Escalfar i menjar – trentadies.com\nEscalfar i menjar\tAfegir comentari18 Vistes\nA mig camí entre la cuina de tota la vida feta a casa i la immensa oferta de bars i restaurants, prolifera un nou estil d’alimentar-se: el menjar per emportar. Per Oriol Sumsi Fotos Maribel Álvarez\nEl centre de Sant Cugat és una autèntica lliçó de màrqueting. Negocis que obren, negocis que tanquen, noves modes i tendències… N’hi ha prou amb passejar per l’eix comercial per veure què és el que es porta. I d’entre aquestes noves modes i tendències, n’hi ha una que no para de créixer: es tracta dels establiments que ofereixen menjar preparat, llest per escalfar i degustar.\nSortint de l’estació, un dels primers negocis que veiem, a part de l’incombustible Cata, és el Nostrum i els seus famosos plats d’1, 2 i 3 euros. El primer establiment de la cadena va ser inaugurat el 1999 a Barcelona. Amb només 16 anys, la marca s’ha expandit fins a obrir-ne més de 100 (a Sant Cugat ja n’hi ha 5) per tot Espanya, Andorra i fins i tot a França, el més llunyà dels quals a la Rue du Pont Neuf de París.\nPerò si avui el Nostrum no ens convenç podem seguir el nostre camí. Just al costat hi ha el Tako-away, que com el seu nom indica ofereix tacos per emportar, així com suculents plats mexicans i Tex-Mex com són els burritos, les quesadillas, els nachos o el guacamole. Més endavant, després de la Z que fa el carrer Valldoreix, trobem a mà dreta la recentment estrenada Croqueta y Presumida i la seva gran varietat de croquetes, entre les que hi trobem delícies com la de txangurro o la de formatge Idiazábal. I just davant del Croqueta y Presumida, fent sana competència ni que sigui amb les croquetes, hi ha una de les apostes més interessants de la ciutat.\nRecorrent els carrers de Sant Cugat es veu un clar increment dels establiments de cuina preparada\nOlor de casa\n“Molta gent ens diu que ha sentit la nostra olor des de la cantonada, que es nota que és menjar casolà”, ens explica la mestressa de la cuina-botiga On sempre, Lola Soria. “Senten l’olor del menjar de tota la vida, entren i diuen que fa olor de casa seva, del menjar que feia la seva mare o la seva àvia”.\nOberta ara fa just un any, On sempre destaca precisament per això, per les seves receptes tradicionals, elaborades amb ingredients naturals. Al seu aparador mai hi trobem el mateix. La Lola ens explica que, el dia abans, mira quin temps farà i decideix què cuinarà. “Miro si farà calor o si farà fred, perquè a la gent no li ve de gust menjar coses contundents si fa solet”, diu. “Quan fa molt de fred sempre l’olla està plena, i ara aquests dies després de les festes nadalenques faig coses més light”.\nLes verdures les compra d’una cooperativa de Rubí, i la carn i el peix frescos el mateix dia. Tot de proximitat. El sabor del que cuina explica part del seu èxit, però també és conscient que ocupa un nínxol de mercat creixent. “La gent no té temps”, explica. “Si arribes cansat a casa malmenges, compres qualsevol cosa, embotits, congelats, pel que acabes tenint colesterol, la tensió alta, mal a l’estòmac… En canvi, si pots menjar, per un preu molt raonable, plats com els meus, passes i els compres”.\nSegons diu, la gent troba a faltar aquests gustos “de la iaia”. Mentre parlem amb ella, diverses persones es queden encantades mirant l’aparador, algunes entren atretes per l’olor de menjar casolà. “M’emociono quan faig els plats”, ens diu la Lola, “em recorda a casa meva”. I els clients repeteixen. “Després de Nadal” diu, “ens va trucar gent per felicitar-nos dient que el gust de l’escudella era el de casa, el que recordaven de tota la vida”.\n“La gent no té temps per cuinar, si arribes cansat a casa malmenges, compres qualsevol cosa”\nPreguntada per si creu que el seu negoci s’expandirà, assegura que “estic molt contenta de com va, en part perquè no tinc grans pretensions, no vull fer-me més gran, només vull fer cuina de casa i que la gent, quan passi, senti que l’olor no és industrial”. Més que On sempre, la botiga es podria dir Com sempre. “Sóc una mestressa de casa”, diu, “no una xef. Sóc la Lola, no el Ferran Adrià. No sé fer esferificacions, només el menjar de tota la vida”.\nContinuem la passejada Seguint el nostre periple pel centre de la ciutat, l’oferta de menjar preparat no s’atura. Corella, La Sirena (descongelar i menjar, en aquest cas), Delizie, Enrique Tomás, Deleit Sushi, Ibericus… Tots aquests establiments, tot i que no es dediquin exclusivament al menjar per emportar, tenen oferta en aquest sentit.\nI si sortim de l’estricte eix comercial, la cosa no para. Que si Teik It, que si RebostQgat, que si Oishi, que si La Revolución… Per no parlar de la pionera Teca Sàbat, la incomparable oferta de la qual, present a les seves botigues de la Rambla Ribatallada i a Coll Favà, vam destacar en el número de novembre.\nLa febre per aquest concepte “escalfar i menjar” s’ha estès també en els supermercats, que o bé elaboren ells mateixos plats o bé en venen d’empreses que n’elaboren, com Bo de Debò o la omnipresent Casa Mas.\nL’empresa va néixer el 1996 fruit de l’empenta de l’actual gerent, Sebastià Mas. Fins llavors repartidor de carn a botigues dels pobles i mercats, va voler donar resposta a les demandes de molts dels seus clients en solucions de plats preparats. Com ha explicat a Trentadies el trade marketing de l’empresa, Eduard Corominas, “al llarg d’aquest anys la cosa ha anat canviant molt, tant a nivell de noves receptes com de noves inquietuds i projectes que ens han generat els nous clients”. A dia d’avui, Casa Mas té un catàleg de més de 40 referències, treballar algunes receptes per temporades i té una producció anual de quasi 9 milions d’unitats, facturant prop de 23 milions d’euros. Tot això, en només vint anys. “La producció”, segueix Corominas, “la tenim tota centralitzada a la nostra planta de Castellterçol, on es fabriquen diàriament uns 25.000 plats, amb una planificació difícil de gestionar per la curta vida útil que tenen els nostre plats, ja que estem parlant de caducitats de màxim 18 dies, alguns plats menys”.\nTeca Sàbat, fundada l’any 1975, és una empresa pionera en el concepte de menjar per emportar\nUna cosa porta a l’altra. Més qualitat, menys durada. “La frase tòpica d’ingredients de primera qualitat”, diu Corominas, “crec que a Casa Mas es confirma. Per a nosaltres els ingredients són bàsics, de fet les receptes es creen i després es busquen els ingredients d’aquella recepta”. Com a exemple, explica que “treballem amb diferents marques de maionesa, quan allò fàcil seria agrupar referències per evitar sobreespai. La de l’ensaladilla és una i la del nostre pastís de tonyina és una altra totalment diferent que s’ajusta a l’objectiu organolèptic que volem per a aquest plat”. Pel que fa als ingredients, “treballem amb primeres marques conegudes pels consumidors i que es poden trobar a qualsevol supermercat”.\nQue Casa Mas triomfa perquè els hàbits de consum han canviat és una cosa que tenen claríssima. Segons Eduard Corominas “el mercat de plats preparats és un dels que més ha evolucionat, ho estem veient amb projectes que ens arriben que fan que aquesta inquietud avui encara sigui latent. Llars monoparentals, els horaris laborals, el treballar els dos membres de la casa… Tot això ha fet que s’hagin trencat moltes barreres al consum d’un precuinat i envasat que fa un anys no existia. Només has de veure la major visibilitat que està dedicant la distribució a aquesta categoria o els diferents projectes de botigues que podem trobar pels carrers dels pobles i ciutats que donen solució aquesta realitat”.\nA Casa Mas tenen clar que la categoria té perspectives de seguir creixent i que ha arribat per quedar-se, i les seves dades ho confirmen. A més a més, “hem notat un canvi en quan a les exigències o inquietuds del consumidor vers els plats preparats”, diu Corominas, “no es conforma amb el que tenia fins ara i ens demana productes més saludables, etiquetes lliures de conservants, matèria prima ecològica, etcètera”.\nUn nou concepte de botiga\nSi deixem els carrers de Sant Cugat i ens posem a navegar per internet, ràpid trobem un servei que ens sorprèn. Es tracta del Coolmado, una espècie de botiga virtual a través de la qual podem comprar a les botigues de tota la vida però estalviant-nos les cues i haver d’anar amb el cotxe amunt i avall.\nFundada el 2013 per Gemma Pascual, l’empresa Coolmado et porta a casa les carns del Corella, els productes de xarcuteria de la Griful, les fruites i verdures de la Carmeta, el peix de la Balandra, els làctics de la Granja Armengol, el pa de Turris, la pastisseria de la Sàbat i els productes dietètics de Gerd Dietètica.\n“Som la solució per a famílies on treballen tots dos i no tenen temps o no els ve de gust anar a comprar”\nLa seva responsable ens n’explica el funcionament: “Còmodament, des de casa, fas la comanda i tries dia i hora”, diu Gemma Pascual. “La gràcia està en que servim en franges d’una hora, cosa bastant atípica, de manera que no t’has d’esperar tot el matí o tota la tarda perquè t’arribi la comanda”.\n“La gent està encantada”, assegura, “perquè en un únic lliurament et porten el pa, iogurts, carn, fruita, verdura, peix… Tot fresc”. A partir de 60 euros de compra el servei és gratuït, i el preu és el mateix que a la botiga.\nA la web coolmado.com s’hi troben 4.000 referències, que es diu ràpid. “Com que són botigues de confiança”, continua l’empresària, “de tota la vida, que ja saps com ho preparen i la qualitat que tenen, és fàcil que els nostres clients, quan ho proven, repeteixin”.\nA més a més, quan fas la comanda pots escriure comentaris o observacions per donar detalls de com vols el producte, que si el pernil tallat fi, envasat al buit o no, el llom per llibrets, el peix sense espina, el pa tallat o sense tallar…\nRàpid, còmode i totalment fresc. “El peix, per exemple, se serveix fresquíssim”, diu Gemma Pascual, “perquè a les onze de la nit pots fer una comanda d’un quilo de lluç i a les sis de la nit es compra expressament per a tu, sota comanda, a la llotja”.\nSens dubte Coolmado s’ha fet un lloc al mercat gràcies als canvis d’hàbits dels santcugatencs. “Som la solució per a famílies on treballen tots dos i no tenen temps per anar a comprar, o el volen dedicar a una altra cosa”, explica Pascual. “És una tendència que anirà augmentant, segurament, per l’ús creixent d’internet i aquest canvi en els costums. La gràcia és que molts dels nostres clients ja coneixen les botigues, és on compraven, i s’adonen que l’única diferència és que ara s’estalvien les cues i haver d’aparcar, perquè la qualitat i el preu són exactament igual”.\nQuan d’aquí unes dècades mirem enrere, què veurem? Les nostres àvies, quan eren joves, anaven cada matí a comprar a la plaça, i els nostres fills probablement pensaran que un mercat és un lloc per prendre vi i delicatessen. El menjar per emportar, preparat, o el que et porten a casa, ha vingut per quedar-se. Hem de dir adéu a la cuina? Preparat... I a casa\nNostrum no n’ha tingut prou amb revolucionar el concepte del menjar preparat sinó que, ara, et porta també els seus plats d’1, 2 o 3 euros a casa o a l’oficina.\nAmb una estratègia amb la qual preveu augmentar fins a un 20% les seves vendes, l’empresa fa un “doble salt mortal” i entra en competència amb serveis de menjar a domicili com Just Eat i Deliveroo.\nJa sigui a través de la seva web o de l’app Nostrum Go, per només 2,75 euros extres et porten el que vulguis allà on vulguis. Triomfaran?\nActualment la carta de Nostrum presenta desenes de plats de tota mena i per a tots els gustos que elabora des de la seva cuina central de Sant Vicenç de Castellet, al Bages.\nD’aquesta manera, al concepte de botigues de menjar per emportar i amb un espai, també, per menjar in situ als seus establiments, s’hi suma ara l’oferta a domicili.\nEtiquetesbars Bo de Debò botiga burritos Casa Mas casolà Cata Corella Croqueta y Presumida cuina Deleit Sushi Delizie emportar Enrique Tomás Escalfar escudella feta a casa Ibericus La Revolución La Sirena menjar Negocis Nostrum Oishi On sempre plats preparats quesadillas RebostQgat restaurants sant cugat supermercats Tako-away Teik It tendències Tex-Mex\tAfegir comentari\tFes clic aquí per publicar un comentari


