Brioix – THERMOFACILIBO\n12/04/2020 15/04/2020 consol\nSurt un brioix gran, així que el que normalment faig és tallar a llesques les que no consumeixo al moment i congelar-les embolicades amb film transparent. Quan en vull, només les he de treure una estona abans i estan igual de boníssimes que acabades de fer. D’aquesta manera tot i que hi ha feina a fer-lo, tinc brioix per solucionar esmorzars o berenars de més d’un dia. Una altra recepta perfecta per aquests dies de confinament!!!!! #joemquedoacasa\nIngredients: (1 pa brioix gran)\n110 g de mantega a trossos (a temperatura ambient)\nPosar dins el got de la thermomix l’aigua, la llet i el llevat esmicolat. Programar 2 minuts, temperatura 37º i velocitat 1.\nAfegir l’ou, els rovells, la farina, la sal i el sucre. Barrejar 30 segons a velocitat 6. A continuació pastar 4 minuts a velocitat espiga.\nTot seguit tornar a programar 3 minuts més a velocitat espiga i anem afegint, a poc a poc, la mantega pel bocal.\nRetirar la massa i deixar-la llevar fins que dobli el seu volum. En un bol lleugerament enfarinat i tapat amb film transparent (untat amb oli del cantó que en pujar estarà en contacte amb la massa). Deixar-lo en un lloc lliure de corrents d’aire, com ara el forn apagat. Durant 1½-2 hores aprox.\nUn cop hagi llevat, enfarinar la superfície de treball, abocar la massa (és una massa molt enganxifosa, però això mateix farà que sigui un brioix súper-súper esponjós. De moment però, per poder-la treballar bé segur que haurem d’afegir un xic de farina, però només la justa per poder-la treballar, aleshores, si encara se’ns enganxa, untar-nos les mans amb oli)\nAmb les mans pastar-la un xic per desgasificar-la, formar un rul·lo i col·locar-lo dins d’un motlle de cake gran de 30x12x10, untat amb mantega. Deixar llevar tapat amb un drap humit, dins un lloc lliure de corrents d’aire, com ara el forn apagat, durant 1½h.\nPinzellar la superfície de la massa amb ou batut i enfornar a 180º durant 20-25 minuts aprox. Si la superfície es daura massa, tapar un paper d’alumini fins a acabar la cocció.\nRetirar del forn, deixar temperar, desemmotllar i col·locar-lo sobre una reixeta perquè s’acabi de refredar.\n.-Si el motlle és més petit, partir la massa en dos i fer dos pans.\n.-Perquè llevi abans, com ja us he comentat en altres ocasions, a mi em va bé encendre el forn a 50º. Aleshores apagar-lo i deixar llevar la massa dins. Amb la calor residual la massa puja més ràpidament.\nPrevious Article Xuixos\nNext Article Niu de Pasqua de pasta de full i xocolata


Arxius Athy - IntoKildare\nAthy és una de les dues ciutats patrimonials de Kildare i es va convertir en una ciutat de mercat gràcies a la xarxa de canals i rius; aquí el riu Barrow es troba amb la branca Athy del Gran Canal. Athy és coneguda internacionalment per acollir la Shackleton Autumn School en homenatge al gran explorador, Ernest Shackleton, que va néixer a la propera Kilkea i, de fet, és la seu de l’única exposició permanent dedicada a l’explorador.\nDescobriu la història dels quàquers a Kildare amb una visita a Ballitore i Burtown House & Gardens, o feu un creuer pel riu per veure la ciutat des d’un angle diferent. Exploreu llocs antics patrimonials esquitxats per tota la zona, com el castell de Kilkea i el castell de Whites, que provenen dels temps dels normands i dels Fitzgeralds (els comtes de Kildare), mentre que els 12th El segle Moate of Ardscull és famós per les llegendes de la "gent petita".\n19 resultat (s)


