuns i fites compartides.


Marca estil: Quai 54. Nike+ Launch ES\nEl Quai 54 és un dels tornejos internacionals de bàsquet urbà més populars del món i el més antic d'Europa. Aquest any se'n commemora el 15è aniversari. Al torneig s'hi viu una energia incomparable: diversos atletes, personalitats i aficionats de tot el món acudeixen a París per gaudir d'un cap de setmana dinàmic ple d'esport, música i cultura.\nEl Quai 54 és un focus d'atracció per a les sabatilles i, amb tots els espectadors que s'hi reuneixen, el cap de setmana es converteix en una gran oportunitat de trobar models llegendaris i d'edició limitada.\nEns hem reunit amb alguns dels assistents per demanar-los com viuen aquest esdeveniment.\nSidney és una jugadora de bàsquet d'alt nivell amb cadira de rodes que estudia gestió esportiva a la Universitat de Missouri, als Estats Units.\n"Les Sean Wotherspoon Air Max 1/97 són les millors sabatilles. No hi ha cap altre model amb aquest contrast de colors i materials vistosos; m'encanten. Els meus pares me les van regalar per les festes. Oi que és el millor regal del món? Me les poso en ocasions especials, i el meu estat d'ànim millora només de veure-les amb aquesta llum. N'estic molt orgullosa i dono les gràcies a en Sean per haver-les dissenyat".\nCheyennes és una estudiant d'arquitectura parisenca.\n"Aquestes sabatilles emanen l'estil de l'Aleali Mai, i jo en soc una gran aficionada. M'encanta el seu estil, la seva manera de treballar, la seva manera de pensar i la manera en què ha combinat aquests colors. Tinc moltes sabatilles diferents, però aquestes són les meves preferides. Reflecteixen totalment l'estil de l'Aleali. A més, ha assistit a House of Jumpman. És una artista molt inspiradora i un gran model per a les dones".\nLaurianne viu a París i treballa com a administrativa en un hospital.\n"Aquestes sabatilles són increïbles. Els colors i els tocs brillants les fan destacar. Són les meves sabatilles d'estiu preferides, perquè criden l'atenció. M'encanta l'ambient del torneig Quai 54. Hi ha una barreja de cultures: americana, francesa i de l'Àfrica Occidental. Les sabatilles també representen aquesta diversitat. Aquest model fa un gran servei a França, i ens fa un lloc en el mapa dels amants de les sabatilles. És fantàstic".\nMaxwell és enginyer i treballa en el camp de la ciberseguretat.\n"Aquestes sabatilles transmeten poder. No ho sabria explicar, però és així. Tot això és gràcies a en Virgil, que és increïble i dissenya models espectaculars. M'encanta la innovació que aporta al món de les sabatilles. Aquestes me les poso per als esdeveniments de moda, i el Quai n'és un. És un torneig de bàsquet, és clar, però també és un espai on conflueixen la moda urbana i diverses cultures".


Es repeteixen els quilòmetres de retencions per accedir a Andorra - FÒRUM.ad\nEs repeteixen els quilòmetres de retencions per accedir a Andorra\nEl 28/12/18 16:44\nPer segon dia consecutiu, després dels festius de Nadal i Sant Esteve, s’han tornat a repetir les llargues cues de vehicles per accedir a Andorra. Com és habitual, les complicacions més grans s’han concentrat a Sant Julià de Lòria, on després de dos carrils els cotxes han de confluir en un.\nSegons ha informat RTVA, l’entrada per la frontera hispanoandorrana ha registrat retencions a partir de la carretera N-145. Després els vehicles han hagut de continuar fent caravana per travessar la parròquia laurediana.\nMolts dels conductors amb qui hem pogut parlar ens han explicat que venien a passar el dia i que ja s’esperaven fer cua per entrar. La recepta, calma i paciència per intentar arribar com més aviat millor.\nDes de primera hora del matí també hi ha hagut retencions a la variant d’Encamp i al Tarter per la pujada a pistes.\nA més, a la frontera amb França hi ha hagut una entrada important de vehicles bona part del matí.\nNotícia Anterior: Ensurt per una gran columna de fum a la rotonda del Bon Racó\nSegüent Notícia: Andorra nomena Carles Miquel com a representant permanent prop de l’Organització Meteorològica Mundial


Oxfam: Europa ha de revisar els objectius climàtics després d’un dèbil acord climàtic - EU Reporter\nOxfam: Europa ha de revisar els objectius climàtics després feble climàtic paquet\nEl 23 d'octubre, els líders europeus es van reunir a Brussel·les per acordar un paquet climàtic i energètic de la UE fins al 2030. Els líders van decidir reduir les emissions de C02 almenys un 40%, augmentar la quantitat d'energia renovable de la barreja fins a un mínim del 27% i establir un objectiu no vinculant per reduir la demanda energètica com a mínim un 27%.\nEn resposta a l’anunci de l’acord, Natalia Alonso, subdirectora d’Advocacia i Campanyes d’Oxfam, va dir: “L’objectiu d’avui, com a mínim, del 40% de les reduccions d’emissions, és benvingut, però només és un primer pas, que és massa curt del que necessita la UE fer per guanyar pes en la lluita contra el canvi climàtic. Una acció insuficient com aquesta dels països més rics del món posa encara més càrrega sobre les persones més pobres més afectades pel canvi climàtic, però les menys responsables de provocar aquesta crisi.\n"En deixar la possibilitat d'incrementar l'objectiu del 40% com a part de les negociacions internacionals, líders europeus com Merkel i Cameron reconeixen que el que s'ha proposat és inadequat: l'acord d'avui ha de posar el terreny no el sostre de l'acció europea, i han de arribeu a París amb una oferta més seriosa.\n"És sorprenent que els líders empresarials demanin objectius més alts i vinculants que els acordats pels líders de la UE. Els líders de la UE van tenir una oportunitat històrica per donar forma a un futur més intel·ligent, més just i més sostenible mitjançant un canvi clar cap a les energies renovables i l’eficiència energètica en l’actualitat. En canvi, la indústria dels combustibles fòssils i els seus amics els han frenat, conformant-se amb una resposta decebedora que mantingui la UE atrapada en la crisi energètica i climàtica.\n“Els líders han acordat frenar l’esforç d’Europa per estalviar energia i el desenvolupament d’energies renovables. Aquest anomenat paquet climàtic podria subvencionar el carbó per milers de milions d'euros.