El poder del discurs - La Veu de l'Anoia\n“El discurs no és simplement el què manifesta el desig sinó que és també objecte de desig.” (Michel Foucault, 2004)\nEls estats democràtics, com a garants dels ideals de llibertat i d’igualtat, no legitimen ni permeten que l’ús de la força sigui una via possible a partir de la qual exercir domini sobre la població. La clau, per tant, rau en l’exercici de la oratòria, en el domini del discurs, en el control d’aquest framing. Seria ingenu pensar que vivim en societats on qualsevol pren decisions lliurement, això no és així. Actuem de conformitat amb una marcs mentals que guien la nostra conducta i que estan determinant allò que considerem adequat i allò que no.\nEl domini del discurs és el poder que qualsevol aspira a seduir. L’status quo aconsegueix determinar el què i el com i amb un ajut institucionalitzat s’assoleix un control de la producció discursiva.\nLes sufragistes (dones que van lluitar per aconseguir el dret a vot femení) despectivament se les coneixia com les “Sufragettes” i se les titllava de boges, lletges i solterones. Si denigres aquell que et qüestiona, el discurs dominant pot quedar intacte i les idees innovadores, que podrien modificar-lo, poden quedar definitivament apartades. Aquestes tècniques de desprestigi romanen vigents fins als nostres dies. Seguint amb l’exemple de el moviment feminista, la paraula “feminazi” ho evidencia clarament, però aquest fet no s’atura aquí. Si ens fixem en l’independentisme català, la paraula “catalufos” havia estat un adjectiu usat a nivell de carrer per referir-se a tots aquells que fa uns anys eren independentistes de soca-rel.\nEls i les independentistes no estem dient res de nou, res que no sabéssim, res que no hagués estat defensat anteriorment per molts dels nostres avantpassats i que fins i tot hagués estat motiu de guerres. Hem aconseguit desencadenar tota una seria d’esdeveniments continus que ens estan portant cap a la República Catalana. Ara més que mai la llibertat com a poble ens acaricia perquè hem determinat el què, el com i sols ens falta formalitzar el quan.\nPrevious articleS’obre la venda d’abonaments pel Teatre Municipal de l’Ateneu, que aixeca el teló\nNext articleERC reclama al govern que afronti els debats oberts de la Festa Major


04:25 | 23/04/2021\nLa biblioteca ampliarà el servei després de Setmana Santa\nBiblioteca Municipal - Setmana Santa\nAmpliació dels serveis\nDe dijous 1 a dilluns dia 5 d’abril, l’equipament romandrà tancat però la bústia de retorn estarà operativa les 24 hores\nAmb motiu de la Setmana Santa, la biblioteca municipal tancarà les seves portes del dijous dia 1 d’abril a dilluns dia 5, ambdós inclosos. Les persones que hagin de fer arribar algun document, podran utilitzar la bústia de retorn que romandrà operativa les 24 hores del dia.\nA partir del dia 6 d’abril la biblioteca amplia els seus horaris i els serveis que ofereix a la ciutadania. S’hi podrà accedir de dilluns a divendres de 16 a 20 hores i els matins de dimarts, dijous i dissabte de 9.30 a 14 hores.\nLes persones usuàries tindran accés lliure a la sala d’estudi. Tot i així, només s’hi podrà anar a estudiar de manera individual i serà el personal de l’equipament el que assignarà el lloc. L’aforament estarà limitat al 50 %. També es podrà accedir lliurament als ordinadors, que també seran assignats pel personal del servei.\nSerà necessari complir amb les mesures de prevenció establertes com l’ús obligatori de dur mascareta tant per accedir a la biblioteca com per a fer ús dels ordinadors i la sala d’estudi. Caldrà posar-se també gel hidroalcohòlic tant a l’entrada de l’equipament com per a fer ús dels ordinadors.\nData de modificació: 30/03/2021 13:01:07


Regió natural - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa regió natural és la zona delimitada per accidents geogràfics tals com muntanyes o rius que es distingeix per les veïnes en algun aspecte del clima, la flora, la fauna o la cultura dels seus habitants. Les construccions humanes com carreteres poden acabar definint regions naturals en comunicar àrees o separar-les. La regió natural s'usa per distingir-la de divisions polítiques fetes artificialment.\nEl concepte de regió natural va sorgir de l'escola geogràfica alemanya durant la Il·lustració, l'anomenada "geografia pura" (en alemany reine Geographie). En contraposició a la tradició corogràfica dedicada a la descripció de països sobre una base política, administrativa, eclesiàstica o històrica, es va voler eliminar tots els elements d'intervenció humana per descriure les regions segons els elements naturals. El rigor cartogràfic i la intervenció de naturalistes van contribuir a la valoració de les unitats de relleu definides per les dorsals orogràfiques i les conques hidrogràfiques.\nTipus de regions naturalsModifica\nEl model d'anàlisi geogràfica s'enfoca a diferents nivells:\nel continent, unitat natural de major magnitud;\ndivisions subcontinentals naturals (Europa mediterrània, Amèrica andina...)\ndivisions polítiques a nivell d'estat,\nregions naturals com a subdivisions estatals,\ncomarca natural com a regió natural petita.\nEncara que sovint es continuen utilitzant les divisions polítiques estatals, el concepte de regió natural s'hi oposa freqüentment posant de manifest divisions no naturals tant a nivell estatal com divisions internes.\nPer les magnituds de l'Europa Occidental, una regió natural oscil·la al voltant de milers o desenes de milers de km² (els Pirineus, la depressió de l'Ebre, la franja litoral mediterrània...) Una regió natural petita, o comarca natural, és d'uns centenars de km² (el Pla de Bages, el Penedès, etc.)\nSi les primeres regions naturals es van definir aplicant criteris geològics, van guanyant en complexitat en afegir altres característiques: el relleu, el clima, la vegetació, etc. Tenint en compte només els caràcters purament físics s'anomenen també regions fisiogràfiques. En una visió naturalista s'hi pot incorporar també l'home com a ser natural que actua espontàniament i condicionat pel medi natural. Quan es té en compte l'acció de l'home com a agent, es parla de regió geogràfica.\nRegions fisiogràfiques del mónModifica\nPlana interior americana\nSerralada occidental americana\nAltiplà central americà\nPla de l'Amazones\nPlana de Paraguai\nPlaca australiana occidental\nGran plana europea\nTerres altes de l'est\nPaïsos baixos asiàtics\nJ. Vilà Valentí. Introducción al estudio teórico de la Geografia. ISBN 84-344-3438-5\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Regió_natural&oldid=27051697»\nDarrera modificació: 27 abr 2021 a les 14:21\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 abr 2021 a les 14:21.


3P Mobel – El Moble a Mida\nImagina la teva llar\nInicia un projecte amb nosaltres\nInfinites opcions de disseny\nInicia un projecte amb nosotres\nDe paret a paret i de sòl a sostre\nAprofita tot l'espai disponible\nA 3P Mobel tenim més de 35 anys d’experiència en el moble a mida i seguim dissenyant i muntant mobles i ambients amb la mateixa il·lusió que el primer dia. Vine i t’assessorarem amb les millors idees i solucions sigui quin sigui el teu projecte..\nPresentem el nostre Nou Catàleg 2020 amb les últimes novetats en tendències, idees i dissenys en mobles a mida per a la teva llar i oficina.\nSol·licita’l i aprofita per temps limitat una increïble oferta de llançament\nMobiliari totalment a mida\nCada moble és únic i es dissenya a mida i en exclusiva per a tu, responent als teus gustos i necessitats\nTindràs el nostre assessorament de principi a fi en tot el projecte\nTransport i muntatge propis\nEls nostres experts muntadors garanteixen que els mobles arribin en òptimes condicions i quedin perfectament muntats\nEls nostres projectes combinen materials, acabats i colors, tiradors, perfils, i fins al més mínim detall. Sigui quin sigui el teu moble 3P, la nostra àmplia experiència en disseny i construcció garanteix un moble de qualitat, resistent i sense sorpreses.\nTant en espais amplis com reduïts, la correcta distribució d’elements és vital per trobar l’equilibri i benestar.\nA més de la garantia que ofereix una marca amb més de 35 anys d’experiència en el moble a mida, els nostres mobles tenen fins a 3 anys de garantia.\nUn espai per jugar, aprendre, estudiar i créixer\nEn 3P som experts en el disseny de mobles juvenils. Vine i maximitza l'espai i el confort sigui quin sigui la mida de la seva habitació.\nConverteix qualsevol paret a l'espai perfecte per a una llitera individual, doble, vertical, horitzontal ... tenim tot tipus de solucions per al dia a dia o per a ocasions especials\nArmaris de portes batents, corredisses, o oberts. Robers, trasters, o per al que necessitis. En 3P dissenyarem l'armari que sempre has volgut tenir.\nEn 3P ens agrada aquest mètode, pensat perquè els més petits disposen de mobiliari adaptat a les seves mesures i necessitats, per afavorir el seu desenvolupament i diversió\nEn 3P ens encanten els vestidors. Aprofita qualsevol habitació auxiliar o racó disponible per convertir-lo en el teu somiat walk in closet.\nDescobreix totes les seccions del nostre catàleg de llar\nMOBLES PER LA OFICINA\nDescobreix totes les seccions del nostre catàleg d'oficina\nEn 3P ens encanta estar a l’última en disseny d’interiors i decoració, i proposar en els nostres projectes tendències i acabats innovadors. Sempre buscant l’equilibri entre funcionalitat i estètica, el nostre equip et guiarà amb les millors idees per al teu projecte.\nA 3P portem més de 35 anys dissenyant mobles i espais a mida, assessorant els nostres clients, buscant solucions, i creant ambients de qualitat, que fomenten el confort i el benestar. Des de petits armaris fins a pisos complets, a 3P tenim l’experiència i el coneixement adequats sigui quin sigui el teu projecte.\nMés de 35 anys d’història i milers de mobles creats i clients contents s’aconsegueixen a través de treball, serietat i rigor. Des del traçat de la primera línia en el disseny fins al muntatge de l’última peça de l’moble, tot el nostre equip es bolcarà a fer que el teu projecte sigui un èxit.\nSi tens una idea, porta-la i farem l’impossible per millorar-la. I si no la tens, t’oferirem les millors opcions i solucions contemplant distribució, materials i acabats.\nNous showrooms a Barcelona\nVine a visitar les nostres noves exposicions a Barcelona


Visites a immobles en temps de Coronavirus - Immobiliaria Barcelona\nDes de Immobiliaria Barcelona hem desenvolupat durant aquest confinament eines per visitar els immobles sense visita presencial.\nUna gran inversió en eines multimedia, ens permet fer visites virtuals, videos i fotografia professional, de manera que els consumidors poden, tranquilament des del sofà o devant del seu ordinador, visitar immobles amb una sensació inmersiva que els trasllada sense moure’s de casa.\nAquestes técniques, protocols i procediments han de permetre que les persones visitin molts menys pisos de forma presencial, obtimitzant el seu temps i facilitant la seva procura. A més, minimitzar el número de visites presencials ajudarà a conservar la salut dels propis consumidors, dels propietaris dels immobles i dels nostres treballadors.\nNo obstant això, volem reproduir un comunicat urgent del president del col.legi d’aPIs de Barcelona, on ens comuniquen que ja podem fer visites comercials, aixó si, complint amb totes les mesures de seguretat necessaries.\n1 Que el local o habitatge es trobi deshabitat, o la visita es realitzi quan aquest es trobi buit dels seus ocupants i el temps de permanència al local o habitatge sigui el mínim imprescindible per a la gestió a realitzar. És a dir, si la propietat viu a l’immoble, haurà de sortir-ne i esperar fora o on vulgui.\n2 Que es prenguin les adequades mesures de seguretat per a la prevenció del contagi, de protecció individual i de distanciament, tant entre client i agent comercial, com amb els altres ocupants d’altres locals o habitatges de l’immoble, a l’entrada o sortida dels mateixos. Més avall donem indicacions al respecte.\n• Informar els ocupants dels immobles que no podran estar presents durant la visita.\n• Si el client no es troba bé o mostra símptomes sospitosos de coronavirus no ha de realitzar la visita o, de manifestar-se durant la mateixa, es suspendrà immediatament.\n• Informar el client visitant que durant la visita és imprescindible respectar les indicacions que es detallen en el full que se’ls lliura:\n◦ Evitar tocar-se els ulls, nas i boca, i utilitzar una solució hidroalcohòlica, ja que les mans faciliten la transmissió de virus.\n◦ En tossir o esternudar, ha de tapar-se la boca i nas amb el colze flexionat.\n◦ Evitar les salutacions i mantenir una distància mínima de 2 metres amb la resta de persones que participin a la visita.\n◦ Utilitzar el material de protecció indicat per les autoritats competents (mascaretes, guants, gel hidroalcohòlic, peücs). (És recomanable que el material de protecció es faciliti en el moment per garantir un major grau de protecció a l’agent i als visitants)\n◦ Evitar tocar superfícies o mobiliari, si n’hi hagués.\n◦ Limitar als el màxim el nombre de persones que han de visitar l’habitatge. És important que aquesta indicació es posi en relació amb les característiques de l’immoble a visitar, com la superfície, per exemple, havent de tenir en compte que l’agent o el seu comercial formen part del grup visitant.\n◦ No utilitzar i/o visitar zones comunitàries, i si resulta imprescindible com a elements rellevants per a l’operació, extremar les precaucions per evitar coincidir amb la resta d’ocupants de l’immoble.\n◦ Utilitzar preferentment les escales. L’ascensor ha de reservar-se per a aquells supòsits en què resulti imprescindible, en aquest cas l’ocupació màxima serà d’una persona, llevat que sigui possible garantir la separació de dos metres.\n◦ No concertar jornades de portes obertes per a la visita de l’immoble.\n◦ Incorporar en el full de visita: «La visita s’ha realitzat amb les mesures de seguretat i higiene recomanades».\nCopyright © 2020 API – Col·legis i Associació d’Agents Immobiliaris, Tots els drets reservats.