Formatges Mas d'Eroles\nElaboració artesanal de formatges\nL'equip del Mas d'Eroles\nGebrat d'Obaga | Ermesenda d'Eroles | Ros d'Eroles | Pla de Cim | Escaldat | Tartera | Brisat | Ros de Ratafia\n4 Herbes | Fogassa| Abadessa d'Elins | Serrat de Corruncui | Carreu | Pla d'Eroles | Trévol | Sant Quiri\nTipus de llet: Llet crua de vaca.\nCoagulació: La coagulació és de tipus àcida, a uns 20-22 ºC durant 24 hores, i s’utilitza quall d’origen animal.\nEmmotllat: La quallada no es talla i s’emmotlla directament amb cullerot. Un cop emmotllada la pasta no es premsa sino que es deixa escòrrer espontàniament. Al cap de 6 hores es dona la primera volta, la segona a les 24 hores de l’emmotllat, i es sala amb sal seca després de cada volta.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es polvoritza la crosta periòdicament amb fong clanc (penicillium candidum). D’aquesta manera s’afavoreixen els fongs desitjats, i en resulta una crosta florida i blanca.\nForma: Forma de cilindre pla, d’arestes rectes i cares planes i arrissades, alçada de 3 a 4 cm, diàmetre de 9 a 11 cm i un pes de 350 a 450 g.\nPasta: La pasta és blanca, compacta, sense forats ni ulls, la textura és humida, tipus argilós quan es fon en boca. Presenta en la pell un olor a boscatge, i de color de molsa amb notes de fruita madura i cava.\nTextura: Friabilitat alta, trencadís i tacte de cremós a molt cremós.\nGust: Làctic i poc àcid, cremós al paladar, intens amb regust tardà i potent tirant a vegetal, amb un punt amarg. Quan és molt madur pot arribar a liquar, i es pot menjar com una “torta”.\nDegustació: Amanida de GEBRAT amb tomàquets, orenga, i olives mortes, amb un vi blanc i sec, 15 Roures, amb bota de roure, Bodega Espelt, D.O. Empordà - Costa Brava.\nMedalla d'Or formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2015.\nMedalla de Bronze formatges de Vaca al World Cheesse Awards, any 2010.\nMedalla de bronze formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2006.\nMenció Especial formatges de vaca al concurs Lactium - Vic, any 2013.\nCoagulació: La coagulació és de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga de 40 a 45 minuts, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans petits i s’escalfa fins a 37 ºC, i es remena durant 40-45 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es premsa durant unes 5 o 6 hores. El salat es realitza per immersió en salmorra saturada a 13 ºC durant un màxim de 24 hores.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 90 dies, es renta la crosta periòdicament amb una salmorra al 3-4 % de sal. D’aquesta manera s’afavoreixen els llevats en lloc dels fongs, i en resulta una crosta ataronjada, humida i enganxosa.\nForma: Forma de cilindre pla, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 4 a 7 cm, diàmetre de 15 a 24 cm i un pes de 2 a 4 kg.\nPasta: La pasta és de color entre groga i os, amb ulls petits, irregulars i de distribució més o menys homogènia.\nTextura: Elàstica, friabilitat baixa i tacte de cremós a molt cremós.\nGust: El gust complex i evolucionat, potent i persistent, amb un retrogust llarg i agradable.\nDegustació: Sobre un llit de patates bullides amb pell, fondre al forn el formatge ERMESENDA, afegir-hi llavors de comí. Vi negre jove Joan Anguera, Darmòs, D.O.Montsant, d’agricultura ecològica.\nMedalla d'Or formatges de pasta dura de Vaca amb més de 60 dies de curació al Lactium Vic, any 2014.\nMedalla d'Or formatges de pasta dura de Vaca amb més de 60 dies de curació al Lactium Vic, any 2013.\nMedalla de Bronze formatges de Vaca al Lactium de Vic, any 2009.\nMedalla d’Or formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2007.\nMedalla de Bronze formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2005.\nTipus de llet: Llet crua de vaca\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es deixa escórrer espontàniament, sense premsar. El salat es realitza per immersió en salmorra saturada a 13 ºC durant un màxim de 60 minuts.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es renta la crosta periòdicament amb una salmorra al 3-4 % de sal. D’aquesta manera s’afavoreixen els llevats en lloc dels fongs, i en resulta una crosta ataronjada, humida i enganxosa a l’hivern, i més seca a l’estiu.\nForma: Cilindre pla, d’arestes i cares corbes, alçada de 4 a 7 cm, diàmetre de 8 a 10 cm i un pes de 400 a 600 g aproximadament.\nPasta: És de color entre groga i ós, amb ulls petits, irregulars i de distribució més o menys homogènia.\nGust: Sense ser fort, té un gust suau però que es nota, molt agradable, és el formatge per a tothom.\nDegustació: Formatge ROS D’EROLES amb codonyat, acompanyat d’un cava brut D.O. Penedès.\nMedalla d'Or formatges de pasta dura de Vaca entre 7 i 60 dies de curació al Lactium Vic, any 2012.\nPLA DEL CIM\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es premsa. El salat es realitza per immersió en salmorra saturada a 13 ºC durant un màxim de 120 minuts.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es renta la crosta periòdicament amb cervesa negra artesana, tipus Stout, elaborada a Montferrer de marca CIM. D’aquesta manera s’afavoreixen els llevats de la cervesa en lloc dels fongs, i en resulta una crosta marronosa, pudent, humida i enganxosa a l’hivern, i més seca a l’estiu.\nForma: Forma de cilindre pla, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 2 a 3 cm, diàmetre de 18 cm i un pes de 1kg aproximadament.\nPasta: De color entre groga i os, amb ulls petits, irregulars i de distribució més o menys homogènia.\nGust: Gust suau però que es nota, molt agradable, amb notes de llevats que recorden el pa, el forn, la pastisseria i la cervesa, bon formatge per menjar-ne la pell.\nDegustació: Formatge PLA DE CIM amb orellanes, acompanyat d’una cervesa negra CIM, de Montferrer.\nCoagulació: És de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga de 40 a 45 minuts, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans petits i s’escalfa fins a 37 ºC, i es remena durant 40-45 minuts. Tot seguit es deixar acidificar durant unes 4 hores, fins que arriba a un pH de 5,6 - 5,4 aproximadament.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta s’escalda amb aigua a 80 ºC com a mínim. Tot seguit s’estira la massa i s'hi dona forma amb les mans i es deixa dins d’un recipient amb aigua molt freda. És un formatge de pasta cuita (+ de 80 ºC), el que els italians anomenen “pasta filata”, és a dir, pasta filada.\nSalat i maduració: Es sala 20 minuts a la salmorra i es deixa assecar durant 24 hores.\nForma: Forma de panet rodó, els ben fets, i forma de patata els mal fets, amb un pes aproximat de 200 g.\nPasta: La pasta és de color marfil, sense ulls, i la pell molt fina.\nTextura: Textura elàstica, tova, amb certa humitat i tacte cremós.\nGust: El gust simple amb un retrogust àcid, saladet, de mantega amb records de llet. Molt suau i agradable.\nDegustació: Combinació d’aperitiu, formatge ESCALDAT fos sobre una llesca de pa de nous amb alfàbrega fresca, ben regat amb un vi rosat de Gandesa, anomenat Bàrbara Forès - D.O. Terra Alta.\nCoagulació: La coagulació és de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga de 40 a 45 minuts, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans petits i s’escalfa fins a 37 ºC, remenant durant 40-45 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es premsa durant unes 5 ó 6 hores. El salat es realitza per immersió en salmorra saturada a 13 ºC durant un màxim de 12 hores.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 90 dies, la crosta és colonitzada per fongs de tota mena que donen al formatge un aspecte de terra, de pedra de tartera, d’aquí el nom.\nForma: Forma de cilindre pla, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 4 a 7 cm, diàmetre de 15 cm i un pes de 1,5 a 2 kg.\nGust: El gust complex i evolucionat, persistent, amb un retrogust llarg i agradable, amb records de torrats i de vegetals.\nDegustació: Combinació dolça, pot presentar-se com a postres. Formatge de TARTERA amb raïm moscatell i xarop d’erable, acompanyat d’un vi dolç fet a Tiana, anomenat Mataró - D.O. Alella.\nMedalla de Plata formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2017.\nLactium d'Or 2011 al millor formatge de pasta dura de vaca amb més de 60 dies de maduració.\nMedalla de Plata formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2007.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles on descansa durant 24 hores. Al cap d’un dia els formatges tendres s’esmicolen i es salen en sec, per ser premsats tot seguit durant un dia més.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es renta la crosta periòdicament amb lies de vi negre. Concretament de Vinya l’Hereu, bodega situada a Seró que fa vi ecològic, dins la D.O. Costers del Segre. Les lies, que es troben al cul del cup després de buidar-lo, fan madurar el formatge pràcticament sense fongs ni llevats, i dona un gust particular al formatge. L’acabat del formatge dura uns 30 dies arrebossat amb la brisa del vi envasat al buit.\nForma: Cilindre pla, d’arestes i cares corbes, alçada de 2,5 a 3,5 cm, diàmetre de 20 a 22 cm i un pes de 900 a 1000 g aproximadament.\nPasta: Color entre groga i os, amb ulls petits, irregulars i de distribució més o menys homogènia.\nTextura: Seca, friable, i tacte eixut.\nGust: Sense ser fort, té un gust marcat i amb notes noves de tanins i records de celler de vi.\nDegustació: Formatge BRISAT amb pa torrat i oli, acompanyat de vi negre Petit Grealó, Vinya l’Hereu, Seró, D.O. Costers del Segre.\nMedalla de Bronze formatges de Vaca al World Cheesse Awards, any 2013.\nROS DE RATAFIA DELS RAIERS\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es renta la crosta periòdicament amb una salmorra al 3-4 % de sal, durant un mes. D’aquesta manera s’afavoreixen els llevats en lloc dels fongs, donant una crosta ataronjada, humida i enganxosa al hivern, i més seca a l’estiu. Durant el segon mes es renta el formatge amb ratafia del raiers, de Casa Portet, La Pobla de Segur, afavorint per acció de l’alcohol els llevats més proteolítics, que tornen el formatge més cremós o tou.\nForma: Cilindre pla, d’arestes i cares corbes, alçada de 4 a 7 cm, diàmetre de 8 a 10 cm i un pes de 400 a 500 g aproximadament.\nPasta: és de color entre groga i os, amb ulls petits, irregulars i de distribució més o menys homogènia.\nGust: Sense ser fort, té un gust suau però que es nota, molt agradable, i alhora és un formatge evolucionat i complex.\nDegustació: Formatge ROS DE RATAFIA amb prunes seques, acompanyat de Ratafia del Raiers.\nLactium Plata 2013 al millor formatge de pasta dura de vaca entre 7 i 60 dies de maduració.\nMedalla de Bronze formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2013.\nCoagulació: La coagulació és de tipus àcida, a 20-22 ºC durant 24 hores, i s’utilitza quall d’origen animal.\nEmmotllat: La quallada no es talla i s’emmotlla directament amb cullerot en motllos quadrats. Un cop emmotllada la pasta no es premsa sino que es deixa escórrer espontàniament. Al cap de 6 hores es dona la primera volta, la segona volta a les 24 hores de l’emmotllat, i es sala en sal seca desprès de cada volta.\nMaduració: Al cap d’una setmana s’arrebossa amb una barreja de quatre herbes ecològiques d’Ossera (Alt Urgell): farigola, timó, sajolida i sàlvia. El fong blanc (Penicilium candidum) creix sobre les herbes i deixa el formatge blanc.\nForma: Forma quadrada plana, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 3 a 4 cm, amplada de 9 a 11 cm i un pes de 400 g.\nPasta: Blanca, compacta, sense forats ni ulls, la textura és humida, pesada i tipus argila quan es fon en la boca. Presenta en la pell olor de boscatge, de molsa, amb notes de fruita madura i cava, i per descomptat a herbes aromàtiques.\nTextura: Friabilitat alta, trencadís, i tacte de cremós a molt cremós, segons humitat del formatge.\nGust: Làctic i poc àcid, cremós al paladar, intens amb un regust tardà i potent tirant a vegetal, amb un punt amarg endolcit per les herbes aromàtiques.\nDegustació: Amanida de 4 HERBES amb tomàquets, orenga i olives mortes, amb un vi blanc, TRETZE, amb bota de roure, Bodega Mas de la Caçadora, 100% garnatxa, D.O. Montsant.\nMedalla de Plata formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2015.\nTipus de llet: Llet crua de vaca menorquina.\nCoagulació: Ës de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga de 40 a 45 minuts, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans petits i s’escalfa fins a 37 ºC, i es remena durant 40-45 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta s’emmotlla amb draps anomenats fogassers. Tot seguit es premsa per donar forma i acabar d’escórrer el formatge.\nSalat: Es sala en sec i es frega el formatge amb sal marina.\nMaduració: Aquest formatge està fet a Son Vives, Ferreries, Menorca, i ens arriba al Mas d’Eroles amb 15 dies de vida. La maduració la fem al nostre celler amb una temperatura de 11 ºC i una humitat del 92 %.\nForma: Forma de pa, amb un pes aproximat de 2.000 g.\nPasta: La pasta és de color marfil, sense ulls, i la pell ataronjada pels llevats.\nGust: El gust intens, complexa, llarg, potent encara que agradable.\nDegustació: Combinació d’aperitiu, formatge FOGASSA damunt unes galetes d’oli d’Inca (Quely) partides per la meitat i amanides amb oli, ben regat amb un vi negre Obila, Costers del Ros - D.O.Priorat.\nCoagulació: La coagulació és de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga d'1 hora a 1 hora i mitja, s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans grossos i s’escalfa fins a 37 ºC, i es remena 5 minuts alternats amb repòs de 15 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics, no es premsa. Com més seca estigui la pasta millor, que no degoti. El salat es realitza amb sal seca fregant amb la mà, després de cada volteig durant 1 dia i mig.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 90 dies, es repica (foradar el formatge per facilitar l’entrada d’aire a l’interior); d’aquesta manera s’afavoreixen els fongs interns Al cap d'un mes s’embolica amb paper d’alumini i es segueix madurant en fred.\nForma: Forma de cilindre, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 12 a 14 cm, diàmetre de 12 a 15 cm i un pes de 0,5 a 1 kg.\nPasta: De color entre grog i oos, amb ulls grans, irregulars i de distribució més o menys homogènia. Amb florit intern i marques del repicat.\nTextura: Friable, trencadís a cremós a molt cremós.\nGust: Complex i evolucionat, potent i persistent, amb un retrogust llarg i agradable. Típic gust de florit intern, de formatge blau.\nDegustació: Rebaixat amb una mica de mantega, o no, es farceixen unes prunes seques sense os amb ABADESSA d’ELINS. Vi dolç, per exemple, una garnatxa de l’Empordà.\nMedalla de Plata formatges de Vaca al Concurs de Formatges Artesans de la Seu d’Urgell, any 2010.\nAnomenat així per la procedència de la llet d’ovella, que arriba al Mas d’Eroles des de Corroncui (Alta Ribagorça).\nCoagulació: La coagulació és de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga de 30 a 35 minuts, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans petits i s’escalfa fins a 37 ºC, i es remena durant 40-45 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es deixa escórrer espontàniament, sense premsar. El salat es realitza per immersió en salmorra saturada a 13º C durant un màxim de 60 minuts.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 90 dies, es raspatlla periòdicament per tal d’evitar una proliferació excessiva de fongs. Madurant a 80 % HR i temperatura constant d’uns 12º C.\nForma: Cilindre pla, d’arestes i cares corbes, alçada de 4 a 7 cm, diàmetre de 8 a 10 cm i un pes de 500 a 600 g aproximadament. Pell llisa i cerosa, color groc palla.\nTextura: Textura de la pasta curta, friable en formatges llargament madurats o elaborats a l’estiu, més cremosos si són fets a l’hivern.\nGust: Gust intens, lleugerament làctic, mantegós al paladar i amb retrogust pronunciat típic dels formatges d’ovella. Com més sec, més retrogust i tipicitat.\nDegustació: Formatge SERRAT DE CORRONCUI amb torrades ben amarades d’oli d’oliva verge, acompanyat d’un PETIT GREALÓ, vinya l’Hereu, Seró, D.O. Costers del Segre.\nCoagulació: La coagulació és de tipus àcida, a 20-22 ºC durant 16 hores, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada no es talla i s’emmotlla directament amb cullerot.\nEmmotllat: Un cop emmotllada la pasta no es premsa sino que es deixa escórrer espontàniament. Al cap de 6 hores es dona la primera volta, i es sala la primera cara; la segona volta a les 24 hores de l’emmotllat, i es sala la segona cara.\nMaduració: Durant la maduració es polvoritza la crosta periòdicament amb fong blanc (penicil·lium candidum). D’aquesta manera s’afavoreixen els fongs desitjats, i en resulta una crosta florida i blanca.\nForma: Forma quadrada plana, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 3 a 4 cm, amplada de 9 a 11 cm i un pes de 400-550 g.\nPasta: La pasta és de color blanca, sense ulls i molt compacta, al tall es sol enganxar al ganivet.\nTextura: La textura és humida, pesada i tipus argila quan es fon en la boca.\nGust: Presenta en la pell olor de boscatge, de molsa, amb notes de fruita madura i cava, i té un gust làctic i poc àcid, molt cremós al paladar, intens i delicat.\nEs presenta de dues maneres:\nNatural: amb crosta florida amb penicil·liums.\nHerbes: arrebossat amb herbes del Pirineu (farigola, romaní, sajolida i orenga).\nDegustació: Ideal per acompanyar amanides, torrades i pans especials. Vi blanc sec, Blanc de Marges, D.O. Costers del Segre, ó cava brut, D.O. Penedès.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es renta la crosta periòdicament. D’aquesta manera s’afavoreixen els fongs, donant una crosta marronosa, podent humida i enganxosa a l’hivern, i més seca a l’estiu.\nGust: Gust suau però que es nota, molt agradable, amb notes de llevats que recorden el pa, el forn, la pastisseria, bon formatge per menjar-ne la pell.\nCoagulació: La coagulació és de tipus enzimàtic, a uns 30-32 ºC, i triga de 40 a 45 minuts, i s’utilitza quall d’origen vegetal,herbacol. La quallada es talla a grans petits i no s’escalfa,es remena durant 40-45 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es premsa. El salat es realitza amb sal seca, fregant amb la mà.\nMaduració: Durant la maduració de com a mínim 60 dies, es renta la crosta periòdicament amb aigua i sal. D’aquesta manera s’afavoreixen els fongs, donant una crosta de color rosa, podent humida i enganxosa a l’hivern, i més seca a l’estiu.\nForma: Cilindre pla, d’arestes i cares corbes, alçada de 3 a 5 cm, diàmetre de 8 a 10 cm i un pes de 300 a 450 g aproximadament.\nPasta: La pasta és blanca, compacta, sense forats ni ulls, la textura és humida, es fon en boca. Presenta en la pell un olor podent.\nGust: Làctic, cremós al paladar, intens amb regust tardà i potent tirant a vegetal, amb un punt amarg. Quan és molt madur pot arribar a liquar, i es pot menjar com una “torta”.\n• Medalla d'Or Formatges de pasta tova d'Ovella Lactium, any 2019.\nCoagulació: La coagulació és de tipus enzimàtic, a uns 32-34 ºC, i triga de 30 a 35 minuts, i s’utilitza quall d’origen animal. La quallada es talla a grans petits i s’escalfa fins a 37 ºC, i es reman durant 40-45 minuts.\nEmmotllat: Un cop escorreguda la pasta es passa als motlles cilíndrics i es premsa durant unes 24 hores.\nMaduració: El salat es realitza per immersió en salmorra saturada a 13 ºC durant unes 24 hores. Durant la maduració de com a mínim 180 dies (6 mesos), la crosta és colonitzada per fongs i llevats de tota mena que dona al formatge un aspecte de pedra, de terra.\nForma: Forma de cilindre pla, d’arestes rectes i cares planes, alçada de 6 a 7 cm, diàmetre de 20 a 24 cm i un pes de 3,5 a 4 kg.\nTextura: Textura trencadissa, friabilitat mitjana, però tacte cremós.\nGust: El gust complex i evolucionat, potent i persistent, amb un reragust llarg i agradable, amb gust típic d’ovella, i un cert un punt de picant al final.\nDegustació: Acompanyat de pa torrat amb oli extra verge. Vi negre amb fusta, Flor de Grealó, Vinya l’Hereu, Seró, D.O.Costers del Segre, d’agricultura ecològica.\nMas d'Eroles - 25797 Adrall\nT 973 38 73 38\n©2015 Mas d'Eroles S.L.


nodos: de juliol 2010\nBuda del temple Sing'an, Shanghai\na 23:38 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nL'amor que experimento és tan gran que no puc evitar expressar-lo.\nSi no ho fes crec que em posaria malalt, rebentaria, no ho podria aguantar.\nEn efecte, és veritat el que m'ensenyava l'Antonio Blay: Jo soc Amor.\nExperimento que Jo soc això, aquesta és la meva naturalesa. Estimar no és cap esforç, el que és un esforç insuportable és no estimar. Quan haig de defensar aquest petit individuo mitjançant la discussió i el conflicte, això és un malson. Quan puc oblidar-me'n i deixar caure totes les barreres, això és una meravella.\nI aquest Amor impersonal i omnipresent es dirigeix cap a la meva companya i és Total.\nEs per a Ella i és Universal, alhora. I es dirigeix cap a la meva neta, i també és Total. I es dirigeix cap a la meva filla, i segueix sent Total. I el meu fill, i el meu alumne, i la meva amiga, i el meu col·lega, i aquell roure estimat, i el meu veler, i el meu país, i la meva mar, i el meu gat. I la meva mare Terra, i el meu pare, el Sol. Tot l'Amor, per a Ella.\na 16:24 4 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nL'amor que experimento és tan gran que no puc evit...


