La Diputació imparteix tallers de prevenció de drogodependències en els col·legis Virgen del Carmen i El Garbí a l’Eliana – tucomarca.com\n[ 9 Agost, 2020 ] Entrevista. Carmen Soto: “Allibera a Wendy”\tBunyol\nHomeCamp de TúriaLa Diputació imparteix tallers de prevenció de drogodependències en els col·legis Virgen del Carmen i El Garbí a l’Eliana\nLa Diputació imparteix tallers de prevenció de drogodependències en els col·legis Virgen del Carmen i El Garbí a l’Eliana\n28 Novembre, 2019 Redacción Camp de Túria, Infraestructures, La Comarca, L’Eliana, Política, Secció 0\nLa Diputación imparte talleres de prevención de drogodependencias en los colegios Virgen del Carmen y El Garbí.\nLa iniciativa s’estén a 143 municipis amb un cost total de 109.500 euros\nLa Diputació Provincial de València està duent a terme un programa de\nprevenció de drogodependències i altres comportaments addictius, al llarg\nd’aquest exercici de 2019, destinat a localitats de menys de 20.000\nhabitants. El municipi de l’Eliana s’ha beneficiat d’aquest pla oferint a\nl’alumnat dels col·legis Virgen del Carmen i El Garbí sengles sessions\nEl passat 13 de novembre va tindre lloc la sessió en el CEIP Virgen del\nCarmen, titulada “Educant emocions”. Aquesta acció està dirigida a\nl’última fase de la infantesa, abans d’arribar l’adolescència,un període\ncrític per a la prevenció de les “conductes problema”, ja que la transició\nentre l’etapa primària i secundària suposa un canvi per a les xiquetes i\nels xiquets que requereix posar en marxa habilitades socioemocionals que\nels permeten l’adaptació positiva a aquest canvi. En aquest taller,\ndirigit per Luka Soriano, es va treballar vivencialment amb dinàmiques\nrelacionals les competències emocionals bàsiques. Amb això es persegueix\ndotar a l’alumnat de les habilitades necessàries per a afrontar l’entrada\na la pubertat i l’adolescència, reduint els riscos associats al consum de\nEl 26 de novembre es va dur a terme en el CEIP El Garbí la segona sessió,\ntitulada “Curtmetratges i valors”. L’eina de treball en aquesta ocasió és\nel cinema, mitjà que s’ha convertit en un gran aliat de la prevenció ja\nque el seu atractiu i la seua potencial capacitat educativa permet la\ntransmissió de valors i la reflexió crítica. El taller, conduït per Julia\nPons, facilita un espai de reflexió personal sobre els valors que promouen\nla seua salut i el seu desenvolupament psicosocial.\nEl programa de prevenció de drogodependències de la Diputació d’enguany\n2019 ha arribat a 143 municipis i ha sigut dotat amb un pressupost total\nde 109.500 euros.\nL’Ajuntament crea un perfil en Instagram de Vilamarxant t’Ocupa per a acostar les ofertes de treball als més joves\nEls Iturbi ixen de València\n13 Setembre, 2019 administrador Canal Música, Finestra, Infraestructures, La Comarca, La Comunitat, Oci i Cultura, Requena, Requena-Utiel, Secció 0\nPost també disponible en: CastellanoLa Diputació de València presenta l’edició commemorativa dels Premis Iturbi amb tot un seguit d’activitats, recitals i concerts que recorreran diverses comarques valencianes, per tal de celebrar l’exitosa trajectòria del Concurs […]\nLa Mancomunitat d’Alcàntera de Xúquer, Càrcer, Cotes i Sellent es reunix amb els responsables de la Diputació\n30 Octubre, 2019 administrador Càrcer, Cotes, Finestra, Infraestructures, La Comarca, La Comunitat, La Ribera Alta, Política, Secció, Sellent 0\nPost també disponible en: CastellanoEl president de la Diputació, Toni Gaspar, i la diputada d’Inclusió Social, Empar Folgado, s’han reunit este dimarts amb responsables de la Mancomunitat Intermunicipal d’Alcàntera de Xúquer, Càrcer, Cotes i Sellent, […]\nLa Diputació activa el dispositiu especial d’emergències en carreteres davant l’alerta per pluges intenses\n17 Octubre, 2018 redacción tucomarca.com Ademús, Aiora-Cofrents, Camp de Túria, Els Serrans, Finestra, Infraestructures, La Canal de Navarrés, La Foia de Bunyol-Xiva, La Ribera Alta, Medi Ambient, Requena-Utiel, Secció 0\nPost també disponible en: CastellanoSeguí adverteix que les fortes precipitacions podrien causar despreniments, inundacions puntuals i caiguda d’arbres, de manera que no es descarta tallar la circulació en trams de diverses vies L’àrea de Carreteres […]\nEntrevista. Carmen Soto: “Allibera a Wendy”\nPost també disponible en: Castellano “Lamentablement, avui ser Wendy segueix estant de moda, una síndrome que redueix l’empoderament de la dona fins a principis de segle XIX” Conversem amb Carmen Soto, el treball d’investigació sobre [...]\n269.756 brossa blocat per l'Akismet


Barcelona impulsa el pla ‘Fem Cultura’ per garantir els drets culturals de la ciutadania | Cultura Viva\ndl., 10/05/2021 - 12:00\nFins el 2023 el govern municipal implementarà 9 mesures de govern i 100 accions per assegurar l’accés a la cultura, la participació i el dret a contribuir a la vida cultural de la ciutat.\nBarcelona serà capdavantera en implementar un pla que pretén situar els drets culturals al mateix nivell d'altres drets fonamentals. Aquest és l'objectiu del pla Fem Cultura!, que el Govern municipal de Barcelona presentarà al plenari d'abril i que inclou 9 mesures de govern i 100 accions específiques encaminades a impulsar noves polítiques públiques per reconèixer i eixamplar els drets culturals a Barcelona. D'aquesta manera la ciutat s'afegeix, des d’una lògica municipalista, al debat internacional en l’àmbit dels drets culturals, i serà pionera en aprovar un pla d'aquestes característiques, que incorpora, al mateix temps, un marc de reflexió polític ambiciós i un seguit de mesures de govern i accions innovadores, vinculants i operatives. El pla busca obrir camí cap a un reconeixement formal dels drets culturals a escala internacional des de la pràctica municipalista, amb voluntat de crear discurs i fomentar l’aparició d’iniciatives similars. L'impulsa la 6a Tinència d’Alcaldia i l'Institut de Cultura de Barcelona (ICUB), però entitats, equipaments i teixit cultural i creatiu de la ciutat seran actors clau en el disseny i impuls de les accions a desenvolupar, juntament amb les diferents àrees i programes municipals.\nAmb un pressupost de 68,7 milions d'euros, Fem Cultura! es començarà a desplegar al llarg del mandat vigent i fins al 2023. S’hi tractaran noves polítiques públiques per reconèixer i eixamplar els drets culturals i garantir-ne l’aplicació com a element fonamental de la vida democràtica a Barcelona amb accions concretes en les quals avançar, com ara la implementació de la sisena hora per a activitats artístiques; la gratuïtat dels museus per a la visita de les col·leccions permanents; el reforç de programes ja existents que encarnin la filosofia del pla al 100%, com ara el Barcelona Districte Cultural, En Residència, el Programa d’acció lectora de biblioteques, o les residències artístiques i científiques; l’impuls de noves iniciatives que donin protagonisme als creadors i creadores, com la Biennal Manifesta o el nou programa de beques; la creació de la Casa de la Música; l’impuls de la moneda cultural REC, per participar en les activitats culturals de la ciutat, i el programa Baixos de Protecció Oficial per a usos culturals.\nGarantir l'accés i la contribució a la vida cultural\nAmb la implementació del Pla de Drets Culturals i les seves mesures es vol assegurar que la ciutadania tingui accés a la cultura, hi pugui participar i es garanteixi el seu dret a contribuir a la vida cultural de la ciutat. Hi ha un seguit de principis que impregnen tot el projecte i que formen part del gruix de línies, programes i accions que es tiraran endavant, com són la interculturalitat, la perspectiva feminista, la transparència, la transversalitat, la descentralització i noves centralitats, la "cultura metropolitana" i la sostenibilitat. El Pla considera que la defensa dels drets culturals està aliada indissolublement amb la resta dels drets humans: civils, polítics, socials, econòmics i ambientals.\nLes 9 mesures i missions de 'Fem Cultura!'\n1. Cultura als barris i acció comunitària: dret a les pràctiques culturals i les noves centralitats. Missió: enfortir la cohesió social a través del reconeixement del dret a les pràctiques culturals i l’impuls de l’acció comunitària als barris de Barcelona.\n2. Cultura de base i sectors culturals: dret a la creació, l’experimentació, la recerca i la producció cultural. Missió: impulsar el dret a la creació i a la producció cultural en unes condicions de dignitat sociolaboral per a les persones treballadores de la cultura, mirant de mitigar la precarietat estructural, donant suport als processos de creació, impulsant noves vies de relació entre agents i garantint l’accés a un ventall més ampli de ciutadania.\n3. Cultures populars: dret a les pràctiques populars i tradicionals com a espais de participació i cohesió social. Missió: enfortir i consolidar el dret a les pràctiques culturals populars i tradicionals, i incorporar nous vectors que fomentin la diversitat, la interculturalitat, la participació ciutadana i la innovació.\n4. Cultura i educació: dret a la participació cultural i a l’educació pràctica i artística al llarg de la vida. Missió: avançar en el dret a les pràctiques culturals i a l’educació artística al llarg de la vida de la ciutadania a través de la creació d’una política pública transversal entre els àmbits cultural i educatiu.\n5. Cultura feminista: dret a una cultura diversa i equitativa. Missió: incloure la perspectiva de gènere en les polítiques culturals de Barcelona; avançar en el dret a la participació equitativa i a la representació diversa d’identitats culturals des de la perspectiva feminista, aplicant la perspectiva de gènere a tots els àmbits de les polítiques culturals de la ciutat.\n6. Cultura i espai públic: dret a l’accés i a la participació cultural al carrer. Missió: impulsar accions sostenibles per garantir el dret a la ciutat; impulsar l’espai públic com un dels escenaris principals de la vida cultural de la ciutat, tot garantint el dret a la ciutat i a la participació cultural de forma sostenible.\n7. Cultura i drets digitals: instruments i polítiques per a l’accés al coneixement, la transparència i la innovació digital. Missió: impulsar els drets digitals a partir dels usos de les noves tecnologies com a àmbit fonamental per garantir el dret a la participació, la transparència i l’accés a continguts culturals.\n8. Museus de ciutat: innovació, educació i dret a participar en el patrimoni cultural de Barcelona. Missió: reforçar els grans equipaments museístics i patrimonials de la ciutat com a espais de referència en l’articulació i la promoció del conjunt de drets culturals, i impulsar, en les seves estratègies, noves dinàmiques a l’entorn de l’accés, la creació, l’acció comunitària i els lligams territorials.\n9. Biblioteques de Barcelona (Pla director 2030). Dret a la lectura, accés a la informació i al coneixement i foment de noves pràctiques creatives. Missió: impulsar el dret a la lectura, al coneixement, a l’accés a la informació i l’ús de tecnologies a través la xarxa de Biblioteques de Barcelona com a espais fonamentals en la promoció de la cohesió social i del desenvolupament de les persones en igualtat d’oportunitats des de l’exercici dels drets culturals.\n'Aquí es fa Cultura!', campanya per donar a conèixer els drets\nEl Pla de Drets Culturals comptarà amb un pla estratègic de comunicació sota el lema Aquí es fa Cultura!, que actuarà com a detonant i generarà vincle amb totes les persones, subjectes de drets culturals, i cercarà la complicitat de tots els agents culturals: sectors i teixit productiu, entitats i associacions, i agents interns de l’Administració. Per fer-lo possible es treballarà en xarxa amb els agents municipals, amb el teixit cultural, entitats, institucions, cultura de base, iniciatives comunitàries, etcètera, per sumar actius en el desplegament comunicatiu del pla i generar un espai web de repositori des d’on es pugui trobar tota la informació sobre el pla i els drets culturals sistematitzada i que, alhora, permeti fer el seguiment del desplegament del pla i consultar els documents que es generin, l’avaluació o altres informacions d’interès.\nPla Drets Culturals