ADVOCAT CIVIL (DRET COMÚ I CATALÀ) – Calduch Advocats\nEn Calduch Advocats, com Advocat Civil, entenem que el dret personal i familiar és dels més importants a nivell personal. Per aquest motiu, l’hi oferim la màxima qualitat en l’assistència jurídica que vostè pugui necessitar.\nQue és el Dret Civil?\nAdvocat Civil – Calduch Abogados\nÉs un conjunt de principis i normes jurídiques del Dret que regulen les relacions patrimonials o personals. Aquest dret s’aplica tant a persones físiques com jurídiques i públiques com privades.\nAquest Dret inclou principalment: el Dret de les persones, el dret de la família i el dret d’objectes o bens.\nCom Advocat Civil, Calduch Advocats l’hi ofereix:\nDisputes familiars (separacions, divorcis, tutela, unions estables de parella…).\nSuccessions (testaments, herències…).\nServeis Jurídics per accidents de trànsit (reclamació d’indemnitzacions).\nImmobiliària (propietat horitzontal, vicis de construcció, arrendament…).\nCompliment e incompliment d’obligacions contractuals (accions jurídiques i extrajudicials).\nDret reals en general (accions en matèria de servidors, registre de propietat, cancel·lació de gravamens).\nServeis Jurídics respecte a reclamacions per culpa o negligència (danys a persones o coses).\nAdvocat laboralista. Contractes a medida (negociació y redacció).


Recomanacions per a empreses i treballadors que reprenen l’activitat avui - Línia l'H\nRecomanacions per a empreses i treballadors que reprenen l’activitat avui\nCONTINGUT PATROCINAT|2020-04-23T10:38:54+02:0014 abril 2020|Línia l'H\nEl document recull que cal preveure i planificar com la situació actual pot afectar l’empresa i el procés productiu, per tal d’identificar els processos essencials per al funcionament de l’empresa i determinar quin serà l’equip presencial mínim de treballadores i treballadors.\nL’organització preventiva haurà de valorar el risc per infecció per SARS-CoV-2 en el si de l’empresa i establir protocols i procediments addicionals per controlar el risc de contagi, planificant les mesures a implantar i modificant, si cal, els procediments de treball necessaris, per aconseguir dur a terme la represa de l’activitat en condicions de seguretat.\nÉs imprescindible que en cada empresa s’elabori un pla de contingència o protocol general de seguretat i salut, que ha de ser consensuat entre empresa i representants dels treballadors.\nLa necessitat d’equips de protecció individual (mascaretes, guants, etc.) i/o mesures de protecció col·lectiva és d’ús obligat en els centres de treball per aquelles activitats en què siguin necessaris. De la mateixa manera, la utilització d’equips de protecció respiratòria i altres tipus de mascaretes quirúrgiques i/o higièniques s’incorporaran obligatòriament d’acord amb l’avaluació de riscos dels llocs de treball, indicacions dels serveis de prevenció o seguint les recomanacions de l’autoritat sanitària.\nA més, mentre es mantinguin les recomanacions de distanciament social, s’inclouen algunes recomanacions, com per exemple: establir i mantenir sistemes de teletreball i treball a distància sempre que sigui possible, flexibilitzar horaris, reduir el temps de permanència en el centre de treball al mínim possible i establir horaris i torns especials per reduir el nombre de persones treballadores presents al mateix temps.\nEntre les mesures a adoptar a les zones comunes, s’inclouen, entre d’altres, establir zones d’entrada i sortida diferenciades per evitar l’aglomeració de personal i garantir les distàncies de seguretat, establir entrades per torns i flexibilització d’horaris, fomentar l’ús de les escales en lloc de l’ascensor o limitar l’ús del menjador sempre que sigui possible i preveure un ús esglaonat de zones comunes.\nEn locals amb accés al públic s’adoptaran mesures per garantir la distància de seguretat o instal·lar elements de separació tant entre les persones treballadores com entre la clientela.\nÉs molt important treballar amb la protecció adient i a distància de la resta de companys. Foto: ACN\nPer evitar la dispersió i el contagi del coronavirus caldrà aplicar mesures higièniques, com ara garantir la disponibilitat i fàcil accés a aigua i sabó i/o solucions desinfectants per a la neteja de mans, distribuïdes per l’empresa.\nAixí mateix, es recomana realitzar una neteja i desinfecció dels espais de treball de forma periòdica, especialment de les superfícies que es toquen amb les mans com manetes, polsadors, teclats, taules, taulells, eines i passamans en escales, així com de les zones comunes.\nTotes les mesures adoptades per evitar el contagi del coronavirus s’hauran de fer extensives a altres treballadors que accedeixin al centre de treball (proveïdors, subcontractistes, empreses d’obres o serveis o treballadors autònoms) i, de la mateixa manera, caldrà garantir que els treballadors propis quedin protegits quan es desplacin a realitzar la seva feina en altres centres de treball d’altres empreses o clients.\nEntre altres mesures, es recomana flexibilitzar els horaris d’entrada i sortida per evitar les hores punta del transport públic i evitar aglomeracions; reduir el nombre de desplaçaments a través de mesures organitzatives i de flexibilitat que permetin reduir el nombre de dies que cal presència física al centre de treball o valorar per part de l’empresa facilitar un transport privat col·lectiu a les persones treballadores, sempre limitant l’ocupació a 1/3 i mantenint distància d’1,5 metres.\nEl document també recorda que cal tenir en compte el tancament dels centres educatius i centres de dia, entre altres establiments públics i privats. En conseqüència, s’han d’establir mesures per tal que les persones treballadores puguin absentar-se de la feina davant la necessitat d’atendre la cura de persones a càrrec seu, sense veure’s afectades negativament en l’àmbit laboral.\nPer a més informació, podeu consultar-la al 012 o al web treball.gencat.cat.\nContingut elaborat amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya.


▷ Descargar Afores en PDF Gratis de Ramon Mas en Catalán\nDescargar Afores en PDF de Ramon Mas\nNombre del libro: Afores\nAutor del libro: Ramon Mas\nAutor(a) de la reseña: Margos Ruiz Martín\nDescripción o resumen: «Les morts tràgiques són un gran esdeveniment als pobles petits, s’obren totes les comportes i afloren aspectes de la gent que ni ells mateixos coneixien.» Afores és una novel·la que parla especialment de «dins», perquè a Puigsech tot passa a porta tancada. Hi ha dos mons que només connecten quan algun fet extraordinari trenca el ritme monòton de la vida i llavors la transparència és possible, tot i que només dura uns instants. Afores és la constatació que el que veiem a la superfície tan sols és l’expressió de les tensions que ens dominen des de l’interior. Mas ha sabut trobar un llenguatge concís i intrigant en uns capítols que funcionen com narracions autònomes que s’enllacen a través dels habitants de Puigsech, tots ells gelosos dels seus secrets, reticents a expressar el que senten, misteriosos en la seva manera de fer. Com misteriosa és l’aparença anodina de la vida que se’ns escola entre les mans. Ramon Mas Baucells (Vic, 1982) és un dels fundadors de la revista i l’editorial Males Herbes. Ha publicat les novel·les curtes Crònica d’un delicte menor (L’Albí, 2012) i Mentre el món explota (Males Herbes, 2014)—aquesta segona signada com a Roderic Mestres. Recentment ha vist la llum el seu poemari Òsties (AdiA Edicions, 2017). També fa lletres i canta amb els grups Matagalls i FP. Té una llicenciatura en ...\nOtros formatos de descarga disponibles: RTF - TXT - BMP - PDF - EPUB - DOC - WORD - RB. Compresión disponible AZW - RAR - AZW4 - Z - ZIP\nServidores habilitados: Torrent - Dropbox - Ivoox - Microsoft OneDrive - 4Shared - Google Drive - The Pirate Bay - MEGA - FileHosting - FreakShare\nCategorías: Ramon Mas, 2017, Catalán, Novela contemporánea, EDICIONS DE 1984\nLa Bala de Vidre de l Idris\nMargu Yourcenar De Crayencour\nFredrik Backman David Hucaby Jose Maria Acosta G. Bernanos Elisabeth Mulder Jo Beverly Liliana Herrera\n2009 1998 1972 2018 1969 1986 1996 2007 1992 2016 2019\nIdiomas Oposiciones Salud y Dietas Novela contemporánea Ciencias Políticas y Sociales Ingeniería Derecho Fotografía Filología Ciencias Humanas Psicología y Pedagogía Cómics Adultos Narrativa histórica\nÁrabe Euskera Valenciano No Disponible Italiano Albanes Chino Portugués Latín Gallego


Narrativa medieval catalana - Assignatures Lliures - Universitat Oberta de Catalunya (UOC)\nNarrativa medieval catalana\nL'assignatura Narrativa catalana medieval és un complement imprescindible, per als estudiants de literatura, de la Literatura catalana medieval, en la qual s'han tractat autors i obres cabdals de les nostres lletres més antigues, com són els textos historiogràfics, Ramon Llull, Francesc Eiximenis i Vicent Ferrer, Bernat Metge i Ausiàs March.\nL'assignatura promet un viatge fascinant per la narrativa catalana des del segle XIII fins al XV. Les obres estudiades van des del desconegut Jaufré fins al divertit Tirant lo Blanc de Joanot Martorell i l'espectacular Curial e Güelfa. El camí s'atura en la prosa tràgica de Joan Roís de Corella i en el vers misogin de l'Espill de Jaume Roig. S'estudien, doncs, algunes de les obres més importants que ha produït la literatura catalana més antiga.\nComplementar els coneixements adquirits a l'assignatura de Literatura catalana medieval, on s'ha analitzat la historiografia, Ramon Llull, els intel·lectuals i moralistes, Bernat Metge i Ausiàs March. Les dues assignatures ofereixen una visió panoràmica molt completa de la literatura catalana medieval.\nObtenir una visió de conjunt del panorama cultural dels segles XIII al XV a partir de la contextualització dels diversos autors i obres analitzats.\nConstatar la presència, en l'obra dels escriptors del període estudiat, de la tradició literària que els precedia, i les modificacions i les noves aportacions que van fer a aquesta tradició.\nObservar i comprendre la complexitat de les relacions, tant literàries com - en molts casos- personals, establertes per aquests autors, que es tradueixen en posicionaments sovint divergents davant d'uns mateixos fets culturals.\nObtenir la capacitat de fer una lectura analítica, contextualitzada i relacional dels diversos textos que s'hi estudien.\nFamiliaritzar-se amb les fonts d'informació bibliogràfica més importants.\nAprofundir el coneixement de la llengua antiga. La familiarització amb el català antic augmenta el coneixement i el domini que es pugui tenir de la llengua pròpia.\nConeixement de les relacions que estableixen amb les llengües els diferents autors.\nLa prosa de Joan Roís de Corella