ESPECIALITATS DE CONSERVES HERPAC\nFILETS DE VERAT HERPAC: Exquisit peix que pertany a la mateixa família que el bonítol i la tonyina, és un peix blau font d’Omega 3, proteïnes, vitamines i minerals. Els filets de verat d’HERPAC són, a més de sans, deliciosos. Proveu en una picada de tomàquet, en una amanida o com se us ocorri, no us equivocareu.\nMELVA CANUTERA HERPAC: Una altre varietat de la mateix família que la tonyina o el verat, però que posseeix un sabor i un aroma peculiar. Diferenciem també la melva convencional, de la Melva Canutera, aquesta és més petita i els seus filets són més sucosos i delicats. Al ser peix blau és un aliment molt saludable i d’elevat valor nutricional. El nostre suggeriment, gaudir sol o amb un bon pebrot del piquillo.\nTARANTELO DE TONYINA VERMELLA: Part de la tonyina vermella de forma triangular situada sobre la ventresca i a prop del llom blanc. El seu percentatge de greix és menor que el de la ventresca , és un tall ric en Omega 3 i 6 , ideal per dietes especials i saludables.


La Guàrdia Civil denunciarà un familiar del Julen pel pou il·legal on va caure el nen - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Guàrdia Civil denunciarà un familiar del Julen pel pou il·legal on va caure el nen\nEl director de la Guàrdia Civil va assegurar que esperen tenir «en els propers dies» acabada la investigació per la mort\nLa Guàrdia Civil denunciarà un familiar del Julen pel pou il·legal on va caure el nen Regió7\nDesprés de la tragèdia ocorreguda a Totalán, és el moment de començar a depurar responsabilitats. Tot i la suma de fatalitats que van portar a la mort el petit Julen, algunes situacions que s'haurien pogut evitar van ser decisives. Així, la Guàrdia Civil ha fixat la mirada en David Serrano Alcaide, el propietari de la finca i parella d'una cosina del pare del Julen, i el pouaire, Antonio Sánchez, responsable de l'empresa Triben Perforaciones, que es va encarregar d'excavar el fatídic pou, que ara afirma que ell va tapar el pou i que el va deixar en un estat totalment diferent de com està ara mateix. Tots dos hauran de respondre davant la justícia per una excavació il·legal que, a més, no compleix les mesures de seguretat mínimes en aquest tipus d'obres. Després dels fets, la Justícia i la Guàrdia Civil investiguen un homicidi imprudent que suposa penes que van des dels 18 mesos per imprudència lleu a quatre anys si es tracta d'una imprudència greu, a més de la corresponent inhabilitació.\nEn aquest sentit, el director de la Guàrdia Civil, Félix Azón, va assegurar que esperen tenir «en els propers dies» acabada la investigació per la mort del Julen, i va recordar que hi estan posant «tots els mitjans».


Nou repte en la Fonteta | Valencia Extra\nNou repte en la Fonteta\nEl València Basket s’enfronta al Barcelona en una nova jornada de la Turkish Airlines Euroleague amb l’objectiu de seguir en una dinàmica positiva\n16/01/2018 - Sandra Paniagua Adelantado -\n16/01/2018 - Sandra Paniagua Adelantado\nNou repte en la Fonteta. A partir de les 20.30 hores l’afició caldejarà el coliseu taronja per a espentar al seu equip a aconseguir una nova victòria en la Turkish Airlines Euroleague davant el FC Barcelona Lassa. El València Basket disputarà la 18 jornada de la màxima competició continental en la seua casa amb l’objectiu de mantenir la dinàmica positiva que sí que té en la Lliga Endesa. Els de Vidorreta arriben a este encontre després d’haver signat una brillant victòria diumenge passat davant el Tecnyconta Zaragoza (103-58).\nEl partit d’esta vesprada suposa la primera visita del Barcelona a la Fonteta en competició europea i serà la vuitena vegada que un equip espanyol visite València per a disputar un encontre continental. Al costat del Barcelona, han passat pel feu taronja el Joventut de Badalona, Estudiants, Baskonia, Reial Madrid, Bilbao Basket, CAI Zaragoza i Unicaja.\nTambé serà la primera vegada que Pier Oriola visite la que va ser la seua casa la temporada passada i en la qual es va proclamar campió de Lliga amb el conjunt taronja. Per al partit d’esta nit, Vidorreta seguirà sense comptar amb Green, qui encara no s’ha recuperat totalment de la seua lesió, tampoc podrà comptar amb Diot, Sastre, Vives i Latavious Williams i Sergio García és seriós dubte després d’haver recaigut diumenge passat de la lesió que li mantenia apartat de la pista des del seu fitxatge.\nPer la seua banda, el FC Barcelona Lassa arriba a la Fonteta després d’encadenar dues derrotes consecutives (en la pista del Panathinaikos i a casa davant Unicaja en Lliga Endesa) a pesar que havia trencat la seua mala ratxa en la competició europea amb dos triomfs davant el Khimki Moscow Region i el CSKA Moscou.\nVidorreta: “Esperem a un bon FC Barcelona Lassa”\nTxus Vidorreta explicava en la prèvia que “fa una setmana estaven molt bé i havia guanyat al CSKA de Moscou. Estem tots amb un calendari molt atapeït, així que el que hem de pensar és que ens anem a trobar un bon Barça Lassa, que no sabem com estarà tampoc. És veritat que estan començant a tenir alguns problemes de lesions, encara que no s’aproximen als nostres. Serà important conéixer si vénen amb tota la plantilla, quina ha passat amb Navarro, Moerman, Seraphin… Que tinguen una rotació o una altra a nosaltres també ens afecta a l’hora de plantejar el partit. Dit açò, la seua plantilla és de primeríssim nivell i estarà de gom a gom demà”.\nEl 82% dels valencians no sap qui governa a la Comunitat\nLa cara visible d'Espanya 2000 alenta un escarni contra Grezzi\nRequena inaugura la seua Mostra de l'Embotit repleta d'experiències gastronòmiques\nLes despeses de la corporació es reduïxen ja en 50.000 € en en esta legislatura\nNo m'agredisques, no t'agredisques


Telescopi | e s c o l t i v e i g\nLeguineche i Kapuscinski, dos grans\n25 gener 2014 26 gener 2014 ~ escoltiveig\t~ Deixa un comentari\nAquesta setmana ens ha deixat Manu Leguineche. Abaix teniu un enllaç imprescindible: l’arxiu de TVE conserva aquest video amb l’entrevista que ‘el jefe de la tribu’ va fer a un altre gran entre els grans corresponsals de guerra, Ryszard Kapuściński. Era el 1989 i parlen de la Perestroika, Lech Walesa, Joan Pau II i de si és possible el desmembrament de la Unió Soviètica. “Només” té 25 anys, l’entrevista.\nPer als qui vulgueu conèixer millor al gran periodista polonès, és del tot recomanable la lectura de Viatges amb Heròdot i Crist amb la carrabina al coll, editats en català per Empúries a la dècada passada. A mi me varen agradar.\nMPSP: Madurs Però Sobradament Preparats\n1 Agost 2013 1 Agost 2013 ~ escoltiveig\t~ Deixa un comentari\nBona idea la d’aquest setmanari la de reunir grans actors de sempre amb noves estrelles de la televisió com Amaia Salamanca, Yon González o Paula Echevarría. “Amb el respecte degut…” (això sona a pel·lícula de fiscals i advocats), em qued amb els ja consagrats: si la productora Bambú, que diuen que té la clau de l’èxit, reuneix Lluís Homar, Emilio Gutiérrez Caba, José Sacristán i Manuel de Blas en alguna sèrie, avisau-me.\nEls “veterans” (excepte Ángela Molina que, des dels cinc anys, se sent davant la càmera com un peix dins l’aigua) coincideixen sospitosament. Arribats ja a la maduresa de la seva carrera continuen amb els nirvis del principiant (Emilio no dorm la nit de l’estrena, Lluís sofreix perquè té por de cagar-la) i Sacristán no oblida mai que el seu ofici no és més que un joc (fer-nos creure que són allò que no són).\nPer ço, la frase de Samuel Beckett que anima a tornar a intentar-ho, a fracassar de bell nou, a fracassar millor, sembla molt adequada en una societat generosa a l’hora d’enlairar certs joves tan sobradament preparats (i en àmbits tan diversos) que ningú, mai, no els ensenyà a fracassar.\n1 Setembre 2012 ~ escoltiveig\t~ Deixa un comentari\nHe intentat diverses vegades posar text a un dibuix mut de Jordi Labanda que mostra dos astronautes que troben a Mart, sorpresos, un extraterrestre seguint Belén Esteban a una tele. El concurs que proposa el Magazine de La Vanguardia em sembla una gran idea però té un inconvenient: per qualque motiu que desconec, em resulta difícil pensar un bon diàleg per als astronautes que, perplexes, es troben aquest homenet verd. El presumpte marcià seu feliçment enganxat a una pantalla monopolitzada per La Princesa del Pueblo, en plena acció, a un plató telecinquè qualsevol, de Sálvame, La Noria o com-punyemes-es-digui ara. Y dic que és difícil perquè moltes de les frases que se m’acudeixen xoquen frontalment amb allò que coneixem com el que és políticament correcte.\nBelén Esteban és un d’aquells animals televisius que no deixa indiferent ningú: el seu club de fans és immens i els seus detractors són una gentada, amb la qual cosa resulta complicat destriar, en el seu cas, en què consisteix realment allò que és políticament correcte. Per una banda, estic fart d’escoltar comentaris despectius per part de gent que, a pesar de tot, segueix les seves vicissituds amb un interès sorprenent; per altra banda, els fanàtics viscerals d’“Arriba la Esteban” no es distingeixen precisament per una defensa argumentada del seu ídol. En qualsevol cas, cal intentar-ho. Ara escriuré en la seva web, per a l’astronauta de Labanda, un text que recordi els nombrosos ciutadans que no entenem per què hem de trobar-nos Belén –en els seus programes, en les seves repeticions, o en els espais de retalls fets per altres cadenes– de cap a cap de l’espai sideral de la TDT.\n16 Setembre 2011 12 Octubre 2011 ~ escoltiveig\t~ Deixa un comentari\nAl final d’aquesta primera setmana de la temporada arriba el programa 811 d’El crepuscle encén estels · IB3 Ràdio, 21:00 · Com cada divendres, intentarem esbrinar EL SENTIT DE LA VIDA, amb l’ajuda de Joan Roca, i parlarem de FUTBOL ÉS FUTBOL a la secció d’EL TELESCOPI. A continuació, xerrarem amb l’actor MIQUEL GELABERT, un dels protagonistes de L’anell, la sèrie d’IB3 TV estrenada recentment.\nPer cert, Ventdelplà es va enregistrar, sobretot, al municipi de Breda, en un bell entorn natural; si voleu trescar per la comarca, una excursió ciclista recomanable és la que, amb 32 km, comença i acaba en aquesta vila, passant per Montnegre i el Ducat del Montseny, després de pedalejar dues hores i quart, amb un desnivell acumulat de baixada de … 811 metres.\n…811, precisament, com Crepuscles comptam fins el dia d’avui.\n12 Setembre 2010 12 Setembre 2010 ~ escoltiveig\t~ 5 comentaris\n29 Agost 2010 ~ escoltiveig\t~ Deixa un comentari


UManresa posa en marxa una web per ajudar els seus alumnes a trobar allotjament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUManresa posa en marxa una web per ajudar els seus alumnes a trobar allotjament\nL'eina permet posar en contacte usuaris i immobiliàries i també aporta dades obre altres opcions per fer estada a la ciutat\nLa nova eina de la UManresa pretén ajudar els alumnes a buscar allotjament a la ciutat. UManresa\nUna nova pàgina web dedicada a l'allotjament facilitarà a l'alumnat universitari d'UManresa accedir a les diferents opcions d'habitatge existents a la ciutat.\nEl nou lloc web s'ha creat amb la finalitat bàsica de posar en contacte persones i immobiliàries que ofereixen pisos o habitacions amb universitaris que necessitin un lloc en el qual allotjar-se durant el seu període d'estudis.\nA més, pretén que alumnes amb habitacions disponibles puguin entrar en contacte directament, a través d'un fòrum, amb altres alumnes en recerca d'allotjament.\nA banda del fòrum, la nova pàgina web ofereix informació sobre la residència universitària, els hotels i altres allotjaments de la ciutat, com l'Alberg de Joventut del Carme. També inclou un apartat d'informació de les immobiliàries que hi ha a la ciutat.