\n"Malgrat això, els líders europeus encara tenen l'oportunitat de redimir-se revisant els objectius d'emissions el més aviat possible l'any vinent i assegurant que tots els països de la UE comprometin els diners necessaris per ajudar els països més pobres a fer front al canvi climàtic".\nTemes relacionats:paquet climàticPaquet climàtic i energètic de la UE fins al 2030més justdestacat-Imatge completaoportunitat històricafutur més sosteniblemés intel·ligent\nEls drets humans: El tancament de la russa Memorial ONG; Uzbekistan; Mèxic\nEls bancs europeus s’enfronten al moment de la veritat després de la revisió del BCE\nLíders de 196 països es reuneixen a Glasgow al novembre per celebrar una conferència climàtica important. Se’ls demana que acceptin accions per limitar el canvi climàtic i els seus efectes, com l’augment del nivell del mar i el clima extrem. S’espera més de 120 polítics i caps d’estat per a la cimera dels líders mundials de tres dies a l’inici de la conferència. L'esdeveniment, conegut com COP26, té quatre objeccions principals, o "objectius", inclòs un que va sota el títol "treballar junts per complir" escriu el periodista i ex eurodiputat Nikolay Barekov.\nLa idea darrere dels quarts objectius de la COP26 és que el món només pugui afrontar els reptes de la crisi climàtica treballant junts.\nAixí doncs, a la COP26 s’anima als líders a finalitzar el Reglament de París (les regles detallades que fan que l’acord de París sigui operatiu) i també a accelerar l’acció per fer front a la crisi climàtica mitjançant la col·laboració entre governs, empreses i la societat civil.\nLes empreses també desitgen que es prenguin mesures a Glasgow. Volen que els governs avancin fortament cap a la consecució d’emissions netes de zero a nivell mundial a través de les seves economies.\nAbans d’examinar què fan quatre països de la UE per assolir el quart objectiu de la COP26, potser val la pena rebobinar breument fins al desembre del 2015, quan els líders mundials es van reunir a París per traçar una visió d’un futur zero de carboni. El resultat va ser l’Acord de París, un avanç històric en la resposta col·lectiva al canvi climàtic. L’acord establia objectius a llarg termini per guiar totes les nacions: limitar l’escalfament global a molt menys de 2 graus centígrads i fer esforços per mantenir l’escalfament a 1.5 graus C; enfortir la resiliència i millorar les habilitats per adaptar-se als impactes climàtics i dirigir la inversió financera en un desenvolupament amb baixes emissions i resistent al clima.\nPer assolir aquests objectius a llarg termini, els negociadors van establir un calendari en el qual s’espera que cada país presenti plans nacionals actualitzats cada cinc anys per limitar les emissions i adaptar-se als impactes del canvi climàtic. Aquests plans es coneixen com a contribucions determinades a nivell nacional o NDC.\nEls països es van donar tres anys per acordar les directrius d’implementació (anomenades col·loquialment el Reglament de París) per executar l’Acord.\nAquest lloc web ha analitzat de prop el que quatre estats membres de la UE (Bulgària, Romania, Grècia i Turquia) fan i estan fent per fer front al canvi climàtic i, concretament, per assolir els objectius de l’objectiu nº 4.\nSegons un portaveu del Ministeri búlgar de Medi Ambient i Aigua, Bulgària està "superada" quan es tracta d'alguns objectius climàtics a nivell nacional per al 2016:\nPrenem, per exemple, la proporció de biocombustibles que, segons les darreres estimacions, representa aproximadament el 7.3% del consum energètic total del sector del transport del país. Es diu que Bulgària també ha superat els objectius nacionals per a la quota de fonts d'energia renovables en el seu consum final brut d'energia.\nCom la majoria de països, l’escalfament global l’afecta i les previsions suggereixen que s’espera que les temperatures mensuals augmentin 2.2 ° C a la dècada del 2050 i 4.4 ° C a la dècada del 2090.\nTot i que s’ha avançat en certes àrees, encara s’ha de fer molt més, segons un estudi important del 2021 sobre Bulgària del Banc Mundial.\nEntre una llarga llista de recomanacions del Banc a Bulgària hi ha una que s’adreça específicament a l’objectiu nº 4. Insta Sophia a “augmentar la participació del públic, les institucions científiques, les dones i les comunitats locals en la planificació i gestió, tenint en compte els enfocaments i mètodes de gènere equitat i augmentar la resiliència urbana ".\nA la propera Romania, també hi ha un ferm compromís amb la lluita contra el canvi climàtic i la persecució d’un desenvolupament baix en carboni.\nLa legislació obligatòria sobre clima i energia de la UE per al 2030 obliga a Romania i els altres 26 estats membres a adoptar plans nacionals d’energia i clima (PECN) per al període 2021-2030. El passat octubre de 2020, la Comissió Europea va publicar una avaluació per a cada NECP.\nEl NECP final de Romania va dir que més de la meitat (51%) dels romanesos espera que els governs nacionals s'enfrontin al canvi climàtic.\nRomania genera un 3% de les emissions totals de gasos d’efecte hivernacle (GEH) de la UE-27 i redueix les emissions més ràpidament que la mitjana de la UE entre 2005 i 2019, segons la comissió.\nAmb diverses indústries intensives en energia presents a Romania, la intensitat de carboni del país és molt superior a la mitjana de la UE, però també "disminueix ràpidament".\nLes emissions de la indústria energètica al país van caure un 46% entre el 2005 i el 2019, cosa que va reduir la participació del sector en les emissions totals en vuit punts percentuals. Però les emissions del sector del transport van augmentar un 40% en el mateix període, duplicant la quota d’aquest sector en les emissions totals.\nRomania encara depèn en gran mesura dels combustibles fòssils, però les energies renovables, juntament amb l'energia nuclear i el gas, es consideren essencials per al procés de transició. Segons la legislació de la UE sobre compartició d’esforços, es va permetre a Romania augmentar les emissions fins al 2020 i ha de reduir aquestes emissions un 2% en relació amb el 2005 el 2030. Romania va assolir un 24.3% de les fonts d’energia renovables el 2019 i l’objectiu del 2030% per al 30.7 del país. la quota es centra principalment en eòlica, hidràulica, solar i combustibles de biomassa.