El got mig buit (i 2) - Opinió Pau Vidal - VilaWeb\nEnguany toca EULP i tornarem al debat: com pot ser que la llengua es mori i guanyi parlants, tot alhora? Les ulleres de la demolingüística no veuen les coses tan diferents; una altra cançó és com ens ho expliquen\nL’Enquesta d’Usos Lingüístics de la Població és el megaqüestionari que el govern català fa cada cinc anys, des d’en fa vint, per radiografiar els usos lingüístics al Principat, i del qual s’alimenten durant un quinquenni tots els estudis i reports amb què la universitat i els mitjans ens il·lustren sobre aquesta qüestió cabdal. Són aquestes 250 pàgines de taules i més taules segons les quals l’ús del català creix sense parar i que la sociolingüística acadèmica branda per oposar-se a les visions catastrofistes dels amateurs de carrer, com una servidora. És l’apoteosi de les dades.\nAquesta darrera frase, és clar, és la caricatura que s’ha consolidat a conseqüència del decalatge creixent entre els missatges que ens envia l’autoritat i la percepció que els altres en tenim. Com que molts observadors de carrer esbombem percepcions catastrofistes que les dades, suposadament, desmenteixen, he fet una mica d’immersió en la del 2013, com a exercici preparatori per a la del 2018, que es publicarà enguany. I m’he endut més d’una sorpresa.\nD’entrada cal advertir que, per als no iniciats, no són fàcils de llegir. A l’article-esbroncada de fa tres setmanes vaig comptar malament el nombre de salmons (catalanoparlants que no canvien de llengua davant l’interlocutor, seguint la metàfora del color de la samarreta de la Diada): no són 275.000, tal com hi deia, sinó 620.000 (el càlcul és meu). La redacció de la pregunta de l’enquesta em va confondre: ‘Població que sap parlar català segons l’actitud que pren quan en adreçar-se en català li contesten en castellà’. Per saber la quantitat d’irreductibles de la llengua en nombres absoluts, a aquests sis-cents mil llargs cal afegir-hi un 2,5% que no solament no canvien sinó que demanen a l’altre que canviï ell (prop de 130.000). Un total, doncs, de tres quarts de milió de persones, que representen el 32% dels catalanoparlants habituals: no un de cada deu, com deia, sinó un de cada tres, arrodonint. Mea culpa. Ara bé, si aquesta xifra l’apliquem no als qui tenen el català com a llengua habitual sinó als qui declaren saber-lo parlar (uns cinc milions, el 80% de la població), llavors sí que tenim un desolador 12%. Dels cinc milions de residents al Principat de Catalunya que asseguren saber parlar català (els menors de 15 anys no els hi compten), aproximadament 4.250.000 canvien de llengua davant d’un interlocutor que no parla català. Una conducta gairebé unànime entre els castellanoparlants inicials.\n(Si us heu marejat una mica, no patiu. Ja he avisat que els estudis demoscòpics no són un gènere precisament entretingut. Volen una mica de paciència.)\nLa qüestió és tan complexa que la Direcció General de Política Lingüística edita uns llibrets exegètics. Als profans no els ajudaran gaire (tenen gairebé tantes pàgines com l’original, encara que les coses s’hi expliquen millor, i amb gràfics més entenedors), però així i tot són molt recomanables. És on trobareu interpretades les xifres. Això sí, amb la desviació pròpia d’aquesta mena d’enquestes (es dóna per bo allò que declara l’entrevistat) i, sobretot, amb una retòrica no sempre llegidora i tendent a l’eufemisme.\nUn exemple impactant. Al capítol dedicat als ‘Usos interpersonals’ s’hi recull que, d’aquell 80% de potencials parlants de català, un cert nombre contesten afirmativament igual que ho faríem nosaltres davant la pregunta de si sabem anglès, encara que no anem gaire més enllà de demanar el menú. Això explica una dada encara més interessant: que un 25% de residents al Principat no fa servir mai la llengua catalana (entre castellans i parlants d’altres idiomes). Vet aquí una pista del decalatge que deia: una part d’aquell 80%, tot i saber català, no el fa servir mai. Que és una de les coses que al carrer et xoquen més: si quatre de cada cinc el saben parlar, com és que jo trobo sempre els que no? Això també és una percepció esbiaixada (a les feines de cara al públic de baixa qualificació hi abunden els treballadors menys formats, el nivell on precisament es registren els nivells de coneixement del català més baixos), però tampoc del tot errònia. Sovint aquests empleats són joves, i com que no tenen accent foraster suposem que són nascuts aquí: segones i terceres generacions de la immigració espanyola. Doncs bé, l’EULP ho confirma. I atenció perquè és gros: gairebé el 10% de nascuts a Catalunya, aproximadament 500.000 persones, no parlen mai o pràcticament mai en català. Mig milió de persones nascudes al país no fan servir la llengua del país.\nHe dit que una altra pega d’aquesta literatura és la prosa que gasta. La de la ciència, sovint poc comprensible al profà. Per exemple, allò que he resumit al final del paràgraf anterior, l”Anàlisi de l’enquesta’ ho fa així: ‘En l’àmbit laboral […], els castellanoparlants inicials són més dúctils lingüísticament [amb els companys] que no pas les generacions ja jubilades o els no ocupats. Per contra, amb els usuaris o clients tornen a ser molt menys adaptatius que els seus iguals catalanoparlants.’ Traduït: que el farmacèutic catalanoparlant canvia de llengua i l’empleat de la gasolinera (majoritàriament) no. Sobre el perill de llatinització de la llengua, per exemple, diu (p. 156): ‘El català obté els seus millors resultats en els àmbits en què hi ha certa garantia que els interlocutors sabran aquesta llengua, com ara les administracions locals i la Generalitat, així com en les relacions amb bancs i caixes, metges, etc. Per la seva banda, el castellà els obté en els àmbits en què no es garanteix que els interlocutors sabran català, com ara amb els amics, els veïns, els grans establiments comercials o l’administració de l’Estat.’ O, descrivint aquell fenomen de canvi de llengua que tantes queixes provoca entre els autòctons: ‘La tendència al bilingüisme funciona de manera diferent entre els usuaris del català i els del castellà: en aquest segon, els usuaris exclusius són sempre molt més nombrosos que no pas els compartits amb el català [els que fan usos bilingües]. En el camp del català, en canvi, els usos bilingües tendeixen a ser més freqüents.’\nEl paisatge que dibuixa l’última EULP, doncs, no és pas més afalagador que el que percebem intuïtivament. És la manera de presentar-lo, que ho desdramatitza tot. Però aquest filiprimisme retòric, que de vegades arriba a semblar fuigdestudisme, no és incompatible amb una descripció crua de la realitat, que de fet s’esquitlla sovint entre les pàgines. A la 141, per exemple: ‘L’evolució entre el 2003 i el 2013 ha portat a Catalunya centenars de milers de persones que no sabien català, que l’han après poc i que, globalment, no s’han llançat a utilitzar-lo.’ Més endavant matisarà que, amb la frenada migratòria, la tendència negativa del català també s’ha desaccelerat. S’ha desaccelerat, però no s’ha invertit: la llengua d’integració dels nouvinguts continua essent majoritàriament la castellana.\nNo sóc del parer que el qüestionari personal sigui la forma més fiable de descripció de la realitat lingüística, sobretot perquè deixa de banda la meitat de la feina: la qualitat de la llengua. Però ara com ara l’EULP continua essent imprescindible per fer llum sobre una situació tan delicada com la nostra. És una massa d’informació tan aclaparadora com necessària. Per això fóra bo que s’aprofités la que es publicarà enguany per donar informació més exacta i no tan a l’engròs. Seria d’agrair que, per negra que sigui la realitat, el departament tingués la valentia d’anar més enllà dels titulars cofoistes. Optimistes i catastrofistes hi sortiríem guanyant.


Artístic envia ‘La carta als Reis’ fins a l’infinit i més enllà amb quatre funcions molt aplaudides |ÀUDIO I FOTOS - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\n“Fins a l’infinit i més enllà” ha arribat aquest Nadal l’espectacle de “La carta als Reis” de l’Espai de dansa, música i teatre Artístic. Tendre, divertit, fantàstic, emotiu… i amb una missiva directa al cor de petits i grans. “La carta als Reis” de l’escola Artístic s’ha endut els elogis del públic de Can Papasseit i ha fet les delícies de petits i grans en les quatre funcions que es van portar a terme el cap de setmana del 15 i 16 de desembre\nBasada en els personatges i aventures de Toy Story, grans professionals del món de la cançó, el teatre i la dansa com Sheila Grados, Maria Berenguer, Ermynia González… han fet possible aquest espectacle musical. Grados s’ha ocupat dels arranjaments musicals, Berenguer del guió i González s’ha encarregat de les coreografies que un grup de 17 adolescents, alumnes de l’escola de Rosalba Sánchez, han posat en escena. Una fusió especial per articular un relat que mostra les pors i les angoixes que tots sentim en algun moment i com podem superar-les.\nL’equip d’artistes del musical “La Carta als Reis” ha donat les gràcies públicament a totes les persones (un miler llarg) que han compartit aquest cap de setmana tan especial per l’escola. Sheila Grados ha destacat la barreja d’emocions que tot l’equip ha viscut en el procés de creació del festival i afirma que es queda amb el comentari que molta gent els ha fet arribar: “era una obra plena de valors, de bons valors, i això és el que volíem transmetre amb el guió de Maria Berenguer”.\nBerenguer també ha destacat la sensació “súper positiva” que s’ha emportat d’aquesta representació i ha destacat la gran resposta que ha trobat en els adults que “sortien amb somriures i també amb llàgrimes d’emoció”.\nEn aquest mateix sentit, Jose Maria Escalante subratllava que aquesta és potser l’obra més intergeneracional que han creat des d’Artístic i que ha estat veritablement un festival per a tots els públics.\nEtiquetes: EntitatsEscola ArtísticespectacleNadalTeatre