El govern espanyol aprova la reforma penal que castigarà el matrimoni forçat i la difusió d'imatges íntimes sense consentiment\nEl consell de ministres ha aprovat l'avantprojecte de reforma del Codi Penal, que inclou mesures com la presó permanent revisable, una normativa que penalitzarà també el matrimoni forçat i la incitació a l'odi i la negació de l'Holocaust.\nRedacció 11/10/2012 - 08.53 Actualitzat 12/10/2012 - 00.47\nEl consell de ministres ha aprovat l'avantprojecte de reforma del Codi Penal, que inclou mesures com la presó permanent revisable o la custòdia de seguretat, que establirà un període de vigilància posterior a la pena en casos de delictes greus. Un avantprojecte de reforma que recull així les línies generals recollides en l'informe que el ministre Alberto Ruiz-Gallardón ja va presentar a mitjans de setembre. Ara bé, incorpora novetats amb l'objectiu de reforçar els drets de les dones i garantir la igualtat, a petició del Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat.\nUn any de presó per difondre imatges sense autorització\nLa vicepresidenta Soraya Sáenz de Santamaría ha explicat que la normativa penalitzarà el matrimoni forçat o els actes d'assetjament cap a la dona i la difusió d'imatges íntimes sense consentiment amb l'objectiu de "reforçar la seva protecció i la igualtat". En aquest sentit, segons ha anunciat el ministre de Justícia, es castigarà fins a un any de presó la difusió d'imatges o gravacions íntimes sense autorització. La pena ha afegit Ruiz-Gallardón "no serà per haver-les obtingut de manera il·lícita, sinó per la seva mera divulgació".\nTres anys de penalització pel matrimoni forçat\nPel que fa al matrimoni forçat, es castigarà amb 3 anys de presó. A més, es considerarà com a agreujant, ha dit el ministre, l'exigència d'abandonar territori nacional. Sáenz de Santamaría ha dit, per la seva banda, que es tracta d'un "capítol nou".\nLa reforma també inclou ara la tipificació del delicte de persecució i assetjament per acabar amb la desprotecció i les conductes d'assetjament a les víctimes, amb penes de fins a 2 anys de presó. També es castigarà amb 14 mesos la inutilització d'aparells electrònics per controlar assetjadors.\nEs castiga la incitació a l'odi i la negació de l'Holocaust\nLa reforma del Codi Penal també tipificarà la incitació a l'odi i la violència per raça, religió o origen, així com el negacionisme de crims contra la humanitat, específicament a l'Holocaust, si inciten a actes violents. Ruiz-Gallardón ha emmarcat aquestes mesures en "el compromís del govern en la lluita contra el racisme, la xenofòbia i la discriminació ideològica".\nAquesta regulació es farà d'acord amb la doctrina constitucional i preveurà els càstigs pels actes i conductes que lesionin la dignitat de les persones a través de la humiliació o el menysteniment, a més de tenir en compte l'odi ideològic per perseguir aquests delictes.\nEls drets de les víctimes en un Estatut\nEl govern també ha aprovat l'Estatut de la Víctima, que recollirà un ampli catàleg de drets de les víctimes de delictes. Després d'assegurar que Espanya és el primer país que compleix la directiva europea aprovada al setembre en aquest sentit, Gallardón ha manifestat que l'Estatut neix amb vocació de ser un catàleg de drets de les víctimes de qualsevol tipus de delicte.\nLes mesures ja previstes\nL'acció a la resistència passiva, juntament amb la desobediència, es mantindrà penada amb sis mesos i un any de presó i només es castigarà la difusió de missatges que incitin a cometre algun delicte d'alteració de l'ordre públic o actes de violència, però no la simple convocatòria a mobilitzacions.\nEn l'informe, també s'inclou com a delicte d'atemptat qualsevol tipus d'atac, agressió, acte de violència o amenaces greus sobre agents de les forces de seguretat o membres de serveis d'assistència i rescat.\nSegons l'informe, la presó permanent revisable s'aplicarà als homicidis terroristes, però també als que es cometin contra el rei o el príncep i contra caps d'Estat. També es podrà aplicar a certs crims que provoquin rebuig social, quan la víctima sigui menor de 16 anys o especialment vulnerable, així com quan hi hagi un delicte contra la llibertat sexual, entre d'altres.\nLa reforma introdueix per primer cop a la legislació espanyola la custòdia de seguretat pels delictes especialment greus com a mesura per privar de llibertat els penats en casos excepcionals. Amb una duració màxima de 10 anys, la mesura s'aplicarà un cop el penat acabi la pena de presó i després que el tribunal en valori la perillositat.\nTambé es modificarà el delicte de detenció il·legal en els casos en què no aparegui la víctima. Es fixarà una pena única equivalent a la que correspon a l'homicidi, i es preveu la supressió de faltes, mantenint-se només les que són penalment punibles, que seran castigades amb penes de multes.\nProfessionalitzar la carrera judicial\nLa reunió també ha aprovat la reforma de la llei orgànica del poder judicial per professionalitzar la carrera judicial. Es tracta d'una "aposta rotunda" per la professionalització del sector. El ministre de Justícia ha explicat també, sobre aquesta qüestió, que es modificarà el sistema de substitucions i que només s'hi recorrerà en situacions "clarament excepcionals". A més, s'actualitzarà el sistema de retribucions i dies lliures per estudiar un cas.\nFinalment, el govern espanyol ha donat llum verda a ampliar l'oferta de treball públic en la Policia Nacional i la Guàrdia Civil.\nEl matrimoni forçat i la difusió d'imatges íntimes seran castigats amb presó


Edición del Tuesday 10 July 2007, Página 30 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com\nEdición del Tuesday 10 July de 2007, Página 30\nEL CLUB / aE PRAT Agustín Vacas fa les funcions de director esportiu i s'ocupa tant del primer equip com del futbol base. Com a coordinador del futbol base, precisament, complirà la seva tercera temporada. La passada campanya va ser la seva primera com a banda dreta de l'AE Prat i enguany a penjat les botes. Ara, s'haurà de conformar amb anar a veure jugar els seus dos fills, en Sergio, que juga als benjamins del club i han pujat a Primera, i l'Óscar, que està al prebenjamí C L51816 MUNDO DEPORTIVO DIMARTS 10 DE JULIOL DE 2007 VACAS, 3 anys ALS DESPATXOS FUTCAT Encarna García EL PRAT DE LLOBREGAT n La AE Prat és un club històric. Ja té 62 anys d'existència i és un dels clubs emblemàtics del Baix Llobregat. Actualment té una estructura de futbol base amb més de 350 nens i nenes, distrubuïts en 25 equips en totes les categories (des de prebenjamí fins al primer equip). El cadet A ha pujat a Divisió d'Honor enguany i és l'equip en categoria més alta. El juvenil està a Preferent i la resta a Primera. Fins a alevins, tots els nens poden entrar a formar part de l'AE Prat i a les categories més altes sempre hi ha un equip C que ocupa la vessant més social del club. Segons comenta el Director Es- portiu de l'entitat, l'exjugador del primer equip Agustín Vacas, l'objectiu principal del futbol base és ?la formació de persones i sobre- tot, intentar nodrir el primer equip de jugadors del planter?. Per això, és important aconseguir que el juvenil A estigui, com a mí- nim, a Lliga Nacional. Actual- ment, només el jugador del primer equip, Jaime, ha sortit del futbol base de la AE Prat. Així les coses, aquest estiu fa- ran la pretemporada amb el pri- mer equip, els juvenils Jaime Lu- cas, Pozo i el porter Albert. Primer equip Després de la decepció d'haver baixat a Primer Catalana, no hi ha més que un repte per a aquesta temporada: assolir de nou la Terce- ra Divisió, que, d'altra banda, és el sostre de l'equip al llarg de la seva història. ?Per això hem fitxat Ma- nolo Márquez com a entrenador. Sens dubte, no pujar seria un fracàs?, segueix Vacas. El Prat dels últims anys ha estat un equip de puja i baixa de Terce- ra a Catalana ?i així serà fins que l'Ajuntament no es fiqui de ple i ens ajudi amb les empreses a sub- vencionar el futbol?, comenta el Director Esportiu. Ara, es confia en un bon projec- te de gent jove amb ?molta projecció i il·lusió.També hem fi- txat algun jugador més veterà i de nivell contrastat? L51816 06 Tots els equips de la AE Prat juguen al Municipal de Sagnier, de gespa artificial La intenció és que al llarg de la temporada l'equip juvenil, ara a Preferent, nodreixi de jugadors el primer equip de l'entitat FOTOS: PERE PUNTÍ Formant jugadors per al primer equip AE PRAT Any de fundació: 1945 Socis: 400 Pressupost: 258.00 euros Uniforme: Samarreta: blanca. Pantaló: blau. Mitgetes: blanques President: Luis Quiñonero Camp de joc: Municipal de Sagnier, 500 espectadors. Gespa artificial. L'entitat 'pota blava' té més de 350 nens i nenes repartits en 25 equips en totes les categories\nrugby atletico Barcelona Resultados de la jornada boxeo real madrid Hockey patines PERIODICO OVACIONES mexico d.f undefined balonmano Barcelona Liceo zaragoza messi futbol campo baloncesto barcelona hockey ciclismo osasuna


L’AVV de Mas Enlaire estrena una nova seu més gran | Blanesaldia\nLes principals mancances que l’entitat veïnal esgrimia són que l’actual seu, situada al Carrer del Mercat 2, és de dimensions reduïdes, així com que no disposa de lavabos, cosa que limita la realització de determinades activitats.\nL’any passat, la finalització de les obres de construcció del nou edifici de l’Escola Sa Forcanera -amb el conseqüent desallotjament dels mòduls prefabricats que l’havien allotjat des de la seva posada en marxa- va suposar el bitllet per solucionar la necessitat de més espai i en millors condicions. Així va ser com l’Ajuntament de Blanes va proposar al Departament d’Ensenyament de la Generalitat, propietària dels mòduls, que cedís al consistori l’ús d’un d’ells per a destinar-lo a finalitats municipals.\nLa finalització d’aquest procés de cessió de l’administració catalana a la blanenca i, posteriorment, de l’Ajuntament a l’entitat veïnal, ha culminat avui al matí. Ho ha fet amb la signatura del conveni que recull els aspectes que contempla l’acord. L’acte, que s’ha allotjat al Despatx d’Alcaldia, l’han encapçalat l’alcalde de Blanes, Miquel Lupiáñez, i el president de l’Associació de Veïns de Mas Enlaire, Miguel Gallego, acompanyats d’un membre de la Junta de l’AVV i assistits pel Secretari de l’Ajuntament.\nDe centre escolar a local social\nEl mòdul prefabricat està situat a l’extrem nord de la Plaça 11 de Setembre, força a prop de l’indret on fins ara s’ubicava el local social de l’Associació de Veïns de Mas Enlaire, al Carrer del Mercat. L’actual seu compta amb una superfície de 120 m2, i és l’estructura que encapçalava el conjunt de mòduls de tot el recinte que es dedicava a centre escolar. Davant seu hi ha una pista esportiva, i al seu costat una zona verda amb jocs infantils.\nLa Generalitat ha cedit l’ús del mòdul a l’Ajuntament de Blanes després que a finals de l’any passat van signar un conveni que incloïa, entre d’altres compromisos, la col·laboració del consistori en diverses tasques específiques per facilitar que el govern català pogués agilitzar la retirada de la resta de mòduls. Tanmateix, el consistori blanenc també va assumir la retirada dels fonaments, així com la urbanització del solar.\nDes de l’Ajuntament de Blanes, la reconversió en local social d’un dels mòduls que durant tants anys ha estat allotjant les classes de l’Escola Sa Forcanera, s’ha vist molt adequada, ja que entra dins els objectius del consistori de fomentar l’associacionisme veïnal com a eina de participació ciutadana, per tal d’apropar la institució municipal als ciutadans. Per la seva banda, des de l’entitat veïnal la solució plantejada es considera idònia, pels avantatges que suposa.\nEntre les clàusules que s’inclouen al conveni signat avui al matí per Miquel Lupiáñez en nom del consistori, i Miquel Gallego en representació de l’Ajuntament de Blanes, hi ha diversos compromisos de mutu compliment. Entre ells, que l’Ajuntament es farà càrrec de les despeses de subministrament d’aigua, electricitat, connexions informàtiques, internet i la pòlissa d’assegurança per danys al local; i per la seva banda l’AVV s’ha d’encarregar del seu manteniment.\nFotos: Ajuntament de Banes\nCalella: gran afluència de públic a la Nit de Tapes\nL’associació ‘Kedem?’ estrena el musical ‘L’Amor Uneix’\n← Inaugurat a Calella el Museu del Turisme de Catalunya El CatSalut posa en marxa 105 noves ambulàncies a Girona, l’Alt Maresme i el Camp de Tarragona →