DIARI D'UN JOVE MASTERITZAT : COGNOMS ALEMANYS\nEls músics alemanys i austríacs són coneguts a tot arreu, entre ells per exemple Richard Strauss (Ramell), Félix Mendelssohn (el fill de Mendel), Richard Wagner (Cotxer), Robert Schumann (l'Home sabata o Sabater), Johann Sebastian Bach (Rierol), Gustav Mahler (Farina). Tanmateix un dels músics alemanys més universals té cognom holandés, Ludwig van Beethoven.\nAltres músics que no són alemanys també porten un cognom d'origen tedesc, per exemple l'argentí Ariel Roth (Vermell o Roig), el vocalista de The Rolling Stones, Mick Jagger (Miquel, el Caçador) o l'infame cantant canadenc Justin Bieber (Castor).\nEn el camp de la ciència tindríem a l'inventor de la psiquiatria Sigmund Freud, tot i que la quantitat de traumes que tenia sembla molt irònic que el seu cognom signifique Alegria o Joia. El filòsof co-escriptor del Manifest Comunista Friedrich Engels (Àngels), l'introductor de la impremta a Europa Johanes Gutenberg (Bona Montanya), el sociòleg Max Weber (Teixidor), el creador del krausisme, idea que defensa la llibertat de càtedra i pensament front al dogmatisme, Karl Krause (Rull). Per últim el científic alemany més conegut però nacionalitzat als EEUU, Albert Einstein o Una Pedra.\nPel que fa a les lletres, trobem el Premi Nobel de Literatura Thomas Mann (Home), l'escriptor austríac Stefan Zweig (o Esteve Branca), el nord-americà creador de Snoopy, Charles Schulz (Conestable, una classe de policia medieval). Un cas curiós és el del poeta andalús Gustavo Adolfo Bécquer, que va adoptar el cognom dels seus avantpassats, comerciants flamencs instal·lats a Sevilla al segle XVI, però escrit a la francesa, ja que el cognom original seria Becker o Bäcker, Flequer o Sucrer. Finalment ultrapassant les lletres tindríem el personatge del Doctor Frankestein o Doctor Pedra Franca, que amb el temps s'ha confós amb el de la seua criatura, el Monstre de Frankestein.\nEn quant als esportistes, trobariem el pilot Michael Schumacher o Miquel el Sabater, la tenista Steffi Graff o Estefania la Comtessa, el jugador d'escacs Bobby Fischer o Pescador.\nMolts alemanys han emigrat a Amèrica, perquè tot i que la Merkel ho dubte, Alemanya no ha sigut sempre una potència econòmica i era freqüent que els germànics anassen a colonitzar les terres inhòspites dels EEUU. Per això hi trobem molts cognoms alemanys entre els nord-americans, entre ells el president Eisenhower (1953-1961) (Treballador del ferro). És freqüent que els cognoms al creuar l'oceà s'adapten a la fonètica anglesa, així Eisenhauer passà a ser Eisenhower. De toa manera fos més graciós una traducció completa, haguéssem tingut el President Iron Man lluitant contra els comunistes en plena guerra freda.\nUn cas semblant és el dels Huber (Terratinent) que es convertiren en Hoover, el president Herbert Hoover (1929-1933). Més americans són el creador de Facebook Zuckerberg que enlloc de viure sobre una Muntanya de Sucre, reposa sobre una de dòlars. O l'actriu californiana Michelle Pfeiffer, la Gaitera. Parlant d'actors, un dels què té el nom impronunciable Schwarzenegger, el senyor Fletxes Negres. Una altra actriu alemanya que esdevingué nord-americana fou Marlene Dietrich, què amb el seu cognom (Rossinyol) és indubtable que se li obriren totes les portes de Hollywood.\nPerò amb tant de cognom alemany, quins són els López, Fernández, Rodríguez? Dels més comuns solen ser Meier (Administrador), Bauer (Granger), Maurer (Obrer), Schneider (Sastre) i Müller (Moliner).\nUn altre dia parlaré dels missatges críptics que amaguen marques alemanyes com Bayer, Schwarzkopf, Loewe, Braun...\nPublicat per APMB a 17:53


El moviment veïnal per una AP-7 gratuïta considera «un postureig» la reunió sobre l'N-340 de Rull i els alcaldes - 12/08/2016 » La Cala RTV\nEl moviment veïnal per una AP-7 gratuïta considera «un postureig» la reunió sobre l'N-340 de Rull i els alcaldes\n12 . Ago, 2016 a les 10:01\nEl moviment veïnal transversal per una AP-7 gratuïta ha qualificat de «postureig» la reunió que van celebrar, el dimecres de la setmana passada, el conseller de Territori, Josep Rull, amb els alcaldes i entitats del món local que pateixen el col·lapse i la sinistralitat de l'N-340 a les Terres de l'Ebre i el Camp de Tarragona. Tot i que no van ser convocats, creuen que la reunió va ser un intent d'aparentar cohesió quan aquesta no existeix.\nCritiquen que, mentre la Generalitat es pronuncia a favor de l'alliberament de peatges, pressiona Foment perquè la solució per a l'N-340 sigui el model de l'N-2 a Girona, prohibint als vehicles pesats circular per la carretera estatal a canvi de bonificacions per fer-ho per l'autopista. La plataforma veïnal considera que el conseller Rull utilitza «paraules enrevessades» perquè «la gent pensi que la Generalitat demana el mateix que el moviment veïnal transversal».\nEls veïns consideren que el Govern està actuant a banda i que només està «perdent el temps». El portaveu del moviment veïnal transversal per una AP-7 gratuïta, Llorenç Navarro, diu que no se senten representats per la Generalitat que defensa unes bonificacions que només beneficia a la concessionària.\nMentrestant, el moviment veïnal segueix tallant a diari l'N-340 a les 19.00 h. Cada tarda ho fan a Amposta i els dijous a l'Ametlla de Mar, les Cases d'Alcanar i la frontera del riu Sénia entre Alcanar i Vinaròs. El trànsit a la carretera nacional es para 25 minuts per intentar que també els turistes s'adonin dels problemes que acumula aquesta via. La plataforma ‘Prou, AP-7 gratuïta ja!' acumula gairebé 70 talls viaris.\n0 respostes a "El moviment veïnal per una AP-7 gratuïta consid..."\nEl moviment v...


Neteja cultural (Carme Colomina)\nCARME COLOMINA 16/03/2015 00:00\n260x366 Imatge del vídeo publicat per l’EI en què destrueixen patrimoni assiri. / REUTERS Imatge del vídeo publicat per l’EI en què destrueixen patrimoni assiri. / REUTERS\nDESTRUCCIÓ. La ciutat fortificada de Hatra, al nord de l’Iraq, n’ha estat l’última víctima. Els gruixuts murs que van resistir la invasió dels romans i que durant dos mil anys han protegit temples i escultures dedicades als déus Eros, Apol·lo o Posidó, no han pogut aturar l’espiral devastadora d’un Estat Islàmic en “reconquesta” territorial. El terror islamista ha destruït la primera capital d’un regne àrab. Com ho va fer, la setmana passada, amb les restes arqueològiques assíries de Nimrud (una ciutat de l’antiguitat amb ruïnes de fa 3.000 anys saquejades o polvoritzades) o rebentant a cops de mall i de trepant les estàtues del Museu de Mossul. Excavadores i martells per infligir un nou càstig: eliminar la idolatria.\nMEMÒRIA. És un nou pànic. El pànic cultural. Tan antic com la intolerància, com la por a l’altre, com la imposició de la ignorància. De la Inquisició a la crema de llibres. De la destrucció de la Biblioteca d’Alexandria a la de Sarajevo. La voladura amb explosius dels budes gegants de Bamian, l’any 2001, per ordre dels talibans. La Unesco ha denunciat “l’estratègia abominable de neteja cultural” que s’està desplegant a l’Iraq. Són els altres “crims de guerra”, els que aniquilen la memòria.\nCadascun d’aquests atacs ha destruït de manera irreversible una part de la memòria col·lectiva de la humanitat. És l’obra d’aquests “lobotomistes embogits”, com els anomena un periodista britànic, disposats a esborrar tots els testimonis de riquesa ètnica, cultural i religiosa al territori que ocupen. Com si eliminar la història i forçar l’èxode de cristians assiris, de iazidites del nord de l’Iraq, o exigir conversions sota amenaça de mort pogués construir una nova realitat. Com si esborrar el passat els assegurés un control total del present.\nNEGOCI. L’Estat Islàmic actua ja sobre un territori espoliat. De fet, ells són part d’aquest negoci milionari. La Unesco calcula que el tràfic il·legal d’antiguitats mou uns 6.000 milions de dòlars cada any. Però, ¿què ha fet aquest organisme de l’ONU els últims tres anys mentre grups rebels i homes del règim de Baixar al-Assad traficaven amb els saquejos de la guerra siriana a canvi de diners i armes? Denúncies i informes. Moltes d’aquestes peces van acabar al mercat d’antiguitats del Líban o fins i tot a Sotheby’s, la prestigiosa casa de subhastes de Londres. La destrucció del patrimoni ha sigut l’altre drama d’una guerra que ara s’ha fet encara més extensa i sagnant.\nL’Estat Islàmic -saquejador oficial- va decidir cobrar un impost a tot aquell que pretenia emportar-se restes dels més de 4.000 jaciments que en aquests moments estarien controlant a punta de pistola a Síria i l’Iraq. El diari The Guardian va publicar fa temps que hi havia evidències que demostraven com l’EI s’havia estat finançant amb el contraban d’antiguitats. Ara, però, l’estratègia ha canviat: ordenar la destrucció de temples, obres i jaciments. I, sobretot, filmar-ho. Com amb les seves execucions, cada cop, cada gesta, cada escenificació de la violència i el terror és exhibida i anunciada. El rèdit és un altre: la globalització de la por.


Notícies - La primera sessió de TupperBook s'ha centrat en la importància de crear lectors\nLa primera sessió de TupperBook s'ha centrat en la importància de crear lectors\nEl llibreter Ferran Pontón oferirà la primera sessió de TupperBook (22/gen/13)\nLa nova temporada del Casal TorreBlanca busca la consolidació entre el jovent ( 9/set/08)\nPontón ha dividit els llibres presentats en tres blocs en la 1a sessió de TupperBook / Font: Localpres\nel 31/gen/13 Tamara Atienzar Cultura PDF\n'Brúixoles que busquen somriures perduts', 'La reina descalça' i 'La marinada sempre arriba' han estat alguns dels llibres que han centrat la primera sessió de TupperBook, un nou punt de trobada dels lectors emmarcat en el programa municipal 'Lletres' de l'Ajuntament. La tertúlia ha anat a càrrec del responsable del Celler de Llibres, Ferran Pontón, que ha subratllat que no importa el tipus de lectura que triïn els lectors, sinó que aquests gaudeixin dels llibres i siguin imprescindibles.\nTupperBook és un punt de reunió per a lectors amb una tertúlia on el moderador i els assistents intercanvien recomanacions, opinions i consells literaris. Aquesta nova activitat s'organitza en el projecte 'Lletres', un programa de promoció d'activitats relacionat amb la lectura i que vol potenciar el consum literari.\nEl responsable del Celler de Llibres, Ferran Pontón, ha donat el tret de sortida al cicle i ha remarcat que s'han de crear nous lectors perquè hi ha molts llocs per debatre però un índex de lectura baix.\nLa importància no està en els llocs de debat sinó en el baix index de lectura.\nEl projecte municipal 'Lletres' reuneix totes les activitats literàries de la ciutat amb l'objectiu de promocionar i difondre la lectura, la creació literària i el coneixement de la llengua i la literatura. El programa vol consolidar Sant Cugat al mapa cultural català com un referent en el món de les lletres. 'Lletres' neix amb projectes futurs com importar el programa de lectura de la Fundació Jaume Bofill, oficialitzar el 'bookcrossing' i aprofundir més en figures locals com Ramon Barnils, Gabriel Ferrater i Pere Ferrer.


Trànsit farà controls al transport escolar i de viatgers fins diumenge - Diari de Girona\nTrànsit farà controls al transport escolar i de viatgers fins diumenge\nEl Servei Català també recupera la campanya «Passatgers segurs, a l'autocar també», que es va fer per primera vegada fa dos anys\nTrànsit farà controls al transport escolar i de viatgers fins diumenge Diari de Girona\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) posa en marxa des d'ahir i fins al proper diumenge una campanya intensiva de controls de transport escolar i de menors, i també de viatgers, tant en zona interurbana com en zona urbana. La campanya es desplega conjuntament amb Mossos d'Esquadra i les policies locals de cada localitat.\nEls agents vigilaran sobretot les condicions administratives del servei. Entre d'altres aspectes, controlaran si tenen autorització administrativa per fer el servei, l'ús de sistemes de seguretat passiva com el cinturó o els sistemes de retenció infantil, o el compliment de les parades i itineraris fixats. En aquesta campanya, Trànsit aprofita per recordar que el cinturó de seguretat també s'ha de portar cordat en autobusos i autocars, tant en vies urbanes com interurbanes i que el seu ús és obligatori per als ocupants del vehicle i els conductors. No és el primer any que Mossos d'Esquadra i policies locals realitzen aquesta campanya. Durant l'any passat van haver-hi dues campanyes de control de transport escolar i de menors, i de viatgers a Catalunya, i, segons informa el Servei Català de Trànsit, es van imposar un total de 161 denúncies per no portar al dia les condicions administratives del servei i l'ús de sistemes de seguretat dels cinturons, entre d'altres.\nPer tal que aquesta informació arribi d'una manera més eficaç als seus usuaris, Trànsit també ha recuperar aquesta setmana la campanya «Passatgers segurs, a l'autorcar també», realitzada per primer cop el 2018 i que consisteix en la difusió de material audiovisual per donar informació als usuaris de transport escoltar i de viatgers sobre les normes de seguretat per evitar riscos.\nL'última campanya realitzada per aquests dos òrgans va ser a finals del mes passat i es centrava en el control de les distraccions i també del compliment dels semàfors, ja que les distraccions al volant s'han convertit en la primera causa dels accidents amb víctimes, segons el SCT. Des de principis d'any i fins a principis d'octubre, a la província de Girona van imposar-se fins a 4.782 multes relacionades amb l'utilització de telèfon mòbil o aparells similars.\nEls Mossos volen controlar que els busos escolars compleixin les normatives.


