P PR 1 Col·laborador/a 26 Visites Bústia de suggeriments\nPruna i Ocerans, Pere (Barcelona 1904 — 1977) ART Pintor. De formació autodidacta, el 1921 anà a París on conegué Picasso, que l’orientà i l’ajudà. El seu estil se centra en estilitzades figures femenines amb una clara influència del període rosa de Picasso i del novecento italià, amb trets del corrent classicitzant que aparegué en l’art europeu després de la primera onada avantguardista. La seua adscripció al costat dels nacionals en la Guerra Civil va fer que fos el representant de l’Espanya franquista a la Biennal de Venècia de 1938, a proposta d’Eugeni d’Ors. Treballà una temporada a l’illa d’Eivissa, on tractà diversos motius populars, entre ells pintà una obra titulada Eivissa, guanyadora el 1965 del Premi Ciutat de Barcelona, que representa un grup de pageses dirigint-se a l’església de Sant Agustí des Vedrà. [EEiF]


El Black Friday 2021 s’acosta: Quan comencen les rebaixes de Nadal?\nEl Black Friday 2021 canvia de data cada any ja que depèn de quan se celebre la festivitat d'Acció de Gràcies als Estats Units\nEl compte arrere per a la major jornada de descomptes de l’any ja ha començat. El Black Friday està molt a la vora. S’espera que aquesta tradició americana tinga un gran índex de vendes a causa del seu incipient gran fama a nivell internacional i és que l’esdeveniment suposa el inici de la campanya de compres nadalenques.\nEl Black Friday es dóna lloc en el conegut “Divendres negre” dels Estats Units. Enguany serà el 26 de novembre. La data canvia cada any perquè ha d’anar precedida pel Dia d’Acció de Gràcies, celebrat tradicionalment l’últim dijous de novembre.\nBLACK FRIDAY ANTICIPAT DAVANT LES DIFICULTATS DEL TRANSPORT\nAquest Black Friday comptarà amb un mercat de transports saturat. L’increment dels costos i la dificultat logística en els ports va a dificultar els repartiments de les comandes. Per a revertir aquesta situació ja són diverses les companyies que estan apostant per avançar els descomptes d’aquesta jornada.\nAmazon ha llançat la campanya ‘Early Black Friday’, on s’apliquen descomptes de fins al 40% en totes les seues categories. Destaquen les rebaixes en joguets i electrònica perquè són alguns dels productes estrela de la jornada. Un deixant similar segueixen Primark i Mango que ja disposen d’alguns descomptes anticipats.\nAltres companyies com Inditex arrancaran la campanya la vesprada del dijous 25 de novembre de forma online. Una cosa similar succeirà en El Corte Inglés els descomptes del qual s’oferiran a partir de les 22.00 hores en la pàgina web. En tots dos casos, el Black Friday es prolongarà durant tot el cap de setmana.\nPer a advertir i protegir als consumidors, la OCU (Organització de Consumidors i Usuaris) ja es troba en procés de monitoratge dels preus per a alertar de possibles estafes.\nSón diversos els comerços que durant aquesta campanya de descomptes pugen els preus dels seus productes. Aquestes aprofiten l’augment de les compres per a així poder vendre els seus productes per un valor superior. L’OCU adverteix de la necessitat de fer un rastreig dels preus previ a aquest esdeveniment per a evitar pagar un preu inferior.\nDavant aquests reptes que planteja el 2021, el Black Friday espera acollir una de les majors demandes en els últims temps per a satisfer als clients abans de la gran campanya nadalenca.\nEl Black Friday de València posa en joc un viatge a Japó, Lapònia o Xile


Participació al Carnestoltes 2020 | Ajuntament d'Amposta\nInici InformaciÃ³ Oficial Beques, concursos i premis Participació al Carnestoltes 2020\nParticipaciÃ³ al Carnestoltes 2020\nBases aprovades pel Ple del 31/09/2020\nBases de participaciÃ³ al Carnestoltes 2020\nL’objecte d’aquestes bases Ã©s regular la participaciÃ³ de comparses en la rua de Carnestoltes i la concessiÃ³ dels ajuts i premis per a l’any 2020 que atorga l’Ajuntament d’Amposta.\nSegona. Requisits per a participar en la rua de Carnestoltes 2020\nPer a participar a la rua de Carnestoltes, s’haurÃ de formalitzar la inscripciÃ³ del 3 al 14 de febrer de 2020 al registre general de l’Ajuntament d’Amposta. Per inscriure’s Ã©s imprescindible presentar la butlleta degudament omplerta, signada i acompanyada de tota la documentaciÃ³ (veure ANNEX 3). Hi haurÃ un mÃ xim de 15 comparses participants, atenent el registre d’entrada. Si es presenten mÃ©s comparses podran participar en la rua, perÃ² no podran optar ni al premi ni a l’ajut.\nCada grup haurÃ de tenir un representant, major d’edat, que serÃ el responsable de tot el que afecti a aquell grup. El representant de la comparsa haurÃ d’assistir a la reuniÃ³ que tindrÃ lloc el dilluns 17 de febrer de 2020 a les 20:30h. a l’Ajuntament d’Amposta, on es decidirÃ per sorteig el lloc que ocuparÃ cada comparsa en la rua. En el cas que alguna comparsa dugui cavalls, ocuparÃ sempre l’Ãºltima posiciÃ³ en la rua. Si hi han dues comparses en cavalls es sortejarÃ qui anirÃ , davant i qui darrera.\nEl representant serÃ tambÃ© responsable de l’ordre intern de tots els participants del seu grup, i titular de la inscripciÃ³. A mes, serÃ el coordinador entre l’organitzaciÃ³ i la comparsa durant la rua. CaldrÃ que en el full d’inscripciÃ³ es donin les dades d’aquest responsable per tal que l’organitzaciÃ³ el pugui localitzar en cas de possibles imprevistos.\nSeguint l’esperit lÃºdic i festiu i de disbauxa del Carnestoltes, les comparses i carrosses poden ser satÃriques, reivindicatives, humorÃstiques etc., perÃ² en cap cas haurien de ser vexatÃ²ries o humiliants. Tampoc es recomanable que siguin comercials, publicitÃ ries o polÃtiques, en cas de ser-ho, el logotip o logotips corresponents hauran d’anar en un lloc discret a la carrossa.\nLes comparses hauran d’estar concentrades el dissabte dia 22 de febrer de 2019 a les 18h. al Passeig del Canal, davant de l’Hotel MontsiÃ , per tal de colÂ·locar-se en ordre de sortida. A les 18,30h. s’iniciarÃ la rua que transcorrerÃ per l’avinguda de la RÃ pita, c. SebastiÃ Juan ArbÃ³ i acabarÃ a l’interior del pavellÃ³ 1 d’octubre.\nEl jurat, designat per l’Ajuntament d’Amposta, i format per una persona del mÃ³n de la moda/disseny i una del mÃ³n de l’espectacle, valorarÃ en les seves votacions, puntuant de l’1 al 10 per igual coreografia, animaciÃ³, carrossa i vestuari.\nEs donaran 3 premis: un primer premi de 300 €; un segon premi de 200 € i un tercer premi de 100 €.\nA mÃ©s a mÃ©s les comparses, que compleixen tots els requisits, podran optar a un ajut mÃ xim de 300 €. Aquest ajut Ã©s per fer front a les despeses de: materials, vestuari, maquillatge, lloguer focos, equip de mÃºsica, grup electrÃ²gen... que puguin tenir; per tant caldrÃ justificar-ho amb factures per import igual o superior a 300 €. La justificaciÃ³ s’ha de presentar a data mÃ xima de 30 d’abril de 2020. Transcorreguda dita data no s’acceptaran justificants considerant-se no complerts els requisits per optar a l’ajut.\nEl pressupost total d’ajuts i premis del Carnestoltes 2020 Ã©s de 5.100 €: resultant de mÃ xim de comparses participants 15 x 300 €= 4.500 € a cadascuna, mÃ©s l’import total dels premis 600 €. Aquest pressupost anirÃ a cÃ rrec de l’aplicaciÃ³ pressupostÃ ria 01/3380/48900, destinada a Aportacions Festes Populars, supeditat en tot cas a l’existÃ¨ncia de crÃ¨dit adequat i suficient del Pressupost General de l’Ajuntament d’Amposta per a l’exercici 2020, pendent d’aprovaciÃ³.\nButlleta d’inscripciÃ³ rua Carnestoltes 2020 (PDF, 64KB)\nFull de dades bancÃ ries (PDF, 155KB)\nAtorgament dels premis de la rua de carnestoltes 2020


Enxampen un conductor amb 9,2 quilos d'haixix a La Jonquera - Empordà\nEnxampen un conductor amb 9,2 quilos d'haixix a La Jonquera\nLa droga estava amagada al compartiment de la roda de recanvi\nACN 15.12.2016 | 12:35\nL´haixix localitzat a l´interior del cotxe de detingut ACN\nLa Guàrdia Civil va detenir aquest dimarts a la matinada un conductor de nacionalitat alemanya amb 9,2 quilos d´haixix repartits en catorze paquets amagats al compartiment de la roda de recanvi del seu vehicle. Els agents van interceptar el vehicle, de matrícula alemanya, al voltant de les tres de la matinada. L´home viatjava sol i era l´únic ocupant del turisme, que circulava en sentit França.\nDesprés d´inspeccionar-lo, hi van trobar l´haixix amagat en paquets de cel·lofana marró. El conductor, MH.E., de 46 anys, està acusat d´un presumpte delicte contra la salut pública. El detingut i les diligències es van posar a disposició del jutjat de guàrdia de Figueres.


La plantilla del Lleida Esportiu no s’entrena davant l’absència del fisioterapeuta | UA1 Lleida 104.5 FM\nLa plantilla del Lleida Esportiu no s’entrena davant l’absència del fisioterapeuta\n19/01/2022 - 13:07:00 Sergi Guiu\nEn un comunicat expliquen que aquest s’ha acollit a la baixa laboral i que no s’han entrenat per evitar riscos\nAl compte de Twitter que va obrir la plantilla ara fa unes setmanes, el vestidor blau comparteix un comunicat on exposen que la decisió ha estat presa davant l’absència de l’única persona responsable dels serveis mèdics en els entrenaments i, d’aquesta forma, implica “el perill de que passi qualsevol situació que posi en risc la salut i seguretat dels jugadors”. Consideren una “irresponsabilitat” preparar el partit de diumenge davant el Prat “sense aquesta figura essencial”.\nAfegeixen que “en cas de que el club no solucioni d’immediat aquesta situació tan perjudicial per la plantilla” ells mateixos buscaran “recursos per afrontar els entrenaments setmanals”.\nD’altra banda, aquest dimecres al matí, Luis Pereira ha deixat clar que anirà fins al final per entrar al Lleida Esportiu. L’empresari gallec que vol fer-se càrrec del club blau ha explicat que, en el moment en que formin part de l’organigrama del Lleida Esportiu, en 10 dies desbloquejarà uns 300.000 euros per, afirma, “ficar-se al dia”. Ho explicava en una entrevista a TV3: “En 10 dies, si aconseguim entrar abans del tancament del mercat d’hivern, el pla d’urgència és desbloquejar més o menys 300.00 euros i ficar-se al dia. A partir de llavors començarà un altre període”.\nSi no poden entrar abans de la fi del mercat d’hivern, Pereira deixava clar que ell i el seu grup anirà fins al final: “El meu pla és anar fins al final per salvar al Lleida i no retraurem res quan acabem aquest procés. Volem que la gent entengui què ha passat”.\nEn cas que tot i així no ho aconsegueixin, Pereira es fa certes preguntes que podrien acabar obtenint respostes: “Si la situació no ens permet entrar, evidentment haurem de plantejar i demostrar el que ens estem preguntant. Pregunto perquè no es va pagar als jugadors a l’octubre. És una pregunta, no estic acusat, de moment, a ningú”.\nRecordem que el Lleida Esportiu juga aquest diumenge al Municipal de Sagnier davant el Prat a les 12 del migdia i que es troba en el llindar de 14 fitxes professionals per poder competir.\nRamona Gabriel ja es prepara per la seva pròxima cita esportiva\n18/05/2022 - 16:00:00 Sergi Guiu