Wikiloc - ruta Cal Rossal - Avià - L' Espunyola - Puig-reig - Cal Rosal - Avià, Catalunya (España)- GPS track\n2.749 281 986\nVista 952 vegades, descarregada 14 vegades\nBonica i rodadora ruta circular que transcorre pels contraforts del Prepirineu. Hem fet un primer tram per camí pedregós però ciclable que et porta a l'Ermita de Sant Vicenç d'Obiols.\nA partir d'Avià tot transcorre per carretera, fins a L'Espunyola per la C-26 (Berga-Solsona), amb costa però relativament ràpida, avui amb poc transit. Després per carreteres locals fins a Casserres i Puig-reig on hem travessat aquesta població i la de Gironella aprofitant l'antiga nacional, avui en desús i sense cap perill, amb vistes molt maques sobre el Pirineu i les diferents coòies tèxtils que farceixen aquest territori, algunes de les quals es poden visitar (com Can Vidal de Puig-reig).\nDe ben segur hi ha moltes alternatives per pista que, malhauradament, no conec hores d'ara.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Cal Rossal - Avià - L' Espunyola - Puig-reig - Cal Rosal https://ca.wikiloc.com/rutes-btt/cal-rossal-avia-l-espunyola-puig-reig-cal-rosal-6614857 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


El mercat de l’estella i el pèl·let a Catalunya. Revista silvicultura número 69 l Post d’Elizabeth Fernández – Llibres gencat\nAgricultura, ramaderia, pesca / Medi ambient\n23 maig 2014 xarxesDeixa un comentari\nEn aquest número 69 de silvicultura es presenta un estudi elaborat per Francesca Famadas, cap de l’Àrea de Gestió Forestal del Centre de la Propietat Forestal, que aprofundeix sobre la realitat de l’aprofitament de la biomassa per a la seva valorització energètica a Catalunya i l’oportunitat que poden trobar les empreses i els professionals en el mercat de l’estella i el pèl·let per desenvolupar la seva activitat.\nEn el marc de la xarxa de revistes del sector forestal Euformag, s’inclou un estudi sobre la qualitat i la valoració dels recipients de fusta i es presenten alguns resultats sobre les relacions entre la criança del vi en bótes de roure francès, l’origen geogràfic, l’espècie i el tipus de gra de la fusta utilitzada.\n“L’ús de fusta d’espècies de Quercus minoritàries per a boteria: fabricació de la primera bóta amb fusta de roure reboll de Prades” és l’aportació de l’enginyer agrònom i de forests, Pau Vericat, que posa en valor algunes espècies de roures que avui dia es destinen a llenyes per a la construcció de bótes, aconseguint l’elaboració de vins diferenciats, arrelats al territori de Catalunya i que surten de l’estàndard del roure francès o americà.\nLes pàgines centrals incorporen una novafitxa pràctica “Millora del potencial pascícola d’un rodal mitjançant l’adevesament” on es presenten dos exemples de millora de la capacitat pascícola d’un rodal amb l’adevesament, amb resultats diferents d’acord amb els condicionants tècnics, paisatgístics o econòmics existents.\nDe la mà d’investigadors del Centre Tecnològic Forestal de Catalunya i de la Universitat de Lleida s’expliquen els darrers avenços en el marc del projecte Micosylva+, que té com a objectiu promoure a Europa una gestió forestal multifuncional i sostenible que integri i valoritzi les funcions ecològiques i socioeconòmiques dels fongs silvestres comestibles com a peça clau en els ecosistemes forestals.\nFinalment, dins la secció “El CPF respon” Alícia Martín, cap de la Unitat d’Avaluació de Programes Tècnics del CPF resol alguns dubtes plantejats sobre els pagaments per serveis ambientals: què són, qui són les parts interessades, com es pot desenvolupar amb èxit i com es pot establir un preu per serveis ambientals.\nResponsable de Comunicació i Difusió\nRevista silvicultura número 69


Publicitat - herència\ndirecció heroi de la ciutat és una marca de:\nGerent Steffen Ducke\nDomicili social: Salzgitter\nDistrict Court of Brunswick | HRB 204685\nMalgrat el control acurat del contingut, no assumim cap responsabilitat pel contingut dels enllaços externs. El contingut de les pàgines enllaçades és responsabilitat exclusiva dels seus operadors.\nTots els textos, fotos, il·lustracions i gràfics que s'utilitzen aquí estan protegits pels drets d'autor. No poden ser usats, alterats, duplicats o accessibles a tercers sense el nostre consentiment per escrit, fins i tot en part.\nTots els mapes que s'utilitzen aquí es creen a partir de dades d'OpenStreetMap. Llicència: Llicència de base de dades oberta (ODbL)\nEl 09.01.2016 pretén solucionar disputes entre consumidors i comerciants en relació amb contractes de compra en línia a través de la plataforma en línia per a la resolució de conflictes en línia extrajudicial (plataforma OS). La plataforma la proporciona la Comissió Europea i està disponible a: ec.europa.eu/consumers/odr per trobar La nostra adreça de correu electrònic: info@panocity.de\nAquest lloc web utilitza Google Analytics, un servei d'anàlisi web proporcionat per Google Inc. ("Google"). Google Analytics utilitza les anomenades "galetes", fitxers de text que s'emmagatzemen a l'ordinador i que permeten una anàlisi de l'ús del lloc web. La informació generada per la cookie sobre el vostre ús d'aquest lloc web (inclosa la vostra adreça IP) serà transmesa i emmagatzemada per Google als servidors dels Estats Units. Google pot utilitzar aquesta informació per avaluar l'ús del lloc web, per compilar informes sobre l'activitat del lloc web per als operadors del lloc web i per proporcionar altres serveis relacionats amb l'activitat del lloc web i l'ús d'Internet. Google també pot transferir aquesta informació a tercers si així ho requereix la llei o fins a tercers que processen aquestes dades en nom de Google. Google mai associarà la vostra adreça IP amb altres dades de Google. Podeu prevenir la instal·lació de les galetes establint el programari del vostre navegador de conformitat; No obstant això, tingueu en compte que, en aquest cas, és possible que no pugueu utilitzar totes les funcions d'aquest lloc web en la major mesura possible. Mitjançant l'ús d'aquest lloc web, vostè accepta el tractament de dades sobre vostè per part de Google de la manera i per als fins exposats anteriorment.


L’UJI aposta per la formació dels participants en la Lliga de Debat\nLa Universitat Jaume I, en el marc del projecte de la Lliga de Debat per al curs 2018-2019, aposta per la formació i ha previst diferents jornades formatives preparatòries dirigides a tots els possibles participants en les lligues de debat d'educació secundària i universitària. La primera de les activitats tindrà lloc el dissabte, 26 de gener de 2019, a les 8.30 h, al saló d'actes de l'Escola de Doctorat i Consell Social de l'UJI.\nOrganitzada en col·laboració amb la Federació Escola Valenciana, la jornada té com a objectiu facilitar un primer contacte amb l'activitat del debat de competició als equips d'educació secundària inscrits per participar en la Lliga i també a l'estudiantat universitari que estiga interessat en participar en la lliga universitària. El programa formatiu oferirà recursos i tècniques d'emissió del discurs (respiració, comunicació no verbal) i també d'argumentació, per tal de construir un discurs públic convincent. Les sessions estaran a càrrec de l'experta en comunicació Fani Grande. També hi participarà l'estudiantat de l'IES Benigasló, que l'any passat va quedar finalista en la Lliga de Debat de secundària i batxillerat de la Xarxa Vives. L'alumnat compartirà la seua experiència amb els nous participants.\nLes persones informatives poden inscriure's en www.uji.es/serveis/use/base/lligadebat\nLes accions formatives continuaran durant el mes de març, prèviament a la celebració de la Lliga de Debat universitària.\nLes lligues de debat de secundària i batxillerat i universitària són competicions en les quals diversos equips d'estudiants i estudiantes debaten sobre un tema polèmic i d'actualitat, respecte del qual han de saber defensar els dos posicionaments, a favor i en contra. L'activitat aporta un espai de formació on els participants aprenen a parlar en públic, a fer equip, i a saber defensar un tema amb argumentacions convincents i refutacions de les argumentacions dels contrincants, tot això fent servir el valencià com a llengua vehicular.


Sílvia Abril: "No m'havia preparat mai tant un muntatge com el 'Molt Soroll per no res'" - Teatre Barcelona\nI tant! Tinc molts amics en aquesta producció i vaig venir a veure’ls. I la veritat és que vaig sortir de l’espectacle i li vaig a l’Àngel: “a veure si un dia em truques per participar en un muntatge així!”. Però no pensava en la Beatrice, sinó més aviat en participar, simplement, fer el que fos! Ho vaig dir amb l’adrenalina amb què vaig sortir de l’espectacle i mesos després, quan em va proposar la Beatrice, em va agafar desprevinguda. La Bea ja estava a Londres i no podia fer-ho. La meva primera reacció, de manera inconscient, va ser un sí ben clar, però just després ja va ser un “ara deixa-m’ho pensar” [riu]. Havia de mirar amb el meu representant que no tingués cap compromís adquirit, però realment em feia molta il·lusió fer-ho… I aquí estic!\nMira, des del moment en què vaig dir que sí, al juny, ja vaig començar a estudiar perquè volia arribar als assajos amb el text molt après. M’he passat l’estiu estudiant com una boja. La meva família em deia: “ja n’hi ha prou, que falten 5 mesos!”. Però jo no parava, en tenia moltes ganes! És més, mai a la vida m’he preparat tant un muntatge com he fet amb aquest. Mai m’he estudiat tant el text, els vídeos per aprendre les coreografies… Tenia tantes ganes i volia estar tan bé…! Sóc molt exigent amb mi mateixa. Però és veritat que així com a la tele m’agrada sortir i improvisar, aquí sabia que per poder treballar amb llibertat m’havia de saber el text i els moviments molt i molt bé perquè és la manera d’aprofitar al cent per cent els assajos.