Mor el periodista José Luis Gutiérrez\nEl periodista José Luis Gutiérrez que va ser director de 'Diario 16' i era columnista d'El Mundo ha mort aquest dilluns.\nDemà, dimarts, les restes del periodista seran traslladats a la sala 23 del Tanatori Nord, a partir de les 19.00 hores per donar-li l'últim adéu. L'enterrament tindrà lloc en el Cementiri del Marró dimecres que ve a les 12.00 hores.\nGutiérrez va néixer en Busdongo (León), en 1943, en un petit poble de la muntanya astur lleonesa. Va començar a col·laborar com a periodista poc després d'iniciar els seus estudis en diverses publicacions. Va fundar diverses revistes de contingut tècnic fins que, al maig de 1975, inicia la seva col·laboració amb 'Canvi 16'. En 'Cambio 16', on va romandre cinc anys, va ocupar els càrrecs de cap de Secció, redactor-Cap i sotsdirector, fins que al maig de 1980 recala en el periòdic 'Diario 16', com a director adjunt, al costat de Pedro J. Ramírez, nomenat director del periòdic en aquell any.\nLa seva devoció pel periodisme i la lectura li van portar a 'refundar' en 1998 la revista 'Leer', després que aquesta deixés de publicar-se. En l'actualitat era editor i director. Al desembre de 1998 la publicació rep el Premi Nacional de Foment de la Lectura, que concedeix el Ministeri de Cultura, per contribuir "a informar amb rigor i exhaustivitat sobre el món literari amb una especial atenció als nous autors sense oblidar als clàssics".\nL'àmplia trajectòria i experiència de Gutiérrez al món del periodisme, professió en la qual ha exercit de gairebé tot (redactor, corresponsal, articulista, analista polític -en radi i televisió- i columnista) li va valer ser mereixedor de diversos guardons com el Premi Lucca de Tena o el Premi León Felipe, o el Premi Internacional de Periodisme Sebetia-Ter.


Sitgesinfoguia – Pas endavant cap a l’aprovació del PAU del Carnaval\nL’alcalde de Sitges, Miquel Forns, i la regidora de Cultura, Tradicions i Festes, Rosa Tubau, s’han reunit aquest dijous amb els màxims responsables de la conselleria d’Interior, i els directors generals de la Policia, de Bombers de la Generalitat i de Protecció Civil.\nL’alcalde de Sitges, Miquel Forns, anuncia que “les al·legacions presentades es podran resoldre favorablement i tot apunta a que es podrà aprovar el PAU abans de la propera junta de seguretat que tindrà lloc el dimecres 22”.\nMossos, Policia Local i Bombers van emetre informes qüestionant el recorregut de les rues del Carnaval de Sitges per aquest any. Davant aquests informes, Protecció Civil no va poder donar llum verda al Pla d’Autoprotecció. Ara, després de conèixer les actuacions dutes a terme per donar resposta a les peticions de seguretat i garantir la protecció ciutadana, “es veuen vies de solució i estem segurs que les al·legacions s’acceptaran i es podrà homologar el PAU”, tal com afirma el Batlle.\nA la reunió, aquest dijous, ha assistit el Batlle de Sitges i la regidora de Cultura, Tradicions i Festes; el conseller d’Interior, el secretari general d’Interior, el director general de Protecció Civil, el director general de la Policial, i el director general de Prevenció, Extinció d’Incendis i Salvaments.\nEl Carnaval es va presentar aquest dimarts i ja es donava a conèixer com a l’Any dels canvis, tal com va definir la regidora Rosa Tubau. Un any marcat per la modificació del recorregut de les rues que per motius de seguretat i arran de les diferents valoracions recollides a les sessions de treball sobre la seguretat i el model de Carnaval, les dues rues de la nit s’iniciaran des del Passeig de la Ribera. La modificació fa que les rues surtin des del capdavall de l’avinguda Sofia, Passeig de la Ribera (banda mar), La Fragata, Passeig de la Ribera (banda muntanya), Bassa Rodona, plaça del Pou Vedre, Espalter, Sant Francesc fins arribar al Cap de la Vila.


Els regants del Xúquer demanen participar en l’elaboració del Pla Especial de l’Albufera - Acequia Real del Jucar\nBlog : Els regants del Xúquer demanen participar en l’elaboració del Pla Especial de l’Albufera\nEls regants del Xúquer demanen participar en l’elaboració del Pla Especial de l’Albufera\nLa Federació Valenciana de Comunitats de Regants, les Comunitats de Regants dels rius Xúquer i Turia i les Associacions Agràries AVA-ASAJA i la Unió de Llauradors i Ramaders, han firmat el document que adjuntem en què sol·licitem participar en l’elaboració del “Pla Especial de l’Albufera” que s’està elaborant per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer, la Generalitat Valenciana i l’Ajuntament de València.\nEste Pla Especial estava previst en el Pla Hidrològic del Xúquer i s’han iniciat els treballs entre les tres administracions sense donar participació, fins ara, a les Comunitats de Regants que són les que, amb les seues aportacions d’aigua, han creat i mantingut este espai natural tan emblemàtic.\nEn l’escrit traslladem a les administracions la preocupació dels regants per les peticions desmesurades d’aportacions d’aigua al llac que es fan des d’alguns sectors, quan el problema de l’Albufera no és de quantitat d’aigua sinó de qualitat pels abocaments que encara li arriben.\nAssenyalem com l’origen del problema els abocaments sense depurar que encara arriben al Parc Natural i l’acumulació de contaminants en els sediments i plantegem com a solució l’eliminació total d’abocaments sense depurar i el dragat del llac. Ens queixem perquè des d’algunes associacions ambientalistes i des d’algunes administracions es posa l’atenció exclusivament en portar més aigua al llac i no en resoldre el problema de fons que és la contaminació que hi arriba i la que hi ha acumulada en els sediments des de fa molts anys.\nEls regants denunciem que està expressament prohibit en la legislació espanyola l’ús d’aigua per a la dilució de contaminants que és el que es pretén amb les peticions tan exagerades d’aportacions hídriques que semblen desconèixer l’escassesa d’aigua.\nDestaquem en el document l’escassesa de recursos hídrics tant en el Sistema Xúquer com en el Túria. El Pla Hidrològic actual quantifica el dèficit actual del Xúquer en 195 Hm3 anuals que, probablement, anirà incrementant-se amb la reducció de recursos en els rius com a conseqüència del canvi climàtic.\nEls firmants de l’escrit pretenem sensibilitzar les administracions del fet que cada vegada hi ha menys aigua i que te que utilitzar-se de la manera més eficient possible i amb racionalitat. Si s’utilitza l’aigua per a diluir els abocaments en lloc de depurar-los no es resol el problema de l’Albufera i es posen en perill els regadius del Xúquer i del Túria.\nSi totes les Administracions compliren amb les inversions necessàries per a modernitzar regadius estalviant aigua i per a fer depuradores que aportaren aigua amb la qualitat necessària el futur de l’Albufera i de l’Aigua en la Comunitat Valenciana, seria millor.