\nUna font de l'ambaixada de Romania a la UE va dir que les mesures d'eficiència energètica se centren en el subministrament de calefacció i els embolcalls dels edificis, juntament amb la modernització industrial.\nUn dels països més afectats pel canvi climàtic de la UE és Grècia, que aquest estiu ha vist diversos incendis forestals devastadors que han arruïnat la vida i han afectat el seu important comerç turístic.\nCom la majoria dels països de la UE, Grècia dóna suport a un objectiu de neutralitat del carboni per al 2050. Els objectius de mitigació del clima de Grècia es basen en gran mesura en els objectius i la legislació de la UE. D’acord amb el repartiment de l’esforç de la UE, s’espera que Grècia redueixi les emissions ETS (sistema de comerç d’emissions) no comunitàries un 4% el 2020 i un 16% el 2030, en comparació amb els nivells del 2005.\nEn part, en resposta als incendis forestals que van cremar més de 1,000 quilòmetres quadrats de bosc a l’illa d’Evia i als incendis del sud de Grècia, el govern grec ha creat recentment un nou ministeri per abordar l’impacte del canvi climàtic i va nomenar antic europeu Comissari de la Unió Christos Stylianides com a ministre.\nStylianides, de 63 anys, va exercir com a comissari d’ajuda humanitària i gestió de crisi entre el 2014 i el 2019 i encapçalarà la lluita contra incendis, l’assistència de desastres i les polítiques per adaptar-se a l’augment de les temperatures derivades del canvi climàtic. Va dir: "La prevenció i preparació per a desastres és l'arma més eficaç que tenim".\nGrècia i Romania són els més actius entre els estats membres de la Unió Europea al sud-est d’Europa en temes de canvi climàtic, mentre que Bulgària encara intenta posar-se al dia amb gran part de la UE, segons un informe sobre la implementació del Tracte Verd Europeu publicat per la Unió Europea. Consell de Relacions Exteriors (ECFR). En les seves recomanacions sobre com els països poden afegir valor a l'impacte del Tracte Verd Europeu, l'ECFR diu que Grècia, si vol establir-se com a campiona verda, hauria de formar equip amb la Romania i Bulgària "menys ambicioses", que comparteixen alguns dels seus reptes relacionats amb el clima. Això, diu l'informe, podria empènyer Romania i Bulgària a adoptar les millors pràctiques de transició verda i unir-se a Grècia en les iniciatives sobre el clima.\nUn altre dels quatre països que hem posat en escena –Turquia– també ha estat molt afectat per les conseqüències de l’escalfament global, amb una sèrie d’inundacions i incendis devastadors aquest estiu. Els incidents meteorològics extrems han augmentat des del 1990, segons el Servei Meteorològic Estatal de Turquia (TSMS). El 2019, Turquia va tenir 935 incidents meteorològics extrems, el més alt de la memòria recent ”, va assenyalar.\nEn part, com a resposta directa, el govern turc ha introduït noves mesures per frenar l’impacte del canvi climàtic, inclosa la Declaració sobre la lluita contra el canvi climàtic.\nUna vegada més, això es dirigeix directament a l'objectiu núm. 4 de la propera conferència COP26 a Escòcia, ja que la declaració és el resultat de debats amb científics i organitzacions no governamentals i contribucions dels esforços del govern turc per abordar el tema.\nLa declaració implica un pla d'acció per a una estratègia d'adaptació al fenomen global, suport a pràctiques i inversions de producció respectuoses amb el medi ambient i el reciclatge de residus, entre altres passos.\nPel que fa a les energies renovables, Ankara també té previst augmentar la generació d'electricitat a partir d'aquestes fonts en els propers anys i crear un centre d'investigació sobre el canvi climàtic. Està dissenyat per donar forma a les polítiques sobre la qüestió i dur a terme estudis, juntament amb una plataforma sobre el canvi climàtic on es compartiran estudis i dades sobre el canvi climàtic, de nou tot en línia amb l'objectiu 26 de la COP4.\nPer contra, Turquia encara no ha signat l'Acord de París del 2016, però la primera dama Emine Erdoğan ha estat una defensora de les causes ambientals.\nErdoğan va dir que la pandèmia de coronavirus en curs ha suposat un cop dur en la lluita contra el canvi climàtic i que ara cal fer diversos passos clau en aquest tema, des de canviar a fonts d'energia renovables fins a reduir la dependència dels combustibles fòssils i redissenyar les ciutats.\nEn un gest que assenyala el quart objectiu de la COP26, també ha subratllat que el paper de les persones és més important.\nDe cara a la COP26, la presidenta de la comissió europea, Ursula von der Leyen, diu que "quan es tracta del canvi climàtic i la crisi de la natura, Europa pot fer molt".\nEn declaracions als eurodiputats el 15 de setembre en un estat de la unió, va dir: “I donarà suport a d’altres. Estic orgullós d'anunciar avui que la UE duplicarà el seu finançament extern per a la biodiversitat, en particular per als països més vulnerables. Però Europa no ho pot fer sola.\n“La COP26 a Glasgow serà un moment de veritat per a la comunitat global. Les principals economies, des dels Estats Units fins al Japó, han establert ambicions de neutralitat climàtica el 2050 o poc després. Ara cal recolzar-los en plans concrets a temps per a Glasgow. Com que els compromisos actuals per al 2030 no mantindran l’escalfament global a 1.5 ° C a l’abast de cada país. Els objectius que el president Xi s’ha marcat per a la Xina són encoratjadors. Però demanem el mateix lideratge a l'hora d'establir com hi arribarà la Xina. El món es sentiria alleujat si demostrés que podria arribar a un màxim d’emissions a mitjan dècada i s’allunyaria del carbó a casa i a l’estranger ”.\nVa afegir: “Però, tot i que cada país té una responsabilitat, les principals economies tenen un deure especial envers els països menys desenvolupats i els més vulnerables. El finançament climàtic és essencial per a ells, tant per mitigar com per adaptar-se. A Mèxic i a París, el món es va comprometre a proporcionar 100 milions de dòlars anuals fins al 2025. Complim el nostre compromís. Team Europe aporta 25 milions de dòlars a l’any. Però d’altres encara deixen un forat obert per assolir l’objectiu global ”.