Concurs final del Programa Generació d'Idees dedicat als microplàstics - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nConcurs final del Programa Generació d'Idees dedicat als microplàstics\nDimecres, 15 de desembre, a les 11 h, tindrà lloc la presentació dels projectes finalistes de la 12a edició del Programa Generació d’Idees, iniciativa d’emprenedoria de la UAB i del Parc de Recerca UAB. L’objectiu d’enguany ha estat el desenvolupament d’idees de negoci per combatre els microplàstics. L’acte s’emetrà pel canal de Youtube del Parc amb inscripció prèvia.\nLa 12a edició del Programa de Generació d’Idees s’ha centrat en desenvolupar solucions innovadores a la problemàtica que suposen els microplàstics per al planeta. Durant el programa s’han creat sinergies entre investigadors de diferents centres de recerca, empreses i entitats per tal d’impulsar projectes capaços d’oferir nous models de negoci en aquest àmbit.\nEn el concurs final, que s’emetrà per streaming al canal de Youtube del Parc de Rercerca UAB, els tres projectes finalistes exposaran les seves solucions davant d’un jurat expert en valorització d’idees de negoci. El projecte guanyador s’emportarà 1.000 euros per iniciar una campanya de micromecenatge i aconseguir fer una prova de concepte, així com mentoring, suport per fer difusió en xarxes socials i sis mesos d’incubació a l’Edifici Eureka del Parc.\nAl web del programa es pot consultar l’acte de la jornada i la informació dels projectes finalistes, que són els següents:\nQu4tRe: projecte d’un grup format per investigadores del Departament de Biologia Cel·lular, de Fisiologia i d’Immunologia de la UAB, que proposa substituir els envasos d’un sol ús dels mercats municipals per un contenidor reutilitzable. Han dissenyat una logística de distribució, recuperació i neteja d’un contenidor reutilitzable, aconseguint un residu zero.\nEMANS (Easy Micro And Nanoplastic Sampling): projecte d’un grup format per investigadors del CREAF i de l’ICTA-UABque ofereixun servei integral d’anàlisi de micro i nanoplàstics mitjançant un adhesiu, el Plasticker. Aquest adhesiu funciona com un dispositiu de mostreig senzill, totalment biodegradable, i que permet agilitzar l’estudi dels microplàstics per a l’avaluació ambiental dels entorns urbans.\nMP Food Watching: projecte d’investigadors de l’IRTA i l’ICN2 que ofereix una solució innovadora per determinar la presència de microplàstics en els aliments, a través d’una metodologia basada en tecnologia de visió hiperespectral.\nDurant l’acte també tindrà lloc una una breu ponència sobre el projecte europeu Plasticheal que, coordinat per la UAB, estudia els nivells de micro i nanoplàstics i les seves conseqüències sobre el medi ambient, els animals i les persones.


La Caixa de Solidaritat donarà 100.000 euros per afrontar el coronavirus\nL'entitat aporta diners per a despeses de material sanitari i ajudar els projectes de prevenció que dirigeix Oriol Mitjà\nper Redacció 25/03/2020 15:21h\nLa Caixa de Solidaritat i l'Assemblea Nacional Catalana han endegat campanyes per lluitar contra el coronavirus. | EP\nLa Caixa de Solidaritat farà un donatiu de 100.000 euros a repartir de manera equitativa entre l'Hospital Clínic de Barcelona, per fer front a despeses de material sanitari, i a l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona, per ajudar als projectes de prevenció i tractament precoç del corona virus dirigits pel doctor Oriol Mitjà.\nUn donatiu «extraordinari» de la Caixa de Solidaritat\nAixí ho explica l'entitat a través d'un comunicat aquest dimecres, on considera que el donatiu és una acció de solidaritat «de la ciutadania per la ciutadania». En un comunicat, han justificat la necessitat de destinar «de manera extraordinària» una part dels fons recaptats, que normalment cobreixen qüestions relacionades amb el procés sobiranista, per ajudar a afrontar el coronavirus.\nSegons la Caixa de Solidaritat, els diners servirà perquè l'Hospital Clínic pugui cobrir les despeses de material sanitari, i perquè l'Hospital Germans Trias i Pujol pugui avançar en el projecte de prevenció i tractament precoç de l'coronavirus dirigit pel doctor Oriol Mitjà.\nL'Assemblea endega una campanya per aconseguir material per a la ciutadania\nTambé fa moviments una altra de les entitats independentistes del país. L'ANC engega una campanya per fer arribar 105.000 mascaretes d’ús no sanitari a la ciutadania. L'entitat s'ha proveït del teixit adequat —gruix de 220 grams i cotó del 100%—, i s'ha encarregat de fer-ne un tractament hidròfug per augmentar-ne la seguretat, tallar-lo industrialment a Tèxtil Rosdan, i aconseguir-ne la distribució mitjançant un acord amb la cadena de supermercats del grup Bonpreu-Esclat.\nL'adquisició del lot —dues teles i una cinta de goma— comportarà un donatiu d'un euro destinat a la recerca i tractament del coronavirus als hospitals catalans. Cada persona podrà confeccionar dues mascaretes d'ús personal. La ciutadania les podrà adquirir als establiments del Grup Bonpreu a partir del proper dimarts, 31 de març.\nMalaltia Procés Català Alerta Sanitària


2020 suma un total de 45 dones assassinades per violència masclista - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\n2020 suma un total de 45 dones assassinades per violència masclista\nLes dos últimes dones assassinades a Torrejón d’Ardozi Gran Canària són víctimes de la violència masclista, segons ha confirmat a Twitter la ministra d’Igualtat, Irene Montero. Amb elles dues, la xifra de dones víctimes de violència masclista ascendeix a 45 durant l’any 2020. I són 26 els menors que van quedar orfes a causa d’aquests assassinats.\nLa ministra recorda que en el cas de Torrejón d’Ardoz, on dijous passat un home va assassinar la parella en presència dels dos fills menors, ella l’havia denunciat i tenia orde d’allunyament, però el jutge va permetre el règim de visites als fills.\nLa titular d’Igualtat ha reiterat que des de les institucions s’han de posar tots els recursos per a acabar amb un problema estructural de violència contra la meitat de la població.\nEl president del Parlament, Roger Torrent, fa una crida a “fer més” contra la violència envers les dones i apel·lant directament als homes:\nEl president de Govern, Pedro Sánchez, per la seva banda, ha qualificat de “inassumible” aquesta xifra de morts per violència de gènere. “Us volem vives. Lliures”, ha subratllat. A més, el president ha volgut transmetre la seva proximitat a les famílies de les dones assassinades.


Infografia en història de l’alimentació | Quiro news\nInfografia en història de l’alimentació\nL’objectiu de la infografia consisteix en oferir una representació visual sobre un tema en el qual intervenen diferents conceptes amb descripcions, interpretacions diversificades i que, al representar-se de forma gràfica o figurativa possibilita una major comprensió per part de l’audiència a la que va dirigida el projecte infogràfic.\nEn tot projecte infogràfic cal tenir en compte tres apartats: el visual, el contingut, i el coneixement. El visual consisteix en colors i gràfics. Hi ha dos tipus diferents de gràfics: tema i de referència. Els temàtic inclou la representació subjacent i visual de les dades. Mentre que els gràfics de referència són generalment les icones que es poden utilitzar per apuntar a determinades dades. Un dels aspectes més importants de la infografia és que profunditzen en alguna tipus de dades o punt de vista dels continguts presentats. D’això ho expressem com coneixement.\nInfografia són elements eficaços pel seu fort component visual. Els éssers humans reben les aportacions dels seus cinc sentits (vista, tacte, oïda, olfacte, gust), però reben molta més informació de la visió que qualsevol dels altres quatre. El cinquanta per cent del cervell humà es dedica a les funcions visuals , i les imatges es processen més ràpid que el text. El cervell processa les fotografies d’un sol cop, però els textos es processen d’una manera lineal, el que significa que es necessita molt més temps per obtenir informació d’un text. D’altra banda, s’estima que el 65% de la població són estudiants visuals (en lloc de auditiu o kinestètics), de manera que la naturalesa visual de la infografia abasteix a una gran part de la població. La informació del sector industrial i d’empresa poden ser usuaris rellevants en utilitzar les tècniques infogràfiques ja que l’audiència pot captar millor els missatges publicitaris i de mercat. L’evolució actual de la infografia ha estat possible gràcies a els programes, alguns de lliure distribució, que permeten utilitzar eines potents i fàcils d’utilitzar a costos molt baixos.\nPerò no tot les produccions d’infografia tenen un vessant econòmic o comercial. Els usos són variats. I també n’hi ha d’històrics. Recentment s’han preparat algunes infografies sobre història dels aliment i la gastronomia que val la pena tenir en compte per utilitzar-los en alguna presentació o, senzillament, com a eina per generar altres productes similars.\nThe History of Tea Infographic – Fine Dining Lovers (21/09/2012)\nInteractive Infographic: Coca Cola vs Pepsi – Cnntees.com (02/04/2012)\nThe Infographic History of Spices – Recipe-finder-com (07-11/2011)\nThe History of Chocolate Infographic – Fine Dining Lovers (19/08/2012)\nHistory Lesson: The Story of Beer – Manolith.com (July/2012)\nHistory of Food on Television (Infographic) – Menuism.com (20/03/2012)\nMarvelous Mealtime Moments: A Food History Infographic – Webstaurant store (24/08/2012)\nThe History of Fast Food – Medicalinsurance.org (24/08/2012)\nAmerica’s Fast Food Obsession (Infographic) – Ellie Koning (5/06/2012)\ntagged with aliments, Segle XIX, Segle XX


La presidència. Centre de la Propietat Forestal\nLa presidència té les funcions següents:\nInformar el Govern sobre l'activitat del Centre.\nConvocar, presidir, suspendre i aixecar les sessions del Consell Rector, fixar-ne l'ordre del dia, dirigir les deliberacions, dirimir els empats amb el seu vot de qualitat i visar les actes i les certificacions dels acords que s'hi adoptin.\nEl president o presidenta pot delegar el seu vot, inclòs el vot de qualitat en cas d'empat, en qualsevol dels vocals en representació de la Generalitat.\nSens perjudici de la delegació del vot que preveu l'apartat anterior, en cas d'absència, vacant o malaltia del president o presidenta, el substitueixen els vicepresidents pel seu ordre.\nLa vicepresidència primera correspon al vocal en representació dels propietaris forestals privats que designin entre ells.