Una partida rara - ButiNET\nUna partida rara\nEntradaAutor: DeepButi » 10 juny 2020, 19:51\nA veure què opineu ... trumfos directes de Sud.\nPrimera basa: surt Est de copes\nBasa1.PNG (183.59 KiB) Visualitzat 27258 cops\nNord arrastra ... i això es veu poques vegades\nBasa2.PNG (166.94 KiB) Visualitzat 27258 cops\nNord surt d'oros\nBasa3.PNG (162.55 KiB) Visualitzat 27258 cops\nI la meva pregunta és, com carai segueix Sud? Opinions?\nMembre des de: 09 abr. 2020, 13:08\nRe: Una partida rara\nEntradaAutor: turro » 10 juny 2020, 20:12\nturro l’ha editat per darrera vegada el dia: 13 juny 2020, 11:33, en total s’ha editat 2 vegades.\nEntradaAutor: turro » 10 juny 2020, 20:14\nAl tenir sud semi-fallo d'oro és molt estrany que també el tingui nord o que només en tingui dos de rei. Per tant la jugada de rei d'oros és una miqueta estranya encara que tingués rei-cavall tot sols.\nDentrada sembla que nord hauria d'haver jugat el seu pal llarg.\nPerò ja que ho ha jugat així, sud ha d'arrastrar de petit per dir-li que té la manilla d'espases i si nord té cavall d'oros li doni anada per marxar de la copa.\nturro l’ha editat per darrera vegada el dia: 13 juny 2020, 11:31, en total s’ha editat 2 vegades.\nEntradaAutor: turro » 10 juny 2020, 21:21\nSi nord tingués fallo directe d'espases, ha de tornar arrastrar i després es sud qui li ha de donar l'anada de manilla d'espases.\nPossiblement el pal llarg de nord és la copa, per tant d'anada li donaria un oro si en tingues o una copa perquè només té trumfos i copes.\nDesprés sud jugaria la sota de copes.\nturro l’ha editat per darrera vegada el dia: 14 juny 2020, 20:14, en total s’ha editat 2 vegades.\nEntradaAutor: corpetit » 11 juny 2020, 12:00\nPartida molt excepcional sí. A favor no recordo que m'hagi passat mai. Amb aquest joc es poden fer meravelles.\nAquí només hi veig dues maneres de jugar per part de Sud i les dues porten al mateix:\n- La primera arrastrar de baix.\n- La segona avançar primer la manilla d'espasa abans d'arrastrar de petit.\nJo no veig rara la sortida de rei d'ors. Potser només té aquesta carta, potser guarda el cavall o potser és el seu segon pal llarg. Recordar que el seu pal llarg és precisament el trumfo que en porta 6.\nAmb el que tenim i les cartes jugades no podem saber quin és el segon pal de Nord. Almenys jo no el sé veure.\nEl que sí que podríem saber si jo fos Nord és que no guardo l'as de copa perquè amb 6 trumfos i cantant directe el company, de tenir-lo, l'hagués posat a la primera basa marcant la manilla.\nPotser Nord sap que Oest fa descart directe atès que marxa del 2 d'ors i toca l'oro. A saber.\nEl motiu d'arrastrar de baix no és marcar que tinc la manilla d'espasa sinó fer-li entendre que no tenim oro perquè, en cas de tenir oro, li hauria tornat la jugada. Llavors, arrastro de baix amb el clar objectiu de fer-lo entrar per tal que em doni algun descart. I com, suposadament, no té la ferma de copa i la manilla d'espasa la tinc jo, només pot anar a l'oro.\nEl descart a l'oro me'l pot donar tant si té el cavall ferm com si la carta d'oro que surt no pot ser superada per Oest.\nJo només necessito un descart per tal de marxar de la sota de copa.\nCom que seguirem tenint aquest excepcional joc (4 trumfos ens quedaran a cadascú), si no em pot donar un descart i he de fallar l'oro, encara em quedaran 3 trumfos més i podré tornar a arrastrar de baix. Potser llavors el company ja haurà quedat ferm a l'oro i em podrà donar l'anhelat descart.\nSi em treu un quart oro, llavors ja sabrem que la carta que li balla serà una sola espasa o una sola copa. Amb l'extraordinari joc que portem fins i tot li podrem fallar l'oro ferm per tal de fer-nos la manilla d'espasa i així assegurar el tret. Si tingués una espasa significaria que falla la copa i si tingués una copa en marxaria damunt la nostra manilla d'espasa.\nLa segona variant d'avançar primer la manilla d'espasa i posteriorment arrastrar pot anar bé o malament però no és forassenyat.\nAnirà malament si el company té alguna figura d'espasa i Oest té l'as o alguna peça important. Recordar que Est marxa d'una espasa i Oest d'un oro. Per tant, si utilitzen el descart indirecte, l'espasa hauria de ser el millor coll d'Oest. Però poc ens podem fiar dels descarts aliens.\nAnirà bé avançar la manilla d'espasa si el company té fallo directe perquè potser podrà marxar de l'última copa que li pugui quedar. Recordar que porta 6 bastos, manilla de copa i un or. Només vaguen 4 cartes. En aquest cas no caldria arrastrar sinó tocar espasa perquè entri.\nTambé li anirà bé si porta dues espases d'as i no pugui sortir-hi.\nTambé li aniria bé si el seu segon pal llarg fos l'espasa d'as però aquesta opció és descartable atès que molt possiblement l'hauria tocada en comptes de l'oro.\nPot anar molt bé si quan ens fem la manilla d'espasa Nord dóna carta senyalada. Per exemple, el 8 d'espasa. Això significaria que, o bé li queden les fermes o bé falla. Llavors, igual que el primer supòsit, no caldria arrastrar per tal que plegués, podríem tocar l'espasa per fer-lo entrar.\nTriï l'opció que triï, i tret de casos excepcionals com l'anterior, si vol gaudir d'algun descart, Sud al final haurà d'arrastrar de baix.\nEntradaAutor: fritz » 13 juny 2020, 15:16\nSud només pot jugar trumfo petit. Si Oest juga bé, que hem de suposar que sí, té As d'espasa i As de copa (A la primera anada marxa d'oro i té l'As).\nEntradaAutor: DeepButi » 14 juny 2020, 11:08\nEn realitat era ben bé una pregunta teòrica, perquè tal com estaven les cartes el que fes Sud era absolutament irrellevant.\nLes cartes de Nord:\nBasa3Nord.PNG (164.72 KiB) Visualitzat 26983 cops\nPer cert fritz, Oest no portava cap dels altres asos. 6 oros d'As-Cavall, 3 espases de Rei i 3 copes de Cavall.\nEntradaAutor: turro » 15 juny 2020, 12:41\nTal com sempre he dit, la Botifarra es un joc en el que els jugadors han de fer parlar les cartes i els companys han de saber entendre-les.\nAmb el joc que te nord, en lloc de jugar Rei d'oros HA D'ARRASTRAR. Sud ha d'entendre que te al menys una Manilla o que no te cap jugada i vol que jugui ell.\nEn aquest cas com que les Manilles les te sud, HA DE TORNAR A ARRASTRAR i nord ha d'entendre que sud te almenys una Manilla.\nCom que no sap quina Manilla es, nord ha de jugar el pal que ell també té 3 D'ESPASES. Sud ha d'interpretar que nord te o semi-fallo o l'As i vol mirar si agafa figures d'espasa i ha de jugar Sota d'espasa.\n(Per casualitat al ser el 3 d'espasa el que acompanya l'As de nord, es millor que si fos 4-5-6-7....perquè en el cas que no fos la manilla que te sud, els contrincants possiblement no passin pensant que nord te semi-fallo --sobretot si el que te la manilla te el 2--). Si passen també pot ser el semi-fallo de sud.\nNord HA DE TORNAR A ARRASTRAR, per si sud tingues ferma d'espases o una espasa que no mates est i pogués tenir anada de copa si o creu convenient.\nSud ha de tocar la TERCERA ESPASA. Al no tocar-li oro, nord ha d'interpretar que o no en té o que el fa fallar perquè la Manilla d'oro també la te sud i, ara si, HA DE JUGAR EL REI D'ORO.\nCom que nord pot tenir Cavall d'oros, sud HA DE TORNAR A ARRASTRAR per si fos així tenir l'anada de copa.\nFinalment nord HA DE TOCAR LA COPA.\nCOMENTARI: sense haver-hi cap senyal no es toca mai un Rei per salvar As, per un tanto no val la pena, si es fa sovint alguna vegada tro-vara As tot sol i tal com diem a La Bisbal, després TOT VA DARO AVALL. Tal com hagués passat si sud te As tot sol en lloc de la Manilla sola. Si no es toca Rei per salvar As, alguna vega es fan tots dos.\nSense haver-hi cap senyal de Rei NOMÉS SENT SURT QUAN ES TE TOT SOL...PER EVITAR LA CARAMBOLA...AS-MANILLA-REI\nNOTA: Tots els arrastres els tenen de fer amb el trumfo corresponent a fi de que sempre es puguin posar a dintre un a l'altre.\nturro l’ha editat per darrera vegada el dia: 17 juny 2020, 10:21, en total s’ha editat 8 vegades.\nEntradaAutor: turro » 15 juny 2020, 14:14\nEntradaAutor: corpetit » 18 juny 2020, 11:05\nJa sabem que a cartes vistes tothom és un crack jugant-les però Deep, tot i que aquest joc i també Sud estan certament limitats, en aquest cas considero que no és indiferent el que faci Sud.\nExisteix la possibilitat de la sortida de baix manilla de Sud més barrotada que donaria capa a la parella Nord-Sud.\nEm refermo que jo abans arrastraria, fins i tot, dos cops per fer entrar sempre Nord abans que sortir de sota manilla però cal tenir en compte que Nord també juga. Si de cas, sortiria de sota manilla si Nord m'arrastrés per fer-me entrar a mi o, el cas més clar, em deixés a dintre quan arrastro.\nja he dit abans que amb aquest joc es poden fer meravelles. Ja només cal una mica de sort i imaginació.\nImaginem la partida:\nBasa 1: manilla, 2, 8 i rei de copes;\nBasa 2: manilla basto, 2 d'or, 3 basto i 2 d'espasa;\nBasa 3: rei, as, manilla i 4 d'ors;\nFins aquí és com ha anat realment la partida.\nAquí interpreto que Nord no té l'as de copa ferm, no té 3 espases d'as, que sí que pot tindre cavall d'oro o collada d'oro i cerco que entri per tal que em doni un descart.\nBasa 4: 4 de basto, or petit, 2 de basto i oro petit;\nFins aquí el que he dit que faria. I a partir de la jugada de Nord canvia tot altre cop.\nAquí interpreto que poca cosa té a l'oro (o bé tenia el rei sol o dos de rei sense el cavall) i que pot tindre dues espases d'as. Això és així perquè ell no vol plegar per no haver de sortir, aquesta manilla d'espasa que falta la tinc jo i la resta d'asos semblen clars.\nBasa 5: 4 d'espasa, cavall d'espasa, as i petita;\nParem-nos a la primera carta jugada, el 4 d'espasa per part de Sud.\nRecordem que Est ha marxat del 2 d'espasa i ha sortit del 8 de copa. Possiblement tingui l'as de copa.\nEst té l'as de copa i veu com el seu company ha marxat d'un oro i ha tret l'as d'oro, per tant, o bé li fa la manilla d'espasa (el més probable), o bé l'as d'espasa mal defensat i no vol entregar una espasa. Que li faci el rei d'espasa és menys probable.\nSi vosaltres fóssiu Est, tinguéssiu l'as de copa i el company hagués marxat d'un oro tenint l'as; quina carta tiraríeu d'espasa?\nJo d'Est no m'ho pensaria: aixecaria tant com pogués. Si tingués el rei d'espasa el posaria i si tingués el cavall també sense dubtar-ho. A més, tenint en compte que Sud surt de petita i ha de tindre una trumfada. Perquè recordem, Nord i Sud sí que saben que cadascú porta 6 trumfos d'inici, però la parella Est-Oest no en té ni idea. Podria ser tranquil•lament que fos un 8 a 4. En aquest cas Sud ja hauria tret, a més d'aquest 4 d'espasa, un oro i una copa. Per tant, fotria una flaire a semifallo terrible. També podria ser que sortís de baix manilla. Que ben bé podria ser pal de dues.\nEn definitiva, jo d'Est posaria la carta més alta d'espasa que tingués als dits.\nEn aquest supòsit seria el cavall.\nRecordem que segons ha dit en Deep, n'hauria de tindre 4 de cavall i ja ha marxat del 2. És a dir, Est difícilment es deixaria només dues cartes de cavall d'aquest pal i, a la basa 4 marxaria d'un oro marcant, encara més, que guarda l'as de copa.\nNord posaria l'as d'espasa per obligació, plegaria i ara ve la jugada.\nBasa 6: 3 d'espasa, 8, sota i espasa petita;\nEncara que sembli una jugada complicada i feta a cartes vistes, que també, no ho és tant.\nCal pensar que Oest ha marcat clarament l'espasa i jo Sud porto la manilla i el company ha tret l'as. Quina carta d'espasa creieu que se li espera a Oest?\nEst, veient que el seu company ha marcat l'espasa i els contraris tenen 12 trumfos, ha posat el cavall i no el rei d'espasa a la primera sortida d'espasa.\nPensar que Est ha marxat del 2 d'espasa, el company m'ha deixat a dintre de trumfo a la basa 4 i quan surt després de plegar d'as d'espasa ho fa de 3. Per tant, molt possiblement no en tingui més.\nSi tenim en compte tot això, el rei hauria de ser a Oest.\nLlavors només ens caldria posar la sota i a veure què passa.\nSi, finalment, és Est qui guarda el rei d'espasa, ens hauran enganyat com a "xinos" però encara tindríem alguna oportunitat de caçar l'as de copa si Est no se'l fa de cara i toca oro.\nSi el rei d'espasa el té Oest, la següent basa està servida i serà capa.\nBasa 7: manilla d'espasa, indiferent, 5 de copa, indiferent.\nPerò tot això, encara que no sigui fàcil, ho podríem arribar a notar si arrastrem de baix. N'és la jugada. Si fem qualsevol altra cosa que no sigui sortir de baix espasa directament, impossible. I d'inici, jo Sud no aniria de sota manilla d'espasa sent aquest pal marcat per Oest i sabent que el company porta 6 trumfos (podria ser el seu semi).\nP.D.: Només seria irrellevant (i encara no del tot) l'acció de Sud si Oest portés 3 espases de rei cavall


Victoria de l’aleví roig en platja - Club Voleibol Oliva\nVictoria de l’aleví roig en platja\nmayo 14, 2018 Miguel Peiró\tAlevi roig, Gandia mixt\nAquest dissabte 12 de maig va donar lloc a la platja de Gandia el primer encontre de la fase final de volei platja, on l’oliva roig s’enfrontava al Gandia mixt. Va ser un partit on l’equip que millor sacava s’emportà el partit.\nEl primer set començà igualat els primers punts, però poc a poc l’Oliva va fer marge amb bons saques y bona defensa i al final s’emportaren el set. El segon set continuaren igual amb el saques i no deixant que la pilota caigués enterra i condicionat en que l’altre equip no aconseguia passar tots el saques s’emportaren el set i el partit les nostres.\nParcials: 12-21 9-21\n← Derrota ajustada de l’aleví verd\nEl Cresol-CV OLIVA a la final de la Copa Preferent. →


Raons per veure ‘La espera’ | EL CINÈFIL\nOpinió 14 de Setembre de 2016 Hotel Elèctric 0\nAquest és el el debut del cineasta italià Piero Messina\nJuliette Binoche és el gran reclam de La espera, el debut del cineasta italià Piero Messina, l’assisteixen de direcció de diverses pel·lícules de Paolo Sorrentino i que s’estrena a la direcció amb un elegant drama ambientat a la Sicília contemporània. Però més enllà de la suggeridora presència de la gran actriu francesa, l’opera prima de Messina té moltes altres raons per les quals s’ha de veure. Us les resumim en el següent article.\nPiero Messina és un jove realitzador italià que es va graduar en cinema amb una tesi d’estudi del cinema de Sokurov i ha treballat com a ajudant de direcció de Paolo Sorrentino a La gran belleza i This must be the place. Aquestes dues úniques dades ja ens permeten entendre les coordinades del seu cinema: una aposta clara pel treball estètic del format de vídeo digital i una certa tendència al manierisme narratiu. Els plans en moviment on la càmera sembla flotar o els enquadraments que cerquen una forçada simetria són elements que defineixen aquest estil neobarroc tan característic de Paolo Sorrentino i que Messina s’ha apropiat amb el talent de l’alumne avantatjat. El ritme pausat, els silencis mesurats, els contrapunts musicals estudiats (amb un clímax a ritme del Waiting for the miracle de Leonard Cohen) doten aquest film singular de la seva personalitat i el fan especialment recomanable als espectadors que gaudeixin amb les experiències estètiques del nou barroc cinematogràfic italià.\nAquesta situació remet, inevitablement, al cinema de Roberto Rossellini. La protagonista, com la Ingrid Bergman d’Stromboli, deambula commocionada per la casa evitant el record del seu fill (el marit, en la cinta de Rossellini), intentant que la seva hoste no descobreixi la seva mort, allargant el neguit i el patiment. Te querré siempre (Viaggio in Italia) és present també en l’escena de la processó religiosa. Mentre que a la cinta de Rossellini la multitud enfervorida amaga la parella en crisi, a La espera trobem una manera de resoldre el tema de la falsa esperança del retorn del fill mort. Es mostra la protagonista desfilant dins d’una sentida processó siciliana on centenars de persones veneren i ploren, en paraules pel propi director, “un tros de fusta que creuen verdader”.\nMés d’un crític ha coincidit en dir que La espera és un vehicle de lluïment per Juliette Binoche. Està clar que, al costat de l’incombustible Catherine Deneuve, Binoche és un dels grans noms del cinema francès i, per extensió europeu i universal. Això li ha permès treballar en els darrers anys en produccions de tota mena, que van des de l’autoria més recalcitrant fins al cinema de Hollywwod. L’hem pogut veure a Shirin i Còpia certificada, les darreres pel·lícules del recentment desaparegut Abbas Kiarostami. Però també ha participat en el cinema d’autor més radical a les ordres de Olivier Asssayas (Viaje a Sils Maria, Las horas del verano) o Bruno Dumont (Camille Claudel 1915 i la delirant Ma Loute). Hollywood també li ha fet la cort amb superproduccions com Godzilla o d’altres projectes més radicals com Cosmopolis de David Cronenberg o Mary d’Abel Ferrara.\nA La espera, Binoche ens torna a regalar una de les seves grans interpretacions, i demostra que només una gran actriu és capaç d’aguantar llargs i dramàtics primers plans i emocionar-nos fins a colpir-nos.