El llarg pelegrinatge | Descriu\nPer Joan Carles Ventura\t Última actualització 14 juny, 2019 333\n“L’arte di scriver storie sta nel saper tirar fuori da quel nulla che\nsi è capito della vita tutto il resto; ma finita la pagina si riprende\nla vita e ci s’accorge che quel che si sapeva è proprio un nulla”.\nDegut a les meues difuses vel·leïtats lletraferides, visite assíduament tota mena de llibreries a la recerca d’inspiració. També ho faig quan viatge, perquè —al capdavall— viatjar, llegir i escriure són maneres paral·leles de buscar respostes a la majoria de dubtes existencials que ens assetgen en el nostre dia a dia. I va ser durant un dels meus viatges i durant una de les meues visites bibliòfiles quan vaig experimentar aquella corprenedora epifania. Mai no m’havia succeït res paregut. Em trobava als soterranis de la biblioteca municipal Can Sales de Palma, una xafogosa horabaixa del mes de juliol si mal no recorde. Tot plegat va ser molt desconcertant, fins al punt del deliri gairebé. Només entrar-hi, en posar un peu en el primer dels corredors que conformaven les prestatgeries, em va assaltar una inquietant sensació: vaig començar a escoltar de sobte —dins del meu cap o potser fora— una simfonia atuïdora de centenars de màquines d’escriure i de teclats d’ordinador que repicaven alhora de manera frenètica, sense seguir cap ritme ni compàs. No es tractava, però, d’un soroll estrepitós, sinó més aviat d’una remor intensa i embogida que m’arribava com una fantasmagòrica melodia de fons. Al mateix temps que ressonava pertot aquell tecleig incessant, vaig experimentar un vertigen aclaparador que va provocar que la vista em ballara i que les cames em feren figa.\nTec-tec-tec… Dring! Tec-tec-tec-tec-tec-tec…\nDe seguida ho vaig entendre: aquell repic constant era l’eco espectral de la feina abnegada dels milers d’autores i d’autors que emplenaven els prestatges d’aquell recinte i que havien bastit les seues obres a base de tenacitat en la solitud dels seus estudis i de les seues habitacions pròpies. ¿Quantes lletres, paraules, frases i paràgrafs contenien tots aquells llibres que m’envoltaven? Quantes reflexions? Quantes vivències miserables? Quantes biografies exemplars? Quants misteris insondables? Quantes aventures fantàstiques? Vaig fer un càlcul mental i em van eixir uns dos-cents volums de mitjana per prestatgeria. Si n’hi havia deu a banda i banda, només al corredor on jo em trobava em rodejaven uns quatre mil títols aproximadament, la majoria dels quals ni tan sols els coneixia. Aquella bàsica deducció matemàtica em va astorar de mala manera.\nA un ritme de lectura ponderat d’un llibre a la setmana —un ritme acceptable—, tardaria quasi setanta-set anys a llegir només els exemplars que tenia al voltant. Setanta-set anys! És a dir: pam dalt pam baix, en aquell reduït racó hi havia tants llibres com els que jo llegiria —o podria llegir— al llarg de tota ma vida.\nJust en aquell punt, el tecleig ambiental es va apaivagar i va començar a estendre’s pertot un mormol agitat, un brogit multitudinari de veus que parlotejaven a l’uníson creant-hi un confús diàleg sense sentit.\nHo vaig copsar també de forma gairebé immediata: aquelles eren les veus dels personatges que emplenaven les pàgines dels llibres que reposaven sobre les lleixes, l’eco quimèric dels pensaments dels centenars d’escriptors i d’escriptores que havien donat vida a una munió d’éssers incorporis i ficticis però alhora ben reals i immortals. Aquells fantasmes, al poc, van començar a desfilar per davant meu. A la majoria no els vaig identificar, però a uns quants sí: Aureliano Buendía, Colometa, Gregor Samsa, Jane Eyre, Stephen Dedalus, Lònia Guiu, Attichus Finch, Adso de Melk, Martí Zuviria, Doc Sportello, Ignatius Reilly, Lisbeth Salander, Benjamin Malausènne, Philip Marlowe, Toru Watanabe, Cosimo Piovasco di Rondò, Anna Karenina, Toni Butxana, Júlia, Settembrini… Se saludaven i conversaven entre ells mentre passaven d’un llibre a un altre, com evidenciant que les seues històries estaven totes interconnectades per invisibles fils i que, en el debat constant que planteja la literatura, unes lectures remeten a d’altres en una espiral eterna sense principi ni fi.\nI allà estava jo enmig d’aquella estranya al·lucinació narrativa quan, tot d’una, em va assaltar una neguitosa revelació: tot el que jo escriguera quedaria també immers en aquell batibull de parlaments, sepultat en aquell inextricable magma de lletres. ¿Valia la pena aleshores escriure res, si ja hi havia milers d’autores i d’autors que havien tractat abans —i probablement millor— els mateixos temes que jo abordaria en els meus textos? ¿Quedaria la meua veu ofegada entre tantes veus i perduts els meus personatges entre tants personatges? ¿Com destacarien les meues paraules entre totes les que ressonaven sense aturall pertot?\nHi vaig sentir un profund abatiment: en el fons, l’exercici de l’escriptura només era un intent de lluita agònica contra l’oblit, un afany desesperat de transcendir una volta constatada l’amarga realitat finita de l’existència. Al món no li calien més històries perquè ningú seria capaç mai de llegir totes les que ja se n’havien escrites i la majoria, al poc d’haver estat publicades, no serien ja mai més recordades per ningú. Les meues pretensions lletraferides, per tant, resultaven inútils i la meua passejada per aquella biblioteca en busca de referents era una estèril pèrdua de temps.\n—Això creus realment?\nDe sobte, l’espectre d’un home major vestit amb hàbits de monjo se’m va plantar davant i em va disparar aquell interrogant enverinat amb un punt d’altiu sarcasme. Em va costar una mica reconèixer-lo, però es tractava del sinistre bibliotecari de El nom de la rosa d’Umberto Eco: el vetust fra Jorge de Burgos.\n—A la vista està —li vaig replicar d’esma.\nLa meua resposta no li va fer cap gràcia, doncs aquell personatge inspirat en la figura de Jorge Luis Borges era cec. L’ancià va esbossar una ganyota de disgust al rostre i, tot seguit, alçant el dit índex al més pur estil Sant Vicent Ferrer, em va començar a sermonejar:\n—”Al principi era el Verb”, així comença l’evangeli de Sant Joan! La Bíblia, el relat de fantasia èpica més ambiciós mai escrit, atribueix a la paraula una essència màgica i al Totpoderós la facultat de crear amb el seu alè i d’alterar la realitat a través dels mots. Déu no va fer la llum, va dir “que hi haja la llum” i aleshores hi hagué la llum. ¡Déu va descriure el món per tal de crear-lo! De veus estan teixides les pregàries que adrecem a les divinitats per a intentar commoure-les i com a oracions profanes van nàixer també les primeres poesies i els relats primitius. Mitjançant la lectura es reviu el sagrat misteri de la creació i mitjançant l’escriptura s’emula Déu.\n—No entenc on vol anar a parar, no sóc gens creient jo…\n—Això no importa! —em respongué enutjat—. El que importa de veres és que qui escriu, qui inventa ficcions, vulga o no, crega o no en la divinitat, participa del projecte de la suprema creació, s’impregna de la seua gloriosa essència ni que siga en una fracció infinitesimal i assoleix amb la punta dels dits el poder de la incombustible llum dels astres per uns instants…\n—¿Vol dir que realment paga la pena que m’esforce a inventar històries i personatges que, ben probablement, ningú no llegirà ni recordarà?\n—”Res no és mesquí ni cap hora és isarda”.\n—Mm… Això és d’en Joan Salvat-Papasseit, no?\n—I a què trau el cap citar-lo ara?\nFra Jorge va esbossar un somriure maliciós i va reblar:\n—¿Qui sap si algun dia algú citarà també algun dels teus textos per mirar de transmetre una ensenyança a una altra persona? Però això no passarà de cap manera si no deixes escrit cap text per a la posteritat que siga susceptible de ser citat, no trobes?\n—El diàleg literari no té aturador: d’una manera o d’una altra, per efímera que siga, tota obra publicada suscita un mínim d’interès, perquè conté una porció de l’etèria veritat universal i perquè espenta endavant la roda que ens fa avançar una mica més en el llarg pelegrinatge col·lectiu que van emprendre els nostres ancestres, durant la llarga nit dels temps, quan va començar a explicar-se contes els uns als altres al caliu d’una foguera amb el ferm propòsit de desentranyar els misteris insondables de la vida.\nNo li vaig dir res, sols vaig fer un gest dubitatiu. No acabava d’assimilar del tot els seus arguments filosòfics perquè al meu voltant el tragí d’espectres encara continuava dansant frenètic i l’atabalador tec-tec-tec i el confús bla-bla-bla em seguien aclaparant.\n—Sobre què voldries escriure? —va inquirir tot d’una el vell.\n—Uf! —vaig tardar a respondre-li—. Tinc algunes idees soltes: tinc la història d’un mariner jubilat que seu cada dia al moll i anota en una llibreta la cadència de les onades per intentar capir el llenguatge secret de la mar en codi Morse; la història d’un taller de cotxes on no deixes de pagar reparacions fins que no aconsegueixes passar la maledicció a una altra víctima innocent; la història d’un jove ingenu que acudeix a una botiga de fotografia per tal d’adquirir un objectiu vital; i tinc també la història d’una dona que treballa de perseguidora d’impossibles i és la millor en l’ofici perquè amb anterioritat ha exercit de somiadora de truites, de quadradora de cercles i de pescadora de llunes.\n—I a què esperes per a plasmar-les totes negre sobre blanc?\n—No sé. No sé si són bones històries, vull dir.\n—No ho sabràs mai, si no les alliberes i les fas possibles.\n—Està bé, ho intentaré.\n—“No ho intentes: fes-ho o no ho faces, però no ho intentes” —va argüir en to seriós— i recorda que “cal començar amb la voluntat que allò que escrivim serà el millor que s’ha escrit mai, perquè després sempre queda alguna cosa d’aquella voluntat”.\nMentre provava de recordar on havia sentit abans aquelles encoratjadores paraules, vaig assentir amb el cap. En fer-ho, la remor va cessar paulatinament i les presències fantasmals que ocupaven el corredor van començar a diluir-se. El vell també hi va desaparèixer, però just abans de dissipar-se em va prescriure en to profètic:\n—Escriu les teues històries i, quan les escrigues, escriuràs també la història de totes les lletraferides i lletraferits que, cada vegada que visiten una biblioteca amb l’ànim de trobar-hi la inspiració, s’atabalen pensant en la infinitud de veus que van precedir els seus esforços i en la multitud d’esforços que van precedir les seues veus.\nI és per això que ara em trobe justament ací: al bell mig d’una interminable romeria, avançant tecla a tecla i lletra a lletra, i assumint que només es fa camí caminant.


Federico Lanzaco Salafranca (1929- ). Biblioteca Universitària\nFederico Lanzaco Salafranca (1929- )\nLa donació efectuada pel japonólogo de reconegut prestigi D. Federico Lanzaco Salafranca, és fidel reflex de la seua passió per la cultura japonesa, dels seus anys de residència en aquest país, de la seua activitat empresarial així com docent en les universitats de Tòquio i Espanya. Inclou monografies, articles de revistes, manuscrits i carpetes de documentació personal.\nLa ubicació de la col·lecció es troba repartida entre la Sala d'Investigadors i la segona planta de la Biblioteca de Filosofia i Lletres i el Dipòsit de la Biblioteca Universitària.\nSi vols consultar aquesta donació en el catàleg punxa aqui .\nFederico Lanzaco Salafranca (1929 - )\nÉs francament dificil sintetitzar la completíssima formació i la brillant trajectòria professional de Federico Lanzaco Salafranca. Professor i intendent mercantil per l'Escola de Comerç de Barcelona, llicenciat en Filosofia per la Universitat de Comillas, llicenciat en Teologia per la Universitat Loyola (Chicago) i M.A. en Lingüística per la Universitat de Michigan, va ampliar els seus estudis en el Centre d'Estudis Japonesos de la Companyia de Jesús a Tòquio i en diferents Departaments de les Universitats de Colòmbia a Nova York, de Georgetown, del Foreign Service Institute of State Department, d'Indiana i de Copenaghe. Durant més de nou anys va residir a Japó on, guiat pel seu ferm desig de conèixer profundament la seua cultura, va adquirir un perfecte domini de la llengua i escriptura natives i es va bolcar de ple en l'estudi i la investigació. Allí va exercir com a professor d'Humanitats en la Universitat de Sophia a Tòquio i per un temps com a director del Centre d'Estudis Japonesos, relacionat amb aquesta Universitat.\nDesprés d'aquesta intensa experiència, va tornar a Espanya on es va dedicar al món empresarial, treballant durant més de trenta anys i en continu contacte amb japonesos en l'empresa hispà-nipona Acerinox S.A., una de les més importants en la indústria mundial de l'acer inoxidable, on va ser adjunt a la Presidència. Aquesta responsabilitat, no obstant açò, no li va apartar del món de l'ensenyament i la investigació. El seu extraordinari afecte per l'Imperi del Sol Naixent, la seua àmplia formació humanística i els seus extensos coneixements sobre l'arxipèlag li van portar a dedicar-se a la docència que va desenvolupar en el marc del Diploma de Llengua i Cultura Japonesa, impartida en el Centre d'Estudis Orientals de la Universitat Autònoma de Madrid, i a la redacció de nombrosos estudis sobre cultura japonesa a Espanya.\nEls seus treballs s'han centrat en tres àrees específiques: les relacions entre la llengua, l'escriptura i la cultura japonesa ; el management tradicional de l'empresa nipona i els canvis experimentats en les últimes dècades i, finalment, l'estudi de les bases culturals de Japó: pensament, religió i estètica. L'enorme lliurament en la labor de divulgació d'aquests tres temes a través dels seus cursos i nombroses conferències per tota la geografia espanyola culmina amb la concessió per part del Govern Japonés de la condecoració imperial de la "Ordre del Tresor Sagrat amb rajos daurats i roseta" en 2002.\nBARLES BÁGUENA, Elena. Presentació del lliure Religió i Espiritualitat en la societat japonesa contemporània / Federico Lanzaco Salafranca. Zaragoza : Premses Universitàries de Saragossa, 2008, p. 9-13.