\nEl president va continuar: "Tancar aquesta bretxa augmentarà les possibilitats d'èxit a Glasgow. El meu missatge avui és que Europa està preparada per fer més. Ara proposarem 4 mil milions d’euros addicionals per al finançament climàtic fins al 2027. Però esperem que els Estats Units i els nostres socis també intensifiquin. Tancar la bretxa de finançament climàtic (els Estats Units i la UE) seria un fort senyal per al lideratge climàtic mundial. És el moment de lliurar ".\nPer tant, amb tots els ulls fermament fixats a Glasgow, la qüestió per a alguns és si Bulgària, Romania, Grècia i Turquia ajudaran a provocar un foc per a la resta d’Europa a l’hora d’afrontar allò que molts encara consideren l’amenaça més gran per a la humanitat.\nNikolay Barekov és periodista polític i presentador de televisió, exdirector general de TV7 Bulgària i ex eurodiputat de Bulgària i ex vicepresident del grup ECR al Parlament Europeu.\nEl vicepresident executiu Timmermans va rebre el ministre turc de Medi Ambient i Urbanització Murat Kurum a Brussel·les per un diàleg d'alt nivell sobre el canvi climàtic. Tant la UE com Turquia van experimentar impactes extrems del canvi climàtic durant l’estiu, en forma d’incendis i inundacions. Turquia també ha vist el brot més gran de "mocs marins" al mar de Màrmara: creixement excessiu d'algues microscòpiques causat per la contaminació de l'aigua i el canvi climàtic. Arran d’aquests esdeveniments induïts pel canvi climàtic, Turquia i la UE van debatre àmbits on podrien avançar en la seva cooperació climàtica, en la cerca d’assolir els objectius de l’Acord de París. El vicepresident executiu Timmermans i el ministre Kurum van intercanviar opinions sobre les accions urgents necessàries per reduir la bretxa entre el que es necessita i el que s'està fent en termes de reduir les emissions fins a zero a mitjan segle i, per tant, mantenir l'objectiu d'1.5 ° C de l'Acord de París a l'abast. Van discutir les polítiques de preus del carboni com una àrea d'interès comú, considerant el proper establiment d'un sistema de comerç d'emissions a Turquia i la revisió del sistema de comerç d'emissions de la UE. L’adaptació al canvi climàtic també va figurar entre les prioritats de l’agenda juntament amb solucions basades en la natura per combatre el canvi climàtic i la pèrdua de biodiversitat. Podeu veure els seus comentaris habituals a la premsa aquí. Més informació sobre el diàleg d’alt nivell aquí.


AMOR VA ENTRAR GERSHWIN ESCOLTAR\nDescarregar jocs per LUMIA 640 TELÈFON\nL'última tendència d'estil de roba moderna i la imatge de la joventut - és l'èmfasi en la seva individualitat, i la forma més brillant per emfatitzar la seva singularitat - a experimentar amb el seu cabell, tant amb la forma del cabell, així com el seu color. Per atraure l'atenció dels altres, i copejar-los amb la seva aparença, pot utilitzar el tint per al cabell en un dels tons de blau.\nPer descomptat, aquest to brillant i audaç com les dones joves de la moda. Segons els psicòlegs, una noia amb els cabells blau - això és probablement la personalitat, audaç i decisiva, a la mateixa classe de converses de color sobre les subtileses de la naturalesa creativa fashionista. Com a regla general, es tracta d'una persona creativa caràcter ferm i ànima sensible vulnerables.\ncabell blau parlant de brillantor i personalitat extravagant capaç d'atraure una gran quantitat d'atenció, sorpresa, o fins i tot xoc altres amb les seves idees creatives. Noia amb els cabells blau brillant color i inusual.\nTambé existeix l'opinió que la bella noia amb els cabells blau pot ser una conseqüència de la manca d'atenció infantil en la infància. No obstant això, mirant als amants de la moda alegres, positius i dedicats amb un toc de ris, és difícil estar en desacord.\nPer anar els cabells blau?\nBlau Color del cabell - això és un experiment molt arriscat, i un mai pot saber amb seguretat si serà fer front a una ombra. Una forma segura d'fer-li un cop d'ull - provar una perruca matís apropiat de la botiga més propera.\nNo obstant això, hi ha algunes regles generals, que s'adapti a pèl blau:\ncolor blau clar serà la cara d'ulls blaus, pell blanca, la jove rossa, en harmonia amb un toc d'ulls, cabell blau es convertirà en part de la imatge i l'estil de noia.\nApagats blau del color del pèl ajustar-se a les dones de pell clara de la moda amb característiques brillants i expressius - celles negres, grans ulls foscos.\nVeure també: pentinats per als cabells curt cada dia a casa VIDEO\nde color blau fosc, prop de la blava, és més probable que estigui en harmonia amb la pell i els ulls foscos, encara que hi ha excepcions.\nEn general, podem resumir que qualsevol que sigui la seva aparença, blau el color del cabell és probable que s'adapti a vostè, sempre que es tria amb molta cura a l'ombra i el matís.\nels cabells blau - variacions\nLa solució més senzilla per als cabells blau pot ser cridat, per descomptat, la versió d'un sol color - llargues i gruixudes brins de que al seu torn blau en una bonica fada de la història dels nens bons. Tal imatge no es quedarà sense atenció i atraurà gran interès per part d'altres.\nT'agrada el color blau del pèl, que està segur que li convé, però no li agrada la idea de pintar un cap ple de cabell? En aquest cas, pot centrar-se en el seu cabell sense mesures tan dràstiques - prestar atenció a la idea dels fils blaus als cabells. En els colors brillants que serà immillorable en harmonia amb el color dels ulls blaus.\nMorenes han de triar l'estil blau accessori femella per l'harmonia de la seva imatge - collaret, bossa, o fins i tot pintar maquillatge.\nUna de les idees més populars entre els joves - és una variant de tenyir el cabell amb puntes blaves. Aquesta part de la imatge - la manera perfecta d'expressar la seva creativitat i individualitat de destacar entre la multitud, i això és particularment important en un adolescent prima.\npèl blau - algunes regles\nSelecció de blau el color del pèl, no us oblideu que la seva imatge ha de ser completa i harmoniosa. Per exemple, és poc probable que lluir bella aquest pentinat amb un vestit de color vermell brillant.\nLa roba ha de ser elegit principals colors de llum freda, brillants i càlids com pot ser accents expressius - per exemple, el vestit, la llum blava o blanc amb una cinta de color taronja.\nTambé presta atenció al maquillatge - amb l'ombra no va a combinar colors càlids.\nHAIR blaus pentinats