Les obres per a la construcció del circuit de BMX d'Alcoi es podrien iniciar a principis de 2021 | ARA Multimèdia\nFutura pista de BMX / Facilitat per l'Ajuntament d'Alcoi\nEl circuit serà en Santa Rosa, concretament en el camí de Trencacaps. Aquestes obres permetran la creació d'un circuit homologat de BMX i Alcoi espera convertir-se en lloc de referència per a diferents proves, al mateix temps que atén el nombrós col·lectiu d'esportistes que practiquen aquesta modalitat.\nEscrit per Jordi Domenech 31 agost 2020\nLes obres del nou circuit de BMX s'iniciaran i finalitzaran durant el primer trimestre de 2021. I ja són 4 les empreses que col·laboren per tal de fer aquesta obra possible.\nLa licitació de les obres per a la construcció d'un circuit BMX amb un pressupost base de licitació de 262.501,72 euros, ha rebut les ofertes d'un total de 4 empreses i s'espera que l'adjudicació definitiva del contracte es produïsca en les pròximes setmanes. El termini d'execució de les obres és de 3 mesos pel que, des de la regidoria, consideren que, al llarg del primer trimestre del 2021, si tot es desenvolupa amb normalitat, les obres d'aquesta infraestructura esportiva podrien estar finalitzades.\nPel que fa a la ubicació del circuit, aquest serà en Santa Rosa, concretament en el camí de Trencacaps. Aquestes obres permetran la creació d'un circuit homologat de BMX i Alcoi espera convertir-se en lloc de referència per a diferents proves, al mateix temps que atén el nombrós col·lectiu d'esportistes que practiquen aquesta modalitat.\nEn aquests moments, els esportistes que practiquen BMX a la ciutat ho fan al circuit del Viaducte, un lloc molt limitat d'espai que s'ha quedat xicotet per a una disciplina que compta cada vegada amb més adeptes i que no pot albergar ni grades ni serveis.\nEl regidor d'esports, Miguel Juan Reig, posa l'accent en la importància de la infraestructura: "El nou circuit BMX d'Alcoi permetrà la continuïtat d'aquest esport a la ciutat, situant a Alcoi com un referent per a aquest esport olímpic, ja que podrà acollir proves autonòmiques, estatals i internacionals. El nou traç que estarà situat al barri de Santa Rosa també permetrà a tots els esportistes locals, que cada vegada són més i que estan aconseguint molt bons resultats en diferents proves, preparar-se amb seguretat en un circuit que compleix els mateixos requisits dels traçats on després realitzaran les seues competicions. Una nova infraestructura que amplia els espais esportius de qualitat a la ciutat i que demostra el compromís d'aquest govern amb l'esport".\nAixí serà la pista oficial de BMX d'Alcoi


Condemnat un jove "hacker" a Reus per haver revelat secrets de l'empresa on treballava\nUna figura delictiva dels "hackers" s'ha creat fa poc i hi ha pocs precedents. El jutjat número 2 de la capital del Baix Camp ha condemnat un jove a tres anys de presó. Els delictes són per descobriment i revelació de secrets de l'empresa on treballava com a informàtic. La sentència considera que el noi va cometre dues intromissions greus al secret d'empresa i que va poder obtenir bases dels programes que comercialitzava.\nEl noi condemnat és el mateix que fa poc més de dos anys va ser jutjat, juntament amb un altre, per haver piratejat dades de la Universitat Rovira i Virgili, delicte pel qual finalment va quedar absolt. Ara, però, els delictes de què se l'acusa s'han considerat provats. Els fets es remunten al 99, quan el noi treballava en una empresa de Reus, Seric, puntera en programació per Internet i en comerç electrònic, de la qual va obtenir bases de programes i una de les dues claus per accedir a dades confidencials de clients. De moment, el termini per recórrer contra la sentència encara està obert, però si finalment és ferma sentarà precendents a l'hora de jutjar els delictes a la xarxa, un instrument nou en què hi ha poca experiència judicial i jurídica.


Cues per entrar al país per l’N-145 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nCues per entrar al país per l’N-145\nEls problemes es concentren en el tram final de la carretera entre la Seu i Andorra i, en canvi, el dispositiu de doble carril permet fluïdesa a l’hora de travessar Sant Julià\n22/05/2021 (12:00 CET)\nEls cotxes circulen amb fluïdesa al seu pas per Sant Julià. MOBILITAT\nUn dissabte més, com ja és habitual des de la recuperació de la mobilitat a Catalunya, qui vol accedir al país per la frontera del riu Runer ha de prendre paciència. Novament, al llarg del matí s’estan produint cues d’entrada, especialment a l’N-145. A Sant Julià, tot i que hi ha intensitat de trànsit, el dispositiu del doble carril ajuda a una mobilitat més fluïda.\nSegons informen tant el Servei Català del Trànsit com l’agència de Mobilitat, els principals problemes es concentren al darrer tram de l’N-145, just abans del pas per les instal·lacions duaneres. Hi ha prop de dos quilòmetres de circulació intensa i amb retencions.\nLes retencions han començat poc abans de les onze del matí i es preveu que puguin durar bona part del matí. En canvi, un cop passada la frontera, hi ha més fluïdesa. Fins i tot en el punt tradicionalment més conflictiu: Sant Julià.\nEl nou dispositiu impulsat per Mobilitat, estrenat la setmana passada, torna a funcionar de forma correcta. D’aquesta forma, el pas per la població es fa de forma relativament fluïda.


En focus: imatge de Michael Armitage sobre la violència africana que remet el dit cap al món occidental - interiorsnone\nPrincipal interiorsEn focus: imatge de Michael Armitage sobre la violència africana que remet el dit cap al món occidental\nEn focus: imatge de Michael Armitage sobre la violència africana que remet el dit cap al món occidental\nCrèdit: Michael Armitage, The Flying of Marsyas, 2017. © Michael Armitage. Foto © White Cube (Ben Westoby). Cortesia de l'artista i el cub blanc.\nThe Flying of Marsyas, de Michael Armitage, és l’eix central de la seva exposició al sud de Londres. Lilias Wigan ho examina detalladament.\nMichael Armitage, La fugida de Marsyas, 2017. © Michael Armitage. Foto © White Cube (Ben Westoby). Cortesia de l'artista i el cub blanc.\nNascut el 1984 i criat a Kenya, Michael Armitage divideix el temps entre Àfrica Oriental i Londres, on estudia a la Slade i a la Royal Academy Schools. Aptidament titulada "La capella", la seva exposició en solitari a la South London Gallery (oberta fins al 23 de febrer de 2018) exigeix una contemplació cavernosa.\nLa pintura de "retaule" de l'espectacle, The Flaying of Marsyas (2017), recorre a la mitologia grega. Més directament, fa referència a la composició del segle xvi de Titian de la narració occidental, en què la sàtira Marysas es pela viva mentre es penja d’un arbre, després d’haver desafiatment absurdament a l’Apol·lo a un concurs musical. Aquí, la víctima Marsyas és hissada horitzontalment a una branca, com una ofrena sacrificial. El seu cap es queda agònic.\nEl material d'origen d'aquesta exposició és divers i s'estén per la cultura popular, la història de l'art, els canals de notícies i la desigualtat social, així com els conflictes culturals i polítics. Armitage treballa en diversos llenços alhora, sovint al llarg d'un parell d'anys. El seu llenç és terrestre i està arrelat a les imatges “africanes”.\nEn cadascun d’aquests quadres, escorre el llenç convencional i utilitza escorça seca de l’arbre del lubugo d’Oganda; estirat sobre el marc, forma un paisatge de punxades i escletxes naturals.\n“Es tracta d’una violència universal, per la qual la responsabilitat és global. La humanitat és inesgotablement capaç de provocar dolor injust. "\nAquest terreny té una certa resistència als tons terrosos de la seva pintura. Les seccions han estat cosides de manera crua, cosa que suggereix brutalment una carn de cosiment del cirurgià. La misteriosa figura central del flayer provenia d’un personatge del propi documental d’Armitage del procés d’esquena de l’escorça (el seu propòsit tradicional és el de enterraments i vestits de cerimònia). Hi ha forces de vida i mort en joc.\nLa paleta de colors d’Armitage és innegablement encantadora i la complexitat de la seva composició demana escrutini. De la carn crua de la víctima resplendeix un color del terra lumínic i poc aplicat. una indumentària distintiva distreu la nostra mirada; la sang que degota és d’alguna manera sensual. Un gos deixa seductivament un toll de sang, mentre que un altre anticipa amb ganes la caiguda de la pell.\nPerò la nostra mirada està interrompuda per violència i complicació. Una dona a la dreta s’ajuda enfrontadament; ella ens recorda una prostituta a la polèmica Les Demoiselles d'Avignon de Picasso, la cara del qual estava modelada directament amb una màscara africana. Entrellaçant referències entre els continents, Armitage forma la seva pròpia escena contemporània, globalitzada i híbrida. Pot voler imaginar una "violència africana", però inserint-la en aquesta narració europea, indica el dit cap al món occidental. Es tracta d’una violència universal, per la qual la responsabilitat és global. La humanitat és inesgotablement capaç de provocar dolor injust.\nL'exposició en solitari de Michael Armitage, "The Chapel", es troba a la galeria South London fins al 23 de febrer de 2018. L'entrada és gratuïta . A més, acaba de adquirir The National Galleries of Scotland, a Edimburg (mitjançant donació) el primer treball d’Armitage en una institució britànica. Actualment es troba a l'exposició de la galeria nacional escocesa d'art modern.\nPreguntes curioses: Et fa més humit córrer o caminar sota la pluja?\nCarlisle Bay, Antigua: un refugi feliç situat a la seva pròpia cala privada del Carib\nDues cases palatials han sortit al mercat a Wentworth i St George's Hill\nLa llista de compres de tota la platja inessencial de la platja: des de begudes inspirades en l’oceà fins a una taula de drac perquè tota la família gaudeixi\nBacallà fregit amb puré d’avellanes i enciam trencat amb pèsols i mongetes de soja\nEn Focus: el retrat de Van Dyck que mostra a Carles I com a monarca, coneixedor i pare orgullós\nShortridge Hall: una mansió victoriana perfecta per descansar i jugar, amb vistes a la costa de Northumberland\nUna vasta casa de Geòrgia restaurada de forma impecable, amb un home que ha guanyat vuit medalles d'or al Chelsea\nLes delícies de la margarida: la petita flor amb un encant encantador que va atraure artistes durant segles\nJason Goodwin: La comunicació cortès és el camí a seguir quan es tracta de plagues de rosegadors?\nLa vida de Londres o la vida de camp: Qui té raó?\nCrèdit: Alamy Mark Griffiths fa consells sàvics sobre les plantes velles de la mort d'un dels grans jardineria, però ens adverteix a tots que no ens dediquem excessivament, o que pot faltar algun plaer inesperat. Rosemary Verey, la tan perduda gran dama de la jardineria anglesa, solia dir que "un jardí que no té cap punta és com una noia maca amb les ungles brutes". En g\nCom va transformar William Morris a la seva llar de Londres: "Esperem que ens tornarem més joves allà, estimats"\nPreguntes curioses: per què l’actuació final de l’artista s’anomena “swansong”?\nClimbing Ben Stack: una muntanya perfecta i cònica, amb camins adornats amb campanes, violetes i orquídies\nResurrecció de Garsington a l’òpera d’Offenbach, l’home que va donar al món la can\nCountry Life Today: Com està passant el "divendres verd" al Black Friday, protecció per a la criada d'Arlech i un drac amb un put de Nadal\nCopyright interiors: En focus: imatge de Michael Armitage sobre la violència africana que remet el dit cap al món occidental - interiorsnone


BANQUER, EL - BUTXACA. CADENES ALABÈRNIA, NÚRIA. 9788415091219 Librería Nollegiu\nAcostumats com estem a veure, d'un banquer, només el personatge en l'opacitat de la representació pública, aquesta obra ens acosta al terreny de la seva condició humana. Cadenes ens novel·la la vida de Joan March a través del personatge de Miquel Lluc. Ens descriu la vida d'un home sense escrúpols que ha tenallat a la seva mida tota una societat, la mallorquina, i que ha esdevingut llegenda.\nEl Sergi ha matat un vell i campa estranyament tranquil amb una maleta plena de bitllets. La Conxi no ha fet res i està tancada a la presó procurant aprendre un nou llenguatge per no ensorrar-se. Comença la història. Barcelona acaba de celebrar les Olimpíades glorioses i ara hi desfilen les desferres mentre es fa recompte de victòries i derrotes. El revers de la medalla és el T...