Per a avaluar les proves de l’oposició s’han compost 348 tribunals, que mobilitzaran 1.740 persones titulars i 1.740 de suplents\nLa Conselleria d’Educació, Investigació, Cultura i Esport convoca demà, 26 de juny, la primera prova de les oposicions per les quals es cobriran 4.636 places de professorat de Secundària, FP, EOI, professorat de Música i Arts Escèniques, professorat d’Arts Plàstiques i Disseny i catedràtics de Música i Arts Escèniques.\nPer a les 58 especialitats que es convoquen es mobilitzaran un total de 348 tribunals, amb 1.740 persones titulars i 1.740 de suplents, per a avaluar els candidats a les places del professorat. Aquestes xifres suposen que cada tribunal haurà d’avaluar 60 candidats, una ràtio que s’ha reduït a la meitat davant dels 120 aspirants per tribunal en les oposicions de 2015.\nDel total de tribunals, 119 es trobaran a les comarques d’Alacant, xifra que suposa un total de 100 tribunals per a Secundària, 15 per a Formació Professional, 2 per a escoles oficials d’idiomes, 1 per a Música i Arts Escèniques i 1 per a Catedràtics de Música i Arts Escèniques.\nA les comarques de Castelló hi haurà 36 tribunals, 34 dels quals avaluaran els aspirants per a Secundària, 1 per a FP i 1 per a les EOI.\nEls 193 tribunals restants seran els de les comarques de València distribuïts en 142 en Secundària, 30 tribunals en FP, 6 en EOI, 9 en Música i Arts escèniques i 6 en Arts Plàstiques i Disseny.\nPer especialitats de Secundària, 7 corresponen a Filosofia, 3 a Llatí, 19 a Castellà, 28 a Geografia i Història, 23 a Matemàtiques, 15 a Física i Química, 18 a Biologia i Geologia, 12 a Dibuix, 4 a Francés, 24 a Anglés, 9 a Música, 21 a Educació Física, 22 a Orientació Educativa, 12 a Tecnologia, 10 a Formació i Orientació Laboral, 6 a Intervenció Sociocomunitària, 3 a Hostaleria i Turisme, 1 a Processos i Mitjans de Comunicació, 8 a Informàtica, 13 a Valencià, 10 a Economia, 3 a Administració d’Empreses, 2 a Organització i Gestió Comercial i 3 a Processos Sanitaris.\nPel que fa a les especialitats de Formació Professional, 3 tribunals avaluaran les proves de Cuina i Pastisseria, 1 tribunal les d’Equips Electrònics, 2 les d’Estètica, 1 les d’Instal·lacions i Manteniment d’Equips Tèrmics i de Fluids, 3 les d’Instal·lacions Electrotècniques, 3 les de Manteniment de Vehicles, 2 les de Mecanitzat i Manteniment de Màquines, 5 les d’Operacions i Equips de Producció Agrària, 2 les de Perruqueria, 6 les de Procediments Sanitaris i Assistencials, 3 les de Processos Comercials, 6 les de Processos de Gestió Administrativa, 4 les de Serveis a la Comunitat, 1 les de Serveis de Restauració i 4 les de Sistemes i Aplicacions Informàtiques.\nEls tribunals per a les places de professorat d’escoles oficials d’idiomes es distribueixen amb 6 per a Anglés, 1 per a Alemany, 1 per a Francés i 1 per a Valencià.\nEls de Música i Arts Escèniques es poden dividir en 3 per a l’especialitat de Piano, 1 per a Clarinet, 1 de Flauta Travessera, 1 de Fonaments de Composició, 1 de Saxòfon, 1 de Viola, 1 de Violí i 1 de Violoncel.\nI, per últim, els d’Arts Plàstiques i Disseny es componen amb 1 tribunal per a Disseny de Moda, 1 per a Disseny de Producte, 1 per a Disseny Gràfic, 1 per a Història de l’Art, 1 per a Materials i Tecnologia: Disseny i 1 per a Mitjans Informàtics.\nLa fase d’oposició consta de dues proves, que tenen caràcter eliminatori, tal com obliga a complir el Ministeri. La primera de les proves, que se celebra el 26 de juny, té per objecte la demostració dels coneixements específics de l’especialitat a què s’opta i constarà de dues parts, que es valoraran conjuntament.\nLa segona prova tindrà com a objecte la comprovació de l’aptitud pedagògica del aspirant i el seu domini de les tècniques necessàries per a l’exercici docent.\nEn aquest sentit, s’han creat comissions de baremació de mèrits per a cada especialitat, i cada una estarà composta per tots els membres de la comissió de selecció i de les presidències de tots els tribunals de cada especialitat. Aquestes comissions tenen com a funció determinar els criteris de baremació i la valoració de mèrits en la fase de concurs. Fins ara, era cada tribunal el que revisava els mèrits de cada opositor.\nS’estableix un nou mecanisme de garantia de l’anonimat dels aspirants en la primera prova, que consta de dues parts, la A, en què es desenvolupa un tema, i la B, que és la part pràctica. En la part A es garantirà l’anonimat dels aspirants amb un procediment semblant al que s’aplica en altres comunitats autònomes. A més, la part B la llegirà cada tribunal en lloc que cada aspirant l’haja d’exposar de manera oral. Aquest mètode s’adoptarà en totes les especialitats que no requerisquen la presència dels aspirants.\nS’estableix també com a novetat que els aspirants puguen presentar al·legacions al final de la primera i la segona prova. Aquest procediment es podrà fer des de les 9 hores fins a les 14 hores de l’endemà de la publicació de les llistes. Una vegada conclòs aquest termini, el tribunal publicarà les llistes definitives en la mateixa manera que les puntuacions provisionals.\nLes al·legacions que s’hi presenten es consideraran estimades o no amb la modificació, si escau, de les qualificacions, mitjançant la publicació de la llista definitiva. Les persones que hagen superat la fase d’oposició seran convocades, per al següent dia hàbil, a la seu del tribunal per a la presentació dels mèrits de la fase de concurs.


PortAventura World estrena l'atracció interactiva Street Mission dedicada a Barri Sèsam\nPublicat 6/4/2019 14:21:50CET\nEl parc i complex turístic tarragoní comença aquest dissabte la temporada 2019\nVILA-SECA I SALOU (TARRAGONA), 6 Abr. (EUROPA PRESS) -\nPortAventura World ha estrenat aquest dissabte l'atracció Street Mission, dedicada a la sèrie de dibuixos animats Barri Sèsam i dissenyada per a totes les edats, coincidint amb l'obertura de la temporada de 2019.\nLa nova atracció proposa una "aventura interactiva" en la qual s'ha d'ajudar el detectiu Coco a aconseguir el màxim nombre de galetes mentre es fa un recorregut experiencial en 3D i en taxi, ha explicat el parc i complex turístic.\n"Aquest any la temporada arrenca amb l'arribada d'Street Mission, la primera 'dark ride' de PortAventura World i l'única dedicada a Sesame Street a Europa", ha exposat.\nSteet Mission ha comptat amb una inversió de 15 milions d'euros i el projecte s'ha creat en col·laboració amb Sesame Street i Sally Corporation, companyia internacional dedicada al desenvolupament d'aquest tipus d'atraccions.\nPortAventura World ha ressaltat que la nova atracció "enforteix" l'aliança amb Sesame Workshop, organització sense ànim de lucre centrada a l'educació i que gestiona la marca de la famosa sèrie animada.\nEn declaracions als mitjans aquest dissabte, el director general de PortAventura World, Fernando Aldecoa, ha explicat que Street Mission "és la gran novetat" de la temporada 2019, en la qual preveuen seguir creixent i superar els cinc milions de visites aconseguits l'any passat.\nEl director tècnic de PortAventura World, Luis Valencia, ha destacat que l'atracció està dedicada "eminentment a les famílies" i que està pensada perquè nens de qualsevol edat puguin pujar.\n"És una experiència immersiva", ha explicat València i ha agregat que es caracteritza per la interactivitat i la competitivitat dels membres de cada equip.\nPer la seva banda, el cap Internacional de Mitjans i Educació a Sesame Workshop, Ed Wells, ha subratllat que "estan molt emocionats" amb l'aliança amb PortAventura World, que es va iniciar el 2010 i s'ha ampliat fins el 2031, i amb tot el que han fet fins al moment.\nTambé ha dit que aquest 2019 es compleixen 50 anys de Barri Sèsam i ha aplaudit que els puguin celebrar amb la inauguració de Mission Street.


Els tres tipus de mascaretes i com s'han de fer servir - Imagina Ràdio\nLes mascaretes amb vàlvula et protegeixen a tu però no als altres\nLa terrassa d'una cafeteria a Calafell Platja mentre un home passeja amb mascareta. Imatge del 19 de juny del 2020. ACN\nLes mascaretes que podem comprar a la farmàcia són les quirúrgiques i són d’un sol ús i que en principi no serveixen ni tan sols per cobrir una jornada laboral de vuit hores. Els experts recorden que el 90% d’aquests elements de protecció només serveixen per no propagar el virus, no per no contagiar-se. Cal aclarir quins tipus de mascaretes hi ha, i quina eficàcia i utilitat ha de tenir cadascuna d’elles. Hi ha tres tipus de mascaretes: les higièniques (les casolanes), que són de roba; les quirúrgiques, que són les que habitualment utilitzen els cirurgians, i finalment les de filtres facials de partícules, les que es coneixen com a FFP 1, 2, o 3.\nSón les que es troben a les farmàcies. Eviten la transmissió de virus de la persona que la porta cap a altres. Es poden fer servir fins que s’humitegen i es queden més toves. Poden durar quatre o cinc dies, o una setmana si no es porten de manera continuada. Tenen tres capes: l’externa impermeable, la intermèdia (amb filtre per bacteris) i la interna (que ha d’estar en contacte amb la boca i el nas, per tal d’absorbir la humitat). No es poden rentar. Només es poden rentar les que són de roba.\nSón les que es fan amb roba, i moltes d’elles són casolanes. El Departament de Salut va publicar un vídeo explicatiu a través del seu compte de Twitter per explicar els consells que s’han de dur a terme si es fan mascaretes casolanes. Entre els consells difosos destaca la importància de fer servir teixits hidròfugs que expulsin la humitat, com tovalloletes de bebè assecades o mocadors de rentar les ulleres. Així mateix, també recomanen el teixit de les samarretes de cotó o de les fundes de coixí que poden assolir un nivell de filtratge de més del 60%. Les mascaretes casolanes, clàssicament fetes amb roba de llit, poden arribar a tenir una eficiència del 60-70% de filtració.\nAmb diferents graus de protecció, protegeixen la persona que la porta per no contagiar-se amb un virus de fora. Si porten vàlvula, només protegeixen la persona, i no protegeixen l’ambient, és a dir, a les altres persones. Si van sense vàlvula, protegeixen tant l’ambient com les persones. La gent es pensa que la vàlvula és el filtre, però el filtre és tota la màscara, la vàlvula és una vàlvula d’exhalació per tolerar millor la mascareta. El que porta una mascareta FFP2 o FFP3 amb vàlvula, hauria de dur també una màscara higiènica o quirúrgica a sobre de l’FP2 o FP.\nTotes les mascaretes s’han de guardar en un lloc ventilat, no en un calaix, i que no estigui a l’abast d’un infant o algú que la pugui agafar i tocar.\nArticle anteriorSalut considera que el confinament estricte no és l’única manera de fer front la Covid-19\nArticle següentClubs de futbol ebrencs fan públic el seu malestar pel “mercadeig” amb els jugadors


Arxius de Actualitat - Pàgina 2 de 7 - Cooperativa Sant Isidre de les Borges Blanques\nLa Cooperativa ha participat en el programa de televisió ORIGEN CATALUNYA que ha emès TV3-Televisió de Catalunya. Aquest programa buscava als que consideraven que són els autèntics ambaixadors de Catalunya: els productes fets a casa nostra consumits cada dia per milers de persones que viuen en altres països d’arreu del món. Un any més, han […]\nA la Cooperativa Sant Isidre ja hem iniciat la campanya de fruita. A data d’avui, ja hem confeccionat cireres i albercocs dels nostres socis, i més endavant, continuarem la campanya amb els paraguayos, les nectarines, les prunes, les peres i les pomes. Aquest any tenim previst confeccionar un total d’un 6 milions de quilos de […]