El Llevant tanca una temporada històrica davant la SE Huesca\nL'últim partit de la competició regular serà en el Ciutat de València, dissabte a les 20:30h contra la SE Huesca.\nEl Llevant UE tanca el teló d’una temporada històrica en Segona Divisió en la qual s’ha proclamat campió de lliga a més de garantir l’ascens a Primera Divisió. L’últim partit de la competició regular serà en el Ciutat de València, dissabte a les 20:30h contra la SE Huesca.\nEl partit es planteja amb enorme transcendència per al bàndol visitant. La Societat Esportiva Huesca s’enfronta a les seues 57 anys d’història. En cas de victòria en un camp on ningú ha aconseguit eixir vencedor aquesta temporada, l’equip aragonés disputaria el playoff d’ascens a Primera Divisió per primera vegada en la seua història.\nMentre que la SE Huesca lluitarà per un objectiu primordial i important com podria ser l’ascens, el Llevant UE ha d’alimentar la seua fam de rècords recordant-se que encara té a tir polvoritzar un altre rècord: aconseguir la imbatibilidad en el Ciutat de València.\nEl xoc, últim de la temporada, ofereix un escenari d’alta tensió per a disputar un partit de futbol en el qual els afeccionats de tots dos equips viuran la trobada amb els sentiments a flor de pell.\nPassada el que passe, l’afició granota brindarà al seu equip un comiat digne després d’una excelsa campanya en Segona Divisió, en la qual només han transitat una temporada.\nLa temporada 2017-2018 el Llevant UE tornarà a Primera Divisió i tornarà a enfrontar-se als millors equips d’Espanya.\nDe nou, sense Roger\nEl pistoler serà baixa en l’últim partit de la temporada. D’aquesta manera, Roger Martí no podrà aconseguir el títol individual de màxim golejador. Joselu, jugador del CE Lugo, està al capdavant en una llista de màxims golejadors de la competició, i va avançar al davanter del Llevant UE, precisament en el partit de la jornada anterior que enfrontava al conjunt blaugrana contra l’equip gallec.\nRoger, qui ha evolucionat favorablement de la microrrotura que va patir fa un parell de setmanes en el recte anterior del cuádriceps de la seua cama dreta, no participarà directament en l’últim partit de lliga ja que, com va assegurar Muñiz en roda de premsa recentment, “no és necessari jugar amb el físic dels jugadors quan ja s’han aconseguit els objectius”.\nHomenatge al campió\nEl Llevant UE rebrà, després de concloure el xoc davant la SE Huesca, un sentit homenatge sobre el verd del Ciutat.\nEls herois de l’ascens de la temporada 2003-2004 sota les ordres de Manolo Preuat com Tito, Rubiales, Aganzo, Mora, Aizpurua, Juanra, Ettien, Félix Carballo, Cuellar, Congo o Manolo Hidalgo, ja han confirmat la seua assistència fins al moment a aquest esdeveniment, en el qual simbòlicament lliuraran la Copa de Campions a l’actual plantilla i cos tècnic.


B. B. King, en 5 vídeos\nB.B. King, en 5 vídeos\nMés de 50 discos amb la seva inseparable 'Lucille' jalonen la carrera de B. B. King, plena de premis i col·laboracions estel·lars amb artistes com U2, Eric Clapton i Raimundo Amador\nDilluns, 16/09/2019 - 18:24\nB. B. King toca ’The thrill is gone’ (1970), en un concert a Motreux, el 1993. / YOUTUBE / EAGLEROCK\nLa veu de B.B. King i el so de la seva inseparable guitarra ’Lucille’ van baixar de l’escenari per última vegada el 2015, però el seu inoblidable llegat de cançons deixa clar per què l’artista serà recordat per sempre com el rei del blues.\nConsiderat un dels artistes més influents de tots els temps, King, mort el 14 de maig del 2015 als 89 anys, va guanyar 16 premis Grammy i va deixar més de 50 discos en gairebé 60 anys de carrera i temes que van marcar època com ’Three O’Clock Blues’, ’The Thrill is Gone’ i ’When Love Comes to Town’, la seva cèlebre col·laboració amb els irlandesos U2.\nL’èxit d’U2 ’When love comes to town’ amb la col·laboració estel·lar de B.B. King (1988). / YOUTUBE / MOFOU2LOVAKIA\nEntre els clàssics d’un dels guitarristes més grans de la història figuren també ’Payin The Cost To Be The Boss’, ’How Blue Can You Get’, ’Everyday I Have The Blues’ i ’Why I Sing The Blues’, indispensables en els seus concerts, i joies dels seus començaments com ’You Don’t Know Me’, ’Please Love Me’ o ’You Upset Me Baby’.\nMai va deixar de cantar i portar el blues per bandera. Sempre se’l podia trobar a la carretera, a prop del seu públic, excepte quan la salut li jugava alguna mala passada, gairebé sempre relacionada amb la diabetis de tipus 2 que patia des de fa més de 20 anys.\nNascut en una plantació\nRiley B. King va néixer el 16 de setembre del 1925 en una plantació d’Itta Bena (Mississipí). Allà va començar a tocar, per les cantonades d’aquells deprimits carrers i a les localitats limítrofes, fins que el 1947 va fer autoestop en direcció a Memphis per llaurar-se una carrera musical.\nMemphis, una comunitat musical que reunia tots els estils de la música afroamericana, era la meca cap a la qual tots els músics del sud decidien peregrinar i King va trobar l’ajuda del seu cosí Bukka White, un dels mestres del blues en aquell període.\nLa seva actuació en el programa de ràdio de Sonny Boy Williamson va cridar l’atenció dels especialistes i aviat va tancar una sèrie d’actuacions al local Sixteenth Avenue Grill i a l’estació WDIA, on es va donar a conèixer sota el nom Beale Street Blues Boy.\n’Do’t answer the door’ (1966), un dels primers èxits de B.B. King. / YOUTUBE / BILLYARLOFF\nPosteriorment, va decidir escurçar-lo a Blues Boy King i, finalment, es va quedar amb el definitiu B.B. King.\nA mitjans de la dècada del 1950 va tenir lloc un esdeveniment que marcaria per sempre la carrera de l’artista.\nKing actuava en un local de Twist (Arkansas) quan uns espectadors es van involucrar en una baralla que va acabar calant foc al local. L’artista es va afanyar a sortir de la sala, però es va adonar que es va oblidar a dins la seva estimada guitarra Gibson acústica de 30 dòlars i no va dubtar a desafiar les flames i recuperar-la.\nDesprés va saber que la discussió s’havia produït per una dona anomenada Lucille i va decidir batejar així totes les guitarres que el van acompanyar durant la resta de la seva carrera.\nL’èxit de ’Three O’Clock Blues’ va fer que emprengués les seves primeres gires pels EUA, que establirien les bases del músic de blues més rellevant de les últimes dècades i, especialment, les d’aquest so tan característic i identificable que aconseguia al tocar les cordes de la seva Gibson.\nAmb reminiscències de Blind Lemon Jefferson i T-Bone Walker entre d’altres, el ’vibrato’, la precisió de la pua, la seva subtilesa i el maneig dels silencis van convertir el so King en un component fonamental del vocabulari musical del qual van beure figures com Eric Clapton, George Harrison o Jeff Beck i que el van portar a ser membre del Saló de la Fama del Rock And Roll el 1987.\nB.B. King interpreta amb Eric Clapton el seu èxit de 1964 ’Rock me baby’. / YOUTUBE / BILL ARTHUR\nAquests ingredients li van permetre navegar entre el blues, el swing i el pop més comercial amb sorprenent facilitat. “Quan canto, estic tocant en el meu cap; quan deixo de cantar oralment, en realitat ho continuo fent a través de ’Lucille’”, explicava King, que va exercir de teloner per als Rolling Stones el 1969 i també per a Ike i Tina Turner.\nA mitjans dels 90 també va col·laborar amb el guitarrista sevillà Raimundo Amador.\nUna de les col·laboracions més sonades del rei del blues, B.B. King, amb Raimundo Amador, als anys 90. / YOUTUBE / SELU MARTÍN M.\nEl seu llegat musical també va tenir continuïtat amb la inauguració de diversos clubs de música amb el seu propi segell, el B.B. King’s Blues Club de Beale Street, a Memphis, el primer a obrir el 1991.\nKing es va casar en dues ocasions. Primer amb Martha Lee Denton, entre el 1946 i el 1952, i després amb Sue Carol Hall, des del 1958 fins al 1966. Va tenir 14 fills i més de 50 nets.\nLucille es queda sense B.B. King\nB. B. King, nit rere nit\nMor B.B. King, el rei del blues


Joan miro esculturas by pacascam 6210 views\nJoan miró by ThiPavarell 513 views\nJoan miró (escultura) cristina minobas by jesus gutierrez 901 views\nJoan miró by Acilina Pereira 2447 views\nJoan miró by ruca03 17913 views\nJoan Miró by xavierisach 33182 views\n1. ESCULTURA JOAN MIRÓ\n2. JOAN MIRÓ

VIDA:

Va nèixer a Barcelona l’any 1893.

Va estudiar Belles Arts a l’Acadèmia Gali.

Morí als 90 anys a Palma de Mallorca.

\n3. Què és l’escultura?

És L’art de modelar el fang, tallar en pedra, fusta o altres materials.

\n4. Característiques de l’escultura de Miró

Utilitza materials rígids com el bronze, formigó o ferro, recoberts de ratjoles o pintura de color.

Li agrada representar objectes quotidians com pedres, arrels, estris, claus, ocells, etc.

Són escultures monumentals per a

exposar al carrer.