Convocat el primer Concurs de fotografia sobre la Setmana Santa de Tortosa - Imagina Ràdio\ndiumenge, abril 5 2020\nL’Ametlla de Mar obre un compte per recaptar fonts per pal·liar les despeses de la covid-19\nL’Ajuntament de l’Aldea dona material preventiu del COVID-19 al CAP l’Aldea\nNomés 1 nou cas de coronavirus a l’Ebre\nEs prorroga dues setmanes més l’estat d’alarma\nConfinApp, una aplicació per gestionar les necessitats de la ciutadania durant el confinament\nLa DO Terra Alta llença un espot per ajudar a cellers i viticultors a pal·liar els efectes de la covid\nSalut informa: una de les monges de la Congregació de Jesús no va morir de coronavirus\n“Cap llar sense aliments”, una campanya solidària per pal·liar els efectes del COVID-19\nConvocat el primer Concurs de fotografia sobre la Setmana Santa de Tortosa\nL’Agrupació de Confraries de Setmana Santa de Tortosa, que enguany celebra el 40è aniversari de la seva fundació, ha convocat el I Concurs de fotografia sobre la Setmana Santa de Tortosa. Els autors, que podran presentar un màxim de tres imatges a color o blanc i negre, hauran d’ajustar les còpies a una mida de 30 x 40 centímetres en paper fotogràfic, i tenen de termini fins al 25 d’octubre com a data límit per poder lliurar els treballs al Centre d’Interpretació de la Setmana Santa al número 17 del carrer Montcada de Tortosa.\nDel 5 de novembre, data que s’oficialitzarà el veredicte del jurat, i fins al 15 de desembre, totes les fotografies formaran part d’una exposició que es podrà visitar durant els horaris habituals del centre. El primer premi està dotat amb 200 euros, el segon amb 100 euros i el tercer amb 50 euros. Totes les bases del concurs es poden consultar al facebook de l’Agrupació de Confraries de Setmana Santa de Tortosa.\nRedacció – J. F.\nconcurs Concurs de fotografia sobre la Setmana Santa de Tortosa fotografia setmana santa tortosa\nConcentració a Deltebre en contra de l’abolició dels festeigs amb bous\nCítrics Terres de l'Ebre augmenta els socis i la superfície de cultiu\n🔴Valorada en més de 3.000 € 🗣👇 https://t.co/O6MaUKpJzi\n🔴Es tracta de recaptar fons, també des de la solidaritat, a escala local🤝 https://t.co/xkZEXJWEOx


Vídeos y Artículos de salud\nCom sobreviure a 30 dies de confinament\nCom sobreviure a 30 dies enclaustrats a casa, aquesta és el gran repte....\nLa situació actual que estem vivint és la d'un confinament per intentar abaixar la velocitat de contagi del COVID-19.\nEns podem treure de polleguera o podem ficar ordre i créixer com a persones, nosaltres decidim. Es diu que necessitem 21 dies per crear un hàbit, doncs és una oportunitat fantàstica per implantar els hàbits que fa temps que estàvem perseguint.\nAqui teniu la taula per imprimir i omplir:\nÉs essencial que mantinguem un ordre en els horaris (amb certa flexibilitat per poder gaudir i abaixar les exigències a les quals estàvem acostumats en la vida diària prèvia al confinament).\nUn horari per despertar i un horari per dormir (seguint la sortida del sol i la lluna).\nDedicar cada matí a fer una mica d'exercicis (estiraments, recol·locació i tonificació).\nLlegir cada dia un capítol d'un llibre que estava pendent de ser llegit.\nEscriure 5 o 10 minuts en un diari personal (no importa massa que hi escrivim, l'important és donar sortida als pensaments d'una forma estructurada mitjançant frases escrites. Podem parlar de pensaments, fets o projectes).\nFer només 3 àpats (no caure en el picoteig de tot el dia). Vigilar la qualitat del que mengem (cuina senzilla i sana). Per aquest punt us recomano PNIc.\nMantenir un ambient endreçat i net (recorda que no és més net qui més neteja sinó qui menys embruta).\nA mitja tarda tornar a fer una petita rutina d'estiraments.\nComunicar-se amb els familiars/amics i xafardejar per les xarxes socials però només una estona al dia de máxim 30 minuts (recordem que són només un recurs per compartir no per viure-hi).\nSi tenim la sort de tenir una sortida, balcó o finestra per on ens entri directe la llum del sol, farem una exposició a aquests rajos d'uns 10-15-20 minuts cada dia (segons tolerància).\nAbans d'anar a dormir fer 10 respiracions abdominals (en inhalar omplint-nos de vida i a l'exhalat deixant marxar les tensions) i axis callarem la ment per descansar millor.\nSi podem imprimirem o escriurem aquesta llista de requisits diaris i la pengem a la nevera (o lloc visible) i anirem marcant cada dia si hem o no complet.\nA continuació us deixo una graella que podeu imprimir i així anar marcant.\nEstimular el sistema immunològic (MTC)\nAvui us vull mostrar un protocol per activar el nostre sistema immunològic i respiratori. Aquest protocol està extret d'un grup de metges xinesos com a recomanació per fer front al COVID-19 però que és extrapolable a qualsevol situació on vulguem tenir un sistema immunològic fort. Es basa en la medicina Tradicional Xinesa i els seus meridians.\nÉs un protocol format per 6 maniobres d'autoaplicació. Ens el podem aplicar cada matí com a forma d'activació. Us recomano que ho feu sobre la roba perquè sigui més agradable i evitar lesionar la pell. És possible que les persones amb fragilitat vascular puguin manifestar petites vermellors a la pell o puntets vermells (petèquies), en aquest cas, deixeu un dia de descans i abaixeu la intensitat de les maniobres per les següents vegades.\nAquest protocol mai substituirà les indicacions del vostre metge o el que us indiquin les autoritats sanitàries.\nLes 6 maniobres són:\n3 x meridià de pulmó\n36 x punt 5 de meridià de pulmó\n3 x meridià de Vesícula Biliar\n36 x punt 23 de Bufeta (i la seva zona)\n5 x cada articulació de cada dit de les mans\n50 x al solc de confluència entre zona tènar i hipotènar (base del palmell)\nFisioterapeuta de origen con una larga y variada formación terapéutica en mis hombros que espero ir ampliando con los años, pues ya se sabe que el Diablo sabe más por viejo que por Diablo.\nPNI Y Alimentación