Direcció Mèdica Organització\nDe la Direcció Mèdica en depenen la Direcció de Qualitat i Seguretat Clínica, la Direcció de Docència i la Direcció de Recerca i Innovació, així com l’Àrea d’Urgències, l’Àrea del Medicament i l’Àrea Quirúrgica.\nDirecció de Qualitat i Seguretat Clínica\nÉs la responsable de desplegar el Pla de Qualitat de l’Hospital, a partir de les directrius establertes per les direccions General, Mèdica i Infermera. En concret, coordina l’anàlisi de riscos i incidents i en gestiona la minimització. També col·labora amb els Instituts, Centres i Àrees en l’anàlisi d’indicadors i identificació de millores en l’àmbit de la qualitat i la seguretat clínica. Per últim, fa un seguiment dels objectius de qualitat establerts pel CatSalut, i coordina i dona suport metodològic als processos d’acreditació de l’Hospital i de les diferents unitats que ho requereixen.\nLa Direcció de Docència coordina les diferents activitats docents de grau i postgrau que tenen lloc a l’Hospital Clínic. La Director de Docència té el càrrec de Cap d’Estudis, simultàniament.\nLa Direcció de Docència realitza les funcions amb el suport de diferents comitès, que són els següents:\nLa Comissió executiva de Docència dels Instituts/Centres/Àrees, que fa el seguiment de les activitats de la docència clínica de grau.\nLa Comissió de Docència, responsable d’organitzar la formació de residents\nEl Comitè tècnic de la Direcció de Docència, que té com a finalitat principal donar coherència a les activitats docents que es realitzen, aprofitant els recursos disponibles i coordinant l’actuació de la resta de comitès institucionals de docència.\nEls Tutors de Residents i els Coordinadors de Docència dels Instituts/Centres/Àrees són professionals imprescindibles per al bon desenvolupament de les diferents tasques docents.\nLa Direcció de Recerca i Innovació és la responsable de promoure i coordinar l’activitat de recerca i innovació de l’Hospital i la seva relació amb la Universitat de Barcelona, la Fundació Clínic de Recerca Biomèdica i l’Institut d’Investigacions Biomèdiques August Pi i Sunyer (IDIBAPS). L’objectiu és assegurar l’esforç continuat en recerca i potenciar el lideratge del Clínic en aquest àmbit. Garanteix la coherència i ús òptim dels recursos dedicats a la recerca i la innovació, estableix pautes i n’assegura el compliment i la interrelació amb la resta de processos de l’Hospital.\nÉs clau la coordinació amb les Direccions Mèdica i Infermera i compta amb el recolzament dels adjunts a la Direcció de Recerca i Innovació i la Sotsdirecció de Recerca i Docència d’Infermeria i els Coordinadors de Recerca i Innovació dels Instituts/Centres que formen el Comitè Tècnic de la Direcció de Recerca i Innovació per desplegar les seves funcions a l’Hospital.\nAltres estructures de la Direcció mèdica\nDe la Direcció Mèdica també en depenen la Secció de Donació i Coordinació de Trasplantaments, el Donor Center (en coordinació amb el Banc de Sang i Teixits), la Unitat d’Informàtica Mèdica (en coordinació amb la Direcció de Sistemes d’Informació), el Dispositiu transversal d’Hospitalització a Domicili (HDOM) (en coordinació amb la Direcció Infermera) i el Programa de prevenció i control de les infeccions relacionades amb l’assistència sanitària i per a l’ús òptim dels antibiòtics.\nA més, la Direcció Mèdica compta amb diversos comitès, comitès tècnics i comissions, que presideix el propi Director Mèdic o que actuen per delegació d’aquest:\nComitè de Permisos Sabàtics\nComitè de Plus de Dedicació i d’Especial Dedicació\nComitè de Premis Fi de Residència i Ajuts de Recerca\nComitè Tècnic de Càncer\nComitè Tècnic de Teràpies Avançades\nComissió de Garantia i Control de Qualitat en Radioteràpia\nComissió de Sistemes d’Informació - Històries Clíniques\nLa Direcció Mèdica compta amb l’assessorament del Comitè de Delegats Mèdics. És un òrgan representatiu dels facultatius de l’estament mèdic de l’Hospital que té com a missió assessorar la Direcció Mèdica en tots els temes que afecten l’activitat professional d’aquests facultatius, ser l’eina de participació als òrgans de direcció i gestió de l’Hospital i defensar els interessos professionals dels seus membres.


» Propostes de campanya a Gràcia. Espai públic i mobilitat Monòlegs políticofestius\nPropostes de campanya a Gràcia. Espai públic i mobilitat\nMés tard, espero poder parlar del debat d'ahir a Ràdio Gràcia\nEsquerra, a Gràcia, ha desenvolupat els inicis d’una nova concepció de l’espai públic i la mobilitat que, juntament amb l’habitatge, és un dels reptes que les ciutats estan començant a encarar. A Gràcia hem estat pioners en aquest sentit.\nAixí, hem fet:\nImplantació de les superilles al voltant de la Plaça de la Vila (Rius i Taulet) i la zona compresa entre Torrent de les Flors-Providència-Torrent de l’Olla-Travessera de Gràcia.\nHem fet un pla d’aparcaments amb diversos aparcaments que ens permetran eliminar a poc a poc el cotxe en superfície.\nEsteve Terrades (170 places en dues plantes)\nLaguna Lanao, projecte redactat (183 places distribuïdes en tres plantes)\nOSI (1r. Aparcament exclusivament per a vehicles de dues rodes amb 144 places de motos i bicicletes en dues plantes)\nAprovat nou aparcament Jardins Menèndez Pelayo\nHem fet el procés de peatonalització al carrer Astúries, cosa que ha permés un canvi evident per a tothom de millora de la qualitat de l’espai públic.\nHem remodelat la Plaça de la Vila i la Plaça del Diamant, hem fet els Jardins Maria Baldó.\nHem fet actuacions de gran manteniment a 47 carrers del districte. S’ha actuat en manteniment integral en 8 carrers del districte: Providència, Biada, Torrent de les flors, Mare de Déu de la Salut, Escorial, Av. Coll del Portell, Pg. Mare de Déu del Coll, Molist.\nI farem més. Així, per exemple:\n1. Construirem un aparcament al barri de Mas Falcó\n2. Construirem un nou aparcament per a cotxes al carrer Neptú (Gràcia)\n3. Ampliarem el jardins del Mestre Balcells (Gràcia)\n4. Remodelarem la Plaça del Poble Romaní\n5. Urbanitzarem la Plaça de les Dones del 36\n6. Remodelarem la plaça Gala Placídia\n7. Convertirem la Riera de Sant Miquel en un carrer pacificat i per a vianants\n8. Desenvoluparem el Pla de Mobilitat a l’eix Pi i Margall-Travessera-Sardenya (Camp d’en Grassot-Gràcia Nova)\n9. Remodelarem els Jardinets de Gràcia\n10. Remodelarem la Travessera de Dalt\n11. Construirem un nou aparcament públic al barri de la Salut\n12. Enllestirem la remodelació del Carrer Grassot (entre Rosselló i Indústria)\n13. Instal·larem dues noves escales mecàniques al barri del Coll\n14. Desenvoluparem un pla específic per a l’ús de la motocicleta, emmarcat en el Pla de mobilitat de Gràcia.\nThis entry was posted on maig 23, 2007 at 8:25 am\tand is filed under Campanya Municipals 2007. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\n15 Responses to “Propostes de campanya a Gràcia. Espai públic i mobilitat”\nmaig 23rd, 2007 at 9:49 am\nI, ja ho dic, abans que comencem a parlar de les pilones, les pilones no és el Pla de Mobilitat, és un element tècnic. Des d’esquerra no estem gens contents de com s’ha gestionat des de Barcelona la pilona, amb els problemes que tots sabem, i creiem que cal anar cap a una altra eina a menys que la poguem personalitzar o gestionar des de Gràcia.\nmaig 23rd, 2007 at 10:06 am\ndoncs a mi les pilones m’agraden, sobre tot aquelles que estan pintades de bolets és una de les accións de carrer més poètiques q he vist.\nNo ho dic de broma ni de catxondeo, crec fermament en la imaginació i la creativitat com a eines per a la reivindicació i la reflexió social i crec també que els polítics haurien d’aprendre molt en aquest sentit.\ni afegeixo una pregunta, tots aquests punts no estaven recollits i contemplats al Pla Estratègic de gràcia que (i hi torno sense voler ser pesadeta) ciutadans i ciutadades varem elaborar?…es que no vull treure mèrits, però…\nmaig 23rd, 2007 at 10:09 am\nd’acord amb el tema del Pla Estratègic, però calia aplicar-lo amb lideratge i les coses clares i amb participació. L’avantatge de tenir els objectius era el Pla, però calia la concreció tècnica i reunir-se amb els diferents agents que tots sabem que no van participar. De fet, corríem el risc que acabés en un calaix perquè és un repte en el qual hem estat pioners.\nmaig 23rd, 2007 at 10:28 am\ni no em dius res del primer punt?:-P pq. en termes de mobilitat a gràcia cal posar-hi fantasia…\nmaig 23rd, 2007 at 11:03 am\nTens raó, perdona, és que sento pilones i ja saps que és un tema que controlo bastant, per diversos motius.\nParles sens dubte del fitó de Virreina, jo parlava de les retràctils, però no està mal pensat, alguna cosa imaginativa haurem de fer, batejar-les amb nom, pintar-les, etc.\nmaig 23rd, 2007 at 11:10 am\nsi, per exemple donat que es tracta de peatonalitzar més les zones potser es podria pensar en q les escoles poguessin fer alguns guarnits per pilones per de cara a festa major o esplais de nens, també amb els del institut Europeu del Dissseny pensar de fer accions i tal i que es visqués la “incomoditat” de les barreres de pas amb un gust més de vila donant-li un punt festiu o artístic….són anades d’olla però avui m’han sortit anguines i diria q estic febril per tant normal les parides q et poso:-P\nmaig 23rd, 2007 at 1:14 pm\nNo pot ser. No em diguis que els que han parit aquesta absurda distribució de la super illa de l’esquerre de la plaça de la vila, ha sigut Esquerre! No futem, no pot ser que hagi sigut un d’Esquerre. No m’ho vull creure….\nSi ho ha fet, si us plau, deixeu que parli només uns deu minuts amb ell o ella i pago jo el café. Tenim alguns problemes que un dia o altre ens donaran un disgust. No ho faig per reclamar res “particular” si no que tindrem problemes i caldria evitar-ho, que és molt fàcil.\nmaig 23rd, 2007 at 1:34 pm\nCani, no confonguis la derivada política, la decisió, la filosofia del Pla de Mobilitat amb la part més tècnica d’aplicació i que és dinàmica per si mateixa.\nEstàs parlant dels voltants de la Plaça de la Vila o la de més amunt, per saber-ho, diguem-ne?\nEl dijous si et passes per la Plaça de la Vila de 18 a 19 en parlem si vols, hi ha certs punts que nosaltres volem canviar, segurament estarem d’acord.\nmaig 23rd, 2007 at 2:04 pm\nNo és per tocar el que no sona, però d’aquest fil n’extrec la següent conclusió. Sou collonuts perquè heu aplicat una cosa que no heu fet (el Pla Estratègic) amb uns criteris que no són vostres (sinó dels tècnics)\nmaig 23rd, 2007 at 2:05 pm\nem fa un mal el coll, i no per culpa del punt 13:-)\nperdona, em comportaré…:-)\nmaig 23rd, 2007 at 2:57 pm\nAuténtico, ben apreciat, vol dir que no m’he explicat bé.\nFa uns anys s’arriben a uns acords de com es vol l’espai públic a Gràcia, però com és un canvi de concepció complex, es deixa en un calaix, més o menys.\nEl Regidor parla amb els tècnics i s’acorden unes mesures. Es fa el procés participatiu, amb més de 50 reunions i posteriorment, amb afegitons dels propis veïns i comerciants, es va aplicant a poc a poc. No hem arribat al punt mig ni molt menys, encara resten les motos, la càrrega-descàrrega, etc.\nCom a dinàmic que és, veiem que la gestió que fa Casa Gran de la pilona no funciona, perquè no permet la personalització tot i que és el que funciona.\nL’èxit polític per mi és la decisió de l’inici, la gestió participatica i la concreció amb els tècnics dels paràmetres a considerar. Recordem que Mobilitat és la pilona de perla-verdi però també astúries i mozart.\nmaig 23rd, 2007 at 4:32 pm\nOK. Em dono per satisfet 😉\nI per si no ens tornem a creuar pels blocs, molta merda per al dia 27!\nmaig 23rd, 2007 at 5:36 pm\neeeps!! ja feia dies que no passava…\nvull fer només una pregunta que, en part sí, i en part no, porta mala llet…\ntotes les obres que voleu fer, es faran repartides en 4 anys o començaran un any abans de les eleccions?\npq m’estic intentant imaginar, trav de dalt, jardinets, balcells… tot enlaire a la vegada i pot ser un xou… no? jejeje\nmaig 23rd, 2007 at 5:59 pm\nCom que no em dóna la gana d’escriure a la Tortuga, et diré en relació a les teves declaracions fetes a Radio Gràcia sobre el comentari de’n Guillem Espriu…\nque personalment reconec la feina feta, com a mínim no voldria desmerèixer un munt de coses q s’han fet i q no diré pq. ara mateix estic amb febre i diria parides, però q segur les acabaria encertant, vaja… a més jo parlava més d’iniciatives populars que es van treballar anteriorment, però des del treball ciutadà.\nmaig 23rd, 2007 at 7:39 pm\ntenim el tempo apamat, si et fixes a Gràcia les coses s’han anat fent amb marge, sense pressions, és evident que des de que hi sóc comprenc millor el funcionament de l’Ajuntament, on comences la previsió el primer any, arriben els pressupostos, les partides, les concessions, els plans especials que han de ser aprovats si s’escau i ja estem al tercer any començant algunes coses.\nNosaltres ho hem lligat diferent, en el sentit que no totes s’han ajustat per acabar-les abans d’eleccions, i tampoc hem fet inauguracions.\njardinets anirà lligat a riera de sant miquel, el mercat de la llibertat i gala placídia, per exemple, tot en un ordre que no col·lapsi. Travessera va lligat a Lesseps, Balcells és força independent, i així a poc a poc vas definint el tempo de 4 anys.\nDolors, tots dos sabem que el guillem quan diu el que diu, diu més del que diu, és a dir, nosaltres no hem criticat la feina d’en ferran, bé si en temes com vallcarca sí, però no es pot menystenir la feina feta ara que no venia donada pel PAD, de fet hem fet més del que tocava, Violeta, Astúries, Diamant, Mobilitat, etc.\njo no em carrego les iniciatives populars anteriors, tots sabem que de vegades queden en un calaix, nosaltres no haurem deixat res en un calaix, tot s’ha pogut tractar.