Com reduir els residus plàstics que generem | Consumer\nData de publicació: Diumenge, 11deAgostde2019\nDe la cuina al bany, de casa a l’oficina i al supermercat, és difícil imaginar una vida en la qual el plàstic no sigui omnipresent. I en els oceános? Cada any, vuit milions de tones acaben en les seves aigües, amb conseqüències devastadores per a diverses espècies marines. Mentre a poc a poc empreses i governs reaccionen, descobreix què pots fer tu per lluitar amb aquesta crisi ambiental que amenaça el futur del planeta.\nFa un any va entrar en vigor a Espanya la llei que obliga als establiments a cobrar les bosses de plàstic, encara que en realitat molts negocis van adoptar aquesta mesura fa ja diversos anys. Aquesta obligació suposa un pas previ a una prohibició que arribarà de forma escalonada en 2020 i 2021 en tota la Unió Europea. En aquest moment no es podran comercialitzar productes plàstics d’un sol ús com a plats, coberts, gots o pajitas, a més d’alguns tipus de bosses de plàstic (es podran vendre les elaborades amb material compostable o les de menys de 50 micres que tinguin almenys un 50 % de plàstic reciclat).\nAquestes mesures reflecteixen una consciència social que prioritza la cura del medi ambient i que marquen el camí a seguir, encara que encara es necessiti molt més, com afirma Julio Barea, de Greenpeace: “No podem seguir permetent-nos els envasos d’usar i tirar; en el seu lloc, cal promoure els reutilitzables, com quan abans s’emplenaven els cascos de les begudes”. De moment, el consum de bosses de plàstic a Espanya ha passat de 317 borses per habitant en 2004 a 144 en 2014, segons dades del sector. Encara així, no són poques.\nNo obstant això, les coses empitjoraran, lluny de millorar. Segons el Servei d’Informació Química Independent (ICIS), s’estima que la producció de plàstic global s’incrementarà des dels 250 milions de tones manufacturades en 2015 a uns 380 milions en 2025, un 52 % més. Per llavors, si no es prenen mesures urgents, bussejarà en els oceans una alarmant proporció: per cada tres tones de peixos hi haurà una de plàstic, d’acord a un estudi de la revista Science. Burilles de cigarrets (elaborades amb acetat de cel·lulosa, un tipus de plàstic que pot trigar més d’una dècada a descompondre’s), embolcalls, borses… i ampolles de plàstic: una ingent quantitat de residus amb un impacte greu sobre l’ecosistema marí i la salut de les persones. I una dada més: el que veiem en aigües o platges és tan sol la punta de l’iceberg.\nLa resposta no és tan òbvia com sembla. La majoria dels plàstics no es biodegradan, sinó que es fragmenten fins a convertir-se en microplásticos (de menys de 5 mm) que poden ser ingerits pels peixos i d’aquí passar a la cadena alimentària. Encara que segons un estudi de la FAO (Organització de les Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura), els humans probablement solament ingerim quantitats ínfimes de microplásticos i encara no hi ha estudis concloents sobre els seus efectes en la salut, aquests compostos sí afecten greument a la vida aquàtica. S’han trobat materials plàstics bloquejant les vies respiratòries i els estómacs de centenars d’espècies, com a tortugues o dofins, però també en la sal de taula comercial, segons l’informe ‘L’estat dels plàstics’ de l’ONU (2017). A més, “no es poden digerir una vegada engolits. Els més petits poden formar part de l’alimentació de el zooplancton; alguna cosa rellevant, perquè en est i en el fitoplàncton es troba la base del funcionament biològic d’oceans i llacs”, explica Francisco Pineda, director del departament de Biodiversitat, Ecologia i Evolució a la Universitat Complutense de Madrid.\n“Gairebé el 20 % dels residus urbans correspon a plàstics, sobretot envasos i embolcalls que podrien fabricar-se a força de fustes de diferents tipus, palla o paper”, compte Pineda. Els plàstics presenten diferents nivells de contaminació, ja que la seva degradació depèn dels materials amb els quals estigui en contacte i del mitjà en el qual es trobin: no és el mateix en un terrestre que en un altre aquàtic, per exemple. A més, “els plàstics de polietilè (PET) i de polipropilè (PP) poden reciclar-se millor que els de poliestirè (PS), més contaminants químicament. Aquells elaborats a partir de midó serien una via transitòria, relativament millor per la seva possibilitat de biodegradació”.\nL’impacte del plàstic és també visible d’altres maneres. Les borses poden bloquejar vies fluvials, agreujant desastres naturals, “obstruir embornals i proporcionar un lloc de cria a mosquits i plagues, augmentant la incidència de malalties transmeses per vectors, com la malària”, sosté l’informe de la ONU. Els vectors (persones, animals o microorganismes) són agents transmissors de patògens.\nEls productes d’escuma de poliestirè, presents en articles com a plats d’un sol ús i safates de aliments, “contenen substàncies potencialment cancerígenas com l’estireno i el benzè, altament tòxiques, que poden filtrar-se en aliments i begudes”, afegeix Pineda. Als països pobres, els residus plàstics es cremen sovint per generar calor o per cuinar, el\nque els exposa a emissions perjudicials per a la seva salut.\nMés de 60 països han introduït polítiques per frenar aquesta contaminació, ja sigui amb gravàmens (com a Irlanda), acords amb detallistes, prohibicions totals (a Rwanda no es permet la fabricació, venda, ús o importació de borses plàstiques, Xina ha prohibit les vaixelles plàstiques i Nova York ha eliminat el poliestirè expandit) o una combinació de diverses mesures.\nPerò els ciutadans també poden exercir el seu poder com a consumidors. En rebutjar productes d’un sol ús i qüestionar-se les seves decisions de compra, envien un missatge que impulsa la cerca d’alternatives.\nA Regne Unit, la Fundació Ellen McArthur i WRAP han llançat un Pacte de Plàstics que compta amb l’adhesió de més de 60 empreses (incloses Coca-cola, Unilever, Nestlé i&P G). L’acord vol garantir que almenys el 70 % dels envasos d’aquest material es reciclin o composten. I, d’altra banda, cada vegada són més freqüents les empreses que es comprometen a reduir la seva dependència del plàstic: Ikea eliminarà els productes d’un sol ús de les seves tendes en 2020, Dell ha engegat un projecte per utilitzar material d’embalatge fabricat amb plàstic recuperat de l’oceà; Volvo ha anunciat que almenys el 25 % dels plàstics utilitzats en els seus cotxes a partir de 2025 es fabricaran amb materials reciclats…\nPerò amb quin alternatives expliquem? Les borses biodegradables, disponibles en comerços, es fabriquen a partir de matèries primeres renovables com el blat de moro, la yuca o les patates. No obstant això, requereixen condicions ambientals específiques per descompondre’s (sobretot, humitat, llum i oxigen) i triguen a fer-ho d’un a tres anys, per la qual cosa no són una veritable solució. Una altra opció són les borses compostables, que es biodegradan amb més rapidesa que les anteriors, però ho fan a altes temperatures (més de 70 ºC), per la qual cosa tampoc representen la solució definitiva. Per reduir la generació de residus, la millor alternativa són les borses reutilitzables, com les de cotó o de ràfia: aquestes últimes, encara que plàstiques, poden reutilitzar-se durant molt temps.\nEl canvi d’hàbits és essencial\nLa màxima que s’hauria de seguir és rebutjar el que no pot reusarse: evita els empaquetats excessius, demana a les empreses de menjar a domicili que no incloguin coberts, comprova si alguna cosa és reciclable abans de comprar-ho (fixa’t si inclou el símbol de reciclatge universal de tres fletxes)… Recorda que no és segur reutilitzar els envasos plàstics (com les ampolles de plàstic PET), perquè podrien contaminar els aliments. Tampoc són aptes per a microones. “El més difícil és el canvi d’hàbits”, compte Patrici Reina, coautora del blog Viure sense plàstic.\n“És necessari planificar-se. Una vegada al mes, fem una compra a orri de productes secs: cereals, llegum, pasta… I setmanalment, els frescs”. Optar per alternatives sostenibles pot resultar més car al principi, però a la llarga és més barat “per tot el que deixes de comprar: ampolles, fulles d’un sol ús, cremes cosmètiques…”, afegeix Reina.\nElls van donar el salt a una vida sense plàstic en 2015 i, a poc a poc, van fer una transició que ja es nota en tota la casa. “Al costat de la cuina, l’espai on més plàstic acumulem és el bany”, reconeix. I no solament per les fulles d’afaitar, el xampú o el gel. “Molts productes cosmètics tenen plàstic entre els seus ingredients: cremes, exfoliantes, pasta de dents, escuma d’afaitar, cremes solars…”.\ncontaminació océanos-ca plástico-ca\nQuant plàstic es recicla a Espanya?


El PSC busca reforçar majories absolutes amb governs de coalició - CATzona\nEl PSC busca reforçar majories absolutes amb governs de coalició\nEl PSC va retrobar-se el 26-M amb les grans majories absolutes. Tot i que el 2015 en tenia una quinzena més que ara, el partit ha perdut aquesta posició de força en municipis de menys de 10.000 habitants i, per contra, podrà tornar a governar sense necessitat de pactes en importants ciutats del país, sobretot a l’àrea metropolitana. L’hegemonia municipal, però, no ho és tot per a nombrosos dels alcaldables socialistes en aquesta situació, i per això buscaran reforçar els seus governs obrint-los a altres formacions, principalment als comuns. Es tracta d’una estratègia que el partit ja ha practicat en el passat: garanteix més consens en la presa de decisions als consistoris i, de retruc, minimitza l’oposició.\nUn dels candidats que ja ha formalitzat la seva oferta és Núria Marín, alcaldessa en funcions de l’Hospitalet de Llobregat. Després d’aconseguir 14 de 27 regidors al ple -fins ara en tenia 11 i governava en minoria-, explora un pacte de govern amb l’Hospitalet En Comú Podem, que té tres representants. En declaracions a l’ARA, Marín recorda que, amb majoria absoluta o sense, el PSC va governar a la ciutat amb ICV-EUiA durant 17 anys i ara busca una nova aliança progressista per sumar a l’executiu “una part de l’opinió de la ciutat” i “enriquir l’acció de govern”.\n“La majoria absoluta no ha de ser excloent”, afegeix l’alcaldessa en funcions de Sant Boi de Llobregat, Lluïsa Moret, que amb 13 de 25 regidors ha recuperat la majoria absoluta que el partit va perdre el 2011. Convençuda dels beneficis d’“ampliar la base crítica” del govern per afrontar els “reptes” de la ciutat, plantejarà l’entrada a l’executiu a Sant Boi en Comú, després de vuit anys compartint la gestió de la ciutat amb ICV-EUiA. “Venim de dos mandats de pacte estable i volem un nou equip progressista ampli”, explica Moret. També està obert a governar amb els comuns Carles Ruiz, que mantindrà l’alcaldia de Viladecans després de passar d’11 a 13 regidors (de 25). Disposat a ampliar des del progressisme el seu executiu, que ara compartia també amb ICV-EUiA, té com a possibles socis Viladecans en Comú, Podem i ERC, si bé vol “mantenir la lògica local” -i no nacional-, una premissa que pot dificultar el pacte amb els republicans.\nDes de la direcció del PSC avalen l’esforç per fer governs de progrés “com més participatius millor” perquè aporten “pluralitat”, però altres fonts del partit admeten que pactar amb els comuns també serveix per “anul·lar una de les peces de l’oposició”, distanciar-se d’ERC -que s’ha erigit com l’alternativa a l’àrea metropolitana- i garantir una “bona entesa” amb les entitats socials i veïnals, sovint vinculades a les confluències d’esquerres. Els beneficis, opinen aquestes fonts, també són per al futur: “Si som generosos quan no els necessitem, serà més fàcil que continuïn amb nosaltres si no tenim majoria el pròxim mandat”.\nMés enllà de les confluències\nEls comuns, però, podrien no ser els únics als quals el PSC proposi compartir govern tot i tenir majoria absoluta. L’alcalde en funcions de Cornellà de Llobregat, Antonio Balmón, que ha aconseguit 14 de 25 regidors (tres més que el 2015), confirma la seva predisposició a “ampliar” el govern i assegura que no posarà “cap línia vermella” a l’hora d’explorar aliances. Balmón havia governat en el passat amb ICV-EUiA, espai ara representat pels dos regidors d’En Comú Movem Cornellà, però al consistori també pot buscar l’entesa amb Podem, Cs o ERC, grups amb els quals no farà “distincions” per explorar acords de govern. També té intenció de parlar amb tothom l’alcalde en funcions de Sant Joan Despí, Antoni Poveda, que ha reeditat la seva majoria absoluta d’11 de 21 regidors. Tot i no necessitar-ho, el 2015 ja va governar amb ICV-EUiA i CiU, i li agradaria donar continuïtat a aquesta “bona experiència” amb un nou pacte, ja sigui amb els hereus d’aquestes formacions -Sant Joan Despí en Comú i Junts per Sant Joan Despí- o amb altres grups. Com la majoria d’alcaldables socialistes, assegura que tot dependrà de la ronda de contactes amb tots els partits.\n“Parlaré amb els altres grups, perquè tot el que sigui ampliar les mirades i la governabilitat sempre suma”, hi coincideix l’alcalde en funcions d’Abrera, Jesús Naharro, que ha assolit també la majoria absoluta al passar de 6 a 11 regidors (de 17). Fins ara governava amb ERC i CiU, i ara que els postconvergents no han entrat al consistori s’obre a explorar acords amb la resta de grups: els republicans, els independents d’Alternativa d’Abrera, Abrera en Comú o Cs. En tots aquests eventuals pactes caldrà veure com afecta la qüestió nacional i les reticències dels partits independentistes a aparèixer de bracet del PSC, amb qui van trencar nombrosos governs arran de l’1-O i l’aval dels d’Iceta al 155. “Estem en un moment en què el tema nacional pesa”, lamenta l’alcalde en funcions de Pineda de Mar, Xavier Amor. Amb 12 de 21 regidors (dos més que fa quatre anys), i després que el PDECat abandonés el govern poc abans del referèndum, Amor no veu fàcil reeditar el pacte o fer-ne un amb ERC -ara segona força, amb 7 regidors- com el que tenia el 2011. L’alternativa per tenir un altre grup al govern al qual “s’ha de consultar i preguntar tot” -fet que Amor destaca com a positiu- seria entendre’s amb els comuns (1), però l’alcalde recorda que han declinat ser al gabinet en els tres últims mandats.\nUna qüestió de “tradició”\nLa voluntat d’obrir els governs, en tot cas, no és unànime entre les majories absolutes del PSC. A Gavà, per exemple, Raquel Sánchez mantindrà l’alcaldia gràcies als 11 de 21 regidors aconseguits (tres més que a l’anterior mandat) i explica que, “en un primer moment, no és previsible un acord de govern”. La possibilitat d’incloure altres grups a l’executiu quedaria “oberta” al llarg del mandat si calgués més estabilitat per a “temes transcendentals” de la ciutat, aclareix. Una situació semblant a la d’Esplugues, on Pilar Díaz, que ha recuperat la majoria absoluta perduda al municipi fa vuit anys, continuarà al capdavant del govern i ho farà en solitari (amb 11 de 21 regidors). Tot i veure molt “positiu” incorporar altres sensibilitats al govern encara que no sigui necessari, explica que aquesta “tradició” no existeix a Esplugues. No tanca la porta, en tot cas, a valorar la possibilitat de pactes de govern al llarg del mandat, especialment amb els comuns. Tampoc es preveu govern de coalició en dos dels bastions que el PSC va aconseguir mantenir el 2015 i on el 26-M va ampliar la majoria absoluta: Santa Coloma de Gramenet, on Núria Parlon pot governar amb 17 de 27 regidors, i Granollers, on l’incombustible Josep Mayoral n’ha obtingut 14 de 25 i continuarà governant tot sol.\nEibar-Espanyol, la Lliga en directe\nToni Comín: “La decisió políticament responsable es diu exili”\nTràiler ‘Vida perfecta’\nGreu enganxada entre Zaragoza i Asens en el compte enrere per a la investidura