Home » Profesorado » Professorat Escola Superior » Composició » Mark Aanderud\nMark Aanderud neix el 1976 a la ciutat de Mèxic. Comença els seus estudis de piano als 8 anys a l’Escola Nacional de Música (UNAM) amb professors de la talla de Ninowska Fernández Brito i Néstor Castañeda León. Més tard, estudia Jazz i Improvisació a la SIM de Nova York i realitza diversos cursos al Berklee College of Music. També estudia de forma privada amb els professors Uri Caine, Enrique Nery, Jason Moran, Vijay Iyer i Bill Carrothers, i es titula en Composició amb Arturo Márquez i Hanus Bartoñ a l’Acadèmia de Música de Praga.\nMark Aanderud porta més de 18 anys liderant els seus propis projectes, en els quals exerceix alhora de compositor, productor i executant de piano, teclats i mitjans electrònics. Comença amb el Mark Aanderud Trio el 1998, amb el qual recorre els Estats Units i Mèxic, així com diversos països de Sud-amèrica i Europa, on obté el premi al millor músic de l’any i, el 1999, el premi al millor disc de l’any amb Trio ’02, atorgat pels Czech Music Awards. Posteriorment, grava els discos Introducing i Música de Cámara e Improvisaciones, aquest últim amb la participació de l’Ensamble de solistes de l’Orquestra Mexicana de les Arts. El 2010 signa amb la discogràfica anglesa Rarenoise Records per editar el seu projecte Mole, que compta ja amb tres produccions discogràfiques que han rebut les millors crítiques internacionals.\nMark Aanderud ha gravat més de 15 discos propis i en els últims 15 anys ha creat, gravat i girat amb més de 40 projectes col·laborant amb una gran diversitat d’artistes de talla mundial com The Mars Volta, David Gilmore, Tim Berne, Billy Martin (Medeski, Martin, Wood), Cyro Baptista, Omar Rodríguez López, Eric Reeves, Stomu Takeishi, Natalia Lafourcade, Armand Sabal-Lecco, Wolfgang Hafner, Marc Miralta, Magos Herrera, Agustín Bernal, Steven Bernstein (Sex Mob), Bill McHenry, Jonathan Kreizberg, Eli Degibri, Pierre Bertrand, Raynald Colom, Eugenia León, Eugenio Toussaint i molts altres.\nA part de la seva tasca com a executant i compositor, Mark Aanderud exerceix també com a docent i ha dut a terme clinics i classes privades, així com masterclasses i cursos a Mèxic, Estats Units, França, Colòmbia, la República Txeca i Espanya. Mark va ser codirector de la càtedra de piano del Conservatori Internacional de Música de Praga. Els projectes més recents de Mark Aanderud són PianoLoops, Animatic Theatre, MASEnsemble, MATRIO, Mole i Grupo Quebrante. Actualment, és professor d’instrument al Taller de Músics ESEM.


Comença el Campus Cadí La Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Comença el Campus Cadí La Seu\nComença el Campus Cadí La Seu\nEnguany s'ofereix cinc torns setmanals per millorar el nivell de bàsquet i gaudir de l'entorn de la capital de l'Alt Urgell. Els participants han rebut aquest dimarts la visita de la base Yurena Díaz\nEl Sedis Bàsquet ha iniciat aquest diumenge passat el seu Campus Cadí La Seu. Al llarg d'aquesta primera meitat de l'estiu, en cinc torns setmanals i fins a l'1 d'agost, els participants podran perfeccionar el seu nivell de bàsquet amb les sessions que es duen a terme al Palau d'Esports de la Seu d'Urgell.\nL'actual campus segueix el testimoni de més de 25 anys d’experiència del Sedis en l'organització d'estades d'estiu, per les quals hi han passat milers de nens i nenes d'arreu de Catalunya, alguns dels quals posteriorment han destacat en el món del bàsquet. Els trets distintius que ofereix l'activitat són un entorn únic, unes instal·lacions de primer nivell al bell mig del Pirineu català, entrenadors titulats amb experiència i la presència assegurada de jugadores i tècnics del Cadí La Seu, de la Lliga Femenina.\nEn aquest sentit, aquest dimarts mateix el Campus Cadí La Seu ja ha rebut la visita de Yurena Díaz. La base canària ha completat aquesta primavera una trajectòria de quatre temporades a la Seu i ja ha estat presentada com a nova jugadora de l'IDK Euskotren. Tot i això, enguany també ha volgut ser present en aquesta nova edició de les estades per compartir un entrenament amb els primers participants. Des del Sedis han agraït l'"estona fantàstica" que els infants han pogut passar amb una referent del bàsquet estatal actual.\nEl campus també inclou d'altres activitats com ara jocs de nit, sortides a la natura, descensos pel Ràfting Parc, sorpreses i una festa de comiat per fer-ne "una experiència inoblidable", sempre seguint les actuals mesures de prevenció sanitària.\nChelsey Perry debutarà a la WNBA abans d'arribar a la Seu\nD'altra banda, el Sedis Bàsquet ha comunicat que el seu darrer fitxatge, Chelsey Perry, debutarà a la WNBA abans d'iniciar la propera temporada 2021-2022 al Cadí La Seu. La pivot nord-americana ja ha fet efectiva la seva incorporació a les Indiana Fever, que l'havien escollit al 'Draft' amb el número 26, i jugarà el tram final d'aquesta campanya 2021 a la principal lliga femenina del món, que va començar el 5 de maig i finalitzarà al setembre.\nPerry, de 22 anys i 1,88 d'alçada, ha finalitzat aquesta primavera la seva etapa a la l'NCCA, amb les Skyhawks de la Universitat de Tennessee-Martin, on ha establert un nou rècord d'aquest equip pel que fa a taps (228) i ha fet la tercera millor marca històrica de l'equip en punts (1.963).\nYurena Díaz, al costat de participants del Campus Cadí La Seu (Foto: Sedis Bàsquet)\nChelsey Perry, presentada com a jugadora de les Indiana Fever (WNBA)


La polèmica sobre el besamans del rei acapara un dia més el debat política a la xarxa\n3 min. 26/02/2018 19:13\n651x366 El president del Parlament, Roger Torrent, amb l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, en l’acte de suport al MWC a principis de febrer. / CRISTINA CALDERER El president del Parlament, Roger Torrent, amb l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, en l’acte de suport al MWC a principis de febrer. / CRISTINA CALDERER\n1. Aina Díaz, advocada\nDícese de los actos de pleitesía debida de alcaldesas votadas por el pueblo a monarcas votados por nadie, que de no ser cumplidos pueden provocar q los Congresos tecnológicos internacionales busquen sedes con reyes y besamanos pic.twitter.com/iJcPU9lGYQ\n— Aina Díaz (@AinaDiazV) 26 de febrer de 2018\n2. Enric Juliana Ricart, periodista\nSuposo que Ada Colau ja sap que, arribat el moment, els independentistes formaran part de la Gran Coalició per fer-la fora. El seu gran error: trencar el pacte amb el PSC i caure en un absurd aïllament.