Tendencias de Fondo: Cambio de rumbo en los EEUU\nDavant d'aquest escenari, hem hagut d'esperar quatre dies després de les eleccions per conèixer el nou president dels Estats Units. Després d'anotar-se Pennsilvània, Joe Biden s'assegurava prou vots electorals per proclamar la seva victòria, si bé continua esperant que l'Agència declari oficialment la victòria per iniciar-ne els tràmits.\nPer la seva banda, Donald Trump, que es va autoproclamar vencedor de les eleccions la mateixa nit electoral esperant tenir tots els vots escrutats, ja ha anunciat que es nega a acceptar els vots emesos abans del dia de les eleccions però rebuts després del tancament dels col·legis electorals. Per això, guanya força un desenllaç que podria acabar en els tribunals, i, en el pitjor dels casos, no és descartable una impugnació dels resultats. Aquesta situació és la més negativa des d'un punt de vista econòmic, ja que en un moment com l'actual de crisi sanitària urgeix l'aprovació de polítiques fiscals i econòmiques.\nPer tant, les últimes dades converteixen el que fou vicepresident de Barack Obama en el pròxim president dels Estats Units. Els punts més rellevants del seu programa electoral són, entre d'altres:\nI. En política comercial, una desescalada en la tensió en les relacions comercials, sobretot amb la Xina. Creiem que Biden continuarà amb la política d'aranzels, tot i que és probable que reprengui el diàleg amb les autoritats xineses.\nII. En matèria fiscal, el nou president proposa revertir en part la reforma fiscal de Trump, i elevar del 21% al 28% l'impost sobre societats amb un tipus mínim efectiu del 15%. Tot i així, no tornaria al tipus del 35% que hi havia en el mandat d'Obama. El 2018, els sectors que més es van beneficiar de la baixada d'impostos van ser les grans empreses de telecomunicacions, serveis públics i consum tant cíclic com no cíclic. Altres sectors com, per exemple, el tecnològic, immobiliari o materials es van veure molt menys afectats. Així, davant d'una pujada impositiva, els sectors que més es van beneficiar el 2018 creiem que ara serien els més perjudicats. Paral·lelament, també planteja pujades d'impostos en les rendes més altes i en l'impost de successions.\nIII. Fomentar polítiques i inversions a favor de les energies verdes, així com tornar a unir-se a l'Acord de París, el qual estableix mesures per a la reducció de les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle, amb l'objectiu d'aconseguir un país neutre en emissions de CO2 el 2050. Per a això, Biden ha presentat durant la campanya un pla per emprendre el canvi climàtic amb una inversió d'1,7 bilions de dòlars en 10 anys, que inclou propostes com la instal·lació de cinc-cents mil llocs de càrrega de vehicles elèctrics a tot el país per al 2030.\nIV. Continuació amb els plans d'estímul econòmic que es van aprovar durant els primers mesos de la pandèmia, en els quals el Congrés va injectar 3,4 bilions de dòlars en ajudes a l'economia. Abans de les eleccions, els partits han estat en fase de negociació d'un nou pla d'estímul fiscal en el qual els demòcrates proposaven un pla de 2,2 bilions de dòlars, mentre que el partit de Donald Trump proposava un d'1,8 bilions de dòlars. En aquest punt serà determinant conèixer la composició de les cambres. En el cas que segueixi l'actual divisió, obligarà ambdós partits a seguir amb les negociacions per tirar endavant el pla.\nV. Regulació antimonopoli contra les grans tecnològiques. El focus d'atenció es mantindrà en companyies de primer nivell com, per exemple, Google, pel seu lideratge en el motor de recerca i publicitat; Apple, per les polítiques de la seva botiga d'aplicacions; Facebook, per la qüestió de les dades i la privacitat; o contra Amazon, per utilitzar dades de venedors per al desenvolupament dels seus propis productes. El desenllaç d'aquest punt dependrà, com en el cas anterior, de la composició del Congrés.\nVI. Altres factors rellevants que incorpora el programa electoral demòcrata són els següents: una revisió del sistema de salut actual i expansió de l'Obamacare ampliant les cobertures o l'edat mínima per accedir-hi; retallades en despesa militar; i polítiques econòmiques més properes a mitigar la desigualtat salarial com, per exemple, l'augment del salari base a 15 dòlars/hora.\nNo obstant això, recordem que el dia de les eleccions americanes, més enllà del president dels Estats Units, els votants també elegien els parlamentaris de la Cambra de Representants i del Senat. Actualment, la primera institució està dividida, tenint la majoria el partit demòcrata, i sembla que continuaria així els propers quatre anys; mentre que els republicans, a priori, salvaguardarien la majoria en el Senat, tot i que falta conèixer els resultats en l'estat de Geòrgia, on s'haurà de celebrar una segona volta, prevista per a principis de gener, després de conèixer que cap dels candidats ha aconseguit un mínim del 50% dels vots. En cas que es mantingués l'escenari actual, independentment de qui sigui el president, de la mateixa manera que en la legislatura anterior, forçaria a ambdues parts a asseure's a negociar grans canvis en l'àmbit de política econòmica i podríem descartar tant l'“ona blava” com l'“ona vermella”, escenari en el qual demòcrates o republicans respectivament aconsegueixen la presidència dels Estats Units a més de la majoria en ambdues cambres. Per contra, una victòria demòcrata a Geòrgia determinaria el control del Senat a favor del partit demòcrata, fet que facilitaria al president electe a executar el seu programa electoral tenint la majoria en ambdues cambres.


RESULTATS I CRÒNIQUES, 7 I 8 D’OCTUBRE – Club Bàsquet Consell\nRESULTATS I CRÒNIQUES, 7 I 8 D’OCTUBRE\nHome / entrades 2017/2018 / RESULTATS I CRÒNIQUES, 7 I 8 D’OCTUBRE\nIn entrades 2017/2018, Events\nRESULTATS I CRÒNIQUES, 7 I 8 D’OCTUBRE2017-10-102018-07-16http://www.cbconsell.com/wp-content/uploads/2018/07/logo.pngClub Bàsquet Consellhttp://www.cbconsell.com/wp-content/uploads/2018/07/logo.png200px200px\nAquest cap de setmana hem participat a la final de la Supercopa AON Mini Femení, amb un molt bon 3er lloc!!!\nEl primer partit ha estat Bàsquet Manacor Creuer Illa Balear 58 – CB Consell Colonya Caixa Pollença 7.\nLes rivals han estat físicament molt superiors a les conselleres, però el positiu és que l’evolució de les jugadores ha estat positiva respecte al partit amistós vs Inca. Han lluitat i destacat la seva tècnica individual, sense poder superar en cap moment a un rival amb les idees molt clares a la pista.\nEl segon partit, on s’ha decidit el tercer lloc: CB Consell Colonya Caixa Pollença 69- Ca’n Cantó 19.\nEn aquest partit les nostres jugadores han fet un joc correcte contra un equip que ha intentat suplir les seves mancances amb moltes ganes i esforçant-se al màxim.\nPel cos tècnic el que més ens ha agradat ha estat el bon ambient, l’experiència de jugar a unes semifinals i, el més important de tot, el bon ambient que han tengut totes les nines de l’equip. Aquest dia plegades serà inoblidable!!!!\nBàsquet Manacor 68 – CB Consell-Lavanderias Diana 62\nAhir les nostres jugaven el seu segon partit del grup de promoció. Llevat del primer quart que varem perdre 26-10 ja que varem cometre les mateixes errades que al partit anterior, falta de concentració en defensa, poca agressivitat de cara a cistella,etc. Poc a poc varem entrar en el partit i així ho reflecteixen la resta de quarts, tots guanyats per 14-19, 15-17 i 13-16.\nCal remarcar que les nostres varen saber reaccionar a les adversitats d’un marcador de menys 16 i a base de treball en defensa i més encert de cara a cistella arribarem al descans 40-29. Començarem el tercer quart una mica desconcertades per la lesió de la nostra jugadora Camí, que es va lesionar a falta de 3 segons per acabar el segon quart, aquest desconcert va fer que als 3 minuts del tercer quart arribéssim a perdre per 16 punts, 47-31, en aquest moment aconseguim un parcial a favor de 12-4 que ens va ficar una altre vagada en el partit, arribant al final de quart 9 avall.\nEl principi del darrer quart va ser un intercanvi de cistelles per part dels dos equips fins que arribarem als dos darrers minuts amb un marcador de 60-64,el partit s’hagues pogut decantar per qualsevol dels dos equips però finalment va ser el Bàsquet Manacor qui va aconseguir una merescuda victòria per 68-62.\nCB Consell-Muebles La Fàbrica 28 – Bàsquet Pla 95\nSegon partit d’aquesta fase contra un equip no superior a noltros, però si més ficat al partit, més disciplinat tant en defensa com en atac.\nComençam molt fluxos en defensa i moltes pèrdues de balons que provoquen nombrosos contraatacs seus, cistelles fàcils.\nEn atac no ens surten les coses, però la falta d’intensitat i a vegades falta de ganes fan que el resultat sigui de tanta diferència.\nSeguirem fent feina, intentant que els al·lots entrenin al cent per cent perquè més tard o més prest surti el profit.\nSanta Maria 41 – CB Consell-Labolife 52\nPartit amb 2 cares completament diferents entre la 1a i 2a meitat. Hem començat contra una defensa individual on hem pogut realitzar jugades i poder anotar fàcilment baix cistella amb bon moviment de pilota.\nEn la 2a meitat amb un avantatge de +16 es demana rematar el partit, però passa el contrari, el rival passa a defensar en zona (2-3) on van impedir les penetracions i el joc interior dels nostres jugadors. Mancant 5 minuts hem perdut l’avantatge fins a +6.\nHem canviat l’atac posant 2 jugadors en interior on hem pogut ficar pilotes dins i facilitar els talls cap a cistella acabant el partit en +11.\nCal millorar l’atac contra zona i augmentar la intensitat en defensa.\nCB Consell-Sa Fàbrica de Gelats 70 – Joan Capó 66\nDesprés de l’inici de la temporada dia 23/9, i amb els dos primers partits aplaçats vàrem jugar el nostre primer partit contra un equip molt semblant a noltros, totes les nines eren juniors de primer any, amb ganes d’esforçar-se i gaudir del nostre esport. En cap moment es va donar el partit per perdut, el començament clarament era per a l’equip visitant 0-4 en 3 minuts de joc, primer minut de la temporada i primera reacció. Al final d’aquest quart 22-9 a favor nostre. El segon va caure del costat del equip Felanitxer 12-19, i arribarem al descans, aquesta aturada no ens va beneficiar molt, les visitants anaven llançades a remuntar el marcador advers i a mitjans del tercer quart ja comandaven al marcador 43-45. Segon temps mort, per tornar donar indicacions i aconseguir la segona reacció de les nostres. El darrer quart va ser un intercanvi de cistelles, el bon encert des de la línia dels tirs lliures va fer assegurar el resultat final. 70-66. Enhorabona a totes!\nCB Consell-ElectrocomInca 90 – Cide 63\nDisputàvem el primer partit de lliga a casa i això es va notar des del principi, sortirem molt intensos i amb molt encert en el tir exterior. Això ens va fer finalitzar el primer quart amb 30 punts i una diferència ja significativa en el marcador. Seguirem molt encertats durant el segon quart davant un Cide que no tirava la tovallola i aconseguia cistelles fàcils en penetració. Al final del partit ens vam anar relaxant i varem tenir alguns moments de no situar-nos en el terreny de joc però ens varem poder emportar la victòria còmodament.\nEnhorabona als jugadors per llevar-se d’aquesta manera la pressió del debut en categoria\nHORARIS, 11 A 14 D’OCTUBREentrades 2017/2018, Notícies


Programa 215 – 23/05/2014(Edició 2004) – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\nPrograma 215 – 23/05/2014\n23 maig 2014Programes\nBEQUES I NOU CD AL FES TA FESTA\nAquesta setmana el FES TA FESTA presenta oficialment el nou CD del Bonavista, el Càmping Sardanista de Catalunya que ha enregistrat la cobla Ciutat de Girona. Una col·lecció que arriba ja al seu desè volum i del qual n’escoltarem dues sardanes.\nA LA COLUMNA, i amb el títol de “Innovem la tradició“, el director del programa, en Jesús Ventura, ens parla de les Beques d’Innovació en Cultura Popular 2014 de la Fundació Jaume Casademont, que celebren enguany la seva setena edició i que s’entregaran el proper dimarts dia 10 de juny a l’Auditori de Girona.\nI a banda de l’AGENDA i de les NOTÍCIES ESCOLLIDES, en les que avui destaquem el retorn de l’espectacle ELS CINC DITS D’UNA MA, en homenatge a Pete Seeger i Xesco Boix, la presentació del llibre SCIALARE-BALL DE GEGANTS de l’Ezequiel Molina, i la nova imatge de la 17a FIRA MEDITERRÀNIA de Manresa, tenim també una pila de seccions:\nLa CRÒNICA CASTELLERA, amb en Carles Esteve, que ens explica que els Castellers de Vilafranca ja han aixecat “El primer castell de 9 de l’any”.\nDITES I REFRANYS, amb el nostre paremiòleg Víctor Pàmies i una nova expressió de la saviesa popular: “El mariner a la mar, el pagès a la terra i el soldat a la guerra”.\nTambé aquesta setmana tornen els CANTS DE TAVERNA, amb en Francesc Sànchez Carcassés, que ens convida a escoltar un tema del grup BOIRA, del País Basc, el titulat “Colombiana”.\nL’Antoni Serés farà una nova visita a l’arxiu FONS AMADES, del Departament de Cultura, per mostrar-nos les seves “Ombres xineses”.\nI resposarem un dels EXPEDIENT C, de l’Amadeu Carbó, en el que coneixerem “El titella tradicional català” i les seves peculiaritats.\nTot això i molt més ben barrejat amb bon humor i alegria. Una horeta de ràdio per a totes les edats. No us la perdeu!