El programa INSOMNI ofereix sessions de cinema gratuïtes - FÒRUM.ad\nEl programa INSOMNI ofereix sessions de cinema gratuïtes\nOn: 07/07/19 12:00\nINSOMNI, el programa d’oci nocturn alternatiu de la Seu d’Urgell, també hi té lloc el cinema en els seus diferents vessants, adreçat tant al públic juvenil com infantil. Concretament, el mes de juliol tindran lloc quatre sessions de cinema i una, al mes d’agost, totes elles d’entrada gratuïta.\nAixí, el mes de juliol proposa 3 sessions diferents (infantil, gamberra i documental) amb diversos curtmetratges que es troben “on tour” en col·laboració amb el Festival Internacional de Cinema de Cerdanya, que es projectaran a la sala la Immaculada de la Seu d’Urgell. Aquestes sessions estan organitzades per l’Espai Ermengol i l’Oficina Jove de l’Alt Urgell.\nLa primera sessió serà el pròxim dimecres 10 de juliol a les vuit del vespre, amb la projecció de 8 curts d’animació per al públic entre 3 i 10 anys d’edat. La segona, tindrà lloc el dimecres 17 de juliol, a les deu de la nit, amb 7 curtmetratges de temàtica terror, ciència ficció i zombi, adreçats a persones majors de 18 anys. La tercera jornada dedicada als curtmetratges es realitzarà dimecres 24 de juliol, a les deu de la nit, amb una sessió documental de caràcter social.\nL’INSOMNI dedicat al cinema també té programades dues sessions de cinema a la fresca. El dimarts 30 de juliol, a les deu de la nit, es projectarà el gran èxit de taquilla Campeones, amb els Goya de millor pel·lícula i millor actor revelació. La sessió tindrà lloc al pati del centre cívic l’Escorxador de la Seu d’Urgell.\nTambé hi haurà una sessió de cinema de fresca els dies previs de la Festa Major, concretament el dimecres 21 d’agost, amb la projecció del film Green Book, a dos quarts de deu de la nit, a la plaça dels Oms. Aquesta pel·lícula va guanyar en els darrers premis Oscar 3 estatuetes: millor pel·lícula, millor guió original i millor actor de repartiment.\nPrevious Post: Presentació de l’especial de la revista ‘Descobrir Catalunya’ dedicat al riu Segre\nNext Post: Dilluns 8 de juliol serà festiu a la Seu per celebrar-se avui Sant Ot, patró de la ciutat


Actuacions - Generalitat Valenciana\nQUÈ ÉS L'ESCOLA CANTA?\nÉs un projecte educatiu que va crear la Regidoria d'Educació de l'ajuntament de Castelló (la Plana Alta) el curs 2017-2018, amb el suport del Servei d'Educació Plurilingüe de la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport.\nL'escola canta és un projecte de caràcter musical adreçat als centres educatius d'Educació Primària que pretén donar suport als Plans de Normalització Lingüística (PNL) de cada centre educatiu.\nL'escola canta permet, a més a més, posar en contacte l'alumnat i el professorat amb les bandes de música, entitats artístiques i socials de gran rellevància en la vida cultural dels pobles i ciutats del nostre territori.\n1. Fomentar l'ensenyament musical i el treball cooperatiu mitjançant la interpretació d'obres musicals.\n2. Millorar la competència lingüística del valencià de l'alumnat d'Educació Primària, d'acord amb el Pla de Normalització Lingüística dels Projectes Lingüístics de Centre (PLC).\n3. Promoure el coneixement del repertori musical tradicional valencià, així com el d'altres cultures, mitjançant la unió de la llengua i la música.\n4. Fomentar una sensibilitat positiva i una convivència harmoniosa entre diferents pobles i cultures.\n5. Promoure la col·laboració entre diferents entitats i administracions per a crear obres culturals de qualitat i poder mostrar-les a la societat.\nA QUI VA ADREÇAT EL PROJECTE?\nL'escola canta s'adreça, sobretot, al professorat de música i a l'alumnat dels centres d'Educació Primària (preferentment de 5é i 6é) del sistema educatiu valencià.\nLa participació en L'escola canta implica:\n- La formació de formacions corals integrades per l'alumnat de les escoles inscrites\n- La col·laboració i participació de la banda de música del poble-ciutat participant\n- La realització de dos concerts:\na) Un concert individual, públic i gratuït al llarg del curs 2019-2020.\nb) Un concert col·lectiu, on participarà l'alumnat inscrit al projecte L'escola canta 2020 i la banda de música de la localitat. En aquest concert s'interpretarà la cantata que ha escrit expressament per a l'ocasió un compositor.\nÉs recomanable que el nombre de participants de cada col·legi no siga inferior a 20 ni superior a 100.\nNota de premsa sobre la presentació de les activitats de l'Escola Canta per a l'any 2019\nDossier informatiu del projecte educatiu\nWeb oficial del projecte 'l'Escola Canta'\nAlumnat dels centres educatius de la ciutat de Castelló dels nivells: Primària, Secundària, Formació Professional i Formació de Persones Adultes.\nPot ser portada a terme en qualsevol altra població amb la col·laboració de l'assessoria d'educació plurilingüe.\n- Els docents, amb el suport de l'assessoria del SEP, preparen un programa de ràdio.\n- S'enregistrarà el programa de ràdio per un tècnic de so professional.\n- El programa s'emetrà a través d'una emissora de ràdio.\nNota de premsa sobre la presentació de les activitats de l'Escola fa ràdio per a l'any 2019\nSecció de l'Escola fa ràdio a la pàgina web de l'Ajuntament de Castelló de la Plana\nÀ Punt està compromesa amb els continguts educatius. Al web té allotjades les guies didàctiques del programa transmèdia 'Una habitació pròpia', adreçades a l'alumnat d'ESO i Batxillerat, sobre cadascun dels llibres tractats per Irene Rodrigo en aquest programa de divulgació literària. Un excel·lent material amb què treballar a les aules.\nA més de fomentar la participació, es vol difondre la tasca dels centres entre altres membres de la comunitat educativa i en el conjunt la societat. En la reunió mantinguda al desembre de 2018 entre la Conselleria d'Educació (Servei d'Educació Plurilingüe), els CEFIRE de plurilingüisme, el de Xàtiva i À Punt, es va acordar llançar conjuntament una primera convocatòria de podcasts. No es tracta d'un concurs, sinó una convocatòria per a incentivar la producció d'aquest tipus de continguts.\nFins ara la participació dels centres s'ha centrat als vídeos i ara s'obri també a l'univers sonor amb els podcasts, de manera que l'objectiu formatiu de les jornades JPODCAST, que organitzen els CEFIRE, pot tindre el seu complement amb la vocació participativa i de difusió d'À Punt. En efecte, compartim l'objectiu últim de les jornades per a formar docents en l'ús didàctic del podcast i dels elements que formen part de l'univers radiofònic.\nIgualment, compartim la importància que té la formació de mestres i professors perquè són els que després dinamitzen grups i aules als centres per a fer els continguts audiovisuals. La participació dels centres passa per ells i pot ser reforçada pels estímuls que els diferents mitjans puguem traslladar. I en aquest aspecte, À Punt té un plus de responsabilitat.\nPerquè tot això siga possible, és necessari que els podcasts que arriben presenten unes certes característiques de format, gènere i durada. Es reconeixem totes les virtuts del podcast com a recurs educatiu, però, per a poder ser allotjats en el web d'À Punt i en els agregadors d'àudio, es necessita que es concreten en formats que puguen ser consumits com la resta dels continguts.\nCONVOCATÒRIA PODCAST À PUNT\nEl 14 de febrer de 2018, "Plaerdemavida", programa de ràdio sobre literatura presentat per Maria Josep Poquet, va emetre #Plaerdepoesia (inundem les xarxes de poesia) per tal de celebrar el Dia Mundial de la Poesia. La iniciativa va comptar amb l'ajuda de l'Assessoria d'Educació Plurilingüe, tant en el plantejament de l'activitat com en la difusió en els centres educatius.\nEn el programa que presenta Maria Josep Poquet estigueren presents la poetessa Maria Josep Escrivà i el periodista d'À Punt i divulgador de poesia Francesc Piera, més d'altres invitats que participaren per telèfon, com ara Marc Granell. El programa va tractar les possibilitats que ofereix la tecnologia per a la difusió literària.\nEn el programa participaren més de 40 centres, entre d'altres, de Gandia, Oliva, València, Aldaia, Vila-real, Alboraia, Betxí, Petrer, Pego, Puçol, Ontinyent, Alcoi, Benicàssim, Novelda, Villena, Dénia i Oriola.\nL'alumnat que va participar, va rebre un lot de llibres per a la biblioteca del centre, que regala l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.\nL'alumnat participant va tuitejar versos durant l'hora de durada del programa i hi intervingueren en directe a través de connexions telefòniques.\nL'etiqueta #Plaerdepoesia va esdevindre trending topic amb milers i milers de piulades.\nEl 13 de febrer de 2019, el programa realitzà la segona edició de #Plaerdepoesia2. Hi van participar moltes persones relacionades amb la difusió de la poesia i diversos centres educatius d'arreu de tota la geografia valenciana.\nUna nova col·laboració de l'Assessoria d'Educació Plurilingüe amb el programa #Plaerdemavida. En aquesta ocasió, l'escriptor i expert en tècniques d'escriptura Vicent Usó, llança el plantejament d'un microrelat que sis instituts hauran de completar, tot escollint entre diferents opcions narratives. L'alumnat participarà en directe en el programa per explicar les seues propostes, que seran analitzades per Usó. Finalment, s'emetrà el relat complet gravat i ambientat en les instal·lacions d'Àpunt a Burjassot.


Formatge d'ovella roja - Gastroteca.cat\nFormatge d'ovella roja\nInici>Productes >Formatge d'ovella roja\nFormatge madurat, elaborat amb llet cura de la raça autòctona Ovella Roja Mallorquina (de reduït cens i en perill d'extinció). Ha obtingut l'aval de l'Arca del Gust que atorga l'organització internacional Slow food.\nEl formatge d'ovella roja té un sabor característic, ja que la llet és molt greixosa i el quall és d'orígen vegetal (maceració de pistils de Cynara cardunculus). La mida de les peces de formatge és variable, segons l'elaborador, però solen ser petites. El procés d'elaboració és molt senzill. S'encalenteix la llet crua dels dos munyiments diaris a 32ºC, s'afegeix el quall vegetal, quallant aproximadement durant 30 minuts. La quallada es talla i es moltdetja en padaços de cotó, que li donen la forma tradicional característica. Es premsa durant 8 hores i després es sala. La curació es realitza en llocs frescos durant dos mesos aprox. Quan el formatge està sec, s'unta l'escorça amb mescles a base d'oli.\nActualment aquest formatge només l'elaboren alguns pastors pel propi consum, i només en un sol ramat l'elaboren per a comercialitzar-ho.\nEl formatge d'ovella roja, en tant que derivat làctic, és un dels aliments més complets. El 40% del seu contingut són proteïnes d'alt valor biològic i el 48% són greixos, majoritàriament saturats, raó per la qual és un aliment calòric (450 kcal/100 g quan és curat). Aporta calci, fòsfor, magnesi, cinc, ferro, sodi, potassi i seleni, a més de vitamines (A, B1, B2, B3, B12, D, E, K i àcid fòlic).