Els instituts de Balears han d'oferir Religió a segon de Batxillerat | RadioIlla Notícies Formentera\nEts a:Home»Cultura»Els instituts de Balears han d’oferir Religió a segon de Batxillerat\nEls instituts de Balears han d’oferir Religió a segon de Batxillerat\nEl Tribunal Suprem ha donat la raó així al Bisbat de Mallorca en negar el recurs presentat per la Conselleria d’Educació al febrer, segons avança Diario de Mallorca. El gener passat, una sentència del Tribunal Superior de Justícia de Balears ja es va pronunciar en aquesta línia i la conselleria balear d’Educació va decidir acudir al Suprem i presentar un recurs.\nAra l’Alt Tribunal no ho ha admès a tràmit i ha argumentat que segons la LOE s’ha d’incloure Religió també en el segon curs de Batxillerat com a assignatura d’oferta obligada per als centres i de lliure elecció per als alumnes.\nEl bisbat de Mallorca va mostrar ahir la seva satisfacció per aquesta resolució, ja que al seu entendre «garanteix el dret fonamental de les famílies a rebre una formació religiosa i moral d’acord amb les seves conviccions també a l’escola pública».\nDes d’Educació es va indicar ahir que s’acatarà la resolució encara que no estiguin d’acord amb el seu contingut. A més, l’executiu autonòmic ha recordat que un dels arguments que ha defensat la conselleria és que el segon curs de Batxillerat és l’equivalent a l’antic COU i en aquest curs mai es va oferir Religió.\nTorna el Qué Celeste Festival! amb més propostes que mai


Monestirs de Catalunya - Orde de l’Hospital de Sant Joan de Jerusalem\nOrde de l’Hospital de Sant Joan de Jerusalem / Orde de Malta\nCases de l'Hospital\nCases de monges hospitaleres\nCases de fundació hospitalera Cases d'origen templer\nL’orde de l’Hospital fou creat dins el corrent sorgit a Terra Santa com a conseqüència de la seva ocupació per l’islam, que havia fet perillosos els camins que seguien els pelegrins que es dirigien a orient i que va donar peu a l’aparició d’aquest i altres ordes de caire assistencial i militar en defensa dels que volien visitar els llocs sants.\nDetall de Portraits de cinquante-trois chevaliers de Malte (segle XVII)\nFaçana del Sant Sepulcre de Jerusalem\nFou fundat oficialment el 1113 pel papa Pasqual II a partir de l’establiment d’un hospital proper al Sant Sepulcre de Jerusalem, impulsat cap el 1070 per mercaders d’Amalfi. Hom considera Gerardo di Sasso (mort el 1120?) un dels fundadors i primer cap d’aquella comunitat de caire assistencial. El seu successor, Ramond del Puèg (1120-1160), la va transformar en un orde militar i redactà la seva regla. La tasca portada a terme pels hospitalers a l’orient estava emparada des d’occident, sobretot pel que fa al seu finançament. La cúpula de l’organització estava establerta a Jerusalem mentre que les seves cases s’escampaven per Europa, un territori dividit en llengües (províncies) i amb les comandes o preceptories com a base de l’organització.\nLa Cúpula de la Roca, a Jerusalem\nPati del Krak dels Cavallers (Síria)\nUn dels establiments dels hospitalers a l'orient\nEl 1291 amb la caiguda de Sant Joan d’Acre (l’actual Acre, a la costa d’Israel) els hospitalers foren expulsats de Terra Santa, es van refugiar a l’illa de Xipre i a partir del 1310 a Rodes on hi van establir el seu quarter general. Aquesta situació va tornar a canviar el 1522 amb la pèrdua d’aquesta illa a mans dels turcs i el 1530, l’emperador Carles V els va cedir l’illa de Malta i Trípoli, a la costa africana, d’aquí que l’orde sigui conegut també com Orde de Malta. En aquest lloc hi va fer una llarga estada, fins l’ocupació d’aquella illa per Napoleó (1798). Des del 1834 tenen la seva seu a Roma des d’on encara mantenen activitats hospitaleres.\nRamond del Puèg\nRefetor del castell hospitaler a Sant Joan d'Acre (Israel)\nEl setge d'Acre del 1291\nIl·lustració de Historia de las Cruzadas (M. Michaud, 1855)\nEls hospitalers a l'illa de Rodes\nIl·lustració de Opusculum sanctorum peregrinationum ad spulcrum Christi venerandun (1486)\nEls santjoanistes tenien possessions en terres catalanes des del començament del segle XII, la primera donació coneguda és de l’any 1108, fins i tot abans de la seva oficialització. Van tenir un paper important en la recuperació i organització del territori en època comtal, en aquell moment els hospitalers s’organitzaven des del priorat de Sant Geli (Gard, a la “llengua” de Provença), però molt aviat (cap el 1150) amb una província independent. A més de la funció repobladora, les comandes catalanes tenien l’objectiu comú amb les altres d’Europa de recaptar fons destinats a mantenir les empreses bèl·liques a Terra Santa.\nAntoni de Fluvià, Mestre de l'Hospital entre 1421-1437\nEl 1131 Alfons I el Bataller va deixar en testament el seu reialme als ordes de l’Hospital, Temple i Sant Sepulcre, herència que finalment fou modificada després de la negociació amb els beneficiaris. Un canvi significatiu esdevingué amb la supressió de l’orde del Temple el 1312, els hospitalers foren els grans beneficiaris de la nova situació amb l’assignació de la major part dels seus béns (1317). En els llocs on hi havia establiments dels dos ordes, aquests es van fusionar, excepte a Lleida, que es van mantenir els establiments de Gardeny i Casa Antiga. L’orde va continuar la seva activitat fins que les seves propietats resultaren afectades per les lleis desamortitzadores durant la primera meitat del segle XIX.\nRetrat d'Alof de Wignacourt, Gran Mestre de l'Orde\nEl Fort de Sant Àngel, a Birgu, on es van establir els\nhospitalers quan van arribar a l'illa de Malta\nEls hospitalers a l'illa de Malta\nGaleria del palau del Gran Mestre, a la Valletta\nCatedral de Sant Joan, a la Valletta\nAtac dels turcs a Birgu (1565)\nMural al palau del Gran Mestre, a la Valletta\nSant Jordi (Mattia Preti, 1659)\nCapella de la llengua d'Aragó\nCatedral de Sant Joan, la Valletta\nSepulcre del Mestre Nicolau Cotoner (1660-1663)\n- enciclopèdia.cat hospitaler (en línia) Enllaç:


KROGER ESTAVA ENVIANT DONACIONS A INDIANA OATH KEEPERS, DIU LA CADENA DE SUPERMERCATS - BARREJA MATINAL\nPrincipal Barreja Matinal Kroger sense saber-ho va canalitzar donacions a un grup militant. Després dels disturbis del Capitoli, ho està tallant.\nKroger sense saber-ho va canalitzar donacions a un grup militant. Després dels disturbis del Capitoli, ho està tallant.\nQuan Kroger va llançar el seu programa de recompenses de la comunitat Fa més de set anys, la cadena de supermercats va presentar la iniciativa com una manera que els compradors podien donar suport a les organitzacions benèfiques de la seva elecció.\nPerò, va dir dimarts la companyia, un dels grups sense ànim de lucre que es finançava a través del programa era Indiana Oath Keepers, la branca local d'un grup de milícies autodenominat, els membres del qual ara estan acusats de planejar assaltar el Capitoli dels Estats Units amb dies d'antelació.\nEls autònoms membres de la milícia planejaven assaltar el Capitoli dels Estats Units dies abans de l'atac del 6 de gener, segons els documents judicials\nDesprés que els documents judicials presentats dimarts van revelar noves denúncies inquietants sobre el grup extremista, inclosos els plans per fer detencions de funcionaris electes per part dels ciutadans, Kroger va retirar els Indiana Oath Keepers de la seva iniciativa de recompenses.\nEns va consternar saber que avui aquest grup forma part del programa Community Rewards, va dir un portaveu de Kroger en una declaració a The Washington Post. Atesa la naturalesa preocupant de les denúncies contra aquesta organització, hem retirat immediatament el grup de rebre fons dirigits als clients.\nEl portaveu de Kroger va dir que la companyia no sabia anteriorment que havia estat finançant els Oath Keepers. Molts a les xarxes socials, inclòs el compte d'activista Sleeping Giants , van assenyalar el grup d'Indiana enumerat la iniciativa de recompenses al seu lloc web.\nA mesura que les grans empreses han denunciat la màfia del 6 de gener que va assaltar el Capitoli i diverses empreses han acomiadat els empleats acusats de participar, l'anunci de la cadena de queviures mostra com la pressió pública ha continuat forçant el sector privat a fer que els amotinats siguin responsables.\nEls detectius d'Internet estan identificant desenes d'avalots pro-Trump al Capitoli. Alguns ja han estat acomiadats.\nEl programa de recompenses comunitàries de Kroger, llançat el 2013, canalitza les donacions del supermercat a milers d'entitats benèfiques, va dir la companyia. Els clients amb targetes de fidelització poden triar organitzacions sense ànim de lucre aprovades per l'Internal Revenue Service. Com més gastin en les seves targetes, més rebrà l'organització seleccionada directament del botiguer a finals d'any.\nMentre que el grup d'Indiana caracteritza com a associació no partidista d'agents de l'ordre i personal militar, crítics com ho ha fet el Southern Poverty Law Center etiquetat els Oath Keepers nacionals, que comparteixen el mateix logotip i declaració de missió, com un grup extremista i antigovernamental.\nPerò el 2017, els Indiana Oath Keepers van ser concedits estat exempt d'impostos per part de l'IRS, que els va classificar com una organització sense ànim de lucre de seguretat pública.\nAlgunes de les banderes vistes durant el setge del Capitoli del 6 de gener simbolitzen el suport a les causes d'extrema dreta, la supremacia blanca i les milícies antigovernamentals. (The Washington Post)\nNo són l'únic grup extremista i d'extrema dreta que ha rebut aquesta acreditació. Com CBS News es va trobar el mes passat , desenes de grups supremacistes blancs, antiimmigrants, antimusulmans i anti-LGBTQ estan registrats com a organitzacions benèfiques exemptes d'impostos, incloses diverses vinculades a la massacre de l'església de Charleston de 2015 i la manifestació Unite the Right de 2017 a Charlottesville.\nNo està clar si algun membre dels Indiana Oath Keepers va estar involucrat en els disturbis del 6 de gener al Capitoli, quan una multitud de partidaris del president Trump va assaltar. l'edifici per interrompre la confirmació de la victòria del col·legi electoral del president electe Joe Biden.\nNo obstant això, les autoritats federals van dir dimarts als documents judicials que un aparent líder dels Oath Keepers, el veterà de la Marina Thomas Edward Caldwell, va ajudar a organitzar una sèrie de desenes que van presumir d'haver assaltat el castell, comunicant-se en temps real quan van ingressar l'edifici i van parlar de caça. per als legisladors.\nDesprés de la pressió de les xarxes socials, Kroger va eliminar el grup del seu programa de recompenses, assenyalant que no estava alineat amb els valors de l'empresa.\nRepresentants del supermercat va dir al Cincinnati Enquirer que els Indiana Oath Keepers només van rebre una quantitat nominal de diners de Kroger. Un portaveu va dir a The Post que Kroger no havia dirigit subvencions corporatives ni dòlars de caritat als Oath Keepers.\nEl lloc web d'Indiana Oath Keepers va continuar enumerant una oportunitat de donar similar al programa Kroger a través d'Amazon Smile, que permet als compradors donar una petita part d'una compra a una organització benèfica seleccionada. (El director executiu d'Amazon, Jeff Bezos, és el propietari de The Post.) Amazon va dir a The Post que la companyia està investigant la situació.\na quina parròquia es troba Houma Louisiana\nOn està treballant l'Amy Cooper ara\nLes companyies aèries Spirit han cancel·lat els vols avui\non hi ha els turons d'Ohio\ncelebració del dia dels morts a Mèxic


Timex Sinclair 1000 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nTimex Sinclair 1000 és la variant americana de l'ordinador ZX81 fabricat per Timex Sinclair. A diferència del ZX81 estava equipat amb 2 KiB de memòria RAM i un modulador de TV NTSC. La principal diferència visible era el logotip de Timex Sinclair en lloc del logotip ZX81, apart d'aixó, els equips eren visualment idèntics. Els primers equips Timex Sinclair 1000 contenien la placa d'un equip ZX81. Aquestes versions tenien només 1 KiB de RAM. Més tard va sortir al mercat el Timex Sinclair 1500, en competència directa amb el Timex Sinclair 1000 amb 16 KiB de memòria integrant en el conjunt un teclat de goma. A Portugal es va fabricar l'ordinador Timex Sinclair 1000P amb una variant respecte a l'original, un modulador per a l'estàndard PAL.\nTot l'equip només tenia 4 circuits integrats, però tenia un problema: els defectes de fabricació, segons les estadístiques s'espatllava un de cada tres equips.\nLa memòria original podia ser ampliada mitjançant el mòdul de memòriaː Timex Sinclair 1016 de 16 KiB, obtenint un total de 18 KiB. Després de sortir el model Timex Sinclair 1500, se li va canviar la interfície d'ampliació de memòria per la del Timex Sinclair 1510, que permetia la utilització d'una memòria de cartutx diferent.\nPer al Timex Sinclair 1000 es van fabricar dos perifèricsː el cassette Timex Sinclair 2020 i la impressora Timex Sinclair 2040.\n↑ Sinclair Hardware Fact Sheet, version 1.2 na World of Spectrum\n↑ Timex Sinclair 1000 na brtb.com\n↑ Sinclair ZX81 & Timex/Sinclair-1000 na ganjatron.net\n↑ Timex Sinclair 1000 oldcomputers.net\n↑ TS 1000 na Planet Sinclair\n↑ Timex Sinclair 16k Ram Module - 1016 na geekvintage.com\n↑ 1510 Command Cartridge Player na wos.meulie.net\n↑ Timex/Sinclair 1000 na larwe.com\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Timex Sinclair 1000\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Timex_Sinclair_1000&oldid=18284778»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 març 2017 a les 00:24.


canvi | JOANA FRIGOLÉ\nArxiu de la etiqueta: canvi\nPERQUÈ COSTA TANT CANVIAR O MILLORAR ALLÒ QUE NO T’AGRADA DE TU\nPublicat el 12 de novembre de 2014 por joanafrigole\nSovint pensem i afirmem que hauríem de canviar o millorar algun tret que ens caracteritza. Tots tenim algun defecte pendent i/o en procés d’arreglar.\nVaja, que hem viscut amb la creença que vam sortir defectuosos de fàbrica. Els nostres pares ens van llançar al mercat de la vida, amb un caràcter que té alguna tara, que implicarà que ens comparem amb la resta de terrenals fent-nos menysvaloracions al llarg de tota la nostra vida.\nHem après a mirar-nos, observar-nos i comparar-nos des del que ens falta, el que no tenim i el que no funciona. De petits ens jutgen, ens renyen, ens avisen, ens aconsellen, ens fan notar,… tot allò que no hauríem de fer. De grans, no ens cal que ningú ens ho digui. Nosaltres som molt més durs i cruels amb nosaltres mateixos del que ho van ser els adults que ens van guiar en el seu moment.\nAixí doncs, tots solem tenir clar el que no volem o el que no hem de fer… Però quan més hi pensem més ens adonem que el nostre raonament es converteix en una trampa. És a dir que, quan més volem “controlar”, “millorar”… més força agafen aquestes emocions que no ens agraden de nosaltres mateixos. Així doncs, aquest paradigma que, amb bona intenció pot generar ganes de millorar i no acomodament, en la majoria de les ocasions provoca l’efecte contrari, és a dir esgotament, tristesa i resignació. I el que és més greu, ens genera ceguesa per a veure i valorar el talent natural que ens fa diferents i especials.\nCOM DONAR LA VOLTA AL PARADIGMA DELS “DEFECTES”?\nPer sort, les coses són molt més senzilles del que nosaltres ens entestem en creure a vegades. Precisament aquesta característica que no ens agrada de nosaltres mateixos, té una altra cara que reflexa el nostre talent natural. Ens parla d’alguna fortalesa que ens ha estat i ens serà molt útil al llarg de la nostra vida.\nSi et consideres insegur/a diu de tu que ets cautelós/a\nSi et consideres impulsiu/va diu de tu que ets una persona decidida i resolutiva\nSi et consideres massa perfeccionista diu de tu que ets molt fiable quan els detalls tenen importància\nAixí doncs, , es tracta que aprenguis a dosificar i utilitzar les teves fortaleses, utilitzant-les al teu favor en el moment precís i en la dosi oportuna. Perquè és precisament quan n’abuses o l’utilitzes en excés, quan tu mateix/a ho converteixes en aquell defecte que tants maldecaps et genera. I com que l’inconscient no entén les negacions… quan menys volem que passi quelcom, més se’ns repeteix.\nPoc a poc pots anar a aprenent a observar-te des de l’altre cara, la cara positiva, d’aquesta forma de reaccionar que no t’ agrada. I a partir d’aquí, donar nom a aquesta altra cara positiva, de manera que et puguis definir un repte en positiu. Es a dir, aprendre a dir-te:\nEL QUE VOLS ACONSEGUIR I LES ACCIONS QUE PODRIES FER, en lloc del que NO VULL SER o NO VULL FER\nNo em vull estressar ho transformem amb vull aprendre a estimar-me i cuidar-me\nNo em vull enfadar ho transformem amb vull aprendre a tenir converses constructives\nNo vull ser insegur ho transformem amb vull aprendre a confiar en mi mateix i en els altres\nNo vull ser impulsiu/va ho transformem amb vull aprendre a comptar fins a deu i a respirar abans d’actuar\nAprendràs a generar-te un impacte de confiança i plenitud a la teva vida present i futura, quan transformis la teva percepció en ACCIONS en POSITIU i et centris en potenciar les teves fortaleses, en lloc de focalitzar la teva energia en arreglar defectes.\nPublicat a Autolideratge i Lideratge, Benestar i equilibri emocional, Coaching\tEtiquetat com aprendre, canvi, CONFIANÇA, control, cuidar, estimar, futur, millora, present, transformar\tDeixa un comentari\nAPRÈN A LIDERAR I TRANSFORMAR EL CANVI\nPublicat el 4 d'octubre de 2012 por joanafrigole\nPublicat el 5 d’Octubre de 2012 a “Coaching i Recursos Humans a un clic”\nTal com afirma Warren Bennis, el lider és aquella persona que:\nTé capacitat per a crear una visió apassionant\nTransformar-la en realitat\nMantenir-la durant molt temps\nObserva’t a tu mateix i mira en quin d’aquests aspectes se t’obren oportunitats de millora.\nAprèn a no encallar-te en el COM faràs les coses.\nAprèn a imaginar i somiar, com serien les coses en el futur, si ja haguessis superat totes les dificultats que tens ara en el COM.\nAprèn a donar la volta a totes les dificultats que t’apuntin les persones del teu voltant que viuen en la queixa i el lament.\nAprèn a generar paradigmes que obrin possibilitats, convertint les dificultats en oportunitats.\nI recorda, el món no està fet de “solucions”, sinó de la capacitat de generar alternatives i possibilitats on tothom hi veu dificultats.\nPublicat a Autolideratge i Lideratge, Benestar i equilibri emocional\tEtiquetat com alternatives, aprenentatge, canvi, lideratge, solucions, visió\tDeixa un comentari