Entitats i partits veuen "insuficient" prohibir el pas de camions per l'N-240 entre Montblanc i les Borges Blanques ! ACN ! directe!cat\nConca de Barberà Dijous, 14 de setembre de 2017 09:41 h\nEntitats i partits veuen "insuficient" prohibir el pas de camions per l'N-240 entre Montblanc i les Borges Blanques\nACN Les Borges Blanques.-Diferents entitats i partits polítics del territori veuen "insuficient" la proposta del Govern de prohibir la circulació de vehicles pesants per l'N-240 entre Montblanc i les Borges Blanques i desviar-los per l'AP-2 amb bonificacions del 50%. Asseguren que la mesura plantejada amb l'objectiu de reduir la sinistralitat continua deixant el tram de l'N-240 Borges-Lleida "sense cap solució a curt termini i confiant només d'un desdoblament per part del govern espanyol que tardarà anys a fer-se". Així mateix, defensen que "confiar en una desviació voluntària de camions -entre les capitals de les Garrigues i del Segrià- està clar que no tindrà efectes substancials, com es va poder comprovar fa dos anys quan ho va impulsar Foment". "Si no s'augmenta el percentatge de bonificació o si la prohibició no s'aplica a tot el tram Montblanc-Lleida, l'efectivitat de la mesura serà mínima", asseguren. Per això, entitats com ara l'Ateneu Popular Garriguenc o Conca 22 i formacions com són la CUP, ERC, ECP i l'assemblea local del PSC de Juneda insisteixen en reivindicar l'alliberament del peatge de l'AP-2 entre Montblanc i Lleida com a "única mesura immediata que pot resultar efectiva" i que, a la vegada, seria "la més econòmica, segura i sostenible".\nERC Garrigues, la CUP Ponent i del Camp de Tarragona, En Comú Podem Ponent, el PSC de Juneda, de la mateixa manera que les entitats Conca 22, l'Ateneu Popular Garriguenc, l'associació la Banqueta i el Centre Excursionista Borges-Garrigues han manifestat a través d'un comunicat la seva "decepció" per la darrera proposta del Govern en relació amb la problemàtica de la carretera N-240 de prohibir el pas de camions entre Montblanc i les Borges i bonificar-los el 50% del peatge. Tampoc veuen efectiva la proposta plantejada de la desviació voluntària, també amb bonificacions, de camions de l'N-240 per l'AP-2 entre les Borges Blanques i Soses (Segrià). Aquestes entitats i partits polítics consideren que "si no s'augmenta el percentatge de bonificació o si la prohibició no s'aplica a tot el tram de l'N-240 Montblanc-Lleida, l'efectivitat de la mesura serà mínima". Exposen que "tot aquest tram serien 64 quilòmetres, quan a l'N-II gironina, amb molts més vehicles, s'han aplicat bonificacions i prohibicions a 81 quilòmetres o a l'N-340 –al Penedès, Camp de Tarragona i Terres de l'Ebre-, encara més transitada, se n'aplicaran a 157 quilòmetres". Per això, reclamen al Departament de Territori i Sostenibilitat que, almenys, reconsideri "aquest greuge"."Tant la desviació obligatòria Montblanc-Borges com la voluntària Borges-Lleida no solucionaran el problema i les autoritats polítiques ho aposten tot a un desdoblament que no se sap quants anys pot tardar i que, en ple procés de desconnexió, el govern espanyol segur que no avançarà ni agilitzarà", remarquen en el comunicat. Per això, les entitats signants insisteixen en la necessitat d'aplicar "l'única mesura que pot ser immediata i efectiva", a més de ser "la més econòmica, segura i sostenible" d'aixecar les barreres de l'AP-2 a tot el tram sencer Montblanc-Lleida.


Novetats de BromeraEl quadern de les vides perdudes - elseisdoble.com\nComentarios de usuarios: 59.292\nNovetats de BromeraEl quadern de les vides perdudes\nUn assassí sense identitat i una xiqueta desapareguda. Un bibliotecari vell que pateix buits de memòria i que es veu obligat a vendre els seus llibres per a subsistir. I, per damunt de tot, l’hoste, l’ésser que domina l’ancià en les hores en què perd el control. Aquesta novel·la de trames subtilment entrellaçades acompanya el lector a través del món miserable d’un home gran i sense família que es troba envoltat d’uns crims i que no és capaç de recordar els seus actes. Però també l’endinsa en la seua tendra amistat amb una prostituta, en la malaltia mental que pateix i, sobretot, en la investigació per la desaparició d’una xiqueta a qui cada moment que passa serà més difícil trobar amb vida. Silvestre Vilaplana ha bastit una novel·la d’una gran profunditat psicològica alhora que plena d’intriga. Les referències literàries que acompanyen aquesta història són els últims records d’un home que estima els llibres per damunt de totes les coses.\nSilvestre Vilaplana (Alcoi, 1969) conrea, amb una habilitat extraordinària, la narrativa, tant per a adults com per a joves, i la poesia. És autor, entre altres, de les novel·les L’estany de foc, Premi Blai Bellver, i Les cendres del cavaller, biografi a novel·lada de Joanot Martorell per la qual va ser distingit amb el premi Ciutat d’Alzira i amb el de la Crítica Serra d’Or. Ha publicat també amb molt d’èxit obres per al públic jove, com ara Els dimonis de Pandora, La frontera negra i Resurrecció. Amb El quadern de les vides perdudes, ha estat guardonat amb el Premi Alfons el Magnànim 2011.\nLes diferents trames narratives convergeixen en un finalcolpidor gens previsible que sorprén el lector.Novel·la psicològica i de misteri ambientada en l’actualitat en la qual Silvestre Vilaplana desplega un extraordinari


El Castelldefels elimina el Sant Andreu i fa història accedint als quarts de final de la Copa Catalunya\nÉs la primera vegada que l'equip d'Els Canyars arriba a aquesta ronda\nDesprés del triomf per 2-1, el proper rival de l'equip groc serà el Torreforta\nREDACCIÓ Castelldefels 02/11/2011 00:03\n260x366 Històric triomf del conjunt groc / JUDIT ANDREU Històric triomf del conjunt groc / JUDIT ANDREU\nEl Castelldefels va signar davant el Sant Andreu la seva classificació pels quarts de final de la Copa Catalunya, ronda que mai abans havia assolit el conjunt groc. En una eliminatòria gairebé juvenil, tots dos equips van presentar cares molt poc habituals. En el cas dels quadribarrats, van jugar juvenils i fins i tot un parell de jugadors cadets. El conjunt local es va avançar al marcador, el Sant Andreu va empatar de penal però una diana del posteriorment lesionat Sergio Prieto va resultar definitiva.\nEls Canyars va ser l'escenari del partit únic de vuitens de final d'una competició devaluada on ja no només els grans, sinó també els equips més modestos han començat a plantejar-la amb reserves i juvenils en rondes força avançades del torneig. El local Edgar Doblas va obrir la llauna als tretze minuts de joc però el central Melo, de penal, va empatar a la mitja hora. Poc després, Sergio Prieto va fer el gol definitiu abans d'arrribar al descans. El propi Prieto va ser el protagonista accidentat del segon temps, on va caure a terra i amb l'impacte sobre el pit d'un altre jugador, va necessitar assistència durant deu minuts sobre la gespa. El resultat final, trencament de clavícula.\nEl tècnic del Castelldefels, Antonio Escudero, va lamentar la lesió del seu jugador però també es va mostrar molt satisfet del resultat del partit afirmant que "la victòria ha estat justa ja que hem estat millors al llarg del partit. El resultat ha estat curt, ja que el seu porter ha evitat més gols al marcador. D'ocasions n'hem tingut moltes i molt clares".\nDesapareix una noia de 14 anys a l'Eixample de Barcelona\nARA comarques gironines: Les estacions d'esquí gironines celebren aniversari\nMorcheeba, Luz Casal, Maria del Mar Bonet, Joan Dausà i los Sírex, primers confirmats de l'Strenes 2018\nCatalunya torna a ser la comunitat autònoma amb més inflació al novembre\nVentades, neu i algunes pluges: nou canvi de temps abans del cap de setmana\nUn detingut en un nou escorcoll de la Guàrdia Civil a Unipost per l'1-O


Crea&Tic, tecnologies disruptives i mercat laboral (Programa Talent, Treball i Tecnologia) - Neapolis\nCrea&Tic és un projecte de suport al mercat de treball de proximitat a través de les tecnologies digitals avançades. Busca aplicar tecnologies disruptives avançades, principalment la 5G i la realitat extesa (XR) -que combina la realitat augmentada (AR, en anglès) i realitat virtual (VR)-, per promoure un creixement econòmic competitiu a Vilanova i la Geltrú a través del talent local, tot potenciant una especialització del mercat de treball en aquestes tecnologies.\nL’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú i Neàpolis han posat en marxa Crea&TIC en el marc del programa “Treball, Talent i Tecnologia” (programa TTT) de la Diputació de Barcelona, i comportarà una inversió de 163.098 € en dos anys per part d’aquesta institució.\nUna revolució tecnològica que genera oportunitats laborals\nLa XR necessita d’un tràfic massiu de dades mòbils, que sumat a l’elevat nombre de dispositius connectats a Internet que poden haver-hi i a l’emergència de serveis crítics, fan que sigui necessari el desplegament de la tecnologia 5G, que aporta més velocitat de transmissió de dades, més capacitat de processament i menor latència.\nAmb tot, les tecnologies immersives com l’AR i VR, amb l’ajut de la tecnologia 5G, poden repercutir en l’aparició de noves oportunitats de negoci, en la demanda de nous professionals i en l’ocupabilitat de manera general. Més concretament, poden generar oportunitats en:\nEmpreses que desenvolupen tecnologies habilitants, productes que faciliten la creació, desenvolupament o distribució de contingut 3D.\nStart-ups que tinguin productes (no serveis) en sectors concrets. En destaquen l’educació, simulació, comunicació, arquitectura, medicina, o el gaming, que és el que major impacte ha tingut fins el moment per la incorporació de la VR.\nEmpreses de serveis que desenvolupen solucions VR/AR a mida per altres.\nFormació reglada (grau o màster) específica sobre VR/AR.\nTambé es buscarà la relació del projecte amb altres tecnologies disruptives (IoT, IA, blockchain…) i amb altres projectes estratègics que actualment està impulsant Neàpolis tant a nivell nacional com a nivell internacional (Europa creativa, Erasmus+ emprenedor, Horitzó EU i Next Generation).\nTalent i noves especialitzacions\nCrea&Tic incorpora les quatre línies de treball previstes al programa TTT, i proposa diverses accions per a la seva execució:\nL’anàlisi i diagnosi del grau d’innovació i de l’ús de tecnologies disruptives per part de les empreses de la ciutat.\nL’establiment d’aliances estratègiques entre els agents locals i el testeig de les solucions tecnològiques per part dels usuaris a través de la metodologia living lab;\nEl desenvolupament competencial de les persones a través del reskilling i upskilling dels professionals del sector creatiu i tecnològic, l’acompanyament d’intraemprenedors i la formació sobre VR.\nLa digitalització del teixit empresarial i dinamització de les zones d’activitat econòmica.\nL’objectiu final serà aconseguir un teixit empresarial empoderat que faci servir les tecnologies disruptives de la millor manera possible i que generi oportunitats noves en el mercat laboral de la ciutat.\nTema: VR, XR 5G, mèdia, living lab.


Posada en marxa del Laboratori Unificat de la Metropolitana Nord de l’ICS | InfoICS\n← Amposta organitza cursos de suport vital bàsic i ús del desfibril·lador extern automàtic\nEl projecte de reforma de l’Hospital de Viladecans inclou un nou edifici a l’avinguda del Mil·lenari →\nAquest passat dilluns 6 de juny s’ha completat l’última fase de la posada en marxa del Laboratori Unificat de la Metropolitana Nord (LUMN). El LUMN és un gran espai que s’integra físicament dins de les instal·lacions de l’Hospital Universitari Germans Trias i Pujol i que el formen cinc grans àrees funcionals diferenciades: laboratori d’anàlisis clíniques generals i atenció continuada, laboratori de bioquímica especial, laboratori d’hematologia especial, laboratori de microbiologia i immunologia. A més, el nou projecte incorpora una àrea d’importància creixent en l’oferta assistencial del centre que és la genètica clínica.\nÉs important subratllar que es tracta d’un projecte de la sanitat pública perquè sigui referent territorial de l’oferta en diagnòstic de laboratori. Amb prop de 150 professionals, el nou laboratori donarà cobertura a 1’5 milions de persones i tindrà capacitat per fer fins a 14 milions de determinacions a l’any. Els ciutadans seguiran fent-se les extraccions al seu centre de referència i en aquest sentit no notaran cap diferencia. Sí que la percebran, per contra, en la millora de la gestió de la informació, que arribarà més ràpid als professionals per poder donar una assistència més àgil i de major qualitat. Així doncs, el que se centralitza és la tecnologia i els recursos del laboratori, però a la vegada això suposa apropar el ciutadà al punt d’extracció i a l’atenció.\nLa peculiaritat d’aquest projecte és la integració de dos grans laboratoris com el de l’Hospital Germans Trias i el del CAP Dr. Robert de Badalona. La implicació dels professionals del centre ha jugat un paper clau per acabar creant un sol laboratori integrat, amb espais comuns de treball dissenyats pel personal que els ocuparà, amb una racionalització funcional dels circuits comuns (preanalítica, atenció continuada, tècniques d’alta complexitat, espais de servei) i que el diferencien de la resta de grans laboratoris del seu entorn.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb CAP Dr. Robert de Badalona, Hospital Germans Trias, Laboratori clínic, Laboratori Unificat de la Metropolitana Nord de l’ICS, LUMN, Metropolitana Nord. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.