El Fondo Comerç impulsa una targeta de clients amb descomptes - Diari de Santa Coloma\nEl Fondo Comerç impulsa una targeta de clients amb descomptes\n19/07/13. Els que hi estiguin adherits podran beneficiar-se de promocions en alguns establiments\n19/04/13. L’associació de comerciants i empresaris de Fondo Comerç continua impulsant iniciatives per afavorir les compres de proximitat. En aquesta ocasió l’entitat ha posat en marxa la Targeta Client Preferent que ofereix descomptes exclusius en establiments d’arreu de la ciutat. Els adherits a la campanya també tenen un 30% de descompte en les entrades a l’Auditori de Can Roig i Torres i al Teatre Sagarra.\nHi ha tres maneres de fer-se amb la Targeta Client Preferent i aprofitar totes les avantatges. D’una banda, es pot entrar al web de l’entitat (www.fondocomerc.cat) i omplir un formulari per sol·licitar la targeta on-line. Si es vol, també es pot demanar per butlletes que es trobaran als establiments adherits a la campanya. I finalment, a través del lector codi QR, on a més, es pot consultar el nombre de botigues que forment part de la iniciativa. La targeta és totalment gratuïta i, a més d’oferir descomptes, permet els clients conèixer les notificacions de campanyes i promocions que impulsa Fondo Comerç.\nArticle anteriorLa Grama podria ser filial del Getafe\nArticle següentEl Marfil desaprofita una oportunitat d’or


«Parlem d'Art» exalça la inspiració ignasiana de l'artista alemany Joseph Beuys | NacióManresa\n«Parlem d'Art» exalça la inspiració ignasiana de l'artista alemany Joseph Beuys\nDurant el mes d'abril s'han programat accions com performances, projeccions o xerrades\nper Redacció, 4 d'abril de 2016 a les 10:28 |\nTorna el cicle Parlem d'Art que dedicarà aquest mes d'abril a conèixer i exalçar la figura de l'artista contemporani alemany Joseph Beuys i la seva relació amb la ciutat de Manresa on va fer estada l'any 1966, va visitar la Cova i es va sentir imbuït de l'esperit ignasià.\nEl bloc d'activitats programades comença el proper divendres 8 d'abril a les 19 h amb la xerrada Les accions de Joseph Beuys en el marc del moviment Fluxus, a càrrec de Pilar Parcerisas, crítica d'art i curadora d'exposicions, que presentarà el concepte ampliat de l'art que tenia Beuys a partir de les seves accions i demostracions artístiques.\nL'endemà, dissabte 9 d'abril a les 19 h, tindrà lloc la performance Canvi d'estat de l'autor Sergi Selvas i interpretada pels alumnes de la Central de Teatre de Manresa. La funció té una durada de 20 minuts i plasma el concepte de Beuys sobre la plàstica social des del pensament i el sentiment, des de la memòria i el context, on s'ha treballat una constel·lació de conceptes, idees i reflexions al voltant de la creació.\nEl divendres 15 d'abril a les 19 h, l'artista, investigador i educador, Sergi Selvas, impartirà la ponència Aprendre com a Art amb Joseph Beuys. Selvas explicarà com Joseph Beuys entenia l'art com a model i principi fonamental de l'educació, com a baula imprescindible pel desenvolupament personal col·lectiu a través de la discussió i negociació de conflictes.\nLa setmana següent, el divendres 22 d'abril a les 19.30 h, Jordi Ibañez Fanés, professor de Teoria de l'Art i Història de les Idees al Departament d'Humanitats de la UPF, parlarà sobre Joseph Beuys i la idea de plàstica social. La xerrada remarcarà la faceta d'activista polític ecoanticapitalista de l'artista alemany. Totes aquestes activitats es duran a terme a la Sala d'actes del Centre Cultural el Casino,\nA més a més, es podrà veure el vídeo Canvi d'estat que recull l'experiència desenvolupada en el marc del projecte Canvi d'estat. La filmació dura 20 minuts i es projectarà a l'avantsala del Casino, del 8 al 22 d'abril, en l'horari d'obertura del Centre Cultural.\nAquest espai està organitzat pel Cercle Artístic i el Centre Cultural el Casino de l'Ajuntament de Manresa amb l'objectiu de reivindicar la figura de l'artista contemporani alemany Joseph Beuys i els seus lligams amb la ciutat de Manresa. Aquest nou programa està emmarcat dins de les activitats culturals del projecte Manresa 2022 i neix amb voluntat de continuïtat anual.\nÉs un exemple de la capacitat inspiradora del llegat ignasià de la capital del Bages. L'any 1966 va ser a Manresa i va visitar la Cova, cosa que va fer que Sant Ignasi fos un model per la seva creació artística. Això li va portar a presentar a Düsseldorf l'acció artística Manresa, que representava el contacte místic amb el sant. Per recordar aquesta acció, l'any 1994, es va col·locar la creu de Beuys, obra dels artistes danesos H. Christiansen y B. Norgäard.\nDivendres 8 d'abril a les 19 h\nLes accions de Joseph Beuys en el marc del moviment Fluxus, a càrrec de Pilar Parcerisas.\nDissabte 9 d'abril a les 19 h\nAutor: Sergi Selvas\nIntèrprets: Alumnes de la Central de Teatre de Manresa.\nAprendre com a Art amb Joseph Beuys, a càrrec de Sergi Selvas.\nDivendres 22 d'abril a les 19.30 h\nJoseph Beuys i la idea de plàstica social, a càrrec de Jordi Ibáñez Fanés.\nDel divendres 8 al divendres 22 d'abril\nVídeo Canvi d'estat\nHorari del Centre Cultural el Casino\nAvantsala del Centre Cultural el Casino\nCultura i Espectacles, Cultura i Mitjans, Parlem d'Art, Joseph Beuys, art


Conèixer Catalunya: ESGLÉSIA DE MOSSOL ADVOCADA A SANTA MARIA. DAS. LA CERDANYA\nESGLÉSIA DE MOSSOL ADVOCADA A SANTA MARIA. DAS. LA CERDANYA\nEl Vicent Miralles Tortes, pública fotografies de l’ESGLÉSIA DE SANTA MARIA DE MOSSOLL, al terme de Das ( La Cerdanya ).\nEsglésia romànica del segle XII. Era la parròquia d'una població dispersa per la plana central ceretana. composta de diverses masies.\nLa Rosa Maria Asensi i Estruch , el Maties Delcor Alexis (Palau de Cerdanya, 1919 — Montpeller, 20 d'agost del 1992) , l’Enric Ventosa i Serra, escriuen de Santa Maria de Mosoll , al terme de Das, a la Cerdanya, a :\nEdifici d’una sola nau, amb volta apuntada, coronat a llevant per un absis semicircular llis que enllaça amb la nau per un doble arc de plegament.\nEls murs, força gruixuts, són fets de carreus de pedra calcària sense polir, de mida mitjana, allargats; a la part baixa de les parets, especialment al frontispici, se’n troben de més grans, de 20 a 30 cm d’alçada per 45 a 70 cm de llarg. Són col·locats en filades horitzontals que des de l’absis es prolonguen cap a la nau, tot al llarg de les parets laterals fins a topar amb els panys de paret reparats o reconstruïts.\nL’absis és llis, amb una finestra al mig de doble esqueixada i arc de dovelles rústegues. Al mur de migdia hi ha una finestra de característiques idèntiques a la de l’absis, i la porta, oberta en aquest mateix mur i que ha estat reconstruïda, té els batents ornamentats amb ferramentes.\nEl frontó de sobre l’absis puja bastant per damunt de la coberta. La façana de ponent, amb finestreta de doble esqueixada i arc de mig punt, s’enfila amunt i es transforma en una bonica espadanya de dos ulls, en els quals hi havia hagut una campana que els francesos s’emportaren a Estavar el 1793 i una altra amb la data de 1821. El parament d’aquesta façana, fins al nivell de l’ampit de la finestra, és fet amb uns carreus força regulars, més aviat grans i de formes properes al quadrat; els carreus són més petits fins al damunt de l’arc de la finestra, on una filada de carreus grans marca el lloc per sobre del qual el mur esdevé uns 20 cm més prim, però amb el mateix aparell precedent, el qual continua igual fins als dos terços dels ulls del campanar, on canvia per un mur de pedra irregular. Els arcs són de pedra a plec de llibre, amb la data de 1710 a la clau de l’ull sud per la part de darrere. Es puja al campanar per una mena de contrafort esglaonat, molt ajagut, queés a l’esquerra de la porta d’entrada.\nL’any 1975 s’excavà el subsòl de l’església i es posaren al descobert un seguit de sitges, d’un metre i mig de fondària aproximadament, excavades a tocar les unes de les altres. En alguns llocs aparegueren fins i tot sota els fonaments de l’edifici, cosa que indica que eren anteriors a aquest. El 1981 es va enfonsar un tram de la paret septentrional, el qual va arrossegar també part de la volta, però van ser reconstruïts poc després. Santa Maria de Mosoll, per les seves característiques arquitectòniques, es pot classificar dins el grup d’esglésies del segle XII d’aquesta comarca, de línies molt senzilles i sense ornamentació.\nFotografia del Jordi Contijoch Boada. 2010. Vista interior de l'església.\nA l’interior de l’església es guarda una pica baptismal de granit, monolítica i sense escultura, de datació difícil.\nAl Museu Nacional d’Art de Catalunya es conserva un frontal d’altar procedent de l’antiga parroquia de Mosoll (vegeu vol. I d’aquesta col·lecció, pàgs. 383-384); té unes mides de 100 × 168 cm. És una obra romànica tardana de la segona meitat del segle XIII(*). És estructurat segons dos registres horitzontals. Hom hi representa dotze escenes bastant poc ordenades de la vida de Maria, patrona de l’església, pintades a l’interior d’arcuacions d’estuc i colradura. Al primer registre, partint de l’esquerra, els tres Reis Mags, Gaspar, Baltasar i Melcior, coronats i a cavall, es dirigeixen en direcció de Maria, entronitzada, coronada i amb el Nen Jesús a la falda; un dels Reis assenyala amb el dit l’estel que guia la comitiva. Segons el Liber Pontificalis de Ravenna, els tres Reis, amb els cabells diferents, representen les tres edats de l’home. Melcior és barbut amb una gran cabellera blanca, Gaspar té els cabells color de castanya i Baltasar, el més jove, és imberbe (FORSYTH, 1972, pàg. 55). Ens trobem en presència d’una il·lustració de l’associació de les marededéus de fusta amb l’adoració dels Reis Mags. Segons la tesi d’Ilene H. Forsyth, aquesta relació de Maria entronitzada amb l’Epifania podria explicar la funció de les majestats de Maria de fusta en l’Of-ficium Stellae. A Nevers, un text del segle XII explica que, després de matines i abans de la missa de l’Epifania, una comitiva de tres clergues, vestits com els Mags, buscaven el Nen Jesús i que les llevadores els mostraven una imatge dient: “ostendentibus illis Imaginem dicant: Ecce Puer adestquem quaeritis” (’aquí teniu l’Infant que busqueu’).\nLes dues últimes escenes del registre superior representen sant Josep assegut i recolzat sobre un bastó en forma de T, el rostre girat en direcció de Maria entronitzada i la Visitació. Al registre inferior i d’esquerra a dreta hi ha representades: l’Anunciació, sant Josep amb l’ofrena de quatre tórtores i Maria, que presenta Jesús al temple i Simeó que rep l’Infant amb les mans velades. L’última escena representa la Dormició de Maria. Aquesta representació poc freqüent es troba en alguna obra tardana del romànic(*). A Mosoll és pintada de manera original. Maria no és ni asseguda ni estirada com una morta, però sí recolzada sobre un coixí amb els ulls tancats. Jesús li dóna la benedicció amb la mà dreta i aguanta el Llibre amb l’esquerra. Assisteixen a la Dormició tres personatges nimbats, un dels quals podria ésser Jaume el Menor, com indica la inscripció IACHOBI; seria associat a l’escena com a Frates Domini. Hom ha de notar que, per ajudar la lectura iconogràfica, l’artista ha inscrit els noms llatins dels personatges en lletres capitals, damunt de les arcuacions i més rarament a l’interior d’aquestes\nPoseu la Cerdanya a la vostra agenda


Implosionen¡ Luego cabalgamos¡ La República\nImplosionen¡ Luego cabalgamos¡\nSovint em desperto els matins, amb el pijama amarat de suor i un calfred que m’ electritza tot el cuir cabellut. De seguida sé que en Freddy Pruces ha vingut a […]\nJordi Fexas 14/04/2015\nSovint em desperto els matins, amb el pijama amarat de suor i un calfred que m’ electritza tot el cuir cabellut. De seguida sé que en Freddy Pruces ha vingut a convulsionar amb nocturnitat el meu hemisferi esquerra. Les seves revelacions son sempre les mateixes; que amb això del procés aquest, aquí no quedarà ni l’apuntador. Que és un “artefactu” que ni els artificiers de la Guardia Civil podran desactivar i saltarem tots pels aires. Que qualsevol dia ens trobarem allò d’haver de tallar el cable vermell o el blau i aquí muntarem una de nyerros i cadells, versió segle XXI, que això del debat de la “llista del super” que hem fet fa quatre dies haurà estat una broma.\nPerò més enllà de les meves revelacions nocturnes, el que si és cert, és que si el que no salta pels aires de moment ets tu, a vegades pot voler dir que vas per bon camí i tot. I de moment, Insha’Allah(va pel nostre ministre beat), la cosa va per aquí.\nEl catalanisme és i ha estat eclèctic i transversal per definició. Com el país mateix. Traduït al sistema de partits aquest ha funcionat com un sistema planetari. Amb un epicentre, el seu sol, al voltant del qual graviten tots els planetes. Alguns hi son més propers i el seu sol els escalfa més i d’altres son planetes més perifèrics del sistema.\nEn el sistema polític del catalanisme hi ha partits- que son més propers al nucli i que quan el discurs i el projecte nuclear del catalanisme es mou per les circumstàncies històriques, reaccionen amb més rapidesa per la seva proximitat al punt de gravitació i s’hi adapten millor.\nEn el catalanisme hi han hagut sempre els partits d’obediència catalana, els que tenen referents orgànics a Espanya i els que allà hi tenen les seves dependències orgàniques malgrat ho disfressin. En aquest cicle històric, en el qual el catalanisme ha anant basculant de l’autonomisme cap a l’independentisme. Els planetes llunyans d’aquest sistema solar que és el catalanisme estan vivint unes tensions tel·lúriques dignes de la Guerra de les Galàxies. L’espanyolisme més “leather” o sado, com que no son “d’eixe món” o de la nostra constel·lació tot això no els acaba de sacsejar massa internament.\nEl primer a patir aquest canvi de gravitació del catalanisme ha estat el PSC, el partit més perifèric del sistema solar catalanista. Les seves dependències li han impedit reubicar-se per adaptar-se als canvis que ha patit el catalanisme. El resultat ha estat la implosió en mil meteorits que s’han dispersat en moltes direccions.\nAra tot fa preveure que és el torn d’ICV-EUiA i d’UDC. Menys perifèrics respecte el punt de gravitació històrica en que es troba el projecte catalanista han pogut aguantar fins avui la força centrípeta. Però que ningú s’enganyi, el moment històric obligarà a tots els actors polítics vinculats amb més o menys força al relat del catalanisme a ressituar-se o directament veure’s abocats a la implosió. Si la intel.ligència política preval s’acabaran ressituant ni que sigui en la perifèria del projecte dominant al catalanisme. Sense tensió res no avança, ni res millora. És pura física.\nSovint imagino quines serien les expectatives electorals i la centralitat política del món d’ICv si en comptes de jugar el paper que han decidit tenir en aquest procés, estiguessin liderant el relat del debat constituent i constitucional que va associat. No sóc l’Aramís Fuster però estic convençut que pel seu bagatge històric i dialèctic s’haurien convertit en l’actor polític de referència i amb unes expectatives que mai haurien somiat. És una llàstima, perquè el moment s’ho val i perquè son més necessaris que mai.\nMalgrat no sabria dir exactament com ni quan aquest país esdevindrà independent. Si tinc, i hem de tenir, molt clar que el debat sobre la independència, passi el que passi, ha vingut per quedar-se. I que entre el nostre sistema solar i el veï de Raticulin, ja no hi ha vida.


La unitat hongaresa (Carme Colomina)\n4 min. 02/01/2020 19:45\nEl 2020 serà, per a Viktor Orbán, l'any de la nostàlgia. El govern hongarès es prepara des de fa mesos per ressuscitar els fantasmes del passat i fer del centenari de la firma del Tractat del Trianon l'excusa perfecta per reforçar la seva retòrica nacionalista i alimentar el sentiment de pèrdua i greuge per una tragèdia imperial que intenta rescabalar des de la seva arribada al poder. Abans del 1920, les fronteres d'Hongria desbordaven els límits actuals i s'endinsaven en territoris que avui són part de Romania, Eslovàquia, Àustria, Polònia, Croàcia o Sèrbia. Però la sort dels perdedors de la Primera Guerra Mundial, decidida a Versalles, es va traduir en un tractat que va retallar el territori i la població d'Hongria a més de la meitat i li va usurpar les mines d'or, plata, mercuri, coure i sal, i bona part de les mines de carbó i ferro que hi havia dins les seves fronteres.\nUna amputació que molts historiadors hongaresos continuen considerant un trauma nacional i, durant molt de temps, també un tabú polític que Viktor Orbán va treure de l'armari per recuperar la idea de la gran Hongria. Des del 2010, el 4 de juny, dia de la firma del Tractat del Trianon, és una festa d'unitat nacional a Hongria. Aquell mateix any, un Orbán retornat al poder ja va aprovar una llei que oferia la possibilitat d'accedir al passaport hongarès als 2 milions i mig de magiars que viuen en territoris estrangers. Des d'aleshores més d'un milió de persones s'hi han acollit i voten fidelment per la continuïtat del líder de Fidesz i les subvencions anuals que atorga a la diàspora hongaresa.\nEls contorsionismes geogràfics i culturals imposats pels vencedors de la Gran Guerra se sumen als greuges recents d'una regió que, segons explica el pensador búlgar Ivan Krastev, s'ha sentit “occidentalitzada” per imperatiu legal, obligada a imitar unes democràcies liberals i a copiar un model d'integració europea que anava mutant a la mateixa velocitat que polonesos, hongaresos o txecs sentien que la suposada “normalitat” de l'Europa comunitària no representava la realitat dels seus països. “Fa vint anys, aquí a l'Europa central, pensàvem que Europa era el nostre futur. Avui pensem que nosaltres som el futur d'Europa”, deia Orbán en un discurs revelador pronunciat l'estiu del 2017. Es considera el defensor de les seves arrels cristianes, d'unes societats culturalment i ètnicament homogènies i d'uns valors ultraconservadors.\nL'estiu del 2018, el Parlament hongarès va votar una reforma de la constitució per incloure el deure de protegir la cultura cristiana. Aquest novembre passat, el primer ministre apareixia acompanyat dels caps de les principals confessions cristianes del país per inaugurar el nou Puskás Arena de Budapest, l'últim gran estadi construït des de la seva obsessió pel futbol i les obres faraòniques (pagades en bona part amb fons europeus).\nEl govern hongarès ha encarregat ara una escultura gegant per commemorar el centenari del Tractat del Trianon, que ja està en construcció davant la seu del Parlament. Una gran rampa de pedra de 100 metres de llarg que portarà gravats els noms de les 13.000 ciutats i pobles que van canviar de mans després de Versalles.\nOrbán vol recuperar el passat en un any clau per al seu futur europeu. L'any que la UE ha de decidir el pròxim pressupost comunitari, que representa entre el 2,5 i el 3% del PIB d'Hongria pel volum dels fons que rep de la Unió. Un estímul vital per a un país que continua mantenint un dels creixements econòmics més importants de la UE, per sobre del 5%, però que, políticament –malgrat l'estratègia d'anunciar un “any d'unitat nacional” i d'incrementar la persecució a la dissidència–, comença a presentar esquerdes evidents.


Pau Riba: veu, música i textos.\nDe Mortimers: No-música i accions.\nPau Riba puja a l'escenari amb De Mortimers per a presentar el treball,Jisàs de Netzerit o capítol zero de la guerra de les galàxies, un conjunt de cançons tradicionals vinculat al Disc-llibre del mateix nom editat per Columna. L'espectacle intercala narracions amb nadales i planteja una història paral·lela entre la vida de Jisàs i l'essència de "La Guerra de les Galàxies"... aquest cop en Pau tampoc no deixa de banda la seva mirada irònica i humorística de la nostra societat. Aquest espectacle està acompanyat pel grup de "no-músics" De Mortimers, que utilitzen com a instruments joguines i objectes d'us qüotidià. Un espectacle que dona un punt de vista alternatiu a les dates nadalenques.\nBlog del Jisàs\nPau Riba, veu i música\nMemi March, projeccions i comentaris gràfics\nAina March, dansa\nAstre rei, lleó del gremi, Pau Riba es revisita perquè li ve de gust. Ribaibal, doncs. Tot és a punt. Torronets, crostons, i un pinzell que guixa l'aire. Ombres xinesques de porcellana, corredisses de cargols. Tots hi sou convidats: s'admeten mames, nens i gripaus.\nVídeo (d'en Nolasc Riba)\nLlull Riba: Mini bateria i percussió\nPer celebrar els 40 anys de l’edició de Jo, la donya i el gripau —enregistrat per en Pau Riba, en Toti Soler i el seu germà Martí a l’aire lliure de can Pep Carlos (La Mola, Formentera) la tardor del 71—, es reedita en un nou format i es presenta en directe amb un sorprenent i emotiu espectacle on el joc, l’alegria i la instrumentació insospitada en són els protagonistes.\nLa banda dels Gripaus està formada per locus multiinstrumentistes creadors d’instruments amb ànima circense que el Pau ha escollit un a un per a l’ocasió.\nWeb dels Gripaus\nEl disc Mosques de colors inclou 13 cançons totalment noves (lletres i melodies: Pau / musiques: Pascal). Ha estat enregistrat a Barcelona, Ceret, Cadaqués i Tiana, entre 2012 i 2013 i l’ha editat Discmedi. Les cançons de Mosques de colors conformaran el repertori del concert en gira durant el 2014, partint d’un concepte molt net i concret pel que fa a instrumentació.\nAixí, la veu i la guitarra d'en Pau i el piano acústic –gran cua- d'en Pascal seran els protagonistes del directe, que comptarà amb dos músics d’acompanyament.\nPau Riba i la seva poesia sense acords.\nPau Riba té una manera trobadoresca i molt seva de tocar la pera a les paraules, d’inventar senyals, de trobar entremesclaments dements de mots pròxims o remots. Si Pau Riba ha saquejat i sacsejat la fonètica del rock, la del folk, la de la cançó (tradicional i no), la de la poesia pura i la de la prosa, és perquè li interessa la fonètica de l’amor, i per això el preocupa la fonètica del nostre destí, del viure i del morir, del néixer i del créixer i del tenir fills. I fonètica ho dic en sentit ampli, des del més simple ah! fins als trencacolls més emocionants del significar. Pau Riba no és provocador pel sol gust de provocar, que també, sinó sobretot perquè diu i fa el que li sembla que ha de fer i, inevitablement, sovint, trenca les previsions dels organitzadors, rebenta la bombolla del públic i desperta amb calfreds el sopor dels mons polític-o-culturals, que malgrat tot no tenen cura i de seguida tornen a fer pell morta, perquè els interessa més la insensibilitat.\nVeure Vídeo (Poetada al Festival Mugada)\nPau Riba, veu i guitarra elèctrica\nZaca, guitarra elèctrica\nBet Gàrgola, Baix elèctric\nAntonio Puertas, Bateria\nAmb Electròccid Àccid Dioptria Xou, Pau Riba torna a proposar, després d'uns quans anys, una posada en escena totalment electrificada i 100% rockera. Amb els Muuu (part dels components del grup de música experimental Matavacas, potser els més "heavys", i més tard de Gàrgola) s'ens ofereix de nou una revisió de temes emblemàtics, els que aparèixen als discos "Electròccid Àccid Alquimístic Xoc" i l'aclamat Dioptria. No obstant el que sobta en aquest espectacle és el caire radical i hard-rocker que aquesta salvatge formació li ha donat a aquests clàssics del Roc a Catalunya. El que anirà evolucionant d'aquesta proposa es completament imprevisible.\nMyspace de Pau Riba i Mu\nHara Kraan, casiotones, arengada, arpa de boca, kaospad i firetes.\nRoger Fortea, baix, trompeta, esbufecs i veus.\nIván Martínez Fierro, guitarra elèctrica, regadora de zenc, pianet, ales i veus.\nMiquel Cabal, mitja bateria, kaospad i veus.\nOriol Luna, l'altra meitat de la bateria.\nMil Simonis és una banda a mida formada per músics dels grups Mil pesetas i Don Simón y Telefunken que amb una instrumentació minimalista, suggerent i molt original donen color a la vena més lisèrgica i juganera de Pau Riba, rebuscant pel seu cançoner com arqueòlegs tocats del bolet. Un espectacle colorista i entranyable.\nVeure àlbum de fotos de Pau i Mil Simonis\nLa Principal de la nit (la cobla del Marcel Casellas)\nNeil Harbisson -ciborg triòptic- (piano)\nDes que al nou CD VIRUS LAICS s’hi reflecteix el treball creatiu dut a terme amb les quatre bandes que darrerament l’acompanyen en els directes, Mu, De Mortimers, Mil Simonis i les components de Ribaibal (l’Aina, que balla, i la Memi, que aquí duu la producció), Pau Riba ha decidit presentar aquest disc amb un compendi o fusió de totes quatre, o sigui, una sola gran banda que duu per nom DIC EMSEMBLA, en un un divertit, emocionant, contundent espectacle musicoteatral (tenint en compte que els Mu son heavy metal, els Mil Simonis psicodèlico-vuitanteros i els De Mortimers músics-actors -pallassos-mims, això està garantit), titulat igualment VIRUS LAICS, que ha estat rebut amb gresca i aplaudiment unànime.\nDossiers de l'espectàcle Virus Laics\nFotos en diverses galeries de Flikr


Dies de màxima activitat a l’aeroport en la segona operació sortida del macropont | betevé\nPatrícia Álvarez | Dijous, 8 de Des del 2016, a les 20.27\nAquest grup de companyes de feina marxen quatre dies a Polònia. Aprofiten el pont per desconnectar. SOFIA CAPDEVILA "Fem aquesta escapada per desestressar-nos abans de les vacances de Nadal, fer una mica de convivència. També veurem mercats típics nadalencs. Volem sortir de la rutina." Un altre tipus de viatger és l'estudiant. No fan classe i els surt més econòmic que marxar per Nadal. GERARD MARTÍNEZ "Som un grup d'estudiants, ens coneixem de tota la vida, i hem decidit anar a Escòcia. Aprofitem aquest pont perquè ens surt més barat viatjar." Les destinacions nacionals més escollides són Madrid i Palma. A Europa, la majoria es decanta per les grans capitals europees. EVA BARJOLA "Més gent que habitualment sí que ens hem trobat, sobretot pel pont, però sense cues." Una de les conseqüències d'aquests dies amb tantes operacions programades és que l'aparcament de la T1 està ben ple. Hi ha set plantes i en cinc d'aquestes hem pogut comprovar que no hi ha ni una plaça lliure. Us ho ha explicat des de l'Aeroport de Barcelona-el Prat, Patrícia Álvarez.\nL’Aeroport de Barcelona-el Prat ha registrat aquest dijous un total de 725 operacions entre sortides i arribades en l’inici de la segona operació sortida d’aquesta setmana. De moment, la jornada ha estat la més intensa des que va començar el pont de la Constitució i la Puríssima. Les principals destinacions estatals són Madrid i Palma. Les tres ciutats europees més visitades aquests dies són Londres, Roma i París.\nUna de les conseqüències d’haver-hi tantes operacions programades és que l’aparcament de la Terminal 1 està ben ple. Hi ha set plantes i, al llarg del matí, en cinc d’aquestes no hi ha hagut ni una plaça lliure. Tot i això, els taulells de facturació i la zona d’embarcament no han registrat aglomeracions importants.\n— Aeroport Josep Tarradellas Barcelona-el Prat — infraestructures — operació sortida — pont de la Constitució i la Puríssima


Resta del món * 1 de gener: En virtut del Tractat de París (1898) finalitza la sobirania espanyola en Cuba. * 1 de gener: Queens i Staten Island s'uneixen a Nova York. * 17 de gener: Estats Units pren possessió de l'illa Wake. * 4 de febrer: combats en Manila durant la guerra filipino-estatunidenca. * 11 d'octubre, Sud-àfrica: comença la guerra dels Bòers. * 16 de desembre, Alemanya adquireix les illes Carolines, Mariannes i Palau després de comprar-les a Espanya. * 16 de desembre, Milà: Alfred Edwards funda l'equip de futbol Milan Cricket and Football Club, actual AC Milan. * Es filma la pel·lícula The Kiss in the Tunnel\nResta del món * 1 de gener: En virtut del Tractat de París (1898) finalitza la sobirania espanyola en Cuba. * 1 de gener: Queens i Staten Island s'uneixen a Nova York. * 17 de gener: Estats Units pren possessió de l'illa Wake. * 4 de febrer: combats en Manila durant la guerra filipino-estatunidenca. * 11 d'octubre, Sud-àfrica: comença la guerra dels Bòers. * 16 de desembre, Alemanya adquireix les illes Carolines, Mariannes i Palau després de comprar-les a Espanya. * 16 de desembre, Milà: Alfred Edwards funda l'equip de futbol Milan Cricket and Football Club, actual AC Milan. * Es filma la pel·lícula The Kiss in the Tunnel (ca)\nis prop-ca:ordoAuthority of


Concurs d'aparadors de Nadal 2020 — Promoció Econòmica i Comerç\nQueda't a Salou, tenim de tot\nConcurs d'aparadors de Nadal 2020\nBASES CONCURS APARADORS_2020.pdf\nConcurs Instagram 'Pels carrers de Salou'\nPrograma d'ajuts adreçats al teixit comercial i de serveis de proximitat de Salou\nCOVID-19: Oficina de Suport a l'Empresa i Professionals Autònoms\nSegell 'Comerç de Confiança' - Cambra de Comerç\nCompra Salou - Les teves compres, des de casa\nCentre d'Emprenedoria i Coneixement. Formació i empresa\nRegistre de proveïdors locals\nSalou en xifres\nConcurs d'aparadors de Nadal 2020 https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/promocio-economica-i-comerc/concurs-daparadors-de-nadal-2020/concurs-daparadors-de-nadal-2020 https://www.salou.cat/@@site-logo/logo-salou.svg\nL’àrea de Dinamització Econòmica de l’Ajuntament de Salou engega el concurs d’aparadors de Nadal 2020, amb l’objectiu de promoure i dinamitzar el comerç local, fent-lo partícip de l’embelliment de la ciutat durant les festes nadalenques.\nPoden participar-hi tots els comerços i empreses de serveis del municipi de Salou que disposin d’un local amb aparador que reuneixi les condicions necessàries per ser decorat. La decoració s’ha de limitar, únicament, a l’interior de l’aparador que doni a l’espai públic i sigui visible des del carrer. Caldrà mantenir l’aparador nadalenc muntat i visible al públic durant tota la campanya de Nadal.\nLa temàtica del concurs és lliure, però relacionada amb el Nadal, fent servir el material per decorar que l’establiment cregui convenient. Tanmateix, no s'admetran aparadors la temàtica dels quals pugui ferir sensibilitats d'índole política o que facin apologia de la violència.\nEl jurat passarà per tots els comerços participants per fer-ne la valoració corresponent, un dia, dins del període en el què l’aparador ha d’estar muntat i visible al públic. Aquest valorarà els aparadors, segons els següents paràmetres: originalitat, impacte comercial, qualitat artística, il·luminació i respecte pel medi ambient.\nEl primer premi consistirà en 500 euros; el segon, en 300 euros, i hi haurà tres tercers premis de 200 euros. El jurat donarà a conèixer els guanyadors el dia 8 de gener de 2021.\nCaldrà inscriure’s, prèviament, enviant un correu electrònic a promocioeconomica@salou.cat o info@shoppingsalou.com, fins al 18 de desembre, indicant el nom de l’establiment i adreça, nom de la persona de contacte, telèfon i correu electrònic.\nConeix el nostre Servei de suport a l'Emprenedoria!\nHoraris 2019 - Mercat Municipal


Un conte de Sant Joan amb avis (seixanta-dosena carta a la meva néta).\n24 de juny de 2018 Mila\nAls avis d’aquest conte que avui, festa de sant Joan, t’explicaré els agradava visitar de tant en tant exposicions de pintures o de fotografies. Com una que no feia gaire havien vist a La Pedrera dedicada a un gran fotògraf barceloní que es deia Xavier Miserachs.\nDavant d’un plafó d’aquella exposició que parlava del llibre “Barcelona blanc i negre” l’avi va comentar “vet aquí un gran llibre”. I ho va repetir un parell de vegades més abans de sortir al carrer. L’àvia, que es fixava sempre en tot, va prendre nota d’aquelles paraules per veure, quan arribessin a casa, si aquell llibre que a l’avi li semblava tan important el tenien o no.\nPassava una cosa molt curiosa, amb l’avi: durant molts anys s’havia dedicat a escriure a diaris i revistes articles que parlaven dels llibres que li agradaven i això feia que a casa tinguessin tants llibres que gairebé no es podia veure cap paret. Tot el pis era una biblioteca, com aquell qui diu. I encara sort d’aquell mes d’agost de 2005 que tots dos varen dedicar-se a apuntar en l’ordinador cada llibre que tenien i en quina prestatgeria el posaven, cosa que varen continuar fent cada vegada que en compraven o els arribava algun de nou.\nGràcies a això l’àvia va poder comprovar de seguida que aquell recull de fotografies de Xavier Miserachs que li agradava tant a l’avi no el tenien. I com que s’acostava el dia de sant Joan, el seu sant, l’àvia va tenir una gran pensada: buscaria “Barcelona blanc i negre” en alguna botiga de llibres de segona mà i l’hi regalaria.\nI tal dit tal fet. O gairebé, perquè un llibre com aquell, primerament, no era fàcil de trobar; segonament, perquè l’havia de recollir en persona per evitar que l’avi no es trobés a la bústia cap nota de Correus dient que anés a recollir aquell regal secret; i tercerament, perquè era un llibre gros i pesant que feia incòmode portar-lo cap a casa i amagar-lo en algun armari. Tot, però, va funcionar a la perfecció.\nLa vigília de sant Joan els avis varen tenir a sopar i a dormir la seva néta i encara que començava a fer molta calor i a les nits era difícil agafar el son tots estaven molt contents. Mentre preparava el sopar l’àvia li va explicar a la nena el regal que tenia preparat i les dues senyoretes varen decidir que, encara que no en fos l’hora, donarien el regal durant el sopar. I no només això: a més a més, la nena faria un dibuix que li agradés molt a l’avi.\n“Quin és l’animal que més t’agrada, avi?” “La girafa” “¿I quin és el teu color preferit?” “El groc” “I després del groc, ¿quin altre color t’agrada més, avi?” “Mmmm… doncs el verd. Però, per què m’ho preguntes?” “Per res, per res…” I tot seguit se’n va anar corrents a buscar un full de la pila de papers que l’avi té sempre a mà al despatx i es va tancar a la seva habitació amb els retoladors de colors.\nA l’hora de sopar l’avi, que aquell dia estava molt content perquè faltaven poques hores pel seu sant, va ensenyar a la néta i a l’avia una fotografia que aquell dia havia trobat de quan era molt petit. De quan tenia quatre anys. Era feta també una nit de sant Joan i a ell se’l veia adormit a la falda de la mare mentre el pare, amb ulleres a la dreta, feia el gest d’alçar una copa de xampany mirant a la persona que feia la fotografia.\n(Si fas click damunt de la fotografia veuràs que es fa una mica més gran)\nMirant aquella fotografia –feta a Barcelona l’any 1954, una època en què tot era en blanc i negre– la nena i l’avia es varen creuar una mirada de complicitat: “Tu ara, avi, no et moguis; que l’àvia i jo anem a buscar una cosa”. I tal dit tal fet: al cap de mig minut, quan l’avi es pensava que havien anat a buscar les postres (la coca!), es varen presentar amb un paquet pla i gran molt ben embolicat amb paper de colors i amb un sobre fet a mà amb un dibuix una mica rebregat a dintre que representava una meravellosa girafa groga amb taques verdes. “Per molts aaaanys, avi!”\nL’avi, que no s’ho esperava pas, va obrir el sobre amb el dibuix i va esquinçar el paper de coloraines que embolicava aquell “Barcelona en blanc i negre” que tant li havia costat de trobar a l’àvia. “Ostres! Quins regals de sant Joan més bons! Una girafa groga amb taques verdes, com les que a mi m’agraden, i un llibre molt important que no tenia!”. I tot seguit va agafar a les dues dones que més s’estimava en aquest món i els va fer dos petons (un a cada galta) i una abraçada molt forta.\nDesprés tots tres van baixar al jardí a tirar cebetes i a encendre fonts i bengales i quan se’ls van acabar les municions van anar-se’n al llit. Malgrat les emocions, el xivarri dels coets i la calor no els va costar gaire d’adormir-se.\nL’endemà de bon matí, mentre l’avi anava a buscar els diaris i contemplava el carrer ple de restes de petards, piules i correcames va pensar que feia bastant temps que no li escrivia cap carta a la seva néta i que potser havia arribat l’hora de preparar-ne una en la que li expliqués totes les coses meravelloses que havien passat a casa durant les darreres hores. Perquè quan fos gran i la llegís tot allò li tornés a la memòria.\nI com que l’avi tenia una mica de traça a l’hora d’inventar-se contes, no se li va acudir res millor que convertir aquella carta –que era la que feia el número seixanta-dos de les que li havia escrit fins aleshores– en una de les coses que a la nena li agradaven més: un conte.\nUn conte inventat, però ple de gent coneguda.\nUn conte de sant Joan amb avis.\nUna resposta a "Un conte de Sant Joan amb avis (seixanta-dosena carta a la meva néta)."\n24 de juny de 2018 a les 17:17\nMoltes felicitats en el dia del teu Sant. Quan la teva neta sigui gran i tu descansis en la pau del justos segurament plorarà molt i s’emocionarà però, no descartis que, amb l’influencia i coneixements que el seu avi li va deixar , vagi escrivint també una sèrie de cartes a la seva neta….


Catalunya rebrà 65,6 milions per comprar cotxes elèctrics o híbrids - Diari de Barcelona | Diari de Barcelona\nCatalunya rebrà 65,6 milions per comprar cotxes elèctrics o híbrids - Diari de Barcelona\nCatalunya rebrà 65,6 milions per comprar cotxes elèctrics o híbrids\nEl pla Moves III finança amb fins a 9.000 euros la compra de furgonetes, fins a 7.000 la de turismes i fins a 1.300 la de motos\nPublicat el 13 d’abril 2021\nCatalunya rebrà 65,6 milions d'euros del pla Moves III per ajuts per comprar cotxes elèctrics o híbrids endollables, segons ha anunciat avui el govern espanyol. El Consell de Ministres ha aprovat el Reial Decret que regula les bases de la tercera edició del pla, que té una dotació mínima de 400 milions ampliables, almenys, fins al doble d'aquesta quantitat. Els 65,6 milions que rebrà Catalunya formen part de la primera partida.\nL'executiu encapçalat per Pedro Sánchez destaca que és la segona Comunitat Autònoma en rebre més fons. Avui també s'ha aprovat un Reial Decret per fomentar una gestió més eficient i segura dels residus dels vehicles al final de la vida útil. El programa Moves III es dota amb fons Next Generation.\nEl pla d'ajuts a la compra de vehicles elèctrics o híbrids endollables té continuïtat fins al 2023 i preveu finançar amb fins a 9.000 euros la compra de furgonetes, amb fins a 7.000 l'adquisició de turismes i amb fins a 1.300 les transaccions de motocicletes. Una de les condicions que s'estableixen és que el beneficiari enviï a desballestar un vehicle de més de set anys d'antiguitat. Es tracta de renovar la flota i substituir vehicles antics i contaminants. Si no es desballesta cap vehicle, els ajuts poden arribar als 4.500 euros en cas dels turismes.\nPel que fa als ajuts per a empreses, atorgaran una quantia superior a les Pime i també fomentaran el desballestament de vehicles antics. Es preveu repartir fins a 4.000 euros per la compra d'un turisme elèctric i fins a 5.000 per l'adquisició d'una furgoneta.\nEl pla Moves III també preveu ajuts per a la instal·lació d'infraestructures de recàrrega per a particulars, comunitats de propietaris i petites i mitjanes empreses, així com per a punts de càrrega ràpida i ultraràpida.


Les temperatures baixen entre sis i nou graus a l’interior de Catalunya i a Ponent | InfoCat, l'infomatiu digital de Catalunya i el Maresme\nPàgina d'inici > Catalunya, El Temps, Notícies\t> Les temperatures baixen entre sis i nou graus a l’interior de Catalunya i a Ponent\nLes temperatures baixen entre sis i nou graus a l’interior de Catalunya i a Ponent\nCATALUNYA >> Fins a mig matí, les comarques de ponent i de l’interior de Catalunya han tingut núvols alts i mitjos que han apagat una mica el sol. Això i la retirada de l’onada d’aire saharià són els motius principals que han provocat una caiguda força pronunciada de les temperatures, entre sis i nou graus, a gran part dels municipis de les terres de ponent i també a l’interior de Catalunya.\nEl vessant nord del Pirineu es veu afectat igualment per aquest descens de la calor, tot i que les magnituds termodinàmiques tornaran a recuperar valors a partir de dimarts i dimecres vinent. Aquest augment, però, no arribarà a les màximes que algunes localitats, com Organyà, han assolit durant aquest cap de setmana.\nAixí, els últims moviments del mapa meteorològic de Catalunya recullen davallades importants dels termòmetres a capitals de comarca, com la de la Vall d’Aran, l’Urgell o l’Alt Urgell, així com a diversos municipis del Segrià i de la Noguera.\nAmb la retirada de l’onada de calor, es normalitza l’ambient, que torna a situar al voltant dels 30 graus les temperatures de l’interior català. Diumenge a la nit i dilluns, la calor, doncs, no ens trencarà el son, com ho ha fet els últims dies.Fins a mig matí, les comarques de ponent i de l’interior de Catalunya han tingut núvols alts i mitjos que han apagat una mica el sol. Això i la retirada de l’onada d’aire saharià són els motius principals que han provocat una caiguda força pronunciada de les temperatures, entre sis i nou graus, a gran part dels municipis de les terres de ponent i també a l’interior de Catalunya.\nAmb la retirada de l’onada de calor, es normalitza l’ambient, que torna a situar al voltant dels 30 graus les temperatures de l’interior català. Diumenge a la nit i dilluns, la calor, doncs, no ens trencarà el son, com ho ha fet els últims dies.\nUn agent forestal mort i tres brigadistes ferits a un nou incendi declarat al País Valencià Controlat l’incendi de la Cerdanya, que ha afectat 290 hectàrees


Aprendre a escoltar el cos – pura serena\nPublicat el 10/03/2011 10/03/2011 per redactora\nEn l’article “El nou humanisme”, de l’Ara d’avui, l’autor (un periodista del The New York Time) comenta que “els investigadors estan obrint les portes a un nou humanisme que demostra la interrelació entre raó i emoció”.\nÉs esperançador que les emocions vagin agafant més protagonime en les relacions humanes, però continuo trobant a faltar una referència al cos. Com sempre, oblidat i arraconat.\nLa teràpia gestalt, com a psicologia humanista, considera que l’ésser humà és una totalitat, un tot indestriable, format per ment, emocions i cos. Si posem atenció al que experimentem (emocions i cos), ens adonem que un pensament, una preocupació, es pot traduir emocionalment, p. ex., amb por i corporalment amb la boca de l’estómac tancada.\nEn aquest sentit, el terme “psicosomàtic”, tan usat i abusat, no fa més que separar la persona humana en dues entitats: ment i cos, i és clar amb un predomini de la ment sobre el sofert cos, destinat a ser solament el receptacle d’un conjunt de símptomes amb una causa psicològica, i una font de problemes i malestar.\nFritz Perls, fundador de la teràpia gestalt, va ser la primera persona que es va ocupar de combatre l’alienació del propi cos: no tenim un cos, som un cos. Cada cèl·lula del nostre cos té consciència de totalitat.\nCom a terapeutes, “veiem” el client, el qui té els símptomes, no la malaltia. L’ajudem perquè s’adoni que el que li passa (incomoditat, malestar, malaltia) té a veure amb ell mateix, i que li està dient alguna cosa important per a la seva vida. L’ajudem perquè aprengui a escoltar els missatges que li envia el cos, i a veure’l com un amic que li va assenyalant el que no vol veure, i així impedeix que s’enganyi.\nPosted in Sin categoríaEtiquetat cos, emoció, Fritz Perls, gestalt, humanisme, terapeuta\nAperitiu de diumenge, amb Edip


Els diferents grups polítics de la corporació participaran amb les seues propostes en el pla esbossat per l'equip de govern\n1 de maig de 2020 (10:57 CET)\nL'Ajuntament de Benetússer ha començat a treballar en l'elaboració d'un Pla de Recuperació Econòmica de la localitat per a pal·liar la crisi provocada per la COVID-19. Aquest pla donarà respostes a la reconstrucció econòmica i social de Benetússer. Tots els grups polítics han mostrat la seua voluntat de participar en ell aportant les seues propostes davant la invitació de l'equip de govern llançada per l'alcaldessa, Eva Sanz.\n"Es tracta d'un ampli pla de mesures socioeconòmiques per a ajudar a famílies, empresaris i autònoms" anuncia Eva Sanz. Des del Consistori indiquen que aquesta és una situació d'extrema necessitat que ha de ser tractada amb la importància que requereix. Per aquest motiu es durà a terme un diàleg amb diferents actors socials i polítics.\nEl pla presentat a la corporació abans de la sessió plenària del dijous recull més de 30 mesures en diferents àrees, començant per les de caràcter tributari com revisar el pagament i terminis d'impostos. Se sumen mesures socials, de caràcter sanitari per a garantir la seguretat i salut de la ciutadania, estendre les ajudes per a cobrir necessitats bàsiques d'alimentació, reforçar l'assistència de col·lectius vulnerables, reduir la bretxa digital i prioritzar la tramitació d'ajudes econòmiques d'emergència entre altres.\nEl pla redistribuirà la dotació de les partides que no s'empraran a causa de l'alerta sanitària, per a reinvertir els diners en altres àrees on serà necessari, en ajudes socials, ocupació, hostaleria i comerços en general.\n"L'Ajuntament està marcant el full de ruta que seguirà Benetússer en el present i també en el futur. He de felicitar una vegada més a tota la ciutadania i forces polítiques perquè estem combatent aquesta complicada situació junts i junts tirarem avant", conclou l'alcaldessa.


GAIA: de desembre 2009\nL'AUTOEROTISME FEMENÍ, UN TABÚ QUE ENCARA PERDURA?\nRecordo que a l’adolescència els nois no tenien masses problemes d’índole moral a l’hora de comentar les “seves proeses manuals” davant d’un grup d’amics. Les noies ho tenien més difícil (i encara ara) doncs la sexualitat femenina casi mai ha estat ben acceptada. A Espanya, desprès de 40 anys de franquisme on l’església dirigia la moral dels ciutadans, les dones foren éssers “asexuats”.\nEls nois no se sentien pecadors d’aquestes freqüents impulsos sexuals i, com veien que el qui més i el qui menys s’alleugerava i era una falta voluntària compartida, causava menys culpabilitat.\nParlar de “masturbació” encara ara és un repta per elles doncs, en alguns àmbits, segueix sent una paraula tabú. Durant segles, els impulsos sexuals de les dones han estat renegats al silenci i a la soledat. No en parlaven amb cap dels dos gèneres perquè la censura de la “masturbació” no només ha estat part dels sectors de la salut, si no també de la religió. L’any 1976 el Vaticà, va declarar la masturbació com un acte greument desordenat i antinatural i és per això que moltes persones (la majoria dones) la practicaven sota sentiments d’ansietat i culpa.\nLes adolescents d’avui en dia, encara segueixen sense haver-se lliurat per complet de la moral restrictiva que van viure les seves mares (i no parlem de les àvies), al menys en el referent a la “masturbació”. Mentre ells viuen l’autoerotisme amb total naturalitat per elles la “masturbació” segueix sent una pràctica clandestina que freqüentment sol generar sentiments de vergonya o culpa.\nLa millor fórmula perquè les adolescents visquin una sexualitat satisfactòria és generar entre les noies una actitud d’acceptació davant la masturbació perquè puguin viure-la sense complexes, al igual que els nois.\nEls tallers de sexualitat, xerrades, campanyes... intenten que es porti a terme aquests objectius. Així doncs, perquè el passat mes de novembre, els mitjans de comunicació van muntar una revolta davant la Campanya “el placer está en tus manos” posada en marxa pel Consell de la Joventut i el Institut de la Dona de la Junta d’Extremadura el mes d’octubre?\nLa iniciativa, dirigida a adolescents d’entre 14 i 17 anys, inclou entre els seus continguts l’autoexploració sexual, el descobriment del plaer, els falses mites i falsedats que circulen en les colles de nois i noies joves, etc., quelcom necessari per portar una vida sexual sana.\nEls atacs que ha rebut aquesta campanya per part de la premsa, ràdio, periodistes i gent vària (de la societat conservadora, la majoria de sexe masculí i dones reprimides ) han estat (al meu parer) desproporcionats . Han ridiculitzat la campanya dient que ells van aprendre sols i que estan malgastant els diners. Però, que passa? Potser és que aquesta gent se sent incomoda i té por davant la sexualitat femenina?\nFinalment, m’agradaria dir que totes les dones som diferents unes de les altres, en el que respecta a les apetències sexuals; per tant, practicar el “autoerotisme” responent a dites necessitats, és considerat tan correcte com també no fer-ho i és que en el sexe com en altres aspectes de la vida, les persones no deuen de fer res que en realitat no desitgin.\nPer un altre banda, conèixer el mateix cos d’un, com són les seves reaccions i la classe de vivències eròtiques que necessita per estimular-se és una de les grans avantatges per una trobada sexual amb la parella.\nCreus que són necessàries iniciatives com aquesta?\nPenseu que encara existeix un tabú entre les dones a l’hora de parlar de la masturbació?\nCreus que les dones realitzen menys la masturbació que els homes o pel contrari la practiquen per igual, però els hi costa més verbalitzar que gaudeixen de tal opció sexual?\nESCRIT PER GAIA a 21:30 55 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: COMPORTAMENT HUMÀ, CRÍTIQUES, PENSAMENTS, RELIGIÓ, SEXUALITAT\nESCRIT PER GAIA a 22:58 28 comentaris:\nUn any més la Fira de St. Nicolau del Mallol va lluir de nou i va ser l’escenari de diverses activitats i espectacles. Aquesta terra de remences, antiga capital del vescomtat de Bas ha reviscut durant dos dies (5 i 6 de desembre) l’època feudal recordant al cabdill Francesc de Verntallat que va lluitar a favor dels pagesos i la Bruixa Estruga, figura històrica que procedia d’una de les nissagues benestants del Mallol medieval. Els orígens d'aquesta fira es remunten a un Privilegi signat pel Rei Pere III (IV d'Aragó) l'any 1377.\nEl visitant a mesura de que es va anar endinsant pels carrerons estrets i costeruts del poble va poder gaudir del munt de paradetes de productes alimentaris propis del territori, de l’artesania, la música, la mostra de bestiar, del teatre i de les pomposes vestimentes medievals dels actors.\nTot i que els actes més rellevants van ser el pregó a càrrec de l’humorista Pep Plaza i el torneig de cavalls; els diferents espectacles teatrals que van anar oferint la companyia “Excalibur” al llarg d’aquests dos dies, van ser espectaculars: danses, espadatxins, bruixes, gitanes, cavallers, lluites, princeses, captaires... que, per moments, et transportaven a l’edat mitjana. Aquest any, vaig decidir col·laborar en l’espectacle medieval i em van oferir el paper de captaire- leprós. Us puc assegurar que m’ho vaig passar d’allò més amè veient les diferents reaccions de petits i grans. Em va agradar , perquè es tractava d’interpretar-ho al teu aire, sense horaris, ni guions memoritzats. El captaire actuava pel tot el poble, captant, fent-se fotos amb els visitants, gastant bromes, espantant o jugant amb els nens encara que algun o altre arrencava a córrer al veure tal personatge (no és d’estranyar). Les diferents reaccions i situacions que em vaig anar trobant durant aquest heterogeni recorregut de gairebé dos hores i mitja van ser d’allò més sorprenents, des de menuts que m’obsequiaven amb un tros de fuet o coca, senyors que s’atrevien a donar-me un petó a la galta, a pesar del meu esgarrifós aspecte, per fer-se una foto amb mi, fins a adolescents que marxaven esparverats. La nota còmica (o no tant) va ser la cara d’espant que se’ls hi quedava a la gent, que visitaven la presó del poble, al veure’m entrar. L’esglai, crec que els hi va durar estona, je je\nTot una experiència divertida que t’endinsa en aquest món tan fascinant del teatre.\nVistes generals de la Fira\nLàtex, cotó, paper higiènic i maquillatge pot fer meravelles\nMolta participació per part del públic\nA la taverna del Mallol\nLes minyones d'en Verntallat\nLa dansa dels Deus\nEls timbalers i la Bruixa Estruga\nVistes generals de la Fira i el poble del Mallol\nESCRIT PER GAIA a 12:12 41 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: CULTURA, FESTES, FIRES, MANUALITATS, OCI


Potser un dels plaers més gratificants de l'estiu consisteix en la contemplació de la posta de sol a alguna de les cales verges del nostre litoral. En el morent del dia, quan la llum assuaujada desplega les matisacions més suggerents i vesteix d'una paleta d'ocres exuberants els perfils que es dibuixen en un darrer esplendor mentre el silenci és només interromput pel remoreig de l'ona lenta, la natura ens brinda un dels seus espectacles més generosos davant el qual hom pot abandonar-se a la sensació d'una placidesa plena.\nNo és estrany que quan arriba l'estiu les platges verges de Menorca es vegin saturades de gent que cerca el contacte amb aquesta natura que l'illa els pot oferir encara i que defugen el tràfec, els renous i les preteses comoditats de les urbanitzacions. Durant els anys de dificultats en els accessos, malgrat els camins sovint difícils, a voltes impracticables o l'actuació d'alguns espavilats, aquestes platges no han perdut per res el seu poder d'atracció, de reclam cap a una bellesa salvatge i intocada, el seu caràcter d'oferta diferenciada.\nI és precisament aquesta diferència allò que molts cerquen en les seves vacances menorquines. Un turisme que es passeja pels seus pobles, que visita els seus comerços, que gaudeix amb la seva calma i amb el seu temps assossegat. Crec que és aquesta l'oferta que nosaltres hauríem de potenciar. Oferir un producte diferent i específic basat en els valors propis de Menorca, en el control estricte del creixement, en la qualitat, en l'entorn natural. Copiar fórmules d'altres llocs, que poden convertir-nos en un clon sense personalitat, no crec que ens ajudi gens a la llarga.\nAquests dies ha transcendit que el Ministeri vol adquirir algunes finques de Balears per preservar-les de l'especulació i mantenir-ne així els espais naturals. Em sembla una gran notícia que s’inverteixi en aquests valors. Sé que és una qüestió de recursos, però estic convençut que val la pena dedicar els esforços possibles a la preservació, l'accessibilitat i la neteja d'aquests entorns naturals que poden esdevenir una marca diferencial i de qualitat per a Menorca. Dels grans reptes solen sorgir les solucions més imaginatives.\n("Platges verges", publicat a Es carrer de Menorca)\nCom a la novel·la de Marcel Proust, endinsar-se en l’exposició de fotografies de Josep Miquel Vidal, que roman oberta aquests dies a can Victori, representa segurament, per a aquells que la vam viure, recuperar els records i les imatges d'una època en què les circumstàncies socials, amb el final de la dictadura i la recuperació d'una llibertat llargament anhelada i desconeguda per a molta gent, deixaren una marca inesborrable.\nLes fotografies són una petita mostra d’un impressionant fons documental que Vidal va recollir durant els anys 1970 a 1985 i que ara ha cedit a l'Arxiu d'Imatge i So de Menorca. Un fons en gran part desconegut, testimoni d’uns anys de gran activitat social i cultural, de projectes increïbles, de festes de carrer, d’amistats impagables, de complicitats generoses, de la construcció de la democràcia, de camins cap a la utopia. Sense caure en la nostàlgia, per als qui visquérem amb intensitat i joventut aquells moments, les imatges que pengen a l'exposició ens duen mols records i també, ens conviden a reflexionar, una trentena d'anys després, sobre allò que va ser o no va ser possible.\nPerò les fotografies van molt més enllà del document, que per si sol ja seria prou important. L'ull de Vidal no era només l'ull del documentalista, sinó que aportava al seu treball les qualitats dels bons fotògrafs. El detall inesperat, el moment més curiós, la composició precisa, el tractament de la llum, l'instant irrepetible. Des dels actes més formals i seriosos als moments més entranyables o festius, la visió que ens aporta Vidal és una visió càlida, humana, artística, plena d'intencions. Possiblement, ara ens demanaríem com pot ser que Vidal tingués la capacitat de ser a tants llocs dels quals deixà tan esplèndid testimoni i, sense cap dubte, li hem d'agrair profundament la seva generositat i la seva excel·lent disposició quan se li demanava de fotografiar tal o tal acte. Es tracta d’una exposició per fer-hi una passejada tranquil·la, per aturar-se a descobrir o a recordar, per recobrar, potser, un temps de tantes il·lusions compartides.\nNo voldria deixar passar l'oportunitat de celebrar, també, el primer aniversari d'Es Carrer de Menorca. Un any després de la seva presentació, s'ha anat consolidant i ens permet de disposar cada setmana de l'actualitat de Menorca de forma independent, no mediatitzada i en català. Felicitats als que fan possible aquest projecte.\n("J. M. Vidal. El temps recobrat", publicat a Es carrer de Menorca)


Madduwattas - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Madduwatta)\nEra un governat local que va lluitar a Lukka (Lícia) contra un home vingut amb els seus de Ahhiya (Ahhiyuwa = Acaia) de nom Attarisiya (Attarisiyas) però fou derrotat i Madduwattas es va refugiar a territori hitita i li fou retornada la regió de Zippasla amb el títol reial, però amb la condició d'usar el país com a base contra Arzawa. Madduwattas ho va fer, però en atacar per pròpia iniciativa, fou derrotat per Kupanta-Kurunta, qui va ocupar Zippasla, i va haver de fugir altra vegada al regne Hitita.\nEl rei hitita va haver d'acudir a socórrer al seu vassall, va derrotar a Arzawa i va restaurar a Madduwattas.\nAttarisiyas el va tornar a atacar i Madduwattas va fugir per tercer cop a territori hitita. Els hitites van enviar un altre exèrcit, que va expulsar Attarisiyas, tot i que aquesta vegada va restar al país.\nMés tard Dalawa (la lícia Tlawa, nom clàssic Tlos) i Hunduwa es van revoltar, Madduwattas va suggerir que l'exèrcit hitita (dirigit per Kisbapili) ataqués Hunduwa i atacar ell mateix Dalawa. En realitat Madduwattas es va aliar amb Dalawa i amb el seu ajut va fer caure Kisnapili a un parany i va exterminar l'exèrcit hitita.\nDesprés es va independitzar a Zippasla, es va casar amb la filla del rei d'Arzawa i no va tardar a apoderar-se d'aquest regne, mantenint l'aparença de lleialtat als reis hitites.\nThudaliya, el rei hitita, li va ordenar aixafar la revolta d'Hapalla, i Madduwatas ho va fer, però va forçar a Hapalla a oferir-li lleialtat a ell mateix. Després va incorporar Pitassa al seu regne (Pitassa era prop dels dominis hitites).\nUn temps després, quan regnava el rei hitita Arnuwanda I, Madduwattas es va aliar amb el seu antic enemic Attarisiyas i va envair Alashiya (Xipre), d'aquesta forma dominant tota l'Àsia Menor occidental.\nVers 1350 aC el va succeir Tarhunta-Radu. Llavors les fronteres del regne eren Tuwanuwa (Tíana a uns 170 km al sud d'Hattusas) i Uda (no identificada), i va establir contactes diplomàtics amb Amenhotep III d'Egipte, al qual va demanar una filla en matrimoni, però probablement no li fou concedida. Zippasla va desaparèixer de la història d'Arzawa, i sembla que el centre del poder es va desplaçar cap Apasa o Apasas, la capital tradicional del regne.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Madduwattas&oldid=25901925»\nDarrera modificació: 3 gen 2021 a les 20:08


Els xics queden campions i les xiques terceres en el provincial absolut per equips – Club Atletisme Safor Teika\nPer tercer any consecutiu els xics són els millors de la província. La prova es va celebrar dissabte passat a Torrent. Yago de la Fuente en triple salt i Iván Duarte en llargada aconsegueixen sengles mínimes per al Campionat d'Espanya Promesa en pista coberta.\nPublicado el: 11/01/2022 11/01/2022\nPart dels atletes i entrenadors dissabte passat a Torrent.\nEls xics del Club d’Atletisme Safor Teika es van proclamar campions i les xiques van ser terceres en el Campionat Provincial Absolut per Clubs en Pista Coberta celebrat dissabte passat a Torrent. En categoria masculina van ser segons el València Club d’Atletisme i tercers el CA Torrent. En dones van completar el podi el València CA, que va ser primer, i al CA Torrent en segona posició, però igualats a punts amb el Safor.\nD’altra banda, cal destacar les marques mínimes de Yago de la Fuente en triple salt, amb 14,47 m., i la d’Iván Duarte en llargada, amb 7.05 m., totes dues per al Campionat d’Espanya Sub23 (Promesa) en Pista Coberta a celebrar en Salamanca els dies 19 y 20 de febrer.\nEls xics fa tres anys consecutius que guanyen esta mateixa competició. Van ser primers en les seues proves David Concejo (200 m.l.), Borja Ortega (1.500 m.l.), Félix Pont (3.000 ml), Raúl Bellón (alçada), Víctor Moratalla (perxa), Iván Duarte (llargada), Yago de la Fuente (triple salt), Rubén Mayor (pes), i l’equip de relleus 4×400, format per Alejandro Martínez, Jhossue Richards Manaca, Joaquim Piqueres, i Jorge Boscà. Van ser tercers Adrián Paños (400 m.l.) i Víctor Leca (60 m.t.). També hi van participar Álvaro Reolid (60 m.l.), Víctor Leca (60 m.l.), Luis Boscà (200 m.l.), Salvador Escrivà (200 m.l.), Angelo Aguilera (400 m.l.), Juan Antonio Pérez Huerta (800 m.l.) i Alberto Fajardo (800 m.l.).\nPel que fa a les xiques, al principi quedaren segones però l’eliminació de l’Atletisme Els Sitges va canviar la baremació de punts i van passar a la tercera posició. Van ser primeres Mónica Pascual (800 m.l.), Belén Sospedra (60 m.v.) i Sofia Rchi en alçada. Van quedar segones Binta Kelle Watt (60 m.l.) i Laura Sanchis en llargada. Van ser terceres Iris Estruch (400 m.l.), Rocío Calabuig (1.500 m.l.), Empar Vizcaíno (3.000 m.l.), Silvia García-Gasulla (perxa), Miriam Vercher (triple salt), Joana Escrivà (pes); i l’equip 4×400 format per Lisaura Aguilera, Iris Polo, Rocío Calabuig i Alexia Pedrós.