\n— Enric Juliana Ricart (@EnricJuliana) 26 de febrer de 2018\n3. Ignasi Guardans, advocat\nLamento vivamente la falta de respeto al Rey promovida por la Alcaldesa de BCN y el Pres del Parlament. Pero eso es compatible con decir que la @CasaReal ha sido avisada varias veces de que existen formas más inteligentes y sutiles en su repertorio para tratar la crisis catalana\n— Ignasi Guardans (@iguardans) 26 de febrer de 2018\n4. Àlvar Llobet Sotelo, periodista\nNo hi ha president que sigui capaç de representar tota la població. Bàsicament perquè és impossible. Si Torrent no ho ha fet negant-se a rebre el Rei, tampoc ho faria Arrimadas rebent-lo. El polític ha de tenir idees, defensar-les i ser conseqüent.\n— Àlvar Llobet Sotelo (@AlvarLlobet) 26 de febrer de 2018\n5. Joan Ramon Casals, alcalde de Molins de Rei\nInteressant Editorial del “The Times”, recomna a l’Estat Espanyol que deixi tornar a el President @KRLS i que accepti negociar. Una mostra clara que a nivell internacional es veu i es reprova l’immobilisme i duresa del govern espanyol i dels partits del 155. https://t.co/HV0cNaljVl\n— jrcasals (@jrcasals) 26 de febrer de 2018\n6. Mònica Lujan, comunicadora audiovisual\nEl tema de Pep amb el llaç groc, la repercussió que està tenint i com ha respòs ell i el seu entorn és una altra mostra de que no, no es pot separar. L'esport és política, l'esport és societat. No es pot separar perquè els esportistes i aficionats també són (som) ciutadans.\n— Mònica Lujan (@lujanpoulain) 26 de febrer de 2018\n7. Joel Joan, actor, productor, director i guionista\nVoler-se separar no vol dir odiar l’altre sinó vol dir estimar-se a un mateix i sobretot sobretot no voler ser maltractat pel que diu que t’estima. https://t.co/F3oXt86caO\n— Joel Joan (@JoelJoanJuve) 26 de febrer de 2018\n8. Sara O’Conor, periodista\nFrío + Lluvia + Lunes + Hordas de ejecutivos del Mobile. La combinación que está incrementando exponencialmente mis ganas de disfrutar de la vida.\n— Sara O'Conor (@SaraOConor) 26 de febrer de 2018\nEl presidents de Telefónica i Vodafone defensen que Barcelona és "el millor lloc" per acollir el Mobile\nEls CDR converteixen el MWC en un altaveu del conflicte català\nPP i PSC acusen Colau i Torrent de "postureig" per haver plantat el rei


La Maquineta - Centre pedagògic i de reforç escolar - Repàs escolar\nClasses de repàs i reforç escolar La Maquineta ofereix classes de repàs individuals o en grups reduïts per a totes les edats.\nAmb l'aula virtual de La Maquineta Aprèn, repassa i educat desde quasevol lloc. La Maquineta aula virtual és una plataforma d'aprenentatge a distància.\nBenvinguts a la Maquineta\nLa Maquineta és una iniciativa jove creada per un equip de professionals en l'àmbit de l'educació: pedagogs i professors d'educació primària i secundària.\nSom un equip format per emprenedors que creiem en la docència com a eina que potencia i fomenta el desenvolupament acadèmic, personal i emocional dels alumnes.\nAl Centre Pedagògic i de reforç escolar la Maquineta trobaràs el suport ideal pels estudis dels teus fills.\nFem classes de reforç i d'ampliació tan individuals com en grups reduïts de fins a quatre alumnes.\nEns impliquem al màxim oferint als nostres alumnes materials extres per preparar totes les assignatures i els exàmens de tots els cursos: pre-escolar, primària, ESO i batxillerat.\nLa nostra filosofia és que mitjançant l'esforç, s'aconsegueixen els objectius, i creiem que la millor manera d'aconseguir-ho és amb una bona planificació i amb un bon ús de les tècniques d'estudi. A banda, també oferim la possibilitat de concertar reunions amb els professors de les escoles per treballar conjuntament en la millora dels resultats acadèmics dels estudiants.\nPoseu el vostre nom d'usuari i contrasenya\nEl Centre la Maquineta és un centre pedagògic i de reforç escolar. Com a centre pedagògic, treballem en la millora de la lecto-escriptura, l'atenció, concentració i observació, concebudes com a eines bàsiques per un bon desenvolupament acadèmic i personal dels alumnes. A més, també els guiem en les dificultats en l'aprenentatge que se'ls hi puguin presentar al llarg del procés formatiu..\nD'altra banda, com a centre de reforç escolar, facilitem les eines necessàries als nostres estudiants per tal de que puguin obtenir uns bons resultats acadèmics i un assoliment satisfactori del curs escolar.\nOferim una atenció personalitzada a les necessitats que pot presentar cada alumne.\nEmfatitzem en les tècniques d'estudi com a via per organitzar i adquirir els continguts de les matèries escolars. Preparem a l'alumne per poder fer front als futurs reptes acadèmics i personals amb els que es pugui trobar al llarg de la seva formació.\nEducació Infantil: lecto-escriptura, millora de l'atenció, concentració i observació i anglès.\nEducació primària i secundària: comprensió lectora, lecto-escriptura, tècniques d'estudi, llengües (català, castellà i anglès) i ciències (matemàtiques, naturals, socials, etc.)\nBatxillerat: llengües (català, castellà i anglès).\nLa Maquineta online: aula virtual\nLa Maquineta es desmarca d' altres centres de reforç i repàs escolar oferint un servei innovador d'aula de repàs virtual.\nLa Maquineta-online és una plataforma virtual que permet una connexió professor-alumne i alumne-professor per a resoldre d'una manera ràpida i còmoda els dubtes diaris relacionats amb les tasques de l'escola.\n© 2019 La Maquineta | Cambrils | Tarragona| politica de privacitat\nCreat per Roartic


IB3 | Mor Tomeu Estaràs, de 'Los Valldemossa'\nEl músic Tomeu Estaràs, de ‘Los Valldemossa’, ha mort aquest dissabte als 78 anys d’edat a Palma. Els germans Estaràs (Tomeu, Bernat i Rafel) eren els membres d’aquesta formació fins l’any 2000.El grup conreava la música popular i el folklore mallorquí així com altres estils musicals d’arreu del món.\nTomeu va continuar el projecte amb la seva dona, Genia Tobin, i el músic Miquel Brunet. Varen gravar una desena de discos i realitzaren moltes col·laboracions amb altres músics i artistes, entre ells el duo Voicello.\nTomeu va publicar en solitari el disc Entre mites i flautes (2000), i el 2005 apareix, ja com a Els Valldemossa, Quand tu sonneras je chanteray, amb temes de Jacques Brel, Tomeu Penya i Alberto Gómez.