El voluntariat a Sant Muç finalitza\nNous arbres a l'entorn de la font de Sant Muç. FOTO: Cedida\nEl 30 de maig es farà una caminada des de la font de Sant Muç fins a la font de Can Moritz, també restaurada recentment\nper Redacció Rubí. 22 de març de 2021 09:39\nAquest diumenge 21 de març ha finalitzat el voluntariat ambiental a l’entorn de la font de Sant Muç amb la plantada de 30 arbres nous i és de 150 arbustos i aromàtiques.\nL'activitat ha estat organitzada pel Centre Excursionista de Rubí (CER), Rubí d'Arrel i el CRAC durant cinc diumenges, en els quals persones voluntàries de diverses edats han ajudat a retirar residus del bosc, desbrossar i eliminar esbarzers i plantes invasores.\nEn aquesta última jornada han participat molts infants. FOTO: Cedida\nLa recuperació i millora d’aquesta zona natural de la ciutat ha culminat amb 30 arbres nous (àlbers, lledoners, verns, alzines, roures i saücs) i més de 150 plantes arbustives o aromàtiques, com ginesta, romaní, estepa blanca, estepa borrera, bruc d'hivern, cirerer arboç, marfull, llentiscle, matabou, sanguinyol, espígol, lligabosc i carolines. Totes aquestes espècies són pròpies del clima mediterrani i s'adeqüen a l'entorn de la font. A més, la seva floració afavoreix la presència d'insectes, com les abelles, imprescindibles per mantenir l’equilibri de la biodiversitat.\nEls fons econòmics per portar a terme aquest voluntariat procedeixen de la caminada popular La Nocturna, que les tres entitats, juntament amb altres de Rubí, organitzen des de fa més de 12 anys i que mou a més de 1.000 persones cada any, malgrat que la Covid-19 va impedir l’última edició. Aquestes despeses també inclouen la col·locació de més mobiliari a la zona, que s'instal·larà en les pròximes setmanes.\nEn aquest voluntariat també hi ha col·laborat l’associació Ecobodum, que dissabte van llaurar el terrenys per facilitar la plantada d'arbres, Montverd, que ha col·laborat amb la planta que s’ha regalat a les persones voluntàries i que provenen de la Font del Ferro, i Condis Mercat, que aquest diumenge ha preparat un refrigeri per a les persones assistents.\nL'associació Ecobodum ha participat llaurant el terreny per facilitar la plantada d'arbres. FOTO: Cedida\nLes tres entitats també agraeixen la col·laboració de l'Ajuntament de Rubí, que cada setmana ha vingut a recollir les deixalles que s’han retirat i les restes vegetals generades, així com a la masoveria de Sant Muç, que ha ajudat amb l'emmagatzematge del material i ha donat permís per a fer l'actuació, ja que la font i la masoveria de Sant Muç són de propietat privada.\nAra les tres entitats demanen a la ciutadania que passegi per l’entorn de la font de Sant Muç que regui els arbres i arbustos, sobretot si fa dies que no ha plogut.\nEstan previstes noves jornades de voluntariat ambiental el 7 i 21 de novembre al Torrent del Mut. El diumenge 30 de maig també s’ha organitzat una caminada des de la font de Sant Muç fins a la font de Can Moritz, també recentment restaurada. Pròximament s’informarà dels detalls i el formulari d'inscripció.\nLa penúltima jornada de voluntariat ambiental continua retirant deixalles del bosc\nEl mal temps no atura la tercera jornada de voluntariat ambiental a Rubí\n40 persones col·laboren en la primera jornada de voluntariat ambiental a Rubí\nNova campanya de voluntariat ambiental per recuperar l’entorn natural de Rubí


Què fem – El blog de l'AFA Escola Miralletes\nL’AFA fa d’intermediària entre les inquietuds de les famílies i l’Escola i entre les famílies i l’entitat de lleure Xino-Xano. L’AFA coordina, gestiona i ofereix diferents serveis tant a la comunitat escolar com a les famílies que ho necessitin.\nS’encarrega també d’organitzar aquelles activitats lúdico-festives que considerem poden ser d’interès, com ara: La Castanyada, Carnestoltes, Festa de final de curs, entre d’altres.\nPer saber amb detall tot el que es fa des de l’AFA amb i per les famílies, consulteu aquest enllaç: Memòria d’Activitats de l’AFA. Hi trobareu una descripció acurada de tot el que s’ha fet des dels nostres inicis fins ara. Cada any es fa una memòria anual:\nA continuació us presentem un resum dels serveis que oferim i el que fem:\nFacilitem la samarreta de l’escola de manera gratuïta a tots els associats (si vols més samarretes el preu són 7€, si no ets soci la samarreta té un preu superior).\nAl desembre organitzem l’arribada de l’Oncle Buscall a l’escola. L’avisem perquè vingui a despenjar el Tió un cop els nens veuen els ulls que han aparegut a un dels arbres de l’Escola. El cap d’uns dies arriba l’Oncle Buscall amb el seu ajudant del Cosinam, a portar el Tió perquè l’alimenti la mainada.\nPubliquem la Revista MiraLletres de l’AFA amb totes les activitats dutes a terme per l’AFA o que s’han fet a l’escola durant el trimestre anterior.\nOrganitzem activitats lúdico-festives que creiem poden ser d’interès per la comunitat escolar (festa de La Castanyada, Carnestoltes, Jornades culturals….).\nOferim propostes de cursos per a pares i mares\nDonem suport a totes les famílies per gestionar qualsevol dubte que puguin tenir\nParticipem en activitats del barri i col·laborem amb les entitats, fem xarxa veïnal\nTotes les recaptacions de les activitats que fem es destinen a l’autogestió de l’AFA i a cobrir despeses (per saber-ne més, consulteu aquest apartat).\nEls serveis escolars que gestiona Xino-Xano juntament amb l’AFA són:\nAcollida (matinal i de tarda)\nActivitats extraescolars de tarda\nEl servei de menjador el gestiona Xino-Xano directament amb l’escola.


El racó de pensar: Cine-Fòrum\nDues estrenes cinematogràfiques a l'espai del Fòrum: Naqoyqatsi de Godfrey Reggio i El milagro de Candeal de Fernando Trueba.\nPublicat originalment a whowmow el 1/11/2004\nTres nits de cinema d'estiu a la fresca. Com si es tractés d'una escena de Cinema Paradiso o com si recordéssim els cines infantils de la festa major, Manel Huerga ens ha obsequiat amb un passi especial de la trilogia Qatsi de Godfrey Reggio. Ja fa uns anys vam gaudir de dues nits de cine i música amb la projecció de les dues primeres parts de la trilogia (que aleshores encara no ho era) al cine Coliseum amb el luxe de poder sentir en directe la banda sonora dirigida pel seu compositor Philip Glass. Ara, el luxe ha estat divers.\nEn primer lloc, la possibilitat de veure el final de la trilogia, Naqoyqatsi, dos anys més tard de la seva realització i pendent de trobar distribuïdora. D'altra banda, comptar amb la presència del director a la presentació responent les preguntes dels assistents per molt que alguna d'elles no estigués a l'alçada.\nI finalment, el luxe de l'escenari: veure les tres pel.lícules en tres nits consecutives sota un cel estrellat vora el mar... Llàstima que la qualitat de la pantalla no fos la millor i que el rec per asperssió programat per a la una de la nit alterés el final de Koyanisqatsi.\nPel que fa a la pel.lícula, manté punts de coincidència amb les anteriors, sobretot pel que fa a l'estructura de "documental" musicat i a la banda sonora signada per Philip Glass en tots els casos. Hi ha una diferència important en l'aspecte visual, ja anunciat abans de la pel.lícula pel propi Reggio, i es l'ús de la tecnologia en l'elaboració i sobretot manipulació de les imatges. Això em va aixecar recels i prejudicis abans de veure la pel.lícula, no pel fet d'usar tecnologia on fins aleshores no s'havia fet sinó pel perill d'utilitzar-la perquè està de moda i amb el risc de presentar un producte de baixa qualitat i com tota tecnologia de ràpida obsolescència. Tenia por de trobar-me amb una successió de paisatges tridimensionals de realitat virtual, més o menys poligonals que d'aquí a dos anys estaran superats. Aquests hi són, però el més abundant són les imatges reals deformades, amb colors virats... I això sí, moltes més referències a la cultura occidental: els esports, la publicitat, els polítics...\nLa segona estrena (aquesta sí que ha trobat distribuïdora i està ara als cinemes) és el ''docu-musical'' El milagro de Candeal de Fernando Trueba.\nEl fil conductor el porten Carlinhos Brown i el músic cubà Bebo Valdés. Aquest protagonitza un viatge al barri natal de Carlinhos on es retrobarà amb la música brasilera i les seves arrels més africanes. Paral.lelament a la seva trobada i experiència musical, anirem coneixent el barri, la seva gent i el paper de Carlinhos com a propulsor d'iniciatives d'inserció social dels més joves a través de la música. Així s'entremesclaran les actuacions musicals amb experiències religioses o amb la construcció d'una plaça pública pel propi veïnat.\nTal i com va manifestar el director abans de la pel•lícula, aquesta li ha quedat molt alegre, optimista. La pobresa de les faveles s'intueix al rerafons però l'optimisme expressat mitjançant la música i la seva gent ho amaga. Musicalment la pel•lícula està plena de caramels: la participació especial de Gilberto Gil o de Caetano Veloso, Bebo Valdés tocant amb joves músics de hip-hop aconseguint una fusió quasi impossible, una sensible interpretació amb Marisa Monte a la veu...\nPublicat per El pensador a 22:59\nCerca per etiquetes: Bebo Valdés, Carlinhos Brown, Cinema, Fernando Trueba, Fòrum, Godfrey Reggio


Nova edició del curs gratuït d’horticultura ecològica a la Seu d’Urgell - FÒRUM.ad\nNova edició del curs gratuït d’horticultