El Reial Madrid aconsegueix finalment la «Décima» (4-1) | NacióDigital\nEl Reial Madrid aconsegueix finalment la «Décima» (4-1)\nL'Atlètic de Madrid tenia la Champions a tocar ja que guanyava per 0 a 1 fins al minut 93\nper Redacció , 24 de maig de 2014 a les 23:24 |\nEl Reial Madrid ha guanyat la Champions. Foto: UEFA\nEl Reial Madrid ha aconseguit finalment la desitjada Décima. Els merengues han acabat superant l'Atlètic per 4 a 1 en un partit on els matalassers guanyaven per 0 a 1 al minut 93. A la pròrroga, els homes d'Ancelotti han aprofitat la superioritat física per superar sense pietat el seu rival ciutadà.\nEl Madrid arribava com a favorit a Lisboa i ha començat el partit dominant. Tanmateix, els matalassers quan pitjor ho passaven han aconseguit avançar-se gràcies a un gol de Godin que ha aprofitat una mala sortida de Casillas. L'Atlètic ha aconseguit aguantar la victòria fins a la mitja part davant d'un Reial Madrid que a mesura que han avançat els minuts atacava més i més. Tanmateix, el gol de l'empat no ha arribat fins al minut 93 quan Sergio Ramos ha rematat impecablement un còrner.\nL'Atlètic ha arribat fos a la pròrroga ja que havia esgotat els tres canvis i només començar s'ha lesionat Juanfrán –tot i que ha continuat al camp-. L'empat s'ha mantingut fins al descans però a la represa el Madrid ha passat per sobre de l'Atlètic amb tres gols de Bale, Marcelo i Cristiano Ronaldo de penal.\nEsports, Atlètic de Madrid, Champions League, Reial Madrid\nPer Español el 1 de juny de 2014 a les 20:20\njoderos putos catalufossssssss, teneis un equipo de mierda, se os llena la boca de toque y valores y no valeis una puta mierda, maricones\nHala madrid hijos de puta = nou vers per a l'himne\nPer Anònim el 27 de maig de 2014 a les 20:59\nUs imagineu un jugador del Barça celebrant una victòria (en aquest cas, com en molts altres, pseudovictòria) cridant: Visca el Barça, fills de puta". Bé, típic dels "caballeros" del Real Madrid.--- http://www.ara.cat/esports/ARBELOA_0_1144685677.html\ncaramb amb els de l'àrea metropolitana!!\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 21:29\nJo no visc a l'àrea metropolitana sinó en un districte (Les Corts) i en un barri (Pedralbes) on es van sentir força coets i petards.\nno s´hi va....\nPer Supreur el 25 de maig de 2014 a les 16:19\nQue el Atletic de Madrid guanya a can Barça la lliga Espanyola... que el Real Madrid guanya la Champions League.. I QUE EL BARÇA NO GUANYA RES DE RES... DONCS NO ES VA BE CAP A LA INDEPENDENCIA.. JA QUE INTERNACIONALMENT POBRE IMATGE DEL BARÇA... ARA DIUEN QUE ESTAN CONSTRUIN UN NOU PROJECTE DEL BARÇA.. DONCS SI AL 9N HI HA LA INDEPENDENCIA.. QUIN PROJECTE VOLEN COMENÇAR...O ES QUE A CAN BARÇA PASSEN DE LA INDEPENDENCIA DIGUIN EL QUE DIGUIN ELS INDEPENDENTISTES....???????\nExemple del seguidors\nPer Mikalet el 25 de maig de 2014 a les 10:17\nEls ultres del Madrid,han donat un altre exemple de democracia a Lisboa.Han estat fent la salutació feixista mes o menys uns dos-cents i alguns de ells detinguts.A Portugal com un pais civilitzat no es pot fer aquesta salutació de mort.Un altre exemple.\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 09:45\nSi hagués guanyat el Atletico de Madrid, hauríeu estat vosaltres, els fatxes independentistes i inadaptats espanyols, els que hauríeu fet servir els coets i tot tipus d'explosius de revetlla. Però com el vostre Barça és molt petit al costat del Real Madrid (10 copes!). Que el Madrid ha guanyat les sis primeres copes gracies al dictador? Doncs que torni el dictador, si tant poder tenia a Europa. És que ens convé molt, sap. El Atletico de Madrid, després del seu gol, s'ha dedicat a perdre el temps i destruir el futbol. Ara bé, si hi ha hagut un club vergonyosament beneficiat pel temps afegit, aquest ha estat el FC Barcelona. Parlem de com va ser eliminat el Chelsea? l'última llegenda del vostre Barça començar precisament amb aquest robatori. El Real Madrid i el Sevilla, dos equips espanyols, campions d'Europa. I ara, culers, os heu de preparar per gaudir de la copa del món que Espanya guanyarà al Brasil amb la inestimable ajuda dels jugadors del Barça. S’omplirà la Diagonal!!!\nCasi que millor ara\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 03:26\nAl menys no haurem d'escoltar més aquests pesats cada maleit any parlar sobre la décima. Ara ja està, ale.\nL'arvitre no ha donat més de 5 minuts de pròrroga? Quina raresa...\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 01:16\nNormalment el madrit guanya al minut 97, pero aquí... Què catalnets lidòpates, la tindrem aquest any, la independència al parlament de barcelona? O encara us heu d'emprenyar més i heu de seguir votant? Quants processos més necessitareu fins al 4014? Una mica més de cots a les europees per acabar de cansar-vos anímicament? Ja steu farts de suportar els 4 petardets del veí cañí que es taxista, votant del Ppc'soe i que us dona lliçons de democràcia?\nPer Teresa Folqué el 25 de maig de 2014 a les 00:44\nMolt injust. Llàstima. Minut 93 guanyant i perdre. Només passa amb equips IMPRESENTABLES com el Madrid.\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 00:35\nFelicitas al campió pero la propera temporada la guanyarem nosaltres Visca el Barça.\nA dormir..amb la ilusió de que estem construint un nou Barça!!!\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 00:27\nDetalls son el que decidiesen un partir...5 minuts?que Cristiano celebri el gol com si hagues valgut la final despullanse literalment...em fa sentir mes orgullos de el que va aconseguir Messi.Messi li dona 10.000 con a persona i com a saber estar en un camp!!finalment em quedo amb el detall de Varane!!si senyor aixo si que es señorio!!\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 00:21\nLi han robat el partit afegint 5 minuts.\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 00:19\nQuin descans,per fi tenen la decima,a veura si ens deixen tranquils una temporada.\nque no, tossuts!\nPer xepkna el 25 de maig de 2014 a les 00:16\nQue no és la décima champions, sino la 4a. Les 6 primeres es com si l'hagues guanyat el dictador\nPer Anònim el 25 de maig de 2014 a les 00:08\nEspaña : Campeona España : Sub-campeona\nPer penjases el 24 de maig de 2014 a les 23:54\nEl Cristiano no és més xulo perquè no s' entrena. Ara, quatre pertados I a dormir la mona. Passegeu les vostres respectables banderes, no trenqueu res I no us pixeu a les fonts. Demà a votar, I si hi algun merengue pel dret a decidir, que hi vagi, els altres ... no cal. Apa bona nit!\nPer Anònim el 24 de maig de 2014 a les 23:54\nAncelotti sube a los altares....\nGuardar los cohetes\nPer AnònimO el 24 de maig de 2014 a les 23:42\nLos cohetes que no habeis usado para el Barcelona en la Copa del Rey, en la Liga ni en la Champions y ahora tampoco con el At. Madrid, guardarlos para el Mundial cuando la Seleccion Española pierda algun partido, si no han caducado para entonces..\nHorrorós partit i just vencedor de la Champions 2014\nPer Fèlix Torras Solsona el 24 de maig de 2014 a les 23:41\nDes d'una perspectiva estrictament fubolística, de les pitjors finals dels darrers anys. L'Atlètic de Madrid s'ha aculat massa en els darrers moments del partit. El Real Madrid sol cobrar peatge, quan un equip es tanca tant a prop de la seva porteria, anat a sota del marcador, amb el partit a punt de morir. L'Atlètic de Madrid podia haver escollit jugar a futbol en els darrers moments. Ha jugat amb foc. Ha sortit ben escaldat. Una llàstima. Torras Solsona Trader i Analista\nPer Anònim el 24 de maig de 2014 a les 23:40\nEs una actitud personal, però fa molt de temps que en els meus ambients personals em queixo de lo manipulable que és el futbol. M'he comunicat amb la colla per wasap en aquest partit, i he acabat de l'inrevés tot explicant que lo d'avui, encara que hagués estat en segona regional, és inacceptable, però en una final de champions? Per a mi, el descrèdit del futbol és absolut, i juro no tornar a perdre el temps mai més en veure un partit de futbol. I no perquè hagi guanyat l'un o l'altre. Mai més.\na l'Atlètic li han robat la copa\nPer Anònim el 24 de maig de 2014 a les 23:39\nels 5 minuts addicionals han estat un regal per al real madrid. Vergonyós.\nVisc a l'àrea metropolitana ja estic fart dels cohets\nPer Anònim el 24 de maig de 2014 a les 23:34\nEl que visquem a l'àrea metropolitana tindrem que soportar el inadaptats fatxes celebrant cohets i altres provocacions.


On anirem a parar?: Una amanida de recursos per encetar l’Eclèctic | FET a TARRAGONA\nPublicat el 6 de Maig, 2013\nImatge de l’espectacle d’Amanida Teatre (foto: N.Sancho)\nDe nou, les arts escèniques i les capacitats s’agafen de la mà per donar lloc al festival Eclèctic de Tarragona. I amb aquesta ja són tres edicions.\nEl certamen ha arrencat aquest diumenge i, durant els propers dies, portarà a la ciutat un projecte teatral impulsat per les conselleries de Cultura i de Serveis a la Persona, des de l’Àrea de Polítiques d’Igualtat i sota la coordinació del tècnic del Servei Municipal de la Discapacitat, Romà Solé.\nHi participen fins a 16 grups escènics -9 de la ciutat- i més de 200 actors que pertanyen a entitats relacionades amb la discapacitat. Una demostració de dansa integrada a la Rambla Nova a càrrec dels Down Wapacha Team de Reus ha donat el tret de sortida al festival. Després, el Teatre Metropol ha obert les seves portes per acollir la posada en escena del darrer projecte del grup Amanida Teatre, de l’ONCE a Tarragona, format per persones cegues o deficients visuals, sota la direcció de Miquel Àngel Fernández.\nUna representació plena de recursos\nNo hi ha cua al Metropol. Una cinquantena de persones accedeixen al teatre per veure On anirem a parar? Aquest serà l’escàs públic que gaudirà de la representació. Entre els assistents, moltes persones relacionades, d’alguna manera o altra, amb el sector social; alguna autoritat com la consellera de Polítiques d’Igualtat i Serveis a la Persona, Victòria Pelegrín. Potser el cap de setmana d’infart cultural que ha viscut la ciutat sigui el culpable de la poca afluència de públic a la primera de les representacions de l’Eclèctic al Metropol. Una circumstància que, sense menystenir l’esforç de la companyia, desvirtua l’acte.\nSilenci. L’espectacle és a punt de començar. Les actrius apareixen i l’encarregada d’interpretar l’obra amb llenguatge de signes ja està situada a l’esquerra, a la part baixa de l’escenari, per que les persones sordes puguin seguir-ho sense problemes.\nEls cecs o deficients visuals tenen també un suport interessant. En accedir al recinte, se’ls ha lliurat un petit aparell receptor connectat a un auricular per on podran escoltar l’audiodescripció de l’obra. Una veu s’encarrega de narrar els passatges sense diàleg i els detalls visuals del quadre. És una tècnica que impulsa l’ONCE i que poc a poc es comença a estendre per diverses sales de l’Estat.\nA escena, les primeres actrius comencen a desfilar. Són actrius i, casualment, cegues o amb mancances de visió. Es mouen amb llibertat i naturalitat per l’escenari. Utilitzen diverses estratègies com marques al terra o delimiten l’espai amb objectes concrets. Han fet un minuciós estudi previ de l’escenografia. coneixen cada detall i s’ajuden d’una distribució exacta de l’escena que, en aquest cas, representa un tanatori. Ho fan així en cada representació des de l’any 1994, quan va néixer la companyia.\nUnes actrius que, amb una interpretació acurada i emotiva, enriqueixen una obra difícil de definir. L’acció va transcorrent. Cinc dones ens conviden a reflexionar sobre la mort. Cinc maneres subjectives d’interpretar, encaixar o paradoxalment veure i viure la mort d’un ésser estimat: la varietat de registres i la capacitat gestual de Carmen Lourdes García, el caràcter interpretatiu d’Antònia Saladié, l’evocació i la memòria de Natividad Ojeda, el dramatisme i l’empatia de Rafaela Pérez i la reverberació i obscuritat de Juany Fuentes.\nA tot això, cal sumar la feina de l’equip tècnic, la importància dels contrastos en la il·luminació de l’escenari i la personal feina d’adaptació del director, a partir de textos escrits per autors del Camp de Tarragona.\nTot plegat, acaba convertint-se en una hora i mitja de reflexions i pensaments sobre la fi de la pròpia existència, l’empremta que deixem en els qui es queden i les ganes de despertar per viure.\nL’obra clou amb els aplaudiments de rigor. Les protagonistes saluden i l’audiodescriptora mira al públic, des de dalt de tot de la platea, cercant la conformitat d’haver complit la seva missió. Al pati de butaques, una noia comenta, entre nostàlgica i admirada, que al seu païs no es duen a terme festivals de teatre amb persones discapacitades.\nUna setmana de propostes ben eclèctiques\nMés enllà, fins el dia 12 de maig, les actuacions se succeiran en diversos espais de la ciutat. Grups escènics com Al trot Teatre, de La Muntanyeta, el del Club Social La Muralla o la companyia Danza Mobile -provinent de Sevilla- mostraran el fruit dels seus assajos. Els nois del Teatre Ganyotes, del Club Vaixell, clouran el festival amb els nervis de presentar l’esperada 3/4 de circ, per la qual han aconseguit finançament mitjançant un Verkami.\nEl Romà i el seu equip han pensat en tot. Llengua de signes per a persones sordes, audiodescripció per a persones cegues i una platea adequada per usuaris amb cadires de rodes.\nAquests dies, actors, actrius, voluntaris i professionals lluiten més que mai per sobreviure a les retallades. Troben en el teatre un respir a la situació quotidiana. El festival busca la normalitat i la integració del col·lectiu i, amb una obra, un musical o una performance, aconsegueix una de les seves fites: esdevenir “un petit moviment sociocultural”.\nEl desig: que l’Eclèctic es converteixi en un festival referent en l’àmbit cultural català. Per això, cal també que el públic respongui.\nEl punt positiu: que Tarragona hagi inclòs aquest esdeveniment dins la programació estable dels seus teatres.\nEl somni: que l’escenari aculli actors i capacitats, en un festival que massa sovint sembla específic d’un col·lectiu concret.


Que hem de fer per repoblar el territori rural? - Benvinguts al Món Rural\nLa vida als pobles petits és atractiva: es tracta d’un espai tranquil, proper a la natura, amb lloguers barats i un aire més pur que a les ciutats.\na Opinió, Portada, Repoblem el territori, Viure a rural\nLa desconeixença de l’entorn rural i el que suposa viure-hi és, en gran part, el perquè de la despoblació en aquest ambient. No és que la vida als pobles petits (de 500 habitants) no sigui atractiva: es tracta d’un espai tranquil, proper a la natura, amb lloguers barats i un aire més pur que a les ciutats. Però, ¿Quines ofertes laborals hi trobaré? ¿Podré teletreballar des d’allà?\nA la jornada “La Nova Ruralitat: dona, innovació i tradició” impulsada per la Fundació PIMEC i Pallars Actiu, el president d’aquestes dos entitats, Josep González, va demanar una millor xarxa de comunicacions, ja que actualment la principal prioritat de la població sol ser la connexió a Internet. Llavors, portar Internet als pobles encara és un tema a reclamar, i, paradoxalment, és una de les demandes més importants entre la població, ja que estem parlant d’una eina que ens permet teletreballar, entretindre’ns i comunicar-nos amb la gent que tenim lluny.\nDes del punt de vista de la ciutat, cosmopolita i atrafegada, anar a viure a un poble és desapareixer. I realment no s’equivoca tant si tenim en compte que encara s’està construint una xarxa de comunicacions sòlida i que l’oferta de transport públic és mínima als pobles. Tot i que aquest segon punt es pot solucionar “ràpid” si tens un cotxe en propietat, per molta gent continua essent un dels dos motius principals pels quals la migració de les ciutats als pobles es defineix com a complicada.\nPerò, imaginem que tenim una xarxa de comunicacions apta i eficient, i que la manca de transports no ens afecta. ¿De què treballariem a un poble de 500 habitants? Raquel Serrat, Representant de Dones de la Unió de Pagesos, esmenta en una entrevista que “Ens calen serveis sanitaris, ens calen escoles, ens calen infraestructures, ens calen bones connexions a Internet, veterinaris, perruquers i electricistes! Necessitem tots els serveis si volem viure, o si volem gent, al món rural”.\nAquestes declaracions ens presenten encara més preguntes, per exemple: Un cop al poble, ¿Em contrataran o hauré de crear jo el meu negoci? Segons Raquel Serrat, calen moltes professions, però no sembla que les ofertes de feina estiguin creades. Si les ofertes de feina no existeixen i les hem de crear nosaltres al arribar al poble, se’ns presenta una altra complicació en el nostre proposit de “repoblar” el territori rural.\nNo tot són desavantatges, però és difícil determinar si el que ens aporta el poble val la pena. Un dels avantatges amb el que ens trobem, és que la Generalitat ofereix un programa d’ajudes en el que posa a la disposició del ciutadà l’habitatge al poble, de manera que es tindria una preocupació menys. I això, lligat a la natura que ens envoltaria, la tranquilitat i la poca contaminació, no està malament.\nSegur que més gent aniria a viure als pobles si les condicions fossin més aptes, igual que no ens plantejem que poca gent se’n va a viure fora d’Espanya, perquè tot i que la migració és complicada, la vida que aconsegueixes fora, sol valdre la pena.\nPer a poder repoblar el territori calen infraestructures i feines. Les solucions que proposa la Generalitat, al facilitar l’habitatge, no estan malament però no son suficients. De fet, seria més efectiu millorar la vida als pobles fent-la més atractiva i oferir possibles feines o si més no ajudes per a autònoms afincats als pobles. Les possibles solucions son moltes, però està clar que totes passen per invertir en infraestructures que millorin la connexió a Internet.\nEtiquetes: DespoblamentDespoblament Rural\nLa DO Montsant acaba la millor verema des de fa cinc anys


Federic Adan, premiat per la Universitat de Granada | Diari de Tarragona\nFederic Adan, premiat per la Universitat de Granada\nReconeix el treball del professor de la URV que analitza les resolucions del Tribunal de Justícia de la Unió Europea i com afecta a la doctrina judicial del Tribunal Suprem i a l'ordenament jurídic processal\n18 de Enero de 2018 - 19:21 hs\nEl treball del professor de la URV comprova que es produeix una descoordinació entre l’ordenament jurídic comunitari i l’ordenament jurídic espanyol.\nAixí, conclou que és necessari modificar i reformar la llei d’enjudiciament civil, que és la llei bàsica per la tramitació dels procediments judicials a Espanya, i normes de contractació amb els consumidors. Aquest fet té molta importància en la tramitació del judicis entre entitats financeres i consumidors i usuaris.\nEl jurat del premi ha valorat la qualitat científica, la concreció i claredat expositiva, l’interès científic i l’originalitat i actualitat del tema. La resolució va produir-se el passat 16 de gener i el lliurament es farà el dia 29 d’aquest mes a la Universitat de Granada.\nFederic Adan també va guanyar el premi Ferrer Eguizabal corresponent a l’any 2016, atorgat pel Col·legi d’Advocats de Barcelona, al millor treball sobre la segona oportunitat.\nConsisteix a analitzar els principals problemes pràctics que s’han trobat els jutjats a l’hora d’aplicar una llei que intenta flexibilitzar i solucionar els problemes financers i de deutes de les persones físiques perquè puguin reiniciar una activitat empresarial i no quedin permanentment castigats per deutes que han tingut en un negoci anterior.


je parle un peu français | TrabaBlog\nFiled under Pirineu 2011, Vacances\nformatge geocaching pirineu primavera wikiloc\nmal temps avui… pero ens hem adaptat.\nhem intentar fer una excursió prop de Lescun:\nhem aparcat el cotxe davant de l’església de Lescun.\ni a caminar…\nperò no havíem tingut en compte que les herbes del terra que degotegen t’empapen els pantalons. i jo als 400 metres ja estava xorrejant.\naixò més les no vistes, ha fet que tornéssim enrere, a Lescun.\nallà, tal com ens va dir el Manel, teníem un objectiu: comprar un formatge en un sr. que tenia un cognom com castellà. i hem estat passejant pel poble fins que hem trobar un cartell amb 3 vaques que posava:\naquí era. ara només faltava atrevir-se a entrar! hem hagut de donar una minivolta a la mansana per discutir l’estratègia. hem decidit que lo millor era entrar i dir: ‘un fromage s’il vous plaît’. però res pot ser tan fàcil com et penses. allà no hi havia ningú, i ens ha sortit una iaia d’una finestra dient algo que ens ha costat d’entendre, però la cosa és que havíem d’anar a buscar una altra casa i trucar al timbre. i… proba superada! hem encertat la casa i el sr. ens ha venut un formatge i fins i tot el meu francès de fa 20 anys m’ha sortit de ves a saber d’on i hem tingut una conversa (small talk, no us penseu). perquè ho sapigueu la propera vegada: la llet no la tenen fins l’aprés midi, que pel matí estàn munyint les vaques.\ndesprés hem anat a buscar 3 geocachés. el primer no l’he trobat tot i que he fet servir la llinterna i un pal, a l’abrevadero d’Osse en Aspe.\nsi que hem vist el cor 🙂 creieu que és natural o artifical?\nel segon al riu de Bedous, aquest si que l’hem trobat. i he canviat una ovelleta de mans grans i llargues pel meu mono del clot del cirer…\ni el tercer a unes cascades de la carretera, també a Bedous. aquest prescindible.\n« la vall d’ossau\nthe sticks, my friend, the sticks… »\nwikiloc baby led weaning travelwithkids històries barcelona bruno menorca sitges primavera menjar geocaching excusio pirineu fonolleres piscina platja mar firsts lola hivern


Motor dièsel - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Motor Diesel)\nEl motor dièsel és un tipus de motor de combustió interna que utilitza com a combustible gasoil seguint el cicle termodinàmic Dièsel. El seu rendiment real és d'entre un 35% i un 40% i és molt utilitzat per a propulsar vehicles.\nFigura 1. Un motor dièsel del 1906.\n2 Principi d'operació\n3 Avantatges i desavantatges respecte als motors de benzina\n4 Combustibles utilitzats\n5.1 Millores tècniques\nEl motor dièsel va ser inventat per l'enginyer Alemany Rudolf Diesel, que el va patentar l'any 1892 a Alemanya, Suïssa, el Regne Units i els Estats Units. El motor Dièsel és provat el 1903 per Rudolf Diesel, Adrian Bouchet i Frederic Dyckhoff en un canal francès.\nFigura 2. Cicle dièsel ideal.\nEl seu funcionament és molt similar a un motor de gasolina de quatre temps. (Els números entre parèntesis es corresponen als extrems de les transformacions de la figura 2). Es deixa entrar aire dins d'un cilindre via una vàlvula d'admissió (1). Un pistó o èmbol comprimeix l'aire i, en la màxima compressió (2), introduïm carburant mitjançant un injector o atomitzador. De manera espontània es produeix una combustió, l'augment de la temperatura i la pressió, empeny el pistó (3) sent el moment on obtenim treball. Un cop finalitzada la combustió, el pistó torna a comprimir els gasos que són expulsats del cilindre (4) per la vàlvula d'escapament. El cilindre torna a expandir-se per deixar espai i aspirar més aire i repetir el cicle (1).\nLa característica més rellevant del cicle dièsel és que en cremar el combustible, l'expansió dels gasos és a pressió constant. Això s'aconsegueix amb l'addició de més combustible mentre la combustió s'està realitzant. Quan el pistó és empès per l'expansió dels gasos, se segueix injectant combustible fins a la meitat del recorregut.\nAvantatges i desavantatges respecte als motors de benzinaModifica\nFigura 3. Maqueta escolar d'un motor dièsel.\nEn els motors de gasolina s'injecta el carburant d'un sol cop i es fa explotar, gran part de l'energia s'escapa en forma de calor per les parets, ja que no té temps d'empènyer el pistó. En el dièsel, la combustió és més continuada. La "pedalada" és més seguida en el recorregut, no tan brusca, millorant notablement el rendiment.\nEn els motors de gasolina, el combustible es barreja amb l'aire abans d'entrar a la cambra de combustió. La temperatura del cilindre no pot ser gaire alta, ja que la barreja s'inflamaria. Els motors dièsels no tenen aquesta limitació i la temperatura de la combustió és més alta. Notar que el rendiment d'un motor tèrmic depèn de la màxima temperatura del cicle.\nTot i tenir un bon rendiment per cicle, la potència d'un motor dièsel queda limitada per les poques revolucions per minut rpm que produeix. L'expansió a pressió constant requereix un cert temps, impossibilitant que els motors vaguin més enllà de les 3500 rpm.\nL'altra característica que els diferencia dels motor Otto és la necessitat de què el combustible s'inflami espontàniament al ser comprimit. Fet que comporta una relació de compressió de 17 a 25 (els de gasolina uns 5). El volum confinat del cilindre es redueix 20 vegades en avançar el pistó.\nGrans relacions de compressió impliquen un gran esforç i estrès en els components del motor, els quals s'han de reforçar i sobredimensionar resultant en un increment del pes del motor.\nEl combustible utilitzat, pot ser gasoli o fueloil, olis tractats (biodièsels) o pols de carbó. Han de ser combustibles que s'inflamen espontàniament al sotmetre's a grans pressions.\nUn motor dièsel marí Yanmar 2GM20, utilitzat com a propulsió auxiliar en un iot veler.\nMotor dièsel Mercedes-Benz O530 d'un autobús model Citaro K.\nHistòricament els motors dièsel s'han utilitzat en indústria pesant (camions, ferrocarrils, vaixells, carros blindats...). Llocs on l'estalvi en pes de combustible justifica un increment en pes de motor. També destacar la seguretat en accidents al no ser directament inflamable i la fiabilitat.\nLes millores en els productes metal·lúrgics han permès fabricar motors Dièsel amb masses i pesos més petits. Els darrers anys han experimentat un gran creixement en el sector automobilístic i interès en l'aeronàutic esportiu (<500cv). Dos avenços tecnològics han contribuït aquest canvi:\nInjecció electrònica: la injecció del combustible a la cambra de combustió sempre ha estat el gran problema a resoldre. Per donar una idea, hem d'injectar 200 vegades per segon, uns pocs mil·ligrams de carburant a una pressió de 20 atmosferes (la que obtenim a 200 m per sota el mar). La quantitat de combustible ha de ser estequiomètricament precisa, amb un error de 0,01 mil·ligrams, per no generar males combustions, quantitat que depèn de la pressió, temperatura d'entrada, revolucions del motor, etc. És tal la dificultat tècnica que sovint els suposats avantatges dels motors dièsels han quedat anul·lats per la impossibilitat d'obtenir una correcta injecció del combustible. Des dels anys 90 hi ha una generació d'injectors gestionats electrònicament, capaços de complir amb més precisió i en un rang més ampli de condicions. De molts sistemes desenvolupats, destaquen el "common rail". La pressió necessària per injectar el cabal necessari a l'interior de la cambra de combustió s'obté amb l'acció de l'anomenada bomba d'injecció.\nTurbocompressor: si comprimim l'aire a l'entrada del pistó, podrem introduir més quantitat d'aire i cremar més combustible per cicle, augmentant la potència amb les mateixes rpm. Òbviament el motor ha de ser reforçat estructuralment, però els motors dièsels ja ho són per pròpia necessitat. Aquest dispositius eren costosos de construir, mantenir i gestionar, i sols eren utilitzats en motors d'altes prestacions (avions militars, cotxes esportius...). Amb la millora de materials, tècniques i gestió electrònica, s'han popularitzat. Avui en dia quasi tots els dièsels compten amb turbo-compressors, equiparant-los als motors de gasolina en la relació pes/potència. El turbocompressor funciona acoblat a una turbina accionada pels gasos d'escapament.\n↑ «motor dièsel». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ METHOD OF AND APPARATUS FOR CONVERTING HEAT INTO WORK, United States Patent No. 542,846, Filed Aug 26 1892, Issued July 16, 1895, Inventor Rudolf Diesel of Berlin Germany\n↑ Transactions: Series A., Volum 70 (en anglès). Institute of Marine Engineers, Its, 1958, p.45.\n↑ Tecnologia Industrial 2 (en català). MacGraw-Hill, 2008, p.47. ISBN 9788448161576.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Motor_dièsel&oldid=25958356»\nDarrera modificació: 9 gen 2021 a les 17:44\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 gen 2021 a les 17:44.


Una dona mor i un nadó en estat crític en l'accident entre un camió i un turisme sobreocupat a l'AP-7\nLa víctima era la mare del conductor del turisme i anava al seient de l'acompanyant. En l'accident, un nadó que viatjava al cotxe, ocupat per sis persones, ha resultat ferit greu i està en estat crític.\nRedacció 28/08/2012 - 08.02 Actualitzat 28/08/2012 - 12.03\nEls Mossos inspeccionen el vehicle accidentat a l'AP-7 a Constantí (Foto:ACN)\nUn altre accident mortal a les carreteres catalanes. Una dona ha mort poc abans de les set d'aquest matí en un accident de trànsit entre un camió i un turisme a l'AP-7 en sentit Barcelona al pas per Constantí. L'accident s'ha produït quan un turisme ha xocat amb la part posterior d'un camió que s'acabava d'incorporar a l'autopista, al quilòmetre 251 de la via. El cotxe, amb sis persones a bord, tres adults i tres menors, una persona més de les permeses, procedia de Tarifa i anava a Sant Boi de Llobregat, on vivien.\nLa víctima, de 45 anys, era la mare del conductor del turisme i anava al seient de l'acompanyant. En l'accident, un nadó que viatjava també al cotxe ha resultat ferit greu i està en estat crític. Dos menors més han patit lesions lleus. En canvi, el conductor, un altre ocupant del cotxe, i el conductor del camió, que viatjava sol, han resultat il·lesos.\nL'accident ha obligat a tallar, segons el Servei Català de Trànsit, dos dels tres carrils que hi ha en aquest punt de la via en sentit Barcelona durant gairebé tres hores. Des de les deu del matí, ja s'hi pot circular amb normalitat.\nMossos d'Esquadra, efectius dels Bombers i del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) s'han desplaçat fins al lloc dels fets.


Proveïdors i fabricants i fabricants i protectors de pel lícules personalitzats de taulells personalitzats de la Xina - Millor preu - Shengfa\nPel·lícula de protecció contra taulell autoadhesiva\nPel·lícula de protecció de taulell autoadhesiva Protecció de taulell autoadhesiva Mantingueu els comptadors protegits de les ratllades i les taques del vostre pròxim lloc de treball. Aquesta pel·lícula de color blau és fàcil d’instal·lar i treure. Perfecte per al seu ús durant la fabricació, enviament, lliurament, instal·lació i després ...\nPel·lícula protectora de taulell autoadhesiva. Mantenir els comptadors protegits de les ratllades i les taques al lloc de treball següent. Aquesta pel·lícula de color blau és fàcil d’instal·lar i treure. Perfecte per al seu ús durant la fabricació, enviament, lliurament, instal·lació i després de la instal·lació per mantenir el taulell amb un aspecte nou fins que es completi el treball.\nnom del producte Pel·lícula de protecció contra taulell autoadhesiva\nPer què els clients trien la nostra pel·lícula protectora de taulell autoadhesiva\nHot Tags: pel lícula autoadhesiva de protecció de taulell, Xina, proveïdors, fabricants, fàbrica, personalitzada, compra, preu, OEM, a la venda\nUn parell de: Film de protecció contra superfícies dures autoadhesives\nSegüent: Cinta de protecció de superfícies dures\nRoll Protective Film\nFinestra Shied Film autoadhesiu


EL VESTIT DE L'ESPAI PROFUND - TECNOLOGIA - 2020\nEl vestit de l'espai profund\nQuan les alarmes es van apagar, es va tornar a posar en peu, amb l'esperança que el rover no es filmés, però sabent que va ser, que el seu primer rastreig facial a la superfície de Fobos ha estat gravat per a la posteritat. La pantalla de fibra òptica de la visera parpelleja ominadament: incomplir el cas. El seu cos, o algun petit esvelt d’aquest, ha estat exposat al buit cru i sense aire d’una lluna marciana.\nUn astronauta pot morir de moltes maneres, però la descompressió és una de les més espantoses. Un vestit espacial punxat significa una carrera cap al santuari, abans que l'embolcall d'oxigen pur que envolta el cos sagna i l'hipòxia fa que la persona es negri. La pèrdua de pressió ràpida no és explosiva, però és lletja: l’aigua del cos comença a vaporitzar-se i intenta escapar, els pulmons s’esfondren i la circulació s’apaga.\nAvui no hi mor ningú, almenys no per Phobos. El vestit que porta no és un globus a pressió. És la inversa, realment: un vestit de compressió, amb una gelosia d’aliatges de memòria intel·ligent que l’uneix al cos, substituint un coixí d’oxigen per una contrapressió directa i mecànica. El resultat és ajustable i àgil; requereix menys energia per moure’s i augmenta l’abast d’un astronauta a peu. I en cas de trencament, el vestit segueix sent viable: es pot enganxar al lloc amb l'equivalent d'un explorador espacial d'un embenat Ace, els seus propis aliatges de memòria de forma estretament per tal de segellar la violació.\nQuan el pegat està en marxa, les alarmes s’han aturat. Els biosensors epidèrmics i els algoritmes de planificació de camins han reduït la caminada de l’astronauta a tota la superfície, de sis quilòmetres a poc més de quatre. Trucarà al control de la missió per discutir aquesta drecera quan s’aconsegueixi la freqüència cardíaca. Una contusió desagradable no el matarà. I no va recórrer 100 milions de milles de casa per tornar-hi ara.\nPerquè l’ésser humà s’embriqui més lluny al sistema solar —a un asteroide, a una lluna marciana o, fins i tot, a Mart mateix— necessitarà un nou vestit espacial: un que els permeti viatjar per l’espai profund, es desplacin fàcilment per superfícies alienes. i sobreviure a una àmplia gamma de riscos potencialment mortals. "Si apareix un petit forat en un vestit a pressió de gas, és una emergència important. Missió de nou; torna al teu refugi ASAP, diu Dava Newman, enginyer biomèdic aeroespacial i director del Programa de Tecnologies i Polítiques del MIT.\nFins i tot els vestits més sofisticats actuals es limiten a l’òrbita de la Terra baixa i no es va dissenyar mai per sortir de la nau espacial. La NASA va començar a utilitzar el Advanced Crew Escape Suit (ACES) després del desastre Challenger de 1986 per protegir els astronautes del transbordador durant el llançament i la reentrada. Però amb prou feines s’hi havia de complir. Com que els controls del transbordador no es van crear per a un funcionament adequat, els pilots van volar de forma rutinària sense els seus volants, deixant-los vulnerables a una ràpida fuita de pressió. El sistema de suport a la vida del vestit era ad hoc, amb mànegues gravades a tota la cabina. Ara que el programa llançadora ha acabat, els astronautes porten l’equivalent rus de l’ACES, introduït el 1973.\nL'altre vestit de la NASA, la Unitat de Mobilitat Extravehicular (UEM), és menys d'una peça de vestir que una nau espacial multimilionària amb plomeria refrigerada per líquid. Desgastat durant les caminades espacials, va tocar el buit el 1983; la majoria dels seus teixits van ser d’avantguarda durant la guerra freda. Tot i que el fabricant del vestit, ILC Dover, ha estat experimentant amb polímers autocuraments, i tot i que la NASA ha promogut el desenvolupament de materials avançats com aerogel per a aïllament tèrmic d'ultratina, aquestes tecnologies encara no han migrat a la UEM.\nLa propera era de la protecció espacial no hauria de tenir a veure amb els avisos de mà, no amb la riquesa de materials i dissenys que incuben als laboratoris de tot el món. Amb la imminent adquisició privada dels llançaments orbitals i suborbitals i els primers ecos d’un mandat per aterrar humans a Mart, hi haurà molta més gent que va a l’espai, algunes de les quals recorreran grans distàncies. Es mereixen vestits que no només els mantinguin segurs, sinó que també s’ajusten a les seves ambicions.\nEls primers nous vestits seran racionalitzats per a successors a ACES, només no estaran dissenyats per a míssils d’ulls fixos, sinó per a una nova cohort de pilots i passatgers que pagaven centenars de milers de dòlars per ser enviats a l’espai. S’anomenen vestits intravehiculars o vestits de llançament d’entrada, es tracta de les màscares d’oxigen desplegables de la indústria espacial, dispositius que tenen una veritable funció ion ality que inclou pres sur ització i alguna mesura de suport vital. arrenca durant les emergències.\nEn el contracte inicial amb un fabricant de vestits, SpaceX estipulava que la peça de pressió ha de semblar "badass". A mesura que els dissenyadors tracten per primera vegada amb clients diferents de la NASA, s'estan obligant a assumir nous reptes. En un contracte inicial amb el fabricant de vestits Orbital Outfitters, SpaceX estipulava que la peça de pressió ha de tenir un aspecte "dolent. No aconseguiu aquest tipus de versions en els contractes governamentals, diu Chris Gilman, dissenyador en cap d'Orbital Outfitters." M'encanta ". Tanmateix, hi ha obstacles per al disseny del vestit espacial badass. El vestit d'entrada de llançament és desgraciatament, una sola peça de mida gran incrustada amb interfícies rígides per al casc i els guants, i prou espai per inflar, com el bàsquet, quan es presumeix Especialment al seient, per la qual cosa un astronauta no es veu obligat a aixecar-se, Gilman té previst contrarestar aquest "baggy butt" amb costures tàctiques Ted Ted, cofundador de Final Frontier Design, que va aconseguir el finançament inicial del seu 3G. S'adapta a la plataforma de finançament multitudinari de Kickstarter, espera utilitzar el patró ja que els dissenyadors de moda sempre han de millorar el seu ajust. "Crec sincerament que és la clau que diu. "Com més antropomorfa sigui, més fresc es veu".\nAquest és el nou negoci del disseny de vestits espacials: satisfer les necessitats dels clients comercials, ja sigui que això impliqui aferrar la supervivència en un paquet més fantàstic o incloure noves novetats que permetin estalviar costos en l'estructura i la selecció de materials. El vestit 3G el primer dels quals està previst per a la seva entrega des del mes de gener a la posada en marxa aeroespacial espanyola zero2infinity elimina alguns components metàl·lics. Final Frontier té en compte la substitució d’altres per plàstic d’alt rendiment. Per al vestit IS3 que Orbital Outfitters proporciona a XCOR Aerospace per utilitzar-lo en el seu biplaça suborbital, la companyia Lynx està explorant elements d’un sol ús. Es podrien intercanviar components com la capa de bufeta que segella el vestit abans de cada llançament.\nPer anar més enllà de l’òrbita de la Terra baixa, els astronautes necessitaran més que un nou vestit d’entrada de llançament. Necessitaran un vestit universal per a l'exploració. La NASA va presentar recentment el seu vestit Z-1, el primer d'una sèrie de dissenys de testbed. El Z-1 conté coixinets a les articulacions que el fan molt més mòbil que el model d’activitat extravehicular actual (EVA), l’EMU. També té un port d’entrada posterior que pot convertir el vestit en el seu propi pany d’aire, permetent-lo atracar al lateral d’un hàbitat per evitar el seguiment de la regulació lunar abrasiva o del sòl corrosiu marcià. A continuació, l’agència començarà a treballar en el Z-2, i les millors característiques d’aquests dos vestits es plegaran al Z-3. Si tot va segons el pla, el Z-3 farà que el seu espai inaugural camini des de l'Estació Espacial Internacional el 2017.\nPerò, siguin quines siguin les funcions del Z-3 en òrbita, és probable que no inclogui els materials més pioners actuals, ni que resolgui el major inconvenient dels vestits d'EVA: Són colps en forma de persona, farcits amb suficient oxigen per mantenir una pressió sobreviudible. Quan es mouen, els astronautes cremen el 75 per cent de la seva energia lluitant contra les seves pròpies peces, posant a la seva flexió i extensió les seves extremitats globus gegants en flexió i extensió, i només el 25 per cent del negoci real d'exploració.\nNewman del MIT vol cobrir aquesta relació. Des del 1999, desenvolupa el BioSuit, un vestit espacial que substitueix la pressió plena de gas amb un sistema diferent: la contrapressió mecànica (MCP). En lloc de bombar en un tampó protector d’aire, MCP exerceix una compressió uniforme i de cos sencer, reproduint la pressió atmosfèrica suficient mitjançant la força mecànica. El vestit resultant es mouria més fàcilment, utilitzant només el 25 per cent de l’energia d’un astronauta. També seria molt més durador, ja que es pot restablir la contrapressió mecànica fàcilment en cas d’incompliment.\nEls astronautes necessiten un vestit que pugui enfrontar-se a la superfície embogida d’un asteroide dolent i una tempesta de pols al planeta vermell. Per fer la MCP una realitat, Newman necessita un nou material, que s’uneixi amb força, conforme a les complicades corbes de la fisiologia humana, mentre que també produint-se en moviment. "En els darrers dos anys, estàvem buscant 14 tecnologies candidatures que diu." Ara ho hem aconseguit fins a tres. "Una opció són els elastòmers dielèctrics, que s'expandeixen o es contrauen a través del corrent elèctric, actuant com a baix consum. Uns altres són els aliatges de memòria de forma, un terme catchall\nper metalls flexibles que puguin reprendre la seva forma i propietats originals. L’equip de Newman s’està centrant en trenar múltiples aliatges, incloent-hi la barreja de níquel-titani, Nitinol, que es deforma i es reforma en funció dels canvis de temperatura.\n"Crec que hem demostrat la viabilitat tècnica que diu Newman. Ella estima que, amb fins i tot uns quants milions de dòlars a l'any, podria escalar la tecnologia fins produir un vestit real en tres a cinc anys.\nEls obstacles que es troben al cap d'una missió d'espai profund tripulat són desconcertants: la propulsió que és capaç de fer un viatge d'anada i tornada a Mart, una nau espacial que pot protegir la seva tripulació dels letals raigs còsmics galàctics durant el vol durant tot l'any. No serà l'any que ve, o probablement fins a la pròxima dècada, però quan arribi el dia per a una exploració espacial àmplia, els astronautes necessitaran un vestit que pugui enfrontar-se a diversos entorns, des de la superfície embogida d'un asteroide dolent fins a una pols. tempesta al planeta vermell. Per construir-lo, els dissenyadors necessitaran un arsenal de nous materials, cadascun dels quals oferirà una nova capacitat.\nEls nanowires conductors i els polímers electro-actius revestits a tot el vestit podrien recollir energia dels moviments de l’astronauta, convertint la visera del casc a pressió en un display de capçalera de fibra òptica translúcida. Els mapes locals i les rutes predefinides superposades a la visera podrien activar i desactivar amb comandes de veu. Altres dades poden provenir de biosensors epidèrmics, filtrats a través d'algorismes que recomanen un ritme més lent per optimitzar el subministrament d'energia i aire. Fins i tot els enginyers escèptics de realitzar un MCP de cos complet en qualsevol moment aviat preveuen aplicacions limitades, com ara guants sense gas.\nSegons la destinació, els dissenyadors podrien intercanviar-se en altres components. Un vestit dirigit a un asteroide podria tenir soles d’arrencada que aprofiten el mateix efecte d’adhesió seca de la pell de gecko, permetent-los enganxar a superfícies en gairebé qualsevol condició, inclosa la gravetat gairebé nul·la sobre un cos celestial que gira ràpidament. Els estabilitzadors que s'estan desenvolupant al laboratori Draper es podrien muntar sobre els braços i les cames d'un vestit: els giroscopis miniaturitzats que tenen discs de filatura minúsculs, proporcionarien resistència per crear la impressió de gravetat de la Terra i reduirien la desorientació en zero-G.\nMart presenta els seus propis reptes, incloent-hi temperatures que oscil·len entre 70 ° F i –225 ° F. "A Mart, hi ha temporades diu Amy Ross, una enginyera de vestits espacials de la NASA implicada en el Z-1." Pot ser que necessiteu la vostra jaqueta de primavera lleugera i un abric pesat d'hivern. "Mentre que Ross s'imagina que subministra murals de cos complet i extraïbles. Newman aposta per aconseguir un abric real: una peça de capes aerogelades de tan sols uns mil·límetres de gruix, amb prou aïllament impregnat de gas per suportar les pitjors baixades de temperatura marciana. Un revestiment inspirat en fulles de lotus desenvolupat per ILC Dover -Imita les propietats relliscoses i autosuficients de la planta- podria limitar la quantitat de pols rastrejada als vehicles i instal·lacions.\nFinal Frontier persegueix compostos nanoestructurats o en pols per a una lleugera i flexible protecció contra la radiació, un dels majors reptes dels vestits futurs. Els vestits extraveiculars actualment no tenen protecció per radiació, obligant la NASA a limitar el nombre de passejades espacials durant la carrera d’un astronauta.\nTal com assenyala Gilman d’Orbitals Outfitters, els vestits d’espai estan farcits de subtileses invisibles. "Totes les unitats de massa i totes les interaccions possibles entre materials afegeixen complexitat a un sistema que ja és complicat per a la ment. Tot i això és el futur de l’espai. El vestuari podria ser no un augment incremental de l'era de l'Apollo, però el millor que han de oferir diversos fronts d'investigació La capacitat dels astronautes d'explorar veritablement el sistema solar la definirà els enginyers de materials. Alguns d'aquests materials mai podrien funcionar a l'espai, però els que poden suposar la diferència entre uns quants passos simbòlics, un pas simbòlic i un recorregut a peu que val la pena el vol de 100 milions de milles.\nErik Sofge escriu sobre ciència, tecnologia i cultura des de Massachusetts.\nVegeu una ullada detallada del vestit espacial del futur a la pàgina següent.\nPerquè els astronautes explorin l'espai profund, els vestits han de ser més elegants, més intel·ligents i molt més maniobrables. Molts dels materials que podrien fer-ho realitat es troben en aquest laboratori.\nEn lloc de la pressurització de gas, els futurs vestits poden utilitzar aliatges de memòria de forma, com ara un teixit de fil Nitinol fabricat per la tecnologia Mid basada en Boston, per aplicar una contrapressió mecànica constant. L’aliatge es tractaria amb calor perquè s’ajustessin perfectament als astronautes després de donar els seus vestits, però també s’ajusten al moviment.\nEls astronautes avui es veuen pel plàstic; Les futures visores es podrien fer d’una ceràmica clara anomenada ALON, més fina que el vidre a prova de bales i tres vegades més forta. Una pantalla de capçalera de Lumus Optical, usada pels pilots F-16, podria migrar a cascos espacials com a pantalla a tot color que guia la llum als ulls amb prismes òptics.\nLes zones còncaves del cos poden requerir un altre material de memòria de forma per regular la contrapressió del vestit. Syracuse Biomaterials Institute ha desenvolupat les bases d'aquesta tecnologia: nanofibres de carboni que produeixen calor quan s'activa per l'electricitat, cosa que podria provocar que l'expansió s'expandeixi fins a una forma preestablerta.\nEls vestits actuals circulen per l’aigua a través de 300 peus de tub per atraure la calor del cos. Purdue\nEls enginyers universitaris van crear una tecnologia que podia aïllar els tubs i també produir energia: fibres de vidre (en el futur, polímers) recobertes de nanocristalls termoelèctrics que absorbeixen calor i descarreguen electricitat.\nShell de protecció\nUna compressió errònia de la contrapressió mecànica pot ferir òrgans vitals. Una closca rígida, totalment pressuritzada, proporcionaria protecció sense restringir el moviment d’un astronauta. Per minimitzar la massa i mantenir els punts de contacte entre materials durs i suaus còmodes, cada closca seria impresa en 3-D per adaptar-se al seu usuari.\nFins al moment, la millor defensa contra un vestit o un guant esquinçat és fortificar-lo amb capes més fortes. Els enginyers de la ILC Dover van investigar un millor enfocament: integrar materials autocuraments, com polímers incrustats amb productes químics microencapsulats. Quan es trenquen les càpsules, els productes químics escumaven i guareixen el vestit esquinçat.\nEls aerogels de sílice, que consisteixen en un 95 per cent d’aire, podrien aïllar-se davant els greus canvis de temperatura. En recobrir un nanosquelet de sílice amb un polímer flexible, un equip de la Universitat d'Akron va fer que els aerogels fossin duradors i prou flexibles com a espai. L’hidrogen incrustat també podria bloquejar nivells perillosos de radiació.\nL’exposició prolongada a baixa gravetat provoca pèrdues òssies i atròfia muscular, que els astronautes s’apareixen fent exercici de 2, 5 hores cada dia. Els dispositius desenvolupats al laboratori Draper podrien adaptar-se a la forma física en vestits espacials. Els giroscopis units als braços i a les cames podrien proporcionar resistència similar a la força de gravetat a la Terra.\nUn adhesiu sec creat a la Universitat de Massachusetts, col·locat estratègicament en vestits espacials, podria ajudar als astronautes a mantenir-se a les superfícies i eines. El teixit de fibra de carboni i el Kevlar imiten l'estructura de la pell i dels tendons dels peus de gecko, donant-li una força sense precedents, però es poden allunyar fàcilment de les superfícies.\nLes bateries que alimenten sistemes de vida sostenible s’han de carregar repetidament. Els nanofils d’òxid de zinc que s’estan desenvolupant a la Michigan Technology University poden convertir el moviment en electricitat. Incrustar aquests fils piezoelèctrics al teixit sobre genolls i colzes podria proporcionar una valuosa redundància en l'espai.\nBodyByDarwincom : El vestit de l'espai profund © 2019. All Rights Reserved.


Marina Pravkina & Alesya Dobysh guanyen el XVè Certamen Coreogràfic de Sabadell\nLa quinzena edició del Certamen Coreogràfic de Sabadell, que enguany ha tingut lloc al teatre la Faràndula amb 150 persones de públic, va mostrar de nou el talent emergent de la dansa contemporània. De 203 propostes rebudes sis companyies van presentar les seves coreografies. Al tractar-se de la 15a edició del Certamen Coreogràfic de Sabadell els premis remunerats han estat doblats: el primer (2000 €), el segon (1000€) i Popular premi (600€). El primer premi del Certamen també inclou una residència artística a l’Estruch. A part dels premis remunerats el concurs compta un bon ventall de residències coreogràfiques per als altres finalistes. El certamen, que és una iniciativa de Petit Món coordinada amb l’Estruch, fàbrica de creació, pretén dinamitzar i fomentar la creació coreogràfica.\nLes guanyadores del concurs son Marina Pravkina & Alesya Dobysh (Catalunya) per Re.titled, un duet energètic i enginyós, que també va rebre el premi del Certamen Coreográfico de Madrid. El jurat ha atorgat el segon premi a dues companyies: Carmen Fumero (Madrid) per Un poco de nadie, i la Cia. Vaikonur (Sabadell) per Ararat que també ha rebut el premi popular. La companyia japonesa Ayalis in Motion ha obtingut una residència artística al CC Barceloneta, Tania i Dani (Catalunya) podran gaudir d’una residència a Nunart Guinardó, i la companyia francesa Chriki'Z Company ha rebut la de l’Institut del Teatre de Vic.\nEl jurat del Certamen està format per professionals de la dansa que representen organitzacions i centres que col·laboren amb aquest projecte: Laura Kumin –Directora del Certamen coreogràfic de Madrid/Paso a 2–, Carles Sales –coreògraf i docent a l'Institut del Teatre de Vic–, Gisela Creus –NunArt Guinardó–, Mayte Luque –responsable del projecte de dansa del CC Barceloneta–, Alexa Moya –co-coreògrafa de la peça guanyadora del 1r premi Certamen de Sabadell 2019–, Constanza Brncic –cap d’Estudis del Conservatori de Dansa de l'Institut del Teatre de Barcelona–, Victòria Martínez –ballarina de l’Associació AME – Moviment Expressió.\nAl llarg de 14 edicions aquest concurs s’ha anat consolidant amb els èxits dels coreògrafs i coreògrafes que han passat pel teatre de l’Estruch. Les companyies o coreògrafs que han guanyat el primer premi del 2006 al 2019 són: Alexa Moya Panksep i Júlia Godino Llorens (2019), Ana Borrosa (2018), Javier Guerrero (2017), Cora Panizza i Irene García (2016), Cia. Poliana Lima (2015),Miquel García/Habemus Corpus (2014), Camaralucida/Lautaro Reyes (2013), Uma Uma dance (2012), Miryam Mariblanca (2011), Esther Aumatell (2010), Alba Barral i Horne Horneman (2009), Jaula de Grillas (2008), La Veronal/Marcos Morau (2007), Elena Lleó i Mònica Cervantes (2006).


GIRAGONSES. Mentre a Madrid exigeixen el seu dret a governar (Rivera “dixit”) tot i haver aconseguit 40 de 350 diputats (comptes creatius propis d’advocat de La Caixa), a Barcelona, Inés Arrimadas intenta cridar l’atenció desesperadament. Tot i ésser cap de l’oposició, ningú li’n fa ni cas. A la caça, encara, en pirueta ben original, del vot catalanista despenjat de l’antiga CiU, ha dit aquesta setmana que comparteix anàlisi amb els independentistes. Que Catalunya està fortament infra-finançada. Però, no havíem quedat que això del dèficit fiscal no existia? Que tot era una pamema? En una altra giragonsa de mèrit, la líder de Ciudadanos a Catalunya diu que portem sis anys amb la murga del referèndum sense cap resultat. Té gràcia la capacitat de jugar tots els papers de l’auca del dependentisme: fer de barrera contra el dret a decidir i alhora recriminar als que l’impulsen que no l’hagin fet efectiu.\nAnònim 11 d’abril de 2016 a les 18:23\nMarge de maniobra aquesta llopada de Ciudadanos no se si entenen , però el Rivera ha aconseguit entabanar als Psoe-ciates, i l'Arrambades ha aconseguit enamorar un Convergent. Amb 4 Gats com són i el soroll mediàtic que fan. Aneu-los al darrera , i fins fa 4 dies només els coneixiem al meu poble a La Garriga.


Diumenge 2 (B) de Quaresma\n1ª Lectura (Gn 22,1-2.9-13.15-18): En aquells dies, Déu, per posar a prova Abraham, el cridà: «Abraham». Ell respongué: «Aquí em teniu». Déu li digué: «Pren, si et plau, Isahac, el teu fill únic, que tant estimes, vés-te'n al país de Morià, i allà, dalt de la muntanya que jo t'indicaré, sacrifica'l en holocaust».\nArribats a l'indret que Déu havia indicat a Abraham, hi aixecà l'altar i apilà la llenya. Llavors agafà el ganivet per degollar el seu fill. Però l'àngel del Senyor el cridà des del cel: «Abraham, Abraham». Ell li respongué: «Aquí em teniu». L'àngel li digué: «Deixa estar el noi, no li facis res. Ja veig que reverencies Déu, tu que no m'has refusat el teu fill únic». Llavors Abraham alçà els ulls i veié un moltó agafat per les banyes en una bardissa. Hi anà, el prengué i el sacrificà en holocaust en lloc del seu fill.\nL'àngel del Senyor tornà a cridar Abraham des del cel i li digué: «Escolta l'oracle del Senyor: ‘Ja que has fet això de no refusar-me el teu fill únic, juro per mi mateix que t'ompliré de benediccions i faré que la teva descendència sigui tan nombrosa com les estrelles del cel i com els grans de sorra de les platges de la mar; els teus descendents heretaran les ciutats dels seus enemics, i tots els nadius del país, per beneir-se, es valdran de la teva descendència, perquè has obeït el que jo t'havia manat’».\nSalm responsorial: 115\nR/. Continuaré caminant entre els qui viuen a la presència del Senyor.\nCrec amb tot el cor, tot i que deia: «Que en sóc, de dissortat», al Senyor li doldria la mort dels qui l'estimen.\nAh, Senyor, sóc el vostre servent, ho sóc des del dia que vaig néixer. Vós em trencàreu les cadenes. Us oferiré una víctima d'acció de gràcies, invocant el vostre nom.\nCompliré les meves prometences, ho faré davant del poble, als atris de la casa del Senyor, al teu bell mig, Jerusalem.\n2ª Lectura (Rm 8,31b-34): Germans, si tenim Déu a favor nostre, qui tindrem en contra? Ell, que va entregar el seu propi Fill per tots nosaltres i no el va plànyer, com no estarà disposat a donar-nos-ho tot, juntament amb el seu Fill? Qui es presentarà per acusar els elegits de Déu? És Déu qui els declara innocents. Qui gosarà condemnar-los? Jesucrist, el qui va morir, més encara, el qui va ressuscitar, és el qui està a la dreta de Déu intercedint per nosaltres.\nVersicle abans de l'Evangeli (Mc Cf. 9,7): Del núvol lluminós es va sentir la veu del Pare: «Aquest és el meu Fill, el meu estimat; escolteu-lo».\nText de l'Evangeli (Mc 9,2-10): En aquell temps, Jesús prengué amb ell Pere, Jaume i Joan, se'ls endugué a part tots sols dalt d'una muntanya alta i es transfigurà davant d'ells; els seus vestits es tornaren resplendents i tan blancs que cap tintorer del món no hauria pogut blanquejar-los així. Llavors se'ls va aparèixer Elies amb Moisès, i conversaven amb Jesús.\nPere digué a Jesús: «Rabí, és bo que estiguem aquí dalt. Hi farem tres cabanes: una per a tu, una per a Moisès i una altra per a Elies». No sabia pas què deia, d'esglaiats que estaven. Llavors es formà un núvol que els anà cobrint, i del núvol va sortir una veu: «Aquest és el meu Fill, el meu estimat; escolteu-lo». Però de sobte, mirant al seu voltant, ja no veieren ningú més, sinó Jesús tot sol amb ells.\nMentre baixaven de la muntanya, Jesús els va manar que no expliquessin a ningú allò que havien vist, fins que el Fill de l'home hagués ressuscitat d'entre els morts.\n«Es transfigurà davant d'ells»\nRev. D. Jaume GONZÁLEZ i Padrós (Barcelona, Espanya)\nAvui contemplem l'escena «en la que els tres apòstols Pere, Jaume i Joan apareixen com extasiats per la bellesa del Redemptor» (Sant Joan Pau II): «Es transfigurà davant d'ells; els seus vestits es tornaren resplendents» (Mc 9,2-3). Pel que fa a nosaltres, en podem treure un missatge: «Jesucrist, amb l'Evangeli, ha fet resplendir la llum de la vida i de la immortalitat» (2Tm 1,10), assegura sant Pau al seu deixeble Timoteu. És el que contemplem plens d'estupor, com aleshores els tres Apòstols predilectes, en aquest episodi propi del segon diumenge de Quaresma: la Transfiguració.\nÉs bo que en el nostre exercici quaresmal acollim aquest esclat de sol i de llum en el rostre i els vestits de Jesús. Són una meravellosa icona de la humanitat redimida, que ja no es presenta en la lletjor del pecat, sinó en tota la bellesa que la divinitat comunica a la nostra carn. El benestar de Pere és expressió del que hom sent quan es deixa envair per la gràcia divina.\nL'Esperit Sant transfigura també els sentits dels Apòstols, i gràcies a això poden veure la glòria divina de l'Home Jesús. Ulls transfigurats per a veure el que hi ha de més esplendent; oïdes transfigurades per a sentir la veu més sublim i veritable: la del Pare que es complau en el Fill. Tot plegat massa esglaiador per a nosaltres, avesats a la grisor de la mediocritat. Només si ens deixem tocar pel Senyor, els nostres sentits seran capaços de veure i d'escoltar el que hi ha de més bell i de més joiós, en Déu, i en els homes divinitzats per Aquell que ressuscità d'entre els morts.\n«L'espiritualitat cristiana —va escriure sant Joan Pau II— té com a característica el deure del deixeble de configurar-se cada cop més plenament amb el seu Mestre», de tal manera que —a través d'una assiduïtat que podríem anomenar “amistosa”— arribem fins al punt de «respirar els seus sentiments». Posem en mans de Santa Maria la fita de la nostra vera “trans-figuració” en el seu Fill Jesucrist.


AQU Catalunya ja disposa d'Eduroam\nEduroam (contracció d'education roaming) és una iniciativa internacional que facilita la mobilitat als membres de la comunitat educativa i als investigadors, ja que proporciona connectivitat wifi des de qualsevol institució adherida. Qualsevol usuari d'una institució integrada al projecte eduroam pot accedir a Internet a través de les xarxes sense fil de la resta d'institucions amb les mateixes credencials d'accés de la seva institució d'origen.\nAixí doncs, a partir d'ara els experts col·laboradors de les universitats i centres adherits a l'Eduroam, quan visitin la seu d'AQU Catalunya, podran disposar d'accés a Internet a través d'aquesta xarxa.\nAQU Catalunya participa en el projecte Eduroam proporcionant accés als seus propis usuaris i als usuaris d'altres institucions participants, mitjançant la coordinació del CSUC (Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya) i la connectivitat a l'Anella Científica.\nDades de connexió d'AQU Catalunya.\nAccés al mapa de les entitats adherides a l'Eduroam.


Violències masclistes, refugi i asil\nDilluns, 18/12/2017 fins Dilluns, 29/01/2018\nAquest curs pretén donar eines als i a les professionals que treballen a serveis d'atenció en violències de gènere perquè puguin incorporar la perspectiva de la migració i el refugi a la seva feina.\nLa Fundació Surt ofereix una formació sobre refugi i asil adreçada a professionals de la integració, l’assistència social i els àmbits jurídic, educatiu i sanitari que treballen en serveis d’abordatge, acompanyament i prevenció de situacions de violències masclistes. El curs s’emmarca en el projecte europeu "Building a safety net for migrant and refugee women".\nEl curs "Violències masclistes, refugi i asil" consta de tres sessions, que es desenvoluparan el 18 de desembre i 15 i 29 de gener, en horari de matí, a la seu de l'Associació de Mestres Rosa Sensat (Av. de les Drassanes, 3. Barcelona). Cada sessió se centrarà en una temàtica: Tràfic d'essers humans i asil; feminisme i migració; i interseccionalitat aplicada a l'abordatge de les violències masclistes.\nLa inscripció es pot realitzar a través d'aquest formulari. Per a qualsevol dubte es pot contactar a assistant2[arrova]surt.org\nDes de Surt expliquen que "arran la crisi de persones refugiades a Europa, emergeixen o prenen més força diverses manifestacions de la violència masclista contra les dones refugiades i sol·licitants d'asil". Afirmen que "el fenomen agafa tal magnitud que diversos organismes i institucions internacionals han assenyalat la urgència de promoure mesures polítiques específiques dirigides a prevenir la violència masclista envers les dones refugiades".


Nou domini .PROMO!! - Entorno Digital\nNotícies | Nou domini .PROMO!!\nNou domini .PROMO!!\nLa nova extensió de domini .PROMO està pensada per als venedors que desitgin oferir les seves promocions online. Com el seu nom indica, a més de ser una paraula curta, fàcil de recordar i universal, és el domini perfecte per utilitzar en llocs que compten amb grans promocions. Perfecte per a campanyes de publicitat online.\nAugmenta l'interès dels teus productes o serveis amb .PROMO fent-los més atractius: concursos, descomptes... sorteigs té opcions infinites!\nFases del domini .PROMO\nAra tens prioritat Sunrise si ets titular de marca registrada en el Trademark Clearinghouse, podent registrar les teves marques en .PROMO abans que s'obri la Fase Lliure.\nFase Sunrise: Des del 14 d'Abril fins al 16 de Maig de 2016\nFase Landrush: Des del 17 de Maig fins al 21 de maig de 2016\nFase Lliure: A partir del 23 de Maig de 2016\nQue no et prenguin .PROMO de les mans... ;)


Apartment One Vision Split Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStepinčeva 8, Stobrec, Split, Croàcia, 21311 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment One Vision\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment One Vision és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Stobrec. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment One Vision asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Stobrec, el Apartment One Vision és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (19) Parelles (8) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (5) Grups (3)


Receptes per triomfar en una barbacoa - Borges Community\nReceptes per triomfar en una barbacoa\nHas convidat als teus amics a una barbacoa i vols preparar alguna cosa diferent? Oblida’t de la cansalada i les típiques carns i atreveix-te amb nous gustos. Sorprendràs només invertint una mica de temps previ a les brases i faràs que tots t’acabin demanant les receptes.\nUna mica de gràcia a les carns, ¡a marinar!\nJa sabem que una bona carn no necessita gaire disfressa perquè la barbacoa aconsegueixi treure-li el màxim partit. Afegir una mica de romaní i farigola a les brases donarà un punt aromàtic extra, però el que et proposem va un pas més enllà: preparar un marinat. No només aportarà nous aromes i sabors sinó que també farà que la carn sigui especialment tendra i sucosa. Et recomanem dos marinats molt senzills i mediterranis perquè t’hi iniciïs. El primer, a base de tres cullerades soperes de mel, la mateixa quantitat de vinagre i un pessic de pebre negre. El segon, a base d’una cullerada sopera d’orenga, un all aixafat, un got d’oli d’oliva verge extra i un pessic de pebre negre. Guia’t amb aquestes quantitats i prepara el marinat de manera proporcional segons demani la quantitat de carn que estiguis a punt de preparar. El procediment és molt fàcil. Barreja bé tots els ingredients, pinta la carn i deixa-la reposar dins la mescla almenys quatre hores. Si és més temps no passa res, ho pots deixar llest inclús el dia abans. Quan la barbacoa estigui a punt, a cuina com qualsevol carn! Pots utilitzar el primer marinat per al pollastre, per exemple, i preparar-lo en forma de broqueta. El segon, anirà perfecte per a carns vermelles.\nUna altra manera de donar una volta a la clàssica barbacoa és preparar algunes salses perquè els convidats descobreixin i combinin al seu gust. Un infal·lible en aquests casos és el clàssic chimichurri, i és que no cal posar en dubte que els argentins hi entenen força de carns i rostits! Tot i així, què tal si ho versionem? Et proposem el següents: sis cullerades de cilantre fresc picat, tres alls, mitja ceba, una cullerada d’orenga, un got d’oli d’oliva verge extra, un got de vinagre i un pessic de sal. Tot ben picadet i barrejat amb l’oli i el vinagre prèviament emulsionat. Una altra salsa perfecta per a carns a la brasa, aquesta vegada d’influència turca i libanesa, és la muhammara de pebrots i nous. Més densa que l’anterior, es preparar amb 300 g de pebrots vermells rostits, una dent d’all, una cullerada sopera de pa ratllat, 100 g de nous, 100 ml d’oli d’oliva verge extra, una culleradeta de comí, mitja de pebre dolç i mitja de sal. Ho posem tot al got, ho batem fins que quedi homogeni i llest! Si daurem uns minuts les nous abans de triturar-les li donaran un toc diferent. Ah! I, a més de carns, aquesta salsa també acompanya molt bé crudités de pastanaga, api o cogombre. Una bona amanida, uns litres de sangria ben fresca i a gaudir.


«No hi ha ansietat per marcar, sabem que el gol arribarà»\nPablo Fernández Jugador del Gimnàstic de Tarragona Futbol\nPablo Fernández va arribar aquest estiu procedent del Cornellà i, fins ara, ha disputat tots els partits d'aquesta temporada amb Agné\nEl davanter diu que l'equip ha millorat en el joc, però falta esforçar-se a l'hora de finalitzar les jugades\nActualitzada 13/01/2022 a les 08:07\n— Després de mitja temporada a Tarragona, com troba la ciutat i l'equip?\n— Estic molt còmode. Pel que fa a la ciutat, ja la coneixia abans de decidir venir i és molt maca. Amb l'equip estic molt a gust, el vestuari és increïble i la veritat és que l'aclimatació no podria ser millor.\n— L'any passat va jugar al Cornellà. Enguany forma part del Nàstic de Tarragona. Quin és el principal canvi?\n— El principal canvi és l'estadi. Quan passes d'un camp amb gespa artificial, petit i poca gent darrere, i et trobes al Nou Estadi és totalment diferent. La ciutat sencera és al darrere i ve a animar cada diumenge, aquest és el canvi més impactant.\n— Aquesta temporada sempre ha jugat acompanyat a l'atac, com va la coordinació amb els altres davanters?\n— Bé. Tinc bona relació amb tots els davanters. Amb Dani Romera, que va arribar fa poc, vaig jugar la setmana passada i vam fer un bon partit plegats. Crec que el millor que pot passar és tenir els cinc puntes endollats.\n— La competitivitat entre els davanters és màxima, amb dues posicions per cinc jugadors...\n— Competitivitat hi ha d'haver sempre. Necessitem tenir algú al costat que ens pressioni per ser millors. Si tots els davanters es disputen la titularitat, no hi ha temps per relaxar-se i podem rendir al màxim potencial.\n— Cinc davanters, però qui ho ha jugat tot és Pablo.\n— Estic molt content amb això. Quan vaig arribar, no pensava que jugaria tant, així que no em puc queixar. He jugat en alguns partits més temps i en altres menys, però al final estic per ajudar el màxim possible.\n— El joc va millorar contra l'Albacete, però el gol no va arribar. Hi ha ansietat per marcar?\n— No hi ha ansietat, però sí que sabem, tant els davanters com tot l'equip, que el gol és el que falta, i arribarà. L'equip està rendint bé i contra l'Albacete vam fer un bon partit amb moltes ocasions. Ens hem d'esforçar en aquest àmbit, però crec que, si diumenge arribem a marcar, no s'hauria retret res a l'equip.\n— Durant el darrer partit es va poder veure una de les qualitats que aporta a l'equip, l'ajut en defensa. És compromís personal o instruccions específiques de l'entrenador?\n— Això és cosa meva. Habitualment em diuen que em desgasto massa en defensa, però així he sigut sempre. Crec que és una feina que l'equip agraeix.\n— Què succeeix lluny del Nou Estadi?\n— Al final aquesta categoria es resumeix en petits detalls i és el que ens està faltant fora de casa. La veritat és que durant tots els partits sempre hi ha una acció que ens perjudica i acabem empatant o perdent. Som conscients que hem de fer un pas endavant com a visitants i esperem que sigui contra el Linense. S'ha de canviar la dinàmica.\n— Aquest diumenge no hi ha partit, però s'apropa una setmana intensa amb tres enfrontaments en tres dies.\n— Sabem que és una setmana clau perquè si aconseguim guanyar aquests tres partits ens impulsarien una altra vegada cap a les primeres posicions.\n— Quin és l'objectiu de l'equip?\n— Des del primer dia, ha estat l'ascens.\n— Si no s'aconsegueix, seria una decepció?\n— Ara mateix et diria que sí. És veritat que sempre s'ha d'esperar a final de temporada per fer un balanç, però avui dia, sí.\n— En l'àmbit individual, està satisfet amb el rendiment actual o el millor Pablo encara ha d'arribar?\n— Sempre hi ha marge de millora. Així que crec que encara puc donar una mica més de mi mateix, el millor Pablo està per arribar.\n— Quin és el seu objectiu en l'àmbit individual aquesta temporada?\n— M'agradaria marcar encara més gols. Al final és del que vivim els davanters, per aquest motiu espero que n'arribin més.\n— Què opina de l'última incorporació de l'equip a l'atac?\n— Dani és un gran jugador. Crec que l'equip ha fet un pas endavant i tindrem una major presència a la part ofensiva. Diumenge va marcar un gol que li van anul·lar per una falta anterior que encara no tinc clar si va ser o no, però ha demostrat molt de dinamisme. Segur que amb la seva ajuda aconseguirem moltes victòries.\nComenta el contingut : «No hi ha ansietat per marcar, sabem que el gol arribarà»


Els núvols i la boira eclipsen el fenomen astronòmic de l’any | Lleida.com\nEls núvols i la boira eclipsen el fenomen astronòmic de l’any\nEls núvols i la boira van tornar a guanyar la nit d’ahir un dels esdeveniments astronòmics més importants de l’any, l’únic eclipsi total de lluna que no podrem tornar a veurefins a l’any 2022. El fenomen va començar al voltant de les 03.30 hores, encara que el moment més àlgid va passar desapercebut al pla de Lleida. El mateix va succeir el juliol de l’any passat, quan centenars de lleidatans van esperar amb expectació una lluna roja que mai va arribar al quedar eclipsada pels núvols.\nSegons va explicar el director del Parc Astronòmic del Montsec (PAM), Salvador Ribas, “les inclemències van tornar a perjudicar l’observació de la fase total i la sortida de l’eclipsi a l’interior de Catalunya”, encara que sí que va ser visible al Pirineu. Malgrat que el pròxim eclipsi total no tindrà lloc fins d’aquí a tres anys, Ribas va destacar que “encara queden dos cites astronòmiques destacades aquest any, com són l’eclipsi parcial del proper 16 de juliol i el trànsit de Mercuri davant del Sol, que podrem veure l’11 de novembre si les condicions meteorològiques ens ho permeten”.\nMalgrat el desengany astronòmic, Ribas va destacar l’èxit de la primera retransmissió en directe des del PAM, que tornaran a posar en pràctica en els pròxims fenòmens destacats. El trànsit de Mercuri és un dels més esperats pels aficionats a l’astronomia, ja que permetrà observar a partir del migdia i fins al capvespre petites taques de Mercuri passant davant del Sol. “No es podrà veure a simple vista”, va explicar Ribas, que va destacar que “es tracta d’un fenomen insòlit que té lloc cada cinc o sis anys, o fins i tot més”.\nEl pròxim eclipsi total, per al 2022\nPer observar un eclipsi lunar de les mateixes característiques, els aficionats a l’astronomia hauran d’esperar fins al maig del 2022. No obstant, el pròxim eclipsi parcial es preveu per al 16 de juliol. En aquest cas, el director del PAM, Salvador Ribas, és molt més optimista, ja que explica que “començarà poc després de la posta de sol, per la qual cosa hi ha més probabilitats que les condicions meteorològiques siguin més favorables que en les anteriors cites astronòmiques”.\nEl PAM retransmetrà l’eclipsi i oferirà activitats obertes al públic.


Peter Pan no és l’única persona que necessita desconfiar dels pirates. Tobias Lindholm dirigeix Kapringen (Un segrest) (2012), que tracta d’una tripulació a bord d’un vaixell de transport danès mentre són segrestats per un grup de pirates somalis desordenats i desesperats. Ara correspon al cuiner del vaixell, un traductor somali i al CEO, esbrinar un compromís monetari abans que les frustracions dels pirates caiguin en violència.\nUn segrest (2012) capta un aspecte diferent d'un setge de vaixells. No hi ha trets disparats. La pel·lícula se centra principalment en l’aspecte empresarial de les negociacions. Com a públic, se’ns presenta les figures clau d’una situació d’ostatges que normalment quedarien entre bastidors. El conseller delegat de la corporació, Peter C. Ludvigsen (Søren Malling), està acostumat a negociar amb milions de dòlars en línia. Està en el seu maquillatge. Les emocions es queden fora de la sala de negociacions i el seu comportament fresc i tranquil no es trenca mai. Ara, donada l’oportunitat, Peter assumeix la tasca de negociar amb els pirates tot i que els consultors somalis externs recomanen encaridament que algú en tingui responsabilitats externes. És la tripulació de Peter i, per tant, és responsabilitat seva.\nEl protagonista de la pel·lícula és el cuiner, Pilou Asbæk (Mikkel Hartmann). Pilou és el tipus de noi que voldries al teu vaixell. És amable i divertit, porta les seves emocions a les mànigues. Ja sigui per parlar amb la seva dona i la seva filla per telèfon o per mantenir un entorn feliç a bord del vaixell, l’esperit de Pilou manté el vaixell a flotació.\nA mesura que la pel·lícula passa d’introduir la tripulació del vaixell als membres de la junta de la corporació, veiem que Peter passa d’una negociació estructurada amb clients japonesos a una negociació totalment desestructurada amb els pirates. La pel·lícula no mostra mai un tret disparat sota el segrest. De fet, mai no hi va haver un segrest, només un canvi d’escenari per a les negociacions de Peter.\nUn negociador dels pirates somalis, Omar (Abdihakin Asgar), és l'únic pirata que parla anglès i que durant tot el setge nega fermament qualsevol acció il·lícita i afirma que no és "un d'ells". Omar és allà per fer la seva feina. És la connexió entre la tripulació del vaixell, que és misteriosament reduïda a tres membres, i la sala de juntes. Igual que la tripulació, és el responsable de la captura, també vol desesperadament arribar a casa de la seva dona i els seus fills.\nEn general, la pel·lícula et fa sentir com si estiguessis atrapat en un vaixell (o en una sala de juntes) durant dies i dies, intentant irremeiablement arribar a un acord. En part, això es deu a les converses realistes que es produeixen contínuament al llarg de la pel·lícula. Per retratar les converses telefòniques més realistes, el director va fer les trucades en temps real amb Peter a Dinamarca i Omar a Somàlia. Les converses esporàdiques entre tots dos amb el crit incòmode i estàtic del telèfon són converses reals amb actors que intenten transmetre les seves línies entre si. L’efecte va funcionar.\nPrimerament, Un segrest pot ser que no sigui la pel·lícula que esperava quan sentiu parlar de pirates i ostatges. Tanmateix, l’enfocament minimalista i el focus en l’aspecte humà de la negociació el converteixen en una delícia.\n103 minuts. En danès, suec, anglès, japonès i somali.\nTemes relacionats:Un segrest (2012)Abdihakin AsgarKapringen (2012)Mikkel HartmannPeter C. LudvigsenPeter PanPilou AsbækSøren MallingTobias Lindholm


Com fer llimonada Slushie amb una batedora - Bill Lentis Media\nHome Mescladors Com fer llimonada Slushie amb una batedora\nLlimonada és la millor beguda per a un dia calorós d’estiu. És la beguda més fàcil de fer també. Mentre que algunes persones només esprémer una llimona en aigua freda, altres com el seu llim de llimona una mica de fantasia. La llimonada Slushie es pot fer fàcilment en una batedora.\nRecepta per fer Slushies amb una batedora?\nRecepta # 2 per a la llimonada Rosa\nRecepta # 3 per fer una Slushie sense una batedora?\nPer què fer una llimonada Slushie amb una batedora?\nPrengui 1/2 tassa d’aigua, 4 tasses de glaçons de gel, i 1/2 tassa de suc de llimona (concentrat). Si algú no li agrada el fort sabor del suc de llimona, llavors es pot utilitzar 1/2 tassa de sucre en la recepta també. Prengui una liquadora , combinar el suc de llimona, aigua i sucre i barrejar. Mentre s’executa la batedora, a les 4 tasses de glaçons de gel a poc a poc, fins que la barreja surti llisa. Quan la llimonada Slushie està llest, llavors no es mantingui a un costat, però servir immediatament.\nPer a aquells que no volen una llimonada simple Slushie, que poden anar per una recepta de llimonada de color rosa. Afegirà més sabor a la seva beguda, i se sentiran refrescat després de beure’l. Una llimonada Rosa té una capa de color rosa, per la qual la persona necessita 1 tassa de maduixes congelades, 1/4 tassa de sucre superfi, 2 tasses de gel, i 3/4 tassa d’aigua. Barrejar tots aquests ingredients a la liquadora , fins que la textura surt llisa. Aboqui la beguda en un got alt.\nPer a la part de la llimonada, prendre 5-6 llimones, prémer, afegir 3/4 tassa de sucre extrafí a la batedora, i 2 tasses de gel. Barrejar els ingredients junts, fins que la textura de la beguda surti suau. Abocar aquesta barreja groga a la part superior de la capa Rosa, i si es desitja, decorar amb una rodanxa de llimona. També anar a veure el com fer pasta de gingebre sense una batedora- feu clic aquí per obtenir informació .\nFer Slushie sense una batedora triga massa temps, però pot ser divertit també. Prengui una bossa ziplock gran, i posar el gel i la sal en ell, i després petita bossa ziplock, per posar en el suc de llimona. Sacsejar la bossa ziplock durant 5 minuts, i el sanguina estarà llest en poc temps. Aquesta és una cosa divertida de fer amb els nens, i per involucrar-los en la presa d’una Slushie. El gel i la sal a la bossa ziplock girarien el líquid en gel, en pocs minuts. Això segurament seria un divertit Truc Màgic perquè els nens vegin.\nLlimonada Slushie és molt fàcil de fer en una batedora. Si algú vol fer una llimonada Slushie sense una batedora, llavors això pot trigar molt de temps. Llimonada Slushie és realment refrescant, i és perfecte per a aquells que simplement no els agrada llimonada plana i simple o suc de llimona. El gel afegit a una Slushie, fa que la beguda sigui molt interessant. Hi ha diferents sabors que la gent pot afegir a la seva llimonada Slushie, que pot fer que sigui més apetitós.\nUna llimonada Slushie és perfecta per a un matí o una tarda d’estiu, quan la calor és massa per al cos humà.\nNext articleCom netejar Vitamix Blender pot


Eti@m By M@ite: d’abril 2013\nEL 12 DE MARÇ!!!!\nEl dotze de març, serà sempre una data assenyalada, ha nascut la meva filla.\nSense adonar-me'n resulta que el 12 de març del 2008 vaig crear el primer escrit d'aquest blog, i ara el 12 de març de 2013 ha nascut la meva filla Lia\nNo és pot comparar una cosa amb l'altre, però quina coincidència.\nBé amics i amigues, ara se'm gira molta feina, però intentaré seguir cuinant novetats i plats clàssics de tota la vida, ho penjaré de seguida que em sigui possible, però ara som un més.\nGràcies a tots i a totes, que heu fet que aquest 532 escrits tinguin vida, i hagi aconseguit més de 42000 visites, fins la propera recepta!\nPublicat per etiametiam.blogspot.com a 17:44 3 comentaris:\n· ½ pollastre a quarts\n· 1 copa vi blanc\nEn una cassola amb un raig d’oli, enrossim els talls de pollastre lentament.\nA mitja cocció afegim els alls, les cebes i les carrotes, tapem i ho deixem coure. Tirem el vi blanc i girem el pollastre. Deixem evaporar l’alcohol.\nHi afegim una mica d’aigua perquè el pollastre no quedi sec, afegim les peres (pelades i tallades a quarts) i ho provem de sal. I ho deixem acabar de coure.\nTemps de cocció: 50/60m\nPublicat per etiametiam.blogspot.com a 22:35 Cap comentari:\n· 2 Sèpies netes (tallades a daus)\n· Oli, sal , pebre\n· ¼ kg de pèsols\n· 2 fulles de llord\n· ½ got vi blanc\n· 1 presa de xocolata\n· ½ pot tomàquet triturat\nEn una cassola de ferro colat fem un sofregit amb la ceba tallada ben fina, quan comenci a enrossir , afegim els alls i ho remenem.\nTot seguit afegim la fulla de llorer i el tomàquet ratllat, deixem-ho concentrar bé i després hi tirem el vi blanc i ho deixem reduir.\nAfegim llavor la sèpia tallada i tapem la cassola. Ho fem coure a foc lent perquè és vagi coent amb el seu propi suc. A mitja cocció, afegim les patates esqueixades i els pèsols, ho salem i continuem la cocció. Si fa falta suc, afegim un raig d’aigua.\nFem una picada amb un parell d’alls, julivert i la presa de xocolata, i ho tirem a la cassola uns 10 minuts abans d’apagar el foc. Provem de sal i parem el foc.\nConill rostit amb carrotes, ceps i cebes\n· 1 copa de conyac o vi blanc\n· 8 ametlles torrades\n· 2 grans all per la picada\n· 8 carrotes\n· 10 talls de ceps\n· 1 ceba pel sofregit\n· 1 torradeta\nTallem el conill a quarts i el salpebrem.\nEn una cassola amb un raig d’oli, posem els talls de conill i la ceba trinxada ben petita. Ho deixem coure.\nQuan el conill estigui gairebé ros, hi tirem el conyac i ho deixem reduir.\nAfegim les carrotes, les cebes i la cabeça d’alls.\nI afegim aigua fins que gairebé el cobreixi, tapem la cassola i ho deixem coure fins que la carn gairebé estigui tendra.\nAfegim els ceps. Fem una picada amb els alls, la torradeta, el julivert i les ametlles, i ho afegim al guisat. Deixem que faci xup-xup 5 minuts més i parem el foc.\nPublicat per etiametiam.blogspot.com a 22:22 Cap comentari:\n· 2 Bacallà dessalat (per dos persones)\n· Grapat Pinyons\n· 2 Panses\n· 1/2 pot de tomàquet triturat\n· 3 ametlles\n· 1 agra all\nPosem una cassola al foc amb oli d’oliva. Hi fregim la llesca de pa. La reservem.\nEnfarinem el bacallà, i el fregim fins que quedi ben ros. El reservem.\nA la mateixa cassola, amb el mateix oli (si fa falta n’hi afegim) comencem a fer un bon sofregit amb la ceba ben trinxada.\nA mitja cocció hi afegim el tomàquet i ho deixem coure.\nQuan estigui ben cuit, hi posem les panses i els pinyons, i dos gots d’aigua, ho deixem coure 5 minuts. Afegim el bacallà i continuem la cocció 10 minuts.\nMentrestant fem la picada amb l’all, el julivert i la llesca de pa, i ho posem a la cassola, remenem i ho deixem coure 2 minuts més. Bona cuina.\nTemps de preparació total: 50m\nTemps de cocció: 30/35m\nFotografia Carles Arnall\nFlam d'ou al bany maria (ous del mas arnall)\nIngredients: (per 6 flams individuals)\n· ½ l llet\n· 1 branca canyella\n· 60 gr sucre fet caramel\nPosem a bullir la llet i la canyella en un cassó, quan arrenqui el bull, parem el foc i ho deixem infusionar uns 10 m.\nAgafem les flameres, i hi posem una cullerada de caramel.\nEn un bol, mesclem el sucre i els ous, hi aboquem la llet i ho remenem bé.\nOmplim les flameres i les col.loquem en una plata fonda al bany maria.\nHo posem a coure al forn (prèviament escalfat a 125 º). Ho deixem coure uns 60 m a 200º, podem comprovar si ja son cuits amb un escuradents, si surt net, ja son cuits.\nTemps de cocció: 60m\nPublicat per etiametiam.blogspot.com a 21:04 Cap comentari:\nMarduix, herba aromàtica per fer les faves.\n· Un all tendre\nDeixem coure uns 15 o 20 minuts, fins que veiem que siguin cuites (depenen de la quantitat, és faran abans)\nPublicat per etiametiam.blogspot.com a 21:07 Cap comentari:\nGrissini Torinesi Ristorante / mini burguer\nGrissini de la marca Roberto, bonissims.\nBastonets de pa. Farina de blat tipus "0", sal, margarina i llevat.\n8 pans Mini hamburgueses per fer farcits de salat i dolç com esmorzars, berenars o sopars. 200 Gr\nPublicat per etiametiam.blogspot.com a 12:39 Cap comentari:\nMelmelades per a Maridatges (La Fageda)\nHem degustat la dels formatges.... i són boníssimes!!!\n(jo ho he trobat a:carnisseria Punset , de Figueres)\nBacallà amb panses i pinyons, recepta de la mare d...


De conformitat amb la normativa espanyola que regula l’ús de cookies amb relació a la prestació de serveis de comunicacions electròniques, recollida en el Reial Decret Llei 13/2012 del 30 de març, l’informem sobre les cookies utilitzades en el lloc web de RAIMAT GOLF CLUB i el motiu del seu ús. Així mateix, l’informa que en navegar en el Lloc Web vostè està prestant el seu consentiment per poder utilitzar-les.\n2.- QUE SON ELS COOKIES?\n3.- Cookies de sesió: Són un tipus de cookies dissenyades per a demanar i emmagatzemar dades mentre l’usuari accedeix a una pàgina web.\n4.- Cookies persistents: Són un tipus de galetes en el qual les dades segueixen emmagatzemats en el terminal i poden ser accedits i tractats durant un període definit pel responsable de la galeta, i que pot anar d’uns minuts a diversos anys.\n6.- Cookies publicitàries: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat segons criteris com el contingut editat o la freqüència en què es mostren els anuncis.\n7.- Cookies de publicitat comportamental: Són aquelles que permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que, si escau, l’editor hagi inclòs en una pàgina web, aplicació o plataforma des de la qual presta el servei sol·licitat. Aquestes galetes emmagatzemen informació del comportament dels usuaris obtinguda a través de l’observació continuada dels seus hàbits de navegació, el que permet desenvolupar un perfil específic per a mostrar publicitat en funció del mateix. Així mateix és possible que en visitar alguna pàgina web o a l’obrir algun email on es publiqui algun anunci o alguna promoció sobre els nostres productes o serveis s’instal·li al navegador alguna galeta que ens serveix per mostrar posteriorment publicitat relacionada amb la recerca que hagis realitzat, desenvolupar un control dels nostres anuncis en relació, per exemple, amb el nombre de vegades que són vistos, on apareixen, a quina hora es veuen, etc.\n4.-TIPUS DE COOKIES UTILITZADES PER AQUEST LLOC WEB\nEls cookies utilitzades al nostre lloc web, són de sessió i de tercers, i ens permeten emmagatzemar i accedir a informació relativa a l’idioma, el tipus de navegador utilitzat, i altres característiques generals predefinides per l’usuari, així com, seguir i analitzar l’activitat que porta a terme, amb l’objecte d’introduir millores i prestar els nostres serveis d’una manera més eficient i personalitzada. RAIMAT GOLF CLUB no utilitza cookies publicitàries o de publicitat comportamental.\nConfiguració > Opcions > avançat> Cookies\nProveïdor Finalitat del Servei i de la Cookie Informació del Proveïdor\nGOOGLE Inc. Anàlisi estadística del lloc web a nivell de comptabilització de visitants, pàgines visitades, paraules clau utilitzades i similars http://www.google.es/intl/es/policies/privacy/


L'IB-Salut reforça personal i amplia llits als hospitals per fer front al grip\nSalut ha contractat 33 professionals i ha habilitat més espai als serveis d'urgències de Mallorca\nM. TERRASA Palma 10/01/2017 18:29\n651x366 La saturació de pacients a Urgències es produeix des de fa anys. / SATSE La saturació de pacients a Urgències es produeix des de fa anys. / SATSE\nL'IB-Salut ha reforçat personal i ha ampliat la capacitat dels serveis d'urgències i els llits disponibles als hospitals públics davant l' augment de casos de grip. Les Balears es troben en un nivell epidèmic mitjà, amb 63,9 casos de grip per cada 100.000 habitants.\nEl Servei de Salut ha donat a conèixer el denominat pla de contingència davant l'augment de la pressió assistencial als serveis d 'urgències dels hospitals públics de les Illes Balears i que cada any es tradueix en una saturació de pacients.\nAquest reforç inclou la contractació de 33 professionals sanitaris (metges, infermers, auxiliars d'infermeria i zeladors) i l'habilitació de 32 llits més per atendre les urgències en els diferents hospitals públics de Mallorca.\nAixí mateix, hi haurà més llits disponibles en cas que siguin necessaris i es disposarà dels recursos dels hospitals de la Creu Roja i Sant Joan de Déu, a banda dels centres privats.\nMentre estigui activat aquest pla de contingència, hi haurà un seguiment per part del Servei de Salut, amb contacte diari amb els hospitals, Atenció Primària i el 061.


El millor del Dakar, a Canal Taronja - Canal Taronja Osona i Moianès\nIniciNotíciesEsportsEl millor del Dakar, a Canal Taronja\nCanal Taronja estrena programa especial Dakar, on s’informarà cada vespre a les 21h en directe el més destacat dels pilots osonencs. Àlex Ávila i Guillem Moral estaran acompanyats cada dia d’un professional del motor per analitzar el millor de cada etapa. El primer convidat serà el pilot Joan Font, que no ha pogut competir en aquesta edició del Dakar per una lesió a la clavícula.\nEl Dakar ha començat amb les dunes com a protagonistes en les primeres etapes que es disputen al Perú. El primer dels osonencs en moto és Gerard Farrés, que va perdre temps a l’etapa inaugural però a la segona va remuntar fins a la 16a posició de la general. Precisament el manlleuenc va ser notícia abans de començar el Ral·li, després d’anunciar que aquest seria el seu últim Dakar en motos.\nLaia Sanz ha perdut més de 20 minuts en dues jornades respecte el líder, que li serveix per estar a la 20a posició. A la 45a està Marc Solà a gairebé una hora del primer. Nandu Jubany i Rosa Romero arriben a la tercera etapa a la 85a i 86a posició.\nLa segona jornada no va ser com s’esperava per Nani Roma, que va perdre 22 minuts després de quedar-se clavat en una duna al quilòmetre 30 de l’especial. A través de les xarxes socials Roma mostrava el seu descontent, tot i que es consolava afegint que això és així i cal seguir endavant. En cotxes també Jaume Aregall, copilot de Jesús Calleja, esta situat a la 48 posició de la general.


Hotel Vishal Residency Nova Delhi i NCR Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAdjoining Hotel Radisson BLU Plaza, Near Indira Gandhi International Airport, Mahipalpur, Aeroport Internacional Indira Gandhi, Nova Delhi i NCR, Índia, 110037 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel Vishal Residency?\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hotel Vishal Residency es troba a la zona de Aeroport Internacional Indira Gandhi de la ciutat de Nova Delhi i NCR. A 12 km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Indian Spinal Injuries Centre, DLF Emporio, Marigold Art Gallery són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nHotel Vishal Residency ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge.\n33 habitacions que es distribueixen sobre 3 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, telèfon de bany, penjador de roba, llençols, mirall. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent centre esportiu. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Vishal Residency la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Nova Delhi i NCR.\nTots els tipus de viatgers (58) Viatger de Negocis (11) Parelles (19) Viatgers en solitari (21) Famílies amb infants grans (2) Grups (5)\nTots els tipus de viatgers (851) Parelles (239) Viatgers en solitari (389) Famílies amb infants petits (89) Famílies amb infants grans (25) Grups (115)\nJP, Regne Unit


Toni Bou es rescabala a Sant Julià\nEl resident s’imposa a Raga en la segona jornada i suma la seva victòria número 200\nEl resident Toni Bou va assolir la victòria número 200 de la seva carrera, ahir a la prova de Sant Julià de Lòria.\nActualitzada 20/06/2022 a les 12:10\nToni Bou es va redimir el dia després de la millor forma en què ho sap fer. El pilot resident de Montesa, i 30 vegades campió del món, es va imposar amb brillantor a la segona cita de la Copa del Món de Trial GP de Sant Julià de Lòria. Després de quedar-se al llindar en la jornada de dissabte i claudicar davant la regularitat d’Adam Raga, Bou va donar un cop a la taula, es va mostrar més sòlid a les temudes zones del riu i va lligar un triomf cabdal per continuar en possessió del lideratge de la general.\nA més, la d’ahir, penalitzant 18 peus, va ser la victòria número 200 en la carrera del pilot resident. “Guanyar a Andorra sempre és molt especial i un segon i un primer lloc són dos resultats molt bons. Conquerir la victòria 200, a més aquí a casa, ho fa encara més especial”, va explicar Bou. El pilot resident es va mostrar “molt content de com ha anat el dia” i va considerar el triomf “molt important de cara al campionat”. Per part seva, Adam Raga també va valorar molt positivament el segon lloc, després d’imposar-se en la jornada de dissabte. “Estic molt content i és un resultat fantàstic. Avui [per ahir] ha estat una mica més complicat a nivell de pressió perquè es feien menys punts però he pilotat bé i ho hem sabut gestionar”, va destacar el pilot d’Ulldecona. El podi el va tancar, novament, Jeroni Fajardo, amb 30 punts. En la categoria de Trial GP Women també es van intercanviar les victòries. Si dissabte Berta Abellán va donar la sorpresa davant la intractable Emma Bristow, ahir la britànica de Sherco es va mostrar molt segura, amb un pilotatge molt fiable i sense fer gaires errades. L’anglesa es va imposar amb 12 punts, pels 27 d’Abellán i els 34 de la francesa Naomi Monnier, que va repetir podi.\nPel que fa a la categoria de Trial2, l’italià Lorenzo Gandola va aconseguir pujar al lloc més alt del podi amb només dos peus de penalització, per davant de Sondre Haga, amb 4 punts –el noruec ha aconseguit repetir en els quatre podis del que portem de campionat– i d’Arnau Farré, tercer amb 7 peus. En Trial2 també hi va haver la presència de l’única moto elèctrica de la competició, pilotada pel francès Gael Chatagno, que es va situar, una altra vegada, en el top 10 de la categoria, en concret en el vuitè lloc de la prova disputada ahir.\nEn aquesta categoria, Trial2, els dos representants andorrans no van tenir gaire sort i van acabar lluny del top 15. Jordi Lestang va signar la 20a posició, mentre que Gaudí Vall va ser 32è. Ara bé, els dos pilots es van mantenir en la zona mitjana baixa de la classificació durant els dos dies de competició “en acord amb el seu nivell actual”, segons va apuntar la federació. La presidenta, Natàlia Gallego, va destacar que “malgrat les altes temperatures un any més hem pogut gaudir d’un gran cap de setmana de trial”.\n1. Toni Bou (Montesa) 18 punts\n2. Adam Raga (TRRS) 28 punts\n3. Jeroni Fajardo (Sherco) 30 punts\n4. Jaime Busto (Vertigo) 33 punts\n5. Matteo Grattarola (Beta) 34 punts\n1. Lorenzo Gandola (Beta) 2 punts\n2. Sondre Haga (Beta) 4 punts\n3. Arnau Farré (Sherco) 7 punts\n20. Jordi Lestang 29 punts\n32. Gaudi Vall 51 punts\n1. Emma Bristow (Sherco) 12 punts\n2. Berta Abellán (Scorpa) 27 punts\n3. Naomi Monnier (GasGas) 34 punts\n4. Andrea Rabino (Beta) 35 punts\n5. Huldeborg Barkved (GasGas) 37 punts