ᐅ Disseny web Albagés - Disseny de pàgines web Albagés\nDISSENY WEB ALBAGÉS 100% PROFESSIONAL\nLi oferim disseny de pàgines web Albagés professionals i 100% responsive per a tot tipus de dispositius,\nExperts en disseny web Albagés\nComptem amb molts anys d'experiència en disseny web Albagés de tot tipus de sectors i activitats. Som experts en la creació de tot tipus de pàgines web potents i elegants, utilitzant les millors eines, tècniques i tecnologia del mercat.\nEl nostre equip professional analitza i confecciona en cada cas una proposta de disseny web Albagés a mida, tecnologia, model i estratègia comercial que millor encaixa amb les necessitats de cada projecte i client.\nRealitzem disseny web Albagés 100% responsive i amb optimització a paràmetres SEO Google inclosa, ja que som experts en aquest tipus de disseny web Albagés parametritzat específicament per a posicionar-se òptimament a Google, tant a nivell d'estructuració del disseny web Albagés com en la dinàmica de continguts.\nDisseny web Albagés. Experts en la creació de pàgines web Albagés.\nEl nostre objectiu alhora de crear un disseny web Albagés és la de transmetre elegància, professionalitat i envergadura a l'empresa, amb l'objectiu de generar imatge de marca i que l'empresa estarà a l'alçada de qualsevol tipologia de client a internet.\nDisseny web Albagés. Molts anys d'experiència en el disseny web Albagés.\nTots els nostres dissenys web Albagés compten amb la base tecnològica adequada per poder evolucionar i millorar sense limitacions, junt amb una potent optimització de sèrie per a SEO en cercadors, és a dir el seu òptim Posicionament web Albagés, sobretot Posicionament Google Albagés i òbviament, l’optimització a qualsevol tipus de dispositiu com mòbils, tauletes, etc.. 100% Responsive i auto-gestionable!\nA l’igual que comptar amb un òptim servei de Manteniment informàtic Albagés és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva pàgina web també forma part de quelcom vital i necessari o en cas contrari, òbviament està desfasada i fora de mercat.\nDisseny web Albagés. Oferim tot tipus de disseny web Albagés.\nRealitzem qualsevol tipus i model de pàgines web, des del disseny web Albagés comercial corporatiu a portals sectorials, cercadors, directoris, landings, blogs i fins a models de negoci on-line innovadors.. Utilitzem diferents tipus de programació, tecnologia i plataformes CMS, sempre en funció del projecte de disseny web Albagés final a desenvolupar. Amb Gestinet, tot allò que pugui ser imaginat, ho podem traslladar a web =)\nPlanificació de tot tipus de projectes de disseny web Albagés a mida del client.\nDisseny web Albagés i desenvolupament amb llenguatges de programació actuals i escalables.\nEstudi de les necessitats del client amb plantejament estratègic del disseny web Albagés.\nOpcions de disseny web Albagés personalitzades per diferents dispositius.\nDisseny web Albagés, 100% responsive\nEl disseny de pàgines web Albagés responsive o adaptatiu és una tècnica de disseny web Albagés que busca la correcta visualització d'una mateixa pàgina en diferents dispositius. Des d'ordinadors d'escriptori a tablets i mòbils. Avui dia accedim a llocs web des de tot tipus de dispositius; ordinador, tablet, smartphone… pel que, cada vegada més, ens sorgeix la necessitat que la nostra web s'adapti a les diferents grandàries d'aquests.\nA Gestinet ens preocupem de plantejar el disseny web Albagés també per afavorir les conversions utilitzant tots els recursos per crear call to action (trucades a l'acció) eficaços i atractius, d'aquesta manera afavorim la conversió dels visitants en clients, o la conversió de les visites en vendes.\nA Gestinet som experts en disseny web Albagés.


Dos Ferraris (Albert Villaró)\nNo em digueu que no és bonic viure en un país on un divendres per la tarda et pots trobar amb dos Ferraris circulant en caravana\n2 min. 04/06/2014 23:45\nL'altre dia, per Santa Coloma, em van avançar dos Ferrari, dos, vermells i lluents, que segurament se n'anaven cap al sud a passar el cap de setmana. Jo circulava amb el meu discret Panda i em van passar com una centella, saludant-me amb l'alegre petardeig del tub d'escapament, amb aquell ronc afinadíssim del motor, tan característic de la marca del cavallino rampante.\nVaig sentir una saludable enveja. No em digueu que no és bonic viure en un país on un divendres per la tarda et pots trobar amb dos Ferraris circulant en caravana. I qui diu Ferraris diu Aston Martins, o Lamborghinis, o fins i tot els desmesurats Hummers, que sembla que no hi hagin de cabre.\nM'imagino la cara de satisfacció dels seus conductors, la picoreta que provoca l'èxit, la sensació indefugible de sentir-se observats i admirats per vianants i col·legues conductors. Sempre que veig passar un d'aquestos prodigis de la indústria de l'automòbil evoco aquella escena memorable de la pel·lícula 'Scent of a Woman', en què l'Al Pacino, que fa el paper d'un militar cec, aconsegueix conduir un Ferrari descapotable pels carrers de Nova York, i fins i tot és aturat per la policia sense que se n'adonin que no hi veu gens.\nHa de ser molt bonic, sí. Però si mai me'n pogués pagar un (que, al pas que anem, molt em temo que no) m'estimbaria indefectiblement a l'hora d'enfilar la primera rotonda, incapaç de dominar aquell motor desmesurat. Com era allò de la potència sense control?