Cassini arribant a Saturn\nCassini-Huygens és una sonda espacial (dispositiu que s'envia a l'espai sense humans amb les màquines i artefactes adequats per observar i recollir informació sobre els objectius pensats abans) creada conjuntament per les agències aeronàutiques més importants del món que ha estudiat Saturn i els seus satèl·lits naturals.\nLa nau tenia dos noms perquè constava de dos elements principals: la nau Cassini i la sonda Huygens. El llançament va tenir lloc el 15 d'octubre de 1997 i després de viatjar set anys per l'espai va arribar al seu objectiu l'any 2004. Va ser llavors quan Huygens es va separar de Cassini i va començar a estudiar Tità "la lluna més misteriosa de Saturn" durant les tres hores que va durar el descens, després, com estava previst, va deixar de funcionar. Finalment el descobriment més important va ser trobar una superfície i atmosferes plenes de metà.\nDe sondes s'han enviat a tots els planetes del Sistema Solar, des de Mercuri fins a Neptú. Actualment la New Horizons va de camí al primer encontre amb un objecte humà amb Plutó.\nLa nau Cassini volia saber més sobre Saturn, els seus satèl·lits, atmosferes i anells. Els resultats van ser positius ja que es poden destacar com a descobriments inesperats dades sobre planetes com Jupíter que es trobava pel camí, un nou anell que envolta el planeta Saturn, dos nous satèl·lits fins el moment desconeguts i la possibilitat a un d'ells de que pugui haver-hi aigua. Pensa que estar tan a prop permet treure les millors imatges possibles i d'aquesta manera s'ha descobert per exemple que la lluna ja coneguda com Pan te una forma molt semblant a un ravioli.\nLa missió s'ha allargat finalment nou anys més del previst. La seva última maniobra es va anomenar "Gran final" i consisitia en xocar amb la superfície de Saturn, tal com va passar. Ho pots veure en aquest vídeo.


Manresa acollirà l'exposició 'Feminista havies de ser', de Natza Farré - Regió7\nManresa acollirà l'exposició 'Feminista havies de ser', de Natza Farré\nS'inaugurarà el pròxim 27 de maig a la Sala d'Exposicions del Centre Cultural el Casino amb la presència de la seva autora\nMANRESA | 20·05·21 | 18:53\nCartell de l'exposició AJM\nL'exposició 'Feminista havies de ser' arriba a Manresa i es podrà veure fins al 18 de juliol al Centre Cultural El Casino. La mostra, que està comissariada per la periodista Natza Farré, reivindica d'una manera diferent i creativa el feminisme. Farré proposa un recorregut per alguns dels motius que justifiquen la seva necessitat com a moviment d'alliberament de les dones per transformar la societat i assolir la igualtat de gènere.\n'Feminista havies de ser' s'inaugurarà el pròxim 27 de maig en un acte amb aforament limitat a la Sala d'Exposicions del Centre Cultural El Casino que comptarà amb la presència de la comissària de la mostra, Natza Farré Maduell, el director general de Difusió de la Generalitat de Catalunya, Jordi del Rio González, l'alcalde de Manresa, Marc Aloy Guàrdia, la regidora delegada de Cultura i Festes, Anna Crespo Obiols, i la regidora de Feminismes i LGTBI, Cristina Cruz Mas.\nL'objectiu d'aquesta exposició és, en paraules de Farré, "continuar acostant el feminisme a la ciutadania, però sobretot donar eines per acabar amb els masclismes que ens envolten". Així mateix, pretén que els visitants es facin preguntes, descobreixin o "reafirmin masclismes permanents en la nostra vida i fent el recorregut es trobin que, finalment, l'activisme quotidià, la denúncia, la protesta, les manifestacions, sí que són capaces de moure processos i canvien la història".\nA banda, la mostra també posa de manifest diferents situacions: la bretxa salarial, l'escassa presència de les dones en càrrecs directius, l'assetjament sexual i la violència, les escasses polítiques de conciliació laboral o el fet que les dones assumeixen prop del 70% de les tasques domèstiques i familiars.\nLa proposta, que sintonitza amb l'esperit revolucionari i reivindicatiu de l'activista afroamericana Angela Davis, feminista i lluitadora pels drets civils i contra la discriminació racial, està organitzada pel Departament de la Vicepresidència i d'Economia i Hisenda.\nParal·lelament a l'exposició, es duran a terme activitats complementàries adreçades a diferents públics:\nVisita guiada a l'exposició 'Feminista havies de ser' de Natza Farré\nDijous 27 de maig a les 19 h\nA càrrec d'Elena Serrano Elena, Sex Coach, educadora sexual i terapeuta de parella\nTaller d'autodefensa feminista\nMaterial: roba còmoda o d'esport


Homewood Suites by Hilton Richmond West End Richmond (VA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4100 Innslake Drive, Tuckahoe / Glen Allen, Richmond (VA), Estats Units, 23060 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Homewood Suites by Hilton Richmond West End?\n2 Double Beds 1 BDRM Suite Smoking\nMés informació sobre Homewood Suites by Hilton Richmond West End\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Richmond (VA), no busqui més enllà de Homewood Suites by Hilton Richmond West End. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Short Pump Town Center, Broad Street, Centre Cultural d'Arts a Glen Allen.\nEls serveis i instal.lacions de primera categoria que defineixen l'experiència de Hilton Worldwide us esperen a Homewood Suites by Hilton Richmond West End. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, servei de despertador per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, centre esportiu, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Homewood Suites by Hilton Richmond West End.


Actes – Pàgina 3 – Associació Catalana d'Expresos Polítics del Franquisme\n“Memòria en temps de confinament. Maria Salvo, la lluita per la dignitat”\n28 Mai, 2020 14 Setembre, 2020 ACEPF\nUs convidem a l'Homenatge a la nostra companya Maria Salvo programat per avui a les 18h, en directe a través del nostre Canal de Youtube. Amb aquest acte volem reivindicar la figura de la Maria, explicar la seva trajectòria i compromís, i també reflexionar sobre els temps actuals. Intervencions: Carles Vallejo - President de l'ACEPFEulàlia Vintró - Catedràtica de la UB, Filòloga i PolíticaDomènec Martínez -… Continua llegint “Memòria en temps de confinament. Maria Salvo, la lluita per la dignitat”\nActe de Commemoració del 75è aniversari del Finiment de la Segona Guerra Mundial a Europa\n12 Mai, 2020 14 Setembre, 2020 ACEPF\nEl passat 8 de Maig el President de l'Associació Catalana d'Expressos Polítics del Franquisme, Carles Vallejo, va assistir a la commemoració que es va realitzat als voluntaris catalans morts en defensa de la llibertat. Per llegir el Parlament de Carles Vallejo cliqueu aquí i si ho preferiu podeu veure el vídeo (a partir del minut… Continua llegint Acte de Commemoració del 75è aniversari del Finiment de la Segona Guerra Mundial a Europa


& apos; alaskan bush people & apos; El marró mat celebra un any de sobrietat -->\n'Gent d'Alaska Bush' estrella Matt Brown ha estat un bon camí per reconstruir la relació amb la seva família i ara està en un bon camí per a la seva salut personal, ja que va revelar que és sobri des de fa més d’un any.\nEl més gran dels fills de Billy i Ami Brown, Matt havia abandonat el reality show Discovery després que la seva batalla amb addicció es tornés massa a manejar.\nMatt lluita contra l’alcoholisme i l’any passat va rebre tractament per un segon intent de rehabilitació.\nEn aquell moment, va admetre que 'lluito contra l'abús de substàncies i, després d'un any de desavantatges, vaig decidir tornar al tractament.\nSegons havia suposat que havia abandonat la instal·lació, els amics i la família estaven preocupats per haver caigut del vagó.\nTot i això, Matt sembla que va seguir el camí de la sobrietat, i va mostrar una moneda sobrietat als fans, juntament amb un missatge inspirador sobre el seu propi viatge.\n“Fa un any i gairebé dos mesos, vaig començar a cercar l’autoenteniment i la consciència per trobar una millor manera d’existir al món. M’ha canviat per sempre la vida de millor:) Aquesta moneda és un recordatori, No et rendeixis mai! Mai et rendeixis'!\nDurant els seus anteriors cops de maltractament, la relació de Matt amb la seva família es va tornar agre, i el seu pare va suposar l'exili del seu fill gran del reality show.\nHi ha rumors que Matt ha sabut treballar les bones gràcies de la família, ara que està net i treballa per mantenir la seva sobrietat.\nVa trobar a faltar el casament del germà Gabe al juny, però el motiu pel qual va saltar la cerimònia encara no està clar.\nMolts seguidors de 'Alaskan Bush People' pensen que Matt ha estat un suggeriment sobre el retorn al programa, cosa que podria ser una altra de les raons per les quals fa saber a tothom la seva sobrietat.\nEstrelles El raper futur va veure la mà amb la núvia Lori Harvey a un vídeo d'Instagram romàntic\nFotos Ariana Grande es veu despreocupada i feliç durant la tempesta de pluja a la ciutat de Nova York\nUna mirada enrere a la vida amorosa de Whitney Way Thore, després del seu compromís


Novetats CIAJ _Abril '11 by CIAJ Centre d'Informació i Assessorament per a Joves - issuu\nABRIL/11 EXPRIMIM LES NOVES TECNOLOGIES!\nVOLEU TREBALLAR A L’ESTIU?\nIncloses en el “Cicle de sessions informatives sobre les eines TIC”, en el CIAJ acollim les xerrades:\nA partir d’abril, durant el “Cicle de Treball a l’estiu”, podeu participar en les següents activitats:\n Passa’t al software lliure: més fàcil, gratuït i sense virus. Dimarts 5 d’abril, 19 h Pere Olivares (desenvolupador web de l’empresa Cladelles) ens dóna a conèixer l’oferta de programari lliure que tenim al nostre abast, els avantatges que aporten i com aprofitar-los.\n El Club de la feina. Cada dilluns d’abril, de 12 a 14 h Taller pràctic entorn les eines per trobar feina a l’estiu: portals laborals, el CV en línia... A càrrec de l’Assessoria en drets i deures laborals de la Xarxa de PIJ de Barcelona i de l’equip d’informadors/es del CIAJ.\n Blocs, vídeoblocs, podcast... quines plataformes utilitzo? Dimarts 12 d’abril, 19 h Descobrim els principals espais per publicar continguts en línia (blocs, Facebook, Twitter...), les estratègies a seguir per a tenir èxit en la difusió i com mesurar els resultats aconseguits. A càrrec de Francesc Gómez Morales (autor de "El Pequeño Libro de las Redes Sociales").\n Càpsula treball a l'estiu. Dimecres 6 d’abril, 12 h Barcelona Activa dóna a conèixer els recursos i les estratègies per buscar feina de temporada a Internet amb eficàcia.\nLA VOLTA AL MÓN DEL PAU I LA MÒNICA Dijous 7 d’abril, a partir de les 19 h, en Pau Fernández i la Mònica Farguell ens expliquen com s’han fet per, en 436 dies, visitar Mèxic, Belize, Guatemala, Hondures, Nicaragua, Costa Rica, Panamà, Veneçuela, Amazònia, Perú, Bolívia, Xile, Argentina, Nova Zelanda, Indonèsia, Malàisia, Tailàndia, Laos, Cambodja i l’Índia. + info: elpauilamonimarxen.blogspot.com\nTALLERS DE MOBILITAT EUROPEA PER A JOVES Voleu marxar a Portugal o a Holanda a treballar, estudiar o fer un voluntariat? En els següents tallers podeu consultar els ajuts disponibles i informació pràctica que us facilitarà l’estada:  Estades a Portugal. Dilluns 11 d’abril, 19 h  Estades a Holanda. Dijous 14 d’abril, 19 h A càrrec de l’Assessoria de Mobilitat europea de la Xarxa de Punts d'Informació Juvenil (PIJ) de Barcelona.\n Com treballar de socorrista o monitor aquàtic. Dimecres 6 d’abril, 18 h Creu Roja explica què es necessita per treballar en piscines o platges com a socorrista o monitor/a: la formació que cal cursar i com trobar una feina en aquest àmbit.  Sessió informativa “Activa’t per l’ocupació”. Dimarts 12 o 26 d’abril, 12 h (adreçada a menors de 25 anys a l’atur) Barcelona Activa explica els recursos disponibles a la ciutat per formar-se i/o treballar. + info: www.barcelonactiva.cat/ocupacio\n Com treballar de monitor del lleure. Dimecres 13 d’abril, 18 h L’Escola de Formació de l’ACELLEC informa sobre com ser monitor/a: quan es fan els cursos, què inclouen, quines sortides professionals tenen i en quines empreses.  Treballar com a forestal, en la prevenció d’incendis... Dimecres 27 d’abril, 18 h Els Bombers de la Generalitat de Catalunya expliquen com treballar com a suport en el Pla contra incendis forestals. A més, podeu consultar ofertes per treballar en parcs temàtics, colònies, companyies aèries, creuers o platges.\nNovetats CIAJ _Abril '11\nActivitats del mes d'abril en el Centre d'Informació i Assessorament per a Joves.


Evitar el descens a Primera Catalana serà un drama quàdruple a la zona baixa de Tercera\nNomés un d'ells estarà tranquil del tot el proper diumenge\nMasnou, Vilanova, Palamós i Balaguer volen evitar finalitzar en divuitena posició. Tots ells afronten la darrera jornada empatats a 40 punts\n2 min. Barcelona 09/05/2011 19:00\n651x366 El Vilanova celebra el gol davant el Castelldefels que li permet lluitar per la permanència / MIQUEL VALL El Vilanova celebra el gol davant el Castelldefels que li permet lluitar per la permanència / MIQUEL VALL\nQuatre equips protagonitzaran una jornada d'infart per acabar la lliga. Els seguidors del Masnou, Vilanova, Palamós i Balaguer viuran la jornada número 38 del campionat aferrats a la ràdio, el telèfon i el Twitter. Tots ells arriben al darrer partit de lliga empatats a la taula amb 40 punts. Dels quatre equips, un d'ells baixarà directament com a tercer pitjor del campionat, acompanyant Ascó i Premià. Dos dels restants salvaran el coll només temporalment, dipositant totes les seves esperances futures en dos ascensos de Tercera a Segona B que posin remei al descens de Gramenet i Santboià des de la categoria de bronze. El millor dels quatre serà l'únic que respirarà del tot tranquil el 15 de maig al migdia.\nQue tots quatre equips repeteixin l'empat a punts el darrer dia del campionat, ja sigui guanyant, empatant o perdent tots quatre, és una combinació difícil però no pas impossible. En aquest cas, un empat a punts entre més de dos equips es resol pel sistema de lligueta particular, és a dir, sumant els punts de les victòries i empats entre ells en els partits de la primera i segona volta. Així les coses, el Masnou seria l'equip fora de perill total (11 punts sumats contra els seus rivals), Balaguer (9) i Vilanova (8) dependrien d'un i dos ascensos a Segona B, respectivament, i el Palamós (4) ocuparia la plaça de descens directe a Primera Catalana.\nPel que fa a la jornada número 38, qui té un pitjor escenari és curiosament el Masnou, equip que a dia d'avui salvaria el coll. El conjunt de Claudio Festa visitarà el camp del Reus, escenari per sí mateix complicat i més encara quan la plantilla roig-i-negre s'està jugant l'ordre classificatori final dins el play-off. El Balaguer, per la seva banda, visita el camp del Castelldefels, sense res en joc pels grocs. El Vilanova jugarà les seves cartes contra el Cornellà, equip que també té la feina feta. Finalment, el Palamós anirà a Vilafranca. Els de Puchi tampoc s'hi juguen res. Tots quatre, curiosament, acabaran de decidir el seu futur a domicili.


Visió Sistèmica | Criança i Psicomotricitat Sistèmica\nUn forma de mirar les dificultats infantils, que miri també a la família (sistema familiar) i si és necessari també l’escola (sistema escolar) i no només que impliqui al nen/a, en el procés de millora.\nNascuda cap als anys 80 de la mà de l’Alemany Bert Hellinger.\nla Pedagogia Sistèmica, per poder treballar els aspectes escolars que hi estan relacionats.\nI la Intervenció Familiar Sistèmica, per ampliar la mirada i arribar a comprendre quins són els desordres, vincles, desequilibris i implicacions sistèmiques.\nD’alguna manera, els nostres fills o nosaltres mateixos com a pares i mares, repetim maneres de viure les situacions, que hem aprés o hem heretat dels nostres sistemes familiars d’origen.\nNo només heretem el color dels ulls, el color dels cabells… Sinó que heretem també les emocions no resoltes dels nostres pares o avis. Assumptes que els van crear un impacte emocional, i que arriben a nosaltres en el present i ens afecten, però que tenen a veure amb el passat.\nTambé cal mirar quins aspectes del present estan desordenats, manca equilibri o falta incloure algun aspecte del sistema.\nTreballo amb la família i quan es necessari treballo amb el nen o la nena individualment, o juntament amb els seus pares a la sessió de consulta.\nSi mirem i busquem noves solucions i nous camins, ens adonarem que podem veure fets que han passat i ens han influenciat, i que no havíem vist fins ara. Farem noves connexions que ens ajudaran a millorar el benestar psicològic i emocional dels nostres fills i nosaltres mateixos com a pares i mares.


Els naixements van a la baixa, les defuncions pugen - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEls naixements van a la baixa, les defuncions pugen\nLes dones espanyoles i les portugueses són les que presenten la taxa de natalitat més alta\n30/04/2019 (15:00 CET)\nEl primer nadó nascut el 2018, Ethian Rodrigues.\nMentre al Principat cada vegada hi ha menys naixements, més persones hi moren. És una de les afirmacions que es poden fer a partir de les dades del departament d’Estadística referent al 2018, en què només un de cada deu casaments va ser per l’Església. La resta, tots civils. Tornant a la natalitat i a la mortalitat, l’any passat van néixer 45 nadons menys que al 2017, alhora que van morir 12 persones més.\nL’any passat es van comptabilitzar 543 naixements entre les dones residents al Principat. Dels nounats, 294 van ser nens i 249 nenes. A totes les parròquies, excepte a Encamp, hi va haver davallada de naixements. Es té en compte, és clar, on s’inscriuen els nadons. La immensa majoria dels bebès, és clar, neixen a l’hospital, a Escaldes. En xifres absolutes, Andorra la Vella (174) i Escaldes (100) lideren el rànquing de naixements.\nL’edat mitjana de les mares va ser de 33,17 anys. Les dones espanyoles i portugueses són les que presenten un major índex de natalitat. És a dir, les que més fills tenen. A l’altre costat de la balança hi ha les nacionals andorranes. Tot i això, de mitjana, les espanyoles són les que tenen els fills més grans, prop dels 35 anys, mentre que les residents franceses pareixen al tomb dels 32 anys, igual com les franceses.\nA l’altre extrem de la vida, durant el 2018 van morir al Principat 335 persones per les 323 de l’any abans. Només a la vall del nord (Ordino i la Massana) hi van morir menys persones el 2018 que al 2017. A la resta de parròquies, el nombre de defuncions va anar a l’alça, sent a Encamp on es va produir l’increment percentual més elevat (25%) i a Andorra la Vella on més morts hi va haver en xifres absolutes, tot i quedar molt a prop el nombre de defuncions els dos darrers anys.\nA Andorra hi moren més homes que dones i, a més a més, ho fan a una edat notablement més prematura. Cert que tractant-se d’unes xifres relativament petites, el fet que hi hagi una mort molt prematura producte d’algun accident o malaltia (com va ser el cas del 2018) condiciona molt les estadístiques. En qualsevol cas, el 2018 van morir al Principat 178 homes i 157 dones. L’edat mitjana de defunció seria del 72,73 anys en el cas dels homes i de 79,64 anys en el cas de les dones. Els espanyols són els que més moren, però també els que ho fan més grans.\nPocs casaments religiosos\nLes dades d’Estadística sobre qüestions de creixement natural i població (que parteixen d’una base de 76.177 persones residents al Principat) també fan referència al nombre de casaments. Durant el 2018 es van registrar al país 293 bodes, 27 menys que l’any anterior i dues menys que al 2016. Nou de les bodes van ser entre persones del mateix sexe i 32 es van dur a terme per l’Església. Això fa que només un de cada deu casaments és eclesiàstic.\nCuriosament o no, a l’única parròquia on no es va registrar cap casament eclesiàstic va ser a Canillo. En canvi, on hi va haver més bodes per l’Església va ser a Sant Julià de Lòria (12 casaments en total). En xifres absolutes, on més bodes es van celebrar va ser a Andorra la Vella seguit d’Escaldes, la Massana i Sant Julià. I no cal deixar de notar que 25 dels casaments que va anotar el Registre Civil del Principat es van celebrar a Espanya. A l’estranger en total s’hi van fer 49 de les 293 bodes totals.


BLOG BARRI DEL PORT DE TARRAGONA: Dos joves ferits en el transcurs d'una baralla a la Part Baixa aquest diumenge a la tarda\nFins al lloc dels fets s’hi han mobilitzat tant la Guàrdia Urbana de Tarragona com una unitat dels Mossos d’Esquadra. Malgrat els danys personals resultants de la baralla, cap dels implicats, segons fons policials, han volgut interposar cap mena de denúncia. En l’aldarull tampoc s'han realitzat detencions.\nAnteriorment, concretament la setmana passada, en aquesta zona de la ciutat ja s’han viscut situacions similars. Tot sembla apuntar que es podria tractar de les mateixes persones.


Bellpuig recorda la figura de Ramon de Cardona com un personatge de l’época que va saber aprofitar les oportunitats – La Manyana\nBellpuig recorda la figura de Ramon de Cardona com un personatge de l’época que va saber aprofitar les oportunitats\nLa taula rodona que va tenir lloc ahir al vespre a Bellpuig en motiu del 5è centenari de la seva mort va presentar qui fou virrei de Sicília i Nàpols, nascut a Bellpuig, des de diferents vessants\nBellpuig va dedicar ahir un acte al personatge de Ramon de Cardona en motiu del 5è centenari de la seva mort a través del qual, per mitjà de diferents personalitats expertes, es va fer una aproximació biogràfica, una històrica, una literària i una artística de qui va ser en el seu moment virrei de Sicília i Nàpols.\nLa taula rodona, moderada pel vicerector de Cultura i Extensió Universitària de la Universitat de Lleida, el Sr. Joan Busqueta, estava composada per M. José Vilalta, catedràtica d’Història Moderna del Departament d’Història de l’Art i Història Social de la Facultat de Lletres, Joan Yeguas, Historiador de l’Art del Museu Nacional d’Art de Catalunya, Ramon Miró, Filòleg i docent de la UNED i Jaume Torres, cronista local.\nLa catedràtica M.José Vilalta va posar en context quin era el temps històric en el qual va viure Ramon de Cardona tant a nivell de Catalunya com a nivell europeu, amb un període de canvis a nivell social i polític.\nL’historiador Joan Yeguas va parlar des del punt de vista artístic de la tomba del virrei que es troba ubicada a l’església parroquial de Bellpuig, feta en marbre blanc de Carrara a Itàlia i transportada per peces numerades, primer per mar i després per terra, fins a Bellpuig. També del moment artístic que es vivia en aquell moment a Itàlia i de la influència de l’Humanisme en el moment de deixar constància de les gestes personals dels nobles.\nRamon Miró es va referir a Ramon de Cardona com a home diplomàtic i d’armes i va fer referència al seu fill Ferran com a personatge més espiritual i literari. Jaume Torres per la seva part va fer una exposició sobre el llinatge dels Cardona i el seu paper a Bellpuig.\nL’alcalde Jordi Estiarte, que va presentar l’acte, va destacar que “Poder, guerra i diplomàcia”, el subtítol de la taula rodona, són tres eixos que van marcar la vida de Ramon de Cardona: d’una banda va arribar ser rei de Sicília i Nàpols en ser un home de plena confiança del Rei Ferran el Catòlic. Va ser un dels comandants de la Lliga Santa (la unió dels exercits per desbaratar les pretensions de França sobre territori italià) i finalment va aconseguir convèncer al Rei Ferran de que la Santa Inquisició no s’implantés a Nàpols gràcies a les seves dots diplomàtiques.\nEn acabar, els ponents van respondre a les preguntes del públic assistent.\nL’acte va comptar amb la col·laboració d’alumnes i professors de l’escola de música de Bellpuig que van interpretar dues peces del renaixement al començament.


Sud-amèrica a dos: 2010\nDesprés Buenos Aires, reprenem la ruta vers el sud direcció Patagònia i la natura en tota la seva esplendor! La primera etapa ha estat Puerto Madryn, a uns 1500km al sud de BA sobre la costa de l’Atlàntic. Ens hem afanyat per arribar-hi ja que aquest mes finalitza l’època de balenes abans que emigrin al sud a la recerca de menjar.\nEls golfs que envolten la Península Valdés són l’entorn reproductiu d’aquests mamífers gegants així com dels primers cops d’aleta de les seves cries. A més de balenes, la Península està plena de lleons i elefants marins prenent el sol a la platja, armadillos que sense cap mena de por se t’acosten per xafardejar i pingüins de Magallanes... Per nosaltres aquest indret ha estat un veritable descobriment!\nUn petit consell als viatgers: Si podeu, mireu de llogar un cotxe per un parell de dies entre uns quans, us permetrà ser més lliures i estalviar uns quans diners en comparació amb els transports i tours turístics.\n‘Úselo y tirelo’\n‘Úselo y tirelo. El mundo visto desde una ecología latinoamericana’ creiem que pot ser un bon inici per llegir al conegut i polèmic Eduardo Galeano. Ideal per aquells com en G que van intentar llegir-se ‘Las venas abiertas de América Latina’ i van desistir, o com M que directament ja ni ho intenten. Amb aquest llibre, l’uruguaià a volgut fer una recull de texts emblemàtics d’altres obres seves, així com d’altres que no havia publicat. Més amè i molt, molt interessant. Us el recomanem!!\nMALBA i Expo Marta Minujín\nEl MALBA (Museo Latinomericano de Buenos Aires) és un museu dedicat a l’art llatinoamericà del segle XX. Durant la nostra visita vam poder descobrir l’obra de l’artista argentina Marta Minujín, de la qual feien una exposició repassant tota la seva obra de 1959 fins 1989.\nL’època que més ens va agradar es quan es dedicava a fer projectes artístics de participació massiva a les ciutats més importants d’Amèrica. Una que li va agradar especialment a M és la de ‘El Partenón de los libros’ (1983), feu clic si voleu conèixer l’obra.\nTANGO TANGo TANgo TAngo Tango!\nBelgrano i el seu barri xinés\nDesprés de deixar el pis que vam alquilar amb els nostres kiwis R i S, ens hem decidit per fer una primera experiència de prova amb el couchsurfing. El nostre amfitrió va ser en Gabi al seu pis de Belgrano i la veritat es que ens ha anat genial. El barri de Belgrano es molt acollidor i té un petita part on resideixen i tenen els seus negocis molta gent d’origen asiàtic, per això li diuen el barri xinès.\nBuenos Aires és una ciutat una mica cara, sobretot els hostals i albergs de joventut, així que si teniu pensat quedar-vos per més d’una setmana us surt molt a compte llogar un pis ja sigui per dues o més persones.\nUn salut a tota la gent que hem conegut durant aquestes setmanes que hem passat a BA i en especial a en Gabi, en ho hem passat genial amb tots vosaltres!\n‘Madres de la Plaza de Mayo’\n*La ‘Asociación Madres de Plaza de Mayo’ és una associació formada durant l'última dictadura de la República Argentina amb la finalitat de recuperar amb vida als detinguts desapareguts per la dictadura argentina, inicialment, i després establir qui van ser els responsables dels crims contra la humanitat i promoure el seu enjudiciament. Va néixer el 30 d'abril de 1977 a Buenos Aires com una iniciativa de mares de detinguts i desapareguts, per a això es van reunir a la Plaza de Mayo i van efectuar una manifestació pública pacífica demanant conèixer el parador dels seus fills.\nDes de llavors, tots els dijous repeteixen una caminada (originada quan les forces de seguretat els van exigir "circular") al voltant del monument central de la plaça.\n(*Text extret de Viquipèdia.)\nTerritori de restaurants, botigues de roba de petits dissenyadors, bars d’autor, llibreries i carrers empedrats. El barri de Palermo es considerat per alguns com el millor barri d’Amèrica llatina, nosaltres discernim una mica pero és cert que el barri és molt maco.\nLa moda ha dividit el barri en varis mini Palermos: Soho, Hollywood, Queens y College, no seria d’estranyar que en aquests moments n’estigués sortint un altre….\nFent-hi una ullada s’hi troben alguns ateliers de pintors, estudis de disseny i en general locals amb una decoració molt avantguarda.\nEns va encantar el seu jardí botànic, un espai tranquil, lúdic i fresc dins aquesta gran ciutat.\nPD. La millor vida nocturna de tot Buenos Aires, sens dubte a Palermo!\nGrafits a San Telmo\nBarri més antic i segurament el més emblemàtic de BA, San Telmo mereix dues visites; una entre setmana per conèixer el barri i un altra el diumenge, quan té lloc la fira d’antiguitats. Al voltant de la plaça Dorrego s’acumulen entre la gran massa de visitants, un munt de paradetes d’artesania, antiguitats, hippies i artistes de carrer que entre tots li donen una nota molt acolorida i musical a tot San Telmo.\nSi veiéssim Buenos Aires des del cel, veuríem com vers el sud de la ciutat hi ha un tros de terra que sembla obrir-se com una boca gegant per deixar desembocar el riu Matanza-Riachuelo. Tota la part de Buenos Aires que s’estén al seu voltant, es coneguda com el barri de la Boca.\nAntic veïnat d’immigrants italians, la Boca destaca pel seu ambient de barri i per la seva afició al club de futbol Boca Juniors, un dels més importants de tot Argentina.\nLa part més turística de la Boca és el carrer Caminito i els seus voltants, replets de botigues, bars i restaurats amb espectacles de tango inclosos.\nLlibreria Ateneo Grand Splendid\nL’Ateneo Grand Splendid va ser escollit com la segona llibreria amb més encant de tot el món pel prestigiós diari britànic The Guardian i es la llibreria més gran de tot Sud-amèrica, alguna cosa més que afegir per convèncer-vos que la visiteu?\nAls seus inicis, aquest bonic edifici era el Teatro Grand Splendid, però també ha estat una emissora de radio, on per cert Gardel va gravar moltes de les seves obres i un cinema. Conservant els seus interiors, aquest any el Splendid fa 10 anys des la seva obertura com una llibreria. Felicitats!\nPica-pica però a l’argentina, boníssim!\nIdeal com un sol àpat, acompanyat per una cervesa mentre gaudeixes del sol porteny assegut en una terrasseta.\nPassegem pels carrers del barri de Recoleta a Buenos aires, admirant l’arquitectura de principis del segle XX que tant ens recorda a la europea. Arribem al cementiri de la Recoleta, ens submergim pels seus laberíntics i estrets passadissos fins que en trobem un ple de gent fent fotos i davant d’ells, la tomba d’Eva Perón.\nSeguim el nostre recorregut per Recoleta, passant pel Museu Nacional de Belles Arts, el qual a més de ser gratuït conté una col•lecció molt completa d’art sud-americà i mostres d’art europeu (Monet, Lautrec, Gaughin, Degas, Miró, El Greco, Picasso i molts més). Per últim, arribem a la Plaça de les Nacions Unides on s’imposa la immensa escultura metàl•lica Floraris Genériça, una flor de metall amb sis pètals que miren al cel. Mitjançant un sistema elèctric, la flor es tanca quan el sol es pon i es torna a obrir quan es fa de dia.\nBuenos Aires _ Puerto Madero\nMentre peregrinàvem per Buenos Aires descobrint la ciutat, hem aterrat en un barri modern, Puerto Madero. Construït sobre un antic port, les seves dàrsenes han estat rehabilitades, els seus molls reacondicionats i l’entorn portuari ha estat transformat en mobiliari urbà.\nAvui en dia, Puerto Madero és un barri cosmopolita i comercial, constituït principalment per grans i densos edificis que li donen a la costa de Buenos Aires una imatge de gran ciutat nord-americana.\nA més a més, l’àrea urbana confina amb el ‘Parque Natural y Reserva Ecológica Costanera Sur’, una petita península de 250ha, ideal per anar a passejar, córrer o donar un volt en bici.\nBuenos Aires_ Hot Festival\nFa dos caps de setmana vam anar al festival de música Hot Festival on tocaven grups que ens agraden especialment: Stereophonics, Massive Attach, Thievery Corporation i Scissors Sisters entre d’altres. Per a molts d’ells era la primera vegada que tocaven a Argentina i malgrat a nivell musical el festival va estar molt bé, l’ambient era un mica massa estirat. A nivell d’organització del festival es van posar massa estrictes només deixant beure dues cerveses per persona i en un recinte apartat dels escenaris. A més, la gent era molt moderneta però poc participativa, vaja que res a veure amb els festivals de casa nostra!\nHem arribat a Buenos Aires...\nOnada de fred a Sud-amèrica.\nJa quan estàvem a Lima la gent comentava que estava fent molt fred, i ara que l’hivern està a flor de pell les temperatures segueixen molt baixes en quasi tot Sud-amèrica. Les notícies que llegim al respecte no s’acaben de posar d’acord, algunes diuen que feia quaranta anys que no feia tan fred, d’altres que des del 1993. Unes diuen que en el va d’hivern ja han mort 80 persones, d’altres parlen de més de 100, d’altres de més de 200… El panorama però és el mateix, el fenòmen climàtic de ‘La Niña’ ha afectat més de l’usual al subcontinent (llums d’alerta sobre el canvi climàtic fan pampallugues) i degut a les precàries condicions de vida de moltes famílies i el fet que en molts racons no estan preparats per fer front a situacions fora de l’habitual, el fred està fent mal. Malalties respiratòries, afeccions pulmonars, morts per hipotèrmia, cases mal aïllades, escoles sense calefacció, persones sense sostre i la llista segueix. La onada de fred no fa fet excepcions i també ha arribat a l’Amazònia, on s’estan registrant temperatures de 10ºC on altres anys estàven a 20-30ºC.\nUn cap de setmana de construcció\nAquest cap de setmana hem participat en una acció organitzada per la ONG Un Techo Para Mi País Bolivia consitent en construïr cases de fusta per a famílies en situació de precarietat en assentaments informals de El Alto.\nJunt amb tots els voluntaris i voluntàries vem marxar el divendres al vespre en bus fins a l’escola que havia de ser el nostre camp base. Al dia següent, després d’una nit glaçant vem anar en equips de construció de 5-6 persones a reunir-nos amb les families i poder així començar la feina.\nEn el programa: construcció de la base de pilons enterrats sota terra, instal•lació del terra i els murs de la casa, el sistema de bigues i el sostre en zinc. La casa està pre-fabricada i només cal ajuntar-ne les parts, tot i així ens hem trobat amb un cert nombre de complicacions: anivellació dels pilons, fusta massa seca i que s’esquerda al clavar-la, bigues torçades...\nMalgrat però les complicacions l’ambient entre els voluntaris i les famílies era genial! Tot està organitzat de manera que els equips es sentin recolçats i a conscienciar sobre la importància de la feina que es fà. El millor moment, quan s’entrega la casa a la família, emocions a flor de pell!\nDes de S-A-M ens ha encantat la experiència i estem segurs que hi tornarem!\nIncreíble però cert, es possible construïr una capital admisnitrariva a més de 3500 m d’altitud! Bé, això no és res de nou per a ningú però tot i així resulta força curiós descobrir aquesta ciutat envoltada de muntanyes nevades eternes i pics de més de 6000m.\nLa ciutat de La Paz està dividida entre la part més antiga i rica situada al cor de la vall i la part més recent i humil, situada pels vessants de la vall anomenada El Alto.\nEl centre de la ciutat és un bosc de grans edificis i gratacels sobretot al voltant de la zona de les avingudes que conformen El Prado. Per aquesta zona, trobes tot el que puguis necessitar i la vida batega al mateix ritme que a les ciutats d’occident. L’urbanisme no sempre està afinat entre aquests relleus de ciment, fàcilment trovem torres de 30 pisos a menys de 10 metres de distància per exemple.\nDe totes maneres, a la Paz ens sentim molt millor que a Lima, i el clima ajuda!\nLa festa de la verge de Copacabana\nJa estem a Bolívia! Més concretament a Copacabana a l’altre costat del Llac Titicaca. A donat la casualitat que els dies que hem estat per aquí era la semana de la Verge de Copacabana, patrona de la ciutat i “Reina de la Nació” a Bolivia. Això ha volgut dir moltes desfilades, festa i tradicions pagano-catòliques. I per tradicions ens referim a una cua de gent d’hores d’espera per venerar a la Verge al munt del Calvario; rituals xamanistes per fer-se beneir per la verge i/o Pachamama; fetus de llama, cotxes, cases, bitllets mida maqueta per que la verge o el xaman ho beneeixi i atregui aquest béns cap a la persona; bateigs de cotxes, camions, combis perquè tinguin una llarga vida… Tota una experiència per part nostra de veure i viure tot això! A S-A-M considerem que són sobretot aquestes casualitats/eventualitats que porta el viatge les que realment marquen la diferencia i fan que valgui la pena recórrer món!\nCom es prepara un suc de taronja al Perú...\nEl llac Titicaca i les seves illes flotants\nEls paisatges de la tundra andina que veiem al passar amb el bus ja ens semblen impressionants, però quan divisem el Llac Titicaca al sortir d’una corba rodejat per la ciutat de Puno, els paisatges prenen una nova dimensió; diríem veure la mar a 4000m d’altitud!\nSobre aquest gran llac, hem visitat la comunitat dels Uros, els quals viuen sobre unes illes flotants artificials que han construït ells mateixos! Les illes són formades a partir d’una base flotant barreja d’arrels de tótora i d’altres plantes amb fang en forma de blocs de 3m d’alçada amb un tronc a l’epicentre i lligades entre elles amb cordes. Aquesta base cal canviar-la cada 25 anys, el que suposa construir l’illa de nou. Sobre aquesta base es superposen capes de tiges de tótora servint de sòl de l’illa. Aquestes són amarrades al fons del llac per evitar que vagin a la deriva. Increïble però us assegurem que no s’enfonsen!\nLa vestimenta regional peruana segons Julia Codesido.\nAmb un peu dins la selva a Puerto Maldonado\nDesprés el cansat trek fins al Machu Picchu, hem anat a fer repòs uns dies a les portes de la selva amazònica a Puerto Maldonado. Hem fet càmping en un lodge (Anaconda Lodge) envoltats d’arbres i plantes exòtiques, llar d’un gran nombre d’animals (ocells, monos, papallones gegants, taràntules...).\nEl lloc era d’allò més agradable, amb piscina a la vorera de la qual petits simis orfes (els seus pares els havien sacrificat per ésser menjats) acollits pel propietari venien a jugar amb nosaltres.\nDues històries “simpàtiques” relacionades amb les taràntules:\n- Abans d’anar a dormir ens vam trobar amb una a la part interior de la porta de la tenda. Va ser M qui va tenir el valor de fer-la fora!\n- Una altra va enganxar-se maliciosament al braç de G sense que ell se n’adonés. Quan li van dir -no et moguis-, us assegurem no li va fer gens de gràcia!\nAguas Calientes és un poblet que serveix com a parada prèvia per als turistes que visiten el complex de Machu Picchu. Accessible únicament a peu o en tren, se’ns presenta com un paradís amb banys termals inclosos... Però en realitat a nosaltres ens ha decebut moltíssim.\nPrimerament, el poblet sembla més un parc d’atraccions que un poble peruà. Tot està dirigit al consum: restaurants amb aparença occidental, massatges a cada racó, hotels... Seguidament, els banys termals, l’argument més emprat per vendre’t el poble. Les seves taquilles estan ben allunyades de l’accés real als banys i no es per que si. Una vegada arribats als banys no va haver cap de nosaltres que s’ho penses no dos, sinó deu vegades abans de llançar-se en aquestes piscines de tamany infantil i a petar de gent que et fa dubtar si arribaràs a relaxar-te entre tanta humanitat.\nPer acabar amb aquest relat sobre Aguas Calientes, comentar la gran quantitat d’escombraries que els turistes acumulem i que son emmagatzemades a l’entrada del poble,tot donant-nos la benvinguda amb els seu gran ferum i presencia quan accedim al lloc.\nImaginem que a aquestes alçades ja us fareu una idea de com estem de contents d’haver format part de tot plegat...\nQue podríem dir del Machu Picchu que no s’hagi dit ja...\nLa primera vegada que hi accedeixes, ho fas seguint un caminet polsegós des de l’entrada fins que al cap d’uns metres, taran! Apareix una vista panoràmica de tot el complex que et deixa sense respiració. La primera vegada que veus aquesta imatge es indescriptible el que sens… Alguns ploren, altres riuen, ningú es queda indiferent. Et demanes com pot ser que a 2600 metres d’alçada entre totes les muntanyes i accidents geogràfics es puguin trobar les restes del que un dia va ésser un poblat de semblants característiques.\nDesprés et passeges per l’interior, visitant-ne cada part mentre escoltes les explicacions del guia i no pots més que admirar la civilització que va fer això real. Cada part té el seu significat, la seva funcionalitat, i descobrir-ho mentre avances resulta fascinant. Descripció de meravella de la humanitat sense cap mena de dubte, la resta deixem que cadascú ho descobreixi per ell mateix...\nEl trek de quatre dies, destí Machu Picchu\nPer fer aquest trek, S-A-M s’ha retrobat a Cuzco amb els amics i amigues que havien vingut des de Catalunya i França a visitar el Perú. El nostre guia tot simpaticot ell, ens ha batejat amb el nom dels ‘pumas’ (tot i que ha vegades érem els ‘pumas bonitos’):\n- 1r dia. Baixada des de la muntanya Habra Màlaga (4100m) en mountain bike direcció al poblat de Santa Maria (1300m). La baixada ha estat d’allò més divertida malgrat tres dels pumes s’hagin endut una bona galeta en l’intent; primer T que es cau soleta, conseqüència un blau la mar de bufó a la cama. Després l’envelada de M que al girar li ve tota l’aigua a la cara, no controla bé el gir i catapum! Una bona col•lecció de blaus a les cames i cul i un bony al cap com resultat, menys mal dúiem casc!\n- 2n dia. Trek de 8 hores direcció Santa Teresa. Una part recorrent el camí Inca bordejant el riu Urubamba fins arribar a unes aigües termals que abans eren un gran indret turístic, però les aigües torrencials de principis d’any han deixat en no res. De totes maneres el bany a 40 graus ens ha anat la mar de bé a nosaltres i les nostres dolorides cames!\n- 3r dia. Trek de 6 hores, seguim bordejant l’Urubamba fins arribar a Aguas Calientes, poblet situat al peu del Machu Picchu. La caminada ha resultat força més calmada, tot pla seguint la via del tren i bordejant la part posterior del Machu Picchu des de la seva falda.\n- 4t dia. Visita al Machu Picchu. Els més motivats s’han llevat a les 3h per tenir l’opció de pujar fins al Wayna Picchu. Cal arribar entre els 400 primers i la missió s’ha acomplert. Després hem visitat la resta de la ciutadella que sens dubte ha valgut la pena després de tan esforç! Us en parlem en un post a part...\nLa tornada a Cuzco l’hem fet en un tren de primera classe, quin luxe! L’endemà ens separem de la resta, snif...\nCapital imperial dels inques per excel•lència, Cuzco és una ciutat on a cada racó es poden descobrir antics vestigis inques o grans mercats d’artesania andina, l’oferta turística no s’acaba; des dels treks que et porten al Machu Picchu, visites a la vall sagrada dels inques, museus, tours a la selva i al Parc Nacional Manu… no hi ha cabuda a l’avorriment. Des del nostre punt de vista, l’hem trobat un pèl massa turística, on l’idioma anglès i el dólar hi són massa presents. Però Cuzco és Cuzco, i la ciutat fundada pels primers inques Manco Cápac i Mama Ocllo és parada obligada en qualsevol ruta pel Perú.\nSandboard a Huacachina\nNo és un cohet, no és un avió, no és un atac d’histèria, és M baixant una de les dunes de Huacachina fent sandboarding… Alguns són més professionals i ho fan de peu sobre la taula, però vist el crit que M fa, podem dir que per ella ja està bé fer-ho així estirada.\nEl cost de la vida al Perú\nNous y avano1 € = 3,63 /s. (‘nuevos soles’), el 18/07/2010\nA continuació una llista amb preus pràctics:\n1 àpat en un restaurant senzillet\n(entrant + plat + beguda) 5 a 10/s. a partir de 2 €\n1 suc de taronja 1/s. al voltant de 0,3 €\n8 panets 1/s. al voltant de 0,3 €\n1 nit d’hostal per 2\n(esmorzar no inclòs) 25 à 70/s. al voltant de 7 a 20 €\n1 kg de carn 15/s. 4 €\n1 ampolla de 3l d’aigua 2,5 a 3/s. al voltant de 0,7 a 0,8 €\n1 pot de nutella 16/s. al voltant de 4,4 €\nEls preus dels trajectes en taxi no tenen res a veure amb els preus a Europa. Normalment ens costa menys de 20/s. per trajecte.\nEls preus dels trajectes en autocar depènen del trajecte i el període. Varien de 40 a 120/s. per trajecte interurbà.\nObrir una compta bancària al Perú es molt fácil i ràpid de fer i permet per aquells que passen una llarga estada estalviar-se algunes comissions bancàries.\nNazca i les seves línies mundialment conegudes\nDesprés les sensacions fortes viscudes a Huacachina, hem anat fins a Nazca per que els amics de M poguessin veure les línies gravades en el sòl. Es tracten de línies que representen tot tipus de formes figurades (simi, aranya, gos...) que s’estenen al llarg de kilòmetres. La seva creació s’atribueix a la civilització Nazca, però no existeix encara una teoria consensuada sobre la seva finalitat.\nCom que a S-A-M intentem mantenir uns mínims d’esperit ecològic hem decidit de no sobrevolar les línies (millor mitjà actual de veure-les en tota la seva esplendor).\nPer informar-vos-en, els amics de M ens expliquen la seva experiència;\nPrimerament s’aconsella no marejar-se amb facilitat ja que amb la ‘volta a la dreta, volta a l’esquerra i torne-m’hi’ que fa l’avioneta per veure bé les figures el mareig pot arribar amb força rapidesa!\nPot passar que abans pujar a l’avioneta un s’hagi d’esperar un ratet a l’aeroport, o unes hores com ha esta el seu cas. Tot depèn de l’afluència de la companyia contractada.\nAneu amb atenció també a l’hora de triar el vostre passatge, algunes companyies us vendran bitllets més barats però pot ser que siguin els que donen al passadís i us quedi lluny de la finestra!\nMalgrat tot, pel que sembla l’experiència val el que et gastes; 100 $ la mitja hora de vol!\nOasi de Huacachina i el seu desert\nDurant el tros de viatge que hem fet amb els amics de M, hem visitat l’oasi de Huacachina. Fa un temps, aquest oasis es formava al voltant d’una llacuna natural la qual avui en dia es manté gràcies al bombeig artificial d’aigua, història de conservar l’atracció turística de l’indret.\nAl voltant d’aquest oasis s’estenen dunes i dunes de sorra en les quals hem pogut fer buggy (una espècie de 4x4 que salta dunes) i sandboarding. Sensacions fortes assegurades!\nEstà bé, fer buggy pel desert no es precisament molt ecologista, però tan sols ha estat una sola vegada i perquè negar-ho, ha estat d’allò més divertit!\nIca, el vi, la bruixa i la palmera\nA primera vista, la ciutat d’Ica no és precisamente una de les destinacions més fascinants del Perú. Però si evitem quedar-nos al centre i fem un tomb pels seus voltants ens podem endur més d’una grata sorpresa. La regió és coneguda com la millor zona de producción de vi del Perú. Visitar una bodega i les vinyes per apendre la manera tradicional de cultivar i produïr el vi i el pisco, tot rematan’t-ho amb una cata dels seus productes és una bona manera de passar el matí.\nA les afores de la ciutat, a Cachiche, trobem un poblat de bruixes i bruixots, o com prefereixen ésser anomenats avui en dia xamans; autèntics supervivents de les fogueres inquisitorials que et poden prediure l’avenir, trobar cura als teus mals i el que faci falta. A més, podem visitar l’estrambòtic museu de les bruixes i visitar l’escultura de la centenària bruixa Julia Hernández Pecho Viuda de Díaz.\nJust al costat del poblat, ens trobem un autèntic prodigi de la naturalesa, la palmera de set caps. Ningú s’explica com d’una sola arrel han pogut germinar tans caps de palmera. La llegenda de la zona ens dòna la seva explicació. Us aconsellem si la visiteu li doneu un parell de soles a algun veí perque us expliqui la seva història, no té pèrdua…\nMarxem de Lima\nDesprés d’alguns problemes de falange (G es va tallar un tros de carn del dit) i molta, molta espera, per fi el metge ens ha donat llum verda per continuar amb el nostre periple sud-americà. Aprofitant també que alguns amics (francesos i catalans) han vingut a visitar aquest magnífic país i de passada visitarnos, ens anem de ruta pel sud del Perú fins a Cuzco!\nMalgrat estem molt contents de per fi marxar de nou, plorarem una mica per la nostra gateta Yana que es queda a Lima i esperem poder recuperar abans de tornar a Europa.\nAdéu Uruguai... ...Hola Argentina!\nAdéu Perú... ...Hola Bolívia!


6 elements per a entendre el sistema electoral – Realitat Social\n21 Mai, 2015 15 Juny, 2015 Realitat Social\n6 elements per a entendre el sistema electoral\nEn primer lloc cal saber que els sistemes electorals es troben fonamentats a partir del joc de quatre tipus de normes: la Constitució espanyola de 1978, els Estatus d’Autonomia, la Llei Orgànica del Regim Electoral General i les llei electoral i institucionals de les comunitats autònomes.\nEls elements claus per saber com entendre el sistema electoral són:\nLa circumscripció electoral: és la divisió territorial on s’elegeixen les autoritats. En el cas valencià la circumscripció és la província, és a dir, Castelló, València i Alacant.\nLa magnitud del districte electoral: està vinculat amb la grandària de la circumscripció electoral. Serien el nombre de càrrecs que s’elegeixen en una circumscripció per a l’ajuntament, Congrés dels Diputats, Corts Valencianes, etc.\nEl prorrateig electoral: és la distribució del nombre total de diputats en l’assemblea legislativa entre les circumscripcions. En el cas del País Valencià, el nombre de diputats no pot ser inferior a 75 ni superior a 100, es distribueixen a 20 diputats per a cadascuna de les 3 províncies, i la resta és assignada en relació a la proporció d’habitants per província.\nLa fórmula electoral: és una operació matemàtica que s’empra per a transformar els vots en escons. A Espanya s’utilitza la fórmula D’Hondt.\nLa barrera electoral: també anomenada clàusula d’exclusió, és un mecanisme basat en el nombre mínim de vots que cal obtindre per a poder passar a formar part de l’assemblea legislativa. En el cas del Congrés dels Diputats la barrera és del 3% sobre la província, però en el cas valencià la barrera es situa al 5% sobre tota la comunitat autònoma.\nLa modalitat de vot: és el tipus de vot que s’emet. En Espanya a excepció del Senat el vot és únic, és a dir, sols es pot votar a una llista que està tancada i s’accepta la llista completa, no és possible donar suport a un candidat en concret.\nEntrada següent Valencians, tots a una veu?


Aqua Azur Apartments and Guesthouse Hajduszoboszlo Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTompa Utca 28., Hajduszoboszlo, Hajduszoboszlo, Hongria, 4200 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Hajduszoboszlo, Aqua Azur Apartments and Guesthouse és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Hajduszoboszlo. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, canvi de moneda.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com buceig, pesca, massatge, parc infantil, pistes de tennis que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aqua Azur Apartments and Guesthouse és una elecció inteligents per a viatgers a Hajduszoboszlo, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Aqua Azur Apartments and Guesthouse de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (125) Parelles (33) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (65) Famílies amb infants grans (9) Grups (14)


Primera desfeta a Bell-lloc (3-2)\nEl Recam Làser Caldes ha caigut per 3 a 2 en el duel contra el Lleida Llista corresponent a la 5a jornada de l’OK Lliga. Els calderins han tingut una mala tarda i en el pitjor partit de la temporada, han pagat car el seu desencert.\nEl matx ha començat amb domini local. Al minut 3, Andreu Tomàs, aprofitant un error defensiu ha fet el primer dels del Segre. El Caldes ha anat agafant el timó del partit amb el pas dels minuts i al 17, Giménez, amb una gran definició, ha fet l’empat a 1. Gerard Camps, novament brillant sota pals, ha aturat un penal just abans del descans.\nA la represa el Caldes ha començat millor. Tot i les bones arribades, no ha pogut superar a Serra, i al final, ho han acabat pagant. Bruno Di Benedetto, amb un fort xut, ha fet el 2 a 1. Un minut després, Rovira ha pogut empatar des de la directa per una blava a Jepi Selva però no ha pogut fer el gol. Al minut 43, Ferran Rosa ha fet el 2 a 2 amb la 10a falta del Lleida. A dos minuts pel final, un polémic penal favorable al local, ha estat transformat per Vives fent el 3 a 2. Miras, amb un penal a falta d’un minut, ha pogut donar un punt als vallesans, però la bola ha anat fora.\nEl Caldes torna amb les mans buides de Bell-lloc en un partit on els de Candami han anat a remolc. La propera cita dels vallesans serà el proper diumenge a les 8 del vespre contra l’Igualada HC.


Sopars a l'exterior i toc de queda a les 23 h: noves mesures que planteja el govern\nEl Procicat també té sobre la taula si endarrereix fins a les onze de la nit el toc de queda abans que acabi l'estat d'alarma el 9 de maig\nRedacció 25/04/2021 - 11.29 Actualitzat 25/04/2021 - 22.53\nAquest dilluns s'aixeca el confinament comarcal i altres restriccions mentre les dades epidemiològiques milloren lleugerament. Amb aquest escenari, el Procicat ja té sobre la taula altres elements d'estudi de cara al 3 de maig, quan s'ha de decidir si es renoven o no les mesures actuals.\nUn dels elements que es valora és la reobertura de la restauració a les nits si les dades segueixen evolucionant favorablement. En una entrevista al canal 3/24, el conseller d'Interior, Miquel Sàmper, ha avançat que, quan tornin els sopars als restaurants serà, en un primer moment, només a les terrasses.\n"És evident que quan comenci la restauració a nivell nocturn serà a l'exterior."\nEl conseller ha assegurat que els restaurants podrien obrir immediatament a les nits si la ventilació mecànica en interiors estigués assegurada de forma generalitzada.\n"Si fóssim capaços de tenir ventilacions forçades a tota la restauració, amb uns índexs de 12 litres per persona i per segon de renovació d'aire, es podria obrir ja. Però això implica inversions."\nSegons el conseller, aquesta és l'opció amb què s'ha de treballar a mitjà termini, ja que el fred tornarà després dels mesos d'estiu. Sàmper ha destacat que és el que estan fent països com el Japó i que és el que "s'ha demostrat que té més eficàcia".\nEndarrerir el toc de queda\nEl comitè tècnic del Procicat, segons Sàmper, també té sobre la taula un endarreriment del toc de queda nocturn fins a les 11 de la nit, de manera que els bars i restaurants tindrien una mica més de marge.\nEl toc de queda té els dies comptats fins que decaigui l'estat d'alarma el 9 de maig, això si res no canvia. A partir de llavors totes les restriccions hauran de tenir el vistiplau del Tribunal Superior de Justícia, tret que abans el govern espanyol aprovi un nou instrument legal.\nEl Procicat també està estudiant que els nous passos de la desescalada puguin ser diferenciats segons els territoris.\nEl govern encara no ha aclarit quines mesures plantejarà a partir del 9 de maig perquè les validi la justícia. Sembla, això sí, que en prinicipi, el confinament perimetral de Catalunya s'eliminarà, i per tant, es permetrà la mobilitat amb altres comunitats autònomes. Segons el conseller, aquest tancament ja no és necessari, quan a tot l'estat la vacunació avança, fins i tot, per sobre de la mitjana europea.\nEl conseller Miquel Sàmper en l'entrevista al canal 3/24\n"El paradigma ara obro ara tanco no hauria de tornar"\nEl govern treballa amb la idea que després dels mesos de calor ja no tinguem nous episodis bruscos de pujada de contagis i que hi hagi una bona part de la població vacunada, "potser tindrem el 60% de la població vacunada", ha dit. Aquest escenari i la situació actual de la pandèmia farà canviar la manera de fer-hi front. Segons Sàmper ha de ser diferent a les tres primeres onades.\n"El paradigma d'ara obro ara tanco... Hauríem de tenir altres elements basats en la resiliència. No hauria de ser mai més aquest paradigma que hem tingut fins ara."\nAmb tot, el conseller demana precaució i veure l'evolució de les dades, ja que encara hi ha "elements que se'ns escapen" com les noves variants i l'efectivitat de les vacunes en aquestes variants.\nTot el pla de desescalda dependrà de com evolucionin les dades de l'epidèmia i, sobretot, la pressió als hospitals, que aquest diumenge torna a pujar. Els hospitals tenen més de 1.600 pacients ingressats per Covid i el nombre de crítics torna a superar la barrera dels 500. De fet, en les últimes 24 hores, hi ha 10 llits més d'UCI ocupats per un malalt de coronavirus.\nPer frenar la pandèmia, Salut confia a accelerar la campanya de vacunació i, per això, ha preparat punts de vacunació massiva per aquesta setmana que ve per vacunar la població de 70 a 79 anys amb Pfizer.De fet, qui ho vulgui, ja pot demanar hora a través d'internet.\nL'objectiu segueix sent arribar al 30% de persones vacunades al juny. Ara hi ha un 22% dels catalans amb almenys una dosi posada.\nCoronavirus Covid-19Fases de la desescalada\n"Molt baixa capacitat de contagi": el certificat que permet anar a sopar a Girona\nQuè es pot fer i què no a partir de demà: mobilitat, comerç i restauració\nEl govern planteja endarrerir el toc de queda i permetre els sopars a les terrasses\nSopars a l'exterior i toc de queda a les 11: les noves mesures que planteja el govern\nEntrevista a Miquel Sàmper: "És evident que quan comenci la restauració a nivell nocturn serà a l'exterior"


Un toro envesteix i mata el mosso d'una granja de vaques de Montclar - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn toro envesteix i mata el mosso d'una granja de vaques de Montclar\nL'animal el va cornejar al coll i la cara quan el responsable l'intentava fer entrar al seu habitacle\nInstal·lacions de la SAT Perarnau on va tenir lloc la mort accidental del treballador D.C.\nBestiar boví en un tancat a l´exterior de l´explotació, ahir\nMiquel Masanés To, un mosso que tenia cura d'una granja de vaques de Montclar, va morir diumenge en ser envestit per un toro. Masanés treballava a la granja SAT Perarnau, una instal·lació ramadera que està enganxada al nucli urbà de Montmajor però ja en terme municipal de Montclar. L'accident va tenir lloc diumenge al capvespre, tot i que no va transcendir fins ahir.\nEls fets van tenir lloc diumenge, 14 de maig, al capvespre. Els Mossos d'Esquadra i el SEM van acudir a la granja esmentada a 3/4 de 8 del vespre en rebre l'avís. El personal mèdic van atendre el mosso i van intentar estabilitzar-lo. El van poder traslladar a l'Hospital Comarcal Sant Bernabéde Berga , però les ferides eren massa greus i els metges no van poder salvar-li la vida.\nFonts dels Mossos d'Esquadra han apuntat que la hipòtesi dels fets és que l'home –que tenia una dilatada experiència amb el maneig de bestiar–, va voler tancar l'animal, que ja estava dins la quadra, en un corral propi. Miquel Masanés hauria fet aquesta operació sense l'ajuda de cap bastó. Se sol fer servir per menar la bèstia i també com a eina de protecció. La víctima li hauria donat les ordres verbalment. L'animal no li va fer cas i, per motius que es desconeixen, el va envestir amb el cap, li va clavar les banyes al cos i li va provocar ferides a la cara i el coll que van acabar causant la seva mort a l'Hospital Comarcal del Berguedà.\nEls ramaders saben que els toros poden tenir comportaments agressius en determinades situacions i que cal estar molt alerta quan s'hi tracta. Les mateixes fonts han explicat que són animals imprevisibles. De totes maneres, en el cas del Masanès, no se sap què va poder desencadenar l'atac mortal. Sí que hi ha coincidència en el fet que Masanés era una persona amb una acreditada experiència amb el tracte amb el bestiar i sabia com manejar aquests animals, amb els quals tractava cada dia de feia dècades.\nLes fonts esmentades preveien que el toro fos sacrificat en un escorxador per tal d'evitar nous episodis violents.\nEls fets han estat catalogats com a mort accidental per part dels Mossos, que han tramès el seu informe del cas tant als jutjats de Berga com al departament de Treball, com es fa ordinàriament en aquest casos.\nEl funeral pel malaurat treballador tindrà lloc avui, dimecres, a les 5 de la tarda a l'església par-roquial de Cardona, municipi del qual és la seva vídua. Masanés residia a Montmajor amb la seva esposa i la filla d'ambdós. El finat era fill del nucli de Valldeperes, del municipi de Navàs.


Acta 1era Assemblea de Cerdanyola (29 de juny) | #15Maresme\nActa 1era Assemblea de Cerdanyola (29 de juny)\nEnviat per Tallers el Dg, 03/07/2011 – 15:08\nAprox. 135 persones\n1er punt: Ronda de micro obert. (Opinions)\n• (Isidre) Està molt indignat per les retallades de la sanitat i l’educació pública. També li preocupa el fet que hagi entrat Plataforma Per Catalunya a l’ajuntament, i que això significa que està augmentat el racisme a Mataró. EN RESPOSTA: se li diu que ja hi ha gent organitzada per les dues causes que ell esmenta.\n• (Sito) PROPOSA: deixar córrer el micro i que parli una mica tothom.\n• (Elena) Recorda que aquesta és una assemblea centrada en Cerdanyola i el problemes del barri.\n• (Izhar) Remarca la importància de l’assemblearisme com a punt de gestió i d’organització.\n• (Vicente) En respecte a el barri li preocupa el fet que no hi hagin escoles al barri. Dintre de Mataró, diu, no hi ha equilibri d’equipaments i que aquest barri és un dels que ha sortit perjudicat. Creu en la importància de l’organització dels veïns per lluitar contra això, ja que des de fa un temps hi ha una situació generalitzada de comoditat i el moviment 15M li ha donat forces per tornar a sortir al carrer.\n• (Miguel) Diu que estem anant per el camí que ens donen el de a dalt. És molt important que la gent jove s’aixequi i tiri les protestes endavant, tan a nivell local con Europeu.\n• (Andrés) Té molta importància el 15M, l’organització és un medi per lluitar contra el paro i per els drets. Això ha estat un pas, però queda molt per lluitar.\n• (Rebeca) La indignació està bé ,però necessitem compromís també.\n• (Salvador) S’ha de recolzar a els joves que treballen per el 15M. Donar més importància a els fulls de reclamació.\n• (Juan) Mirant la TV ha vist una notícia on deia que els banquers i els polítics s’han pujat el sou, és molt important que el poble es mogui davant d’aquest fets.\n• (Home) Recalca la distinció que hi hauria d’haver entre ciutadans amb gran herències, que roben, grans empresaris… i els ciutadans treballadors.\n• (Antonio) Dóna molta importància a la joventut. Primer , diu, hem de canviar nosaltres i després intentar canviar la resta. PROPOSA: una assemblea permanent i una plataforma en contra dels desnonaments. PROPOSA: posar pancartes als balcons o pantalons amb les butxaques al revés com a protesta per el sistema econòmic actual.\n• (Antonio) El barri ha portat moltes lluites al llar de la seva història. Diu que quan la constitució no es compleix des de a dalt els ciutadans tampoc ho haurien de fer. Els polítics no ens representen ja que vota una minoria dels ciutadans, s’hauria d’acabar amb el bipartidisme, que els polítics no només actuessin en les jornades electorals i que totes les promeses que fessin es complissin. La crisis l’han provocat ells i l’estem pagant nosaltres.\n• (Home) Pregunta: informació sobre els desnonaments a Cerdanyola.\n• (Ulisses) Llegeix un text reivindicatiu que uneix la indignació general: “unidos podem canviar las cosas”.\nEs tanca el torn de paraules de presentació.\n2on punt: Cronologia del moviment de 15M\nExplicació del moviment: El 15M som totes les persones que estan indignades per un motiu o un altre, a partir de la manifestació del dia 15 de maig ens vam adonar que no estàvem sols i vam perdre la por.\nDesprés va anar evolucionant organitzant-nos a nivell local, comarcal, nacional… i en dos mesos s’ha fet més que en els últims anys.\nL’objectiu és normalitzar l’assemblea als barris que s’uneixin en una assemblea general, per tornar el poder al poble.\n• (Juan) Els sindicats no han fet la seva feina, ara la feina l’ha de fer el poble.\n• (Home) Fer-ho al carrer és una eina molt positiva per que ens fa visibles. Necessitem implicació ciutadana. I sobretot contrastar la informació per arribar a la veritat, ja que els medis l’estan tergiversant.\n• (Constans) Feia molt de temps que esperava el moviments. No donar suport a el moviment és donar l’esquena als nostres fills i als nostres néts, que són el futur.\n• (Sito) Aquest moviment està aconseguit humanitzar a la gent, i es tracta també una mica d’això, de que l’home passi a ser el centre de tot.\n3er punt: El barri de Cerdanyola (propostes, crítiques, millores…)\n• Proposa tenim més informació per saber a on ens hem de dirigir.\n• Proposa més escoles bressol públiques de qualitat i un canvi en la metodologia d’aprenentatge, on el nen passi a ser la cosa important.\n• Petició: intentar trobar algun traductor de llenguatge de signes voluntari per les assemblees.\n• Preservar l’espai de la zona dels Garrofers.\n• Un altre centre de joventut i més alternatives per els joves.\n• Crítica: més consciència global per part dels veïns. Tenir un barri més net.\n• Difusió de les assemblees.\n• Buscar un altre dia per reunir-se.\nSón coses que ja s’havien plantejat a l’associació de veïns. Però els polítics fan sense escoltar, haurien de preguntar més al poble.\n//Lectura d’una poesia personal//\n• Tema dels desnonaments: Seria ajuntar-se 30 veïns a les portes de la vivenda i no deixar passar ni policies, ni jutges… Per això es necessita accedir a la informació d’on volen fer el desnonament. Més informació al C/ València 92, al C/ Nápoles 16 (Federació) o al Facebook de l’associació de veïns.\n• Proposa que es treballi el tema dels desnonaments en assemblea.\n• Recorda que és un moviment pacifista.\n• Proposta clara de convivència entre cultures.\n• Informació dels desnonaments a: tomalaplaza.net\n• Fer una cassolada abans de l’assemblea.\n• Mantenir un to de respecte a les assemblees.\nProper dia dijous 7, cassolada a les 18’55h. i assemblea a les 19h.\n• Es posarà un cartell fixe a la plaça amb la informació de data i hora.\n← Autoformació sobre Assemblearisme\nActa Acció Social 29 de juny de 2011 →


The Bitcoin Desk de SecondMarket es relaxa com a negoci de Genesis | CAT.DemocraziakmZero.org\nThe Bitcoin Desk de SecondMarket es relaxa com a negoci de Genesis\nL'antiga divisió de comerç bitcoin a SecondMarket ha rellançat com (DCG) última filial del Grup moneda digital, Gènesi Trading.\nLa publicitat com la primera societat de valors que regulen els EUA especialitzar-se en bitcoin, Gènesi és l'últim desenvolupament en l'organització cada vegada més activa de Barry Silbert.\nLa signatura de comerç ofereix als inversors institucionals i privats una manera de comprar i vendre grans blocs de monedes digitals, com Bitcoin, litecoin i ondulació, una especialitat de l'equip perfeccionat les seves bitcoins d'abastament per a vehicle d'inversió privada del SecondMarket, Bitcoin Investment Trust.\nGènesi CEO Brendan O'Connor suggereix que el llançament representa més d'un canvi de nom d'un debut al mercat formal, atès l'historial establert de Gènesi Trading en l'espai.\n"Hem estat negociant des de 2013. Dins del nostre espai, els números que nosaltres haguéssim fet, ens converteix en el major (OTC) creador de mercat over-the-counter per aquí, així que aquesta és la nostra oportunitat de mercat davant del món. Abans d'això punt, en realitat no hem estat capaços de fer això ".\nL'equip de 10 persones continuarà operant com el participant autoritzat per al Bitcoin Investment Trust, el patrocinador que obté els actius subjacents necessaris per al fons.\nO'Connor va passar a expressar la seva creença que l'empresa és la primera casa de borsa als EUA regulada per l'Autoritat Reguladora de la Indústria Financera (FINRA) i la Comissió de Borsa i Valors (SEC) de Bitcoin operacions de negociació. Gènesi Trading, ha afegit, ja està treballant amb clients, incloent els fons de cobertura i gestors de fons d'actius alternatius.\nLa notícia arriba després de l'26 de març de debut de l'escala de grisos Investments, que actualment patrocina el Fons d'Inversió Bitcoin com una subsidiària de la DCG.\nSilbert, CEO de llarg termini de SecondMarket, va renunciar al seu posicionament de juliol d'anunciar la iniciativa centrada bitcoin-DCG a l'octubre.\nEls clients potencials de Gènesi Trading haurà de seguir un estricte rentat de diners (AML) i regulacions (KYC) el seu client saber, va dir O'Connor. Tot i això, ell creu que el procés de compra de l'empresa és competitiva amb les principals borses i cases de borsa.\n"Tenim la capacitat de comprar per al nostre propi llibre", va dir O'Connor. "Si la gent està interessada en la compra de mida de bloc, estem definint que un 25 BTCor més. La gent pot posar-se en contacte amb nosaltres, els demanem que completi un nou formulari de perfil de sol·licitant i que passarà per un procés d'investigació."\nO'Connor pretén valer-se de coneixement del mercat del seu equip en les relacions amb els clients que creu que està massa ocupat per utilitzar bosses tradicionals, i per tant, requereixen una forta connexió amb el seu agent de borsa.\n"Els nois que estan en aquestes posicions són típicament molt ocupat i relacions i confiança signifiquen realment alguna cosa a aquestes persones", va continuar.\nBous a llarg termini\nO'Connor va indicar que el Gènesi no tenia un comentari sobre si el llançament seria afectada de cap manera pel preu actual del bitcoin, que ha cotitzat per sota de $ 250 per a gran part de la setmana.\nLa seva pròpia estratègia, va dir, no ha canviat a la llum de les fluctuacions recents.\n"Creiem que la moneda i la tecnologia és el més interessant en l'espai de pagament en els últims 50 anys, i la nostra tesi no ha canviat", va dir O'Connor.\nEn el moment de l'entrevista, però, O'Connor va mantenir el seu enfocament en el present, que conclou:\n"És un moment de gran orgull per a nosaltres. Així que estem encantats que Barry [Silbert] ens ha donat l'oportunitat."\nEls fiscals europeus llancen el projecte per lluitar contra els mercats foscos en línia\nLexsecretari del Tresor dels Estats Units demana a Bitcoin una solució innovadora


ELS TEUS MÚSCULS NECESSITEN AIGUA |\nELS TEUS MÚSCULS NECESSITEN AIGUA\nPer MCF · 3 octubre, 2017\nEn el cos humà, dos terceres parts són aigua. Una xifra que ens hauria de fer reflexionar de la importància que té hidratar el nostre cos, i més si estem entrenant o disputant un partit de futbol. Un dels elements del nostre cos que més aigua necessiten són els músculs.\nSense aigua els músculs no funcionen\nDurant la pràctica del futbol, o qualsevol esport, l’aigua va des de la sang a les cèl·lules musculars i zones adjacents. Aquesta activitat crea una sensació d’empenta a nivell muscular. Però, quan el aigua escasseja a l’organisme degut al consum de fluids i a la suor, l’aigua es trasllada des del múscul a la sang. Aquest mecanisme permet mantenir la circulació sanguínia i la pressió a nivells segurs.\nPer tant, si no tenim aigua suficient per omplir les cèl·lules musculars, corres el risc de perdre la teva empenta. Diversos estudis assenyalen que quan les cèl·lules perden aigua, i per tant volum, la producció de proteïnes es redueix. Actualment s’investiga sobre aquest fenomen, però sembla que la síntesi de la proteïna muscular pot reduir-se desprès de l’exercici durant els estats de deshidratació.\nLa hidratació marca una gran diferència\nDiversos estudis indiquen que durant l’exercici aeròbic, com córrer, el rendiment decreix quan la deshidratació supera el 2-3 % del pes corporal. Pot semblar molt, però les investigacions també assenyalen que sensació de sed no es produeix tant aviat com comences a estar deshidratat. Així que pensa’t-ho d’aquesta forma, si tens sed, el teu rendiment està sent inferior.\nCóm mantenir-se hidratat\nQueda clar, que fent esport, necessitem incorporar molta més aigua que qualsevol altre nutrient especial. Els efectes de la falta d’aigua apareixen molt abans que en altres nutrients, i per això l’aigua hauria ser una prioritat essencial, no només fent esport, si no al llarg de tot el dia, especialment en els dies d’entrenament.\nLes recomanacions generals per esportistes van des dels 3-5 als 7 litres per dia. Òbviament, part d’aquests líquids sortiran de la fruita (que sol ser 80 % aigua) i altres aliments. Però la major part vindran de beure aigua i begudes (incloent la llet). Beure durant la pràctica de l’esport millora el volum muscular. Com a regla general, beu suficientment durant el dia com per estar ben hidratat, però amb un límit, sense la necessitat d’estar tot el dia en el servei.\nMantenir-se hidratat és la forma més fàcil i barata de maximitzar el teu rendiment al camp de futbol. Tingues sempre un bot d’aigua a mà.


El PP de PLF considera una burla les explicacions donades sobre els projectes del Fons d'Inversió Local de PLF.\nEl PP de PLF considera una burla les explicacions donades sobre els projectes del Fons d’Inversió Local de PLF.\nLa passada setmana els regidors de PLF es van reunir en una comissió informativa en la que s’havia d’explicar els projectes presentats, i ja aprovats per l’Estat, a les ajudes del Fons d’Inversió Local a PLF.\nEl regidor popular considera una burla aquestes explicacions, ja que els projectes ja estan presentats i aprovats i per tan no es pot fer cap mena d’aportació.\nSegons el seu portaveu, Óscar Bermán, els projectes ja estaven decidits abans que l’alcalde Valentí Agustí, que el popular anomena patriarca, marxés de vacances, i per tan no entén perquè se’ls informa ara.\nEl popular argumenta que els projectes presentats no són prioritaris pel nostre municipi en època de crisi econòmica, i assegura que tot plegat li fa olor d’electoralisme.\nPLF té aprovats 6 projectes a fer en aquests 2009, amb el finançament de l’Estat que aportarà al nostre municipi més d’1 milió 400 mil €\nArticle anteriorAndrés Rabadan continua a la presó 15 anys després d’haver matat al seu pare i haver descarrilat 3 trens al Maresme\nArticle següentEl conseller Nadal assegura que no hi ha govern capaç de recuperar la concessió de les autopistes i preveu 1 o més vies alternatives a la N2 al Maresme


"Renovo el meu compromís consagrant tota la meva vida al servei de Déu i dels germans" | Catalunya Religió\n(Viqui Molins) Aquest diumenge els religiosos i religioses que vivim al Raval i al Poble Sec de Barcelona hem renovat conjuntament els nostre vots a la parròquia del Carme. Ha estat una iniciativa secundada per tots els religiosos i religioses del barri, com era d’esperar. I dic que era d’esperar perquè les coses no surten sinó és en un clima preparat. I al nostre barri ho vivim des de fa més de 25 anys amb una constància i una naturalitat que supera totes les expectatives. Cada últim divendres de mes, any rere any, ens hem estat reunint cada vegada en un dels pisos on vivim la nostra presència al barri, per celebrar junts l’Eucaristia, sopar i conviure amigablement. D’aquestes reunions han sortit molts projectes, hem recolzat moltes iniciatives, hem celebrat moltes alegries i hem compartit penes, comiats i dols. L’amistat que ens uneix és més aviat fraternitat. Els diferents carismes més que separar-nos sempre ens han enriquit mútuament, i ens han ajudat a créixer en molts aspectes.\nI ha estat en aquest clima fratern i d’amistat que he volgut celebrar aquest diumenge també el Any de la vida Consagrada en “petit comitè”, després de la meravellosa Jornada de dissabte organitzada per la URC. I ho vam fer el dia següent, a la parròquia del Carme, que precisament està portada per una comunitat religiosa, la dels Escolapis.\nEs tractava que renovar els nostres vots religiosos que un dia vam fer en les diferents Congregacions a les que pertanyem, ara sense distinció de carismes i en mig del poble en que el volem viure i servir.\nVam preparar la festa amb il·lusió i ho vam anunciar als feligresos que ja estan acostumats a diferents celebracions: els aniversaris de matrimonis, el dia dels més grans de 85 anys, el dia de la Unció dels malalts com una festa, més que com un “ultimàtum”, etc. Ara els van parlar de la nostra renovació i ho van entendre molt bé.\nEns hem reunit una vintena de religiosos i religioses de diferents congregacions que –amb els papers de la nostra fórmula de renovació i una espelma a la mà– hem volgut seure entre mig de la gent com sempre i no en els primers bancs. Tot un símbol de la nostra inserció i del nostre desig de ser un més entre els homes i dones amb els quals convivim.\nRamon Novell, el rector de la parròquia, ha començat explicant el significat d’aquesta celebració i del que havíem de fer. Sabia que ens trobàvem entre amics i que ens acompanyarien en la nostra celebració amb alegria. L’Evangeli estava tant en consonància amb la trobada que ha estat un goig sentir aquelles paraules de Jesús: “Vosaltres sou els meus amics... no m’he escollit vosaltres a Mi, sinó que Jo us he es collit a vosaltres...” I aquelles últimes: “No hi ha amor més gran que el que dóna la vida...”\nEduard Pini, el nou provincial del Escolapis, i celebrant cada diumenge d’una de les Eucaristies, ha comentat aquest Evangeli amb la claredat i l’entusiasme que ens té acostumats a comunicar-nos. Ens ha deixat molt clar que per arribar a aquesta exigència del amor –donar la vida– Jesús va anar demanant per passos: primer, el manament antic d’estimar els altres com a nosaltres mateixos, després, estimar fins a aquells que no ens estimen, els enemics. I a punt de lliurar la seva vida, estimar com Ell va estimar, donant la vida. I això és al que estem cridats els que un dia van abraçar, mitjançant els vots, la vida religiosa.\nA l’ofertori, hem sortit dels diferents bancs amb les espelmes, que en aquell moment hem encès, i, precedits per les ofrenes, ens hem col·locat al voltat de l’altar. Aleshores hem anat dient un per un només el nostre nom de pila, sense especificar la congregació, i hem llegit tots plegats aquesta fórmula de renovació: "Jo (...) renovo el meu compromís de seguir els consells evangèlics, com a deixeble de Jesús que em va cridar fa anys al seu seguiment, en comunitat, consagrant tota la meva vida al servei de Déu i dels germans. Poso com a testimonis d’aquest lliurament a tots els germans que ens acompanyen i amb els quals vull compartir l’encàrrec de Jesús d’anar per tot el món anunciant l’Evangeli. I ho faig lliurament i confiant en la misericòrdia de Déu que em donarà forces per seguir endavant tots els dies de la meva vida en aquest seguiment i aquest servei. Que la Mare de Déu, la primera consagrada al Senyor, m’ajudi a dur a terme aquesta consagració pel bé dels meus germans i per col·laborar a la creació d’un món millor. Amén".\nDesprés ens hem quedat al presbiteri amb els celebrants fins a l’hora de la pau, que ens escampat per tota l’església a donar-la a la gent. Al final hem repartit als feligresos un petit record amb unes paraules del papa Francesc al religiosos en l’Any de la Vida Consagrada.\nRamon Novell, vida consagrada, Any de la Vida Consagrada, Raval, Poble Sec, religioses, vots, Viqui Molins, Eduard Pini, M. Victòria Molins, Barcelona, Acció Social, Espiritualitat, Vida Religiosa, Actes


LA PANXA DEL BOU: JOSEP PALLACH, QUARANTA ANYS DESPRÉS\nJOSEP PALLACH, QUARANTA ANYS DESPRÉS\nHa fet ja quaranta anys de la mort de Josep Pallach. És interessant comprovar els molts articles que se li han dedicat al llarg dels anys, s'han escrit llibres sobre ell i s'ha posat el seu nom a escoles i carrers. Cercar informació sobre Pallach per la xarxa evidencia l'ingent nombre de referències amb les quals ens podem ensopegar. La mort prematura d'algú interessant té aquestes servituds, amb el pas del temps molta gent, fins i tot de tendències oposades, es pot fer seu el difunt i opinar sobre com haurien anat les coses amb ell i com pensaria en l'actualitat. Però el cert és que això no es pot saber de cap manera.\nAvui, en general, es pensa que era Pallach qui tenia raó i que els seus plantejaments haurien beneficiat el socialisme en el cas, és clar, que el socialisme majoritari s'hagués deixat beneficiar de la seva aportació, cosa dubtosa. Quan era viu es feien bromes, en ocasions injustes, sobre el polític, per moltes bandes. Se'l culpabilitzava de les divisions socialistes i el fet és que el seu partit va durar poc després de la seva mort. Potser no s'havia pogut consolidar a fons o és que tot allò de la unificació amb el PSOE va passar una factura que encara estem pagant hores d'ara, ben mirat.\nUna tendència inevitable a mitificar el passat fa que oblidem servituds i misèries, per penedir-nos d'allò que hauria pogut estar i no va ser i sobre la qual cosa ja ens prevenia la cançó de Machín. Pallach havia estat una víctima dels comunistes, durant la guerra. Era del POUM i va acabar en un batalló de càstig. Potser, en el fons, això també va tenir un pes, els socialistes del Congrés, alguns dels de més pes específic, eren propers a aquell PSUC dels bons temps o en provenien. El fet de què el POUM fos una víctima dels altres no vol dir pas que fossin uns angelets, en alguns pobles no en tenien un record gaire positiu, després de la guerra. Era allò que deia ahir sobre les víctimes, que no sempre són innocents.\nLes divisions fan molt mal als partits i de vegades venen menades per personalismes diversos, no sempre conscients del tot. Les divisions en moments de feblesa fan molt de mal, tant als partits polítics com a les assocacions de veïns, però, malauradament, és en moments de feblesa quan es manifesten. Quan les coses rutllen s'acostuma a fer un esforç per tal de què les picabaralles no arribin al gran public. El que penso jo és que el socialisme català va perdre, això sí, la possibilitat de tenir un líder carismàtic i atractiu, que fes de contrapès a l'inefable Felip Gonsales de les Espanyes.\nNo se n'han sortit mai, els socialistes, amb això del lideratge. Raventós no es podia comparar a un Pujol, pel que fa a la dialèctica o al carisma o, potser, fins i tot, a l'ambició. El van enviar ben aviat cap a París i els que van anar sortint després tampoc no van aconseguir grans coses. Maragall va funcionar bé com alcalde però no crec que tingués prou fusta per allò de la Generalitat, que gairebé li va tocar de rebot i gràcies a pactes una mica contra natura. El mateix va passar amb Nadal, que va ser un alcalde gironí amb carisma i no va aconseguir reeixir quan van intentar promocionar-lo a la Generalitat.\nHi ha qui pensa que els personalismes i els lideratges són poc aconsellables però el món funciona així, ens agradi o no. Els del poble anònim i patidor volem entomar seguretats, encara que ens enredin. A nivell casolà això funciona per totes bandes, he conegut directors d'escola molt vàlids professionalment però amb poc carisma, que no se'n sortien, i d'altres de menys volada intel·lectual i fins i tot un mica rucs, però que tenien autoritat natural. Hi ha mestres i professors que tenen un do especial i que en entrar a una classe, no saps el perquè, tothom fa moixoni, i d'altres que són bona gent però no tenen aquest do i ho passen malament quan han de fer callar el personal. Tot es pot aprendre però qui té el do té molt de camí fet. Un altre tema és que el do li generi una seguretat excessiva i es foti de lloros en algun moment, que també passa.\nPallach estava casat amb Teresa Juvé, una persona molt interessant, escriptora en castellà i català, que ha publicat novel·les d'enjòlit situades en èpoques antigues, llibres distrets i remarcables, tot i que a mi m'agraden més els seus volums testimonials i memorialístics, alguns d'ells difícils de trobar. Un dels que es poden trobar amb facilitat és Tu ets jo, publicat a Meteora, fa un parell d'anys, un aplec de vivències, de flaixos, com s'esmenta en el subtítol del llibre.\nA mi m'agrada més el subtítol que el títol, car això de que un sigui l'altre no em fa el pes, cadascú és cadascú, per compenetrat que estigui un matrimoni i penso que una de les coses més importants que tenim és aquesta singularitat irrepetible. Moltes dones brillants i amb una gran personalitat, de la generació de Juvé, van viure en funció dels marits o a la seva ombra, eren uns altres temps. Però em temo que encara passa.\nHi ha qui pensa que una parella sòlida ha de funcionar així, en aquesta comunió ideal de cossos i ànimes, fins i tot un futbolista jove, simpàtic i bonhomiós de primera fila manifestava aquesta opinió en un programa de fa pocs anys, deia alguna cosa com que ell i la dona eren una mateixa persona. Conec senyors i senyores, maridats, que sempre parlen en plural del que sigui: ens agrada viatjar, ens agrada el rap amb suc, ens agrada més el teatre que no pas el cinema... Tot és opinable i valorable però és que crec que aquests sentiments unitaris són impossibles i que, de fet, el que acaba per esdevenir és que un dels dos perd pistonada i possibilitat de divergir quan cal.\nSobre Pallach, crec que paga la pena més aviat incidir en allò que opinava i escrivia quan era viu que no pas fer volar coloms sobre el que hauria esdevingut més endavant i el que diria o faria avui ja que això no és pot saber i, a més a més, és impossible d'esbrinar. Però aquest esport, lligat a la política ficció, és habitual i recurrent, passa aquests dies també amb gent com Montserrat Roig. Amb els que moren vells no s'acostuma a fer però sí que de tant en tant es diuen coses com ara, ah, si aixequés el cap i sortís de la tomba, segur que es tornava a morir del disgust.\nEtiquetes de comentaris: Josep Pallach, literatura catalana, segle XX., socialisme, Teresa Juvé\nNo se que hauria passat si en Josep Pallach no hagués perdut la vida aquell mes de gener de 1977, seria fer política ficció, és el mal de morir-se abans d’hora, pots esdevenir un mite o caure en l’oblit, ell era, crec, una referència que en el devenir polític dels anys següents hauria pogut canviar el curs de la nostra història. Però no fou així, i ves a saber com realment hauria anat, els fets són els que són i estem on estem. En morir abans d'hora segurament va evitar decebren's.\nÉs possible, Francesc.\nPOTSER TENS RAO,PERO LA REALITAT AMB BALLARUGUES INCLOSES,ES TAN ...TRIST?.\nPER CERT AN MARAGALL,EL VAN DEIXAR MES PENJAT QUE UNA LLANGONISA,AIXO DE SER "DIFERENT",ELS JACOBINS "NO LO TRAGAN".\nMés que trist és que crec que és com és. Els jacobins ja sabem com som però no escarmentem,Oliva.


El quadern robat: El pes de les bones escoles\nRecordo el dia que, mesos després d’haver marxat, vaig retornar a la meva escola. Ja havia començat els estudis a la universitat i tot havia canviat. Tenia nous companys, nous mestres, noves aules, i tot un repte al meu davant. Sense cap mena de dubte, vivia ben il.lusionada aquell moment d’inici dels estudis universitaris. No tenia ni la més mínima idea de cap a on em portaria el camí que havia iniciat; mai he tingut la tendència de marcar-me fites concretes. M’he deixat portar per les circumstàncies, i per la creença de sentir que estava al lloc on havia d’estar. Quan vaig tornar a la meva escola, no la vaig reconèixer. S’havien traslladat a un edifici nou, havien incorporat nous professors, tot era diferent. Recordo que tant la directora, com els meus antics mestres, em van rebre amb tot el seu afecte. Vam recordar els temps passats en seus molt més petites que la que acabaven d’estrenar. Estaven molt contents, feia molts anys que somiaven en una escola moderna, amplia i lluminosa. Jo, que em vaig alegrar molt per ells, vaig experimentar la sensació de que la meva escola havia deixat d’existir. Aquell edifici fantàstic ja no tenia res a veure amb mi. Per a tots havia començat un nou camí. Jo tenia la sort de fer-lo, sabent que havia estat a la millor escola possible.\nDijous passat, quan vaig assistir a la re-inauguració de la galeria en la que vaig treballar durant tants anys, vaig tenir una vivència semblant. Durant l’estiu havien fet obres per remodelar l’espai, i la veritat és que el resultat em va semblar extraordinari. Havien convertit dues habitacions petites i mal ventilades i un altell inservible, en una zona de treball agradable i molt espaiosa. També havien eliminat un envà per guanyar espai en la zona del davant. Mai hauria imaginat que podia quedar tant bé! Els vaig felicitar de tot cor. Els antics companys que encara treballen allà estaven contents i satisfets del resultat. Mentre estava amb ells i amb els altres convidats a la inauguració, vaig recordar intensament aquella visita a la meva antiga escola. Una vegada més, vaig sentir que s’havia tancat una etapa. Allà ja havia après tot el que calia; era l'hora de continuar el meu camí.\nPotser per tot el que porto après, no em va fer gens el pes la fira Swab, que es celebra a Barcelona. Hi vaig passar tota una tarda. És una fira molt petita que es pot visitar en un parell d’hores. Hi havia poques galeries conegudes, unes cinc o sis. Com quasi sempre que vaig a una fira, no em vaig sentir atrapada per l’obra de cap artista. Per treure rendiment de les parets, les galeries havien caigut en el parany de penjar massa obres, i el conjunt donava la sensació d’aiguabarreig confús. No hi havia obra d’artistes coneguts, les galeries que podien portar-los, havien optat per penjar obra d’artistes joves. El mercat no esta per a preus elevats, va dir-me una galerista. Tot i amb això, que difícil –o impossible- va ser trobar obres realment interessants!. La veritat és que no vaig apuntar ni un sol nom. Alguns galeristes amics, així com un antic col.leccionista que vaig trobar, no van parar d’animar-me per participar l’any que ve. Es important per a fer-te visible, em van dir. El que passa és que jo em pregunto si de debò és important “fer-se visible” allà. El públic assistent estava format majoritàriament per artistes, curiosos i gent massa jove per a comprar art. Potser sí que entremig hi havia algú amb intencions d’iniciar-se al col.leccionisme, però és prou justificant per a assistir a aquella fira?. Tinc molts dubtes al respecte. No és fàcil fer camí després d’haver estat a la millor escola possible, d’haver treballat amb alguns dels millors artistes, i de tenir companys amb una experiència difícil d’igualar. Res de tot això ni tant sols s’intuïa en cap dels racons d’aquella fira.\nMarta Teixidó 7 d’octubre de 2014, a les 12:02\nJa ho diu la dita: “renovar-se o morir”, i per tant renovar la façana i l’espai es fa necessari, però també conceptes i idees. De totes formes, els de la teva antiga galeria, ja ho podien haver fet abans això!!, i no tenir un espai com aquell al que li feia falta una bona restauració!!!\nPerò, tal com dius tu has de seguir el teu camí, i el teu instint. No creus en les fires, perquè demès has viscut l’experiència, i per “deixar-se veure” com deien els teus col•legues galeristes, en segons quins ambients pot ser no val la pena, i menys en una fira com el Swab, que pel que descrius, més que una fira es una mena d’Encants amb catxet.\nEls artistes van per copiar, els curiosos per passar l’estona i els col•leccionistes a veure que troben. Però tu no vas apuntar cap nom. És la teva experiència la que val i el teu olfacte. Tampoc t’has de tancar a res, però el dia que tu vegis quelcom que et frapa, hi aniràs al darrera. Mentre, no. I em sembla bé que mantinguis els teus principis.\nNo obstant, si que pot ser hauries de visitar altres fires importants d’Espanya o alguna de l’estranger. En primer cop per assegurar el teu concepte, tot i que pot ser, trobaries alguna que et podria resultar a la teva mida.\nEstem en un moment molt canviant. Les noves tecnologies et poden ajudar molt. Pot ser abans de gastar-te pasta en una fira, val més publicitat en premsa especialitzada, per buscar nous compradors, o posicionar la teva web.\nHi ha mitjans per tirar endavant, però cal arriscar-se i assumir tant encerts com pèrdues. Et vas arriscar amb el Quadern Robat, doncs ara et toca fer-ho sempre, però sota el criteri de la teva experiència. Si el teu instint diu no fires, doncs no fires, però tampoc pots estar tancada a noves perspectives, que poden anar sorgint de la mateixa manera deixant-te emportar, com feies quan anaves a la universitat.\nAnna Belsa 7 d’octubre de 2014, a les 12:53\nGràcies pels consells, els tindré en compte. No descarto d'entrada anar a alguna fira per "fer-me visible", sempre i quan ens ho puguem permetre. En aquestes coses potser sóc massa pragmàtica! Tant de bo s'organitzés una fira més gran a Barcelona. Swab és petitíssima!\nÉs ben cert el que dius, que el que cal és renovar les idees i els continguts. Malauradament però, estem en una època tant indiferent envers l'art, que em pregunto per la resposta a aquests possibles canvis recomanables. Ja ho vaig escriure en una entrada anterior (que es titulava "La falta de públic"). Estem en un moment econòmicament deprimit, i es necessita certa alegria per interessar-se per aquestes coses. Hauria de ser al contrari, oi? L'art és aliment per a l'esperit, i això sembla que no es contempli. Segur que amb l'esperit ben fort, és més fàcil d'enfrontar-se als problemes. Doncs mira, sembla que això no es sàpiga!\nSí, la vida et porta, i et va dient el que toca fer a cada moment. Seguirem el seu camí, vagi on vagi!.\nMarta Teixidó 7 d’octubre de 2014, a les 13:57\nAnna, jo estic d'acord amb tu. L'art és l'aliment de l'esperit. Fins i tot, Jesucrist, quan va ser temptat pel dimoni amb grans safates de queviures li va dir: "No tan sols de pa viu l'home". Fa 2014 anys de tot això. El "premium Vivere" domina el cotarro. Sembla que no hi hagi temps ni "deinde philosophare".\nAnna Belsa 7 d’octubre de 2014, a les 16:50\nFins i tot et trobes molta gent que veu malament el "deinde philosophari". Ara no toca, diuen, o ara no és el moment. Hi ha moments que mig ho entenc, pensar en invertir en art, amb la gent que hi ha que ho passa malament, sembla un absurd. No tothom esta afectat, però, tot i que sí que s'han contagiat del malestar i això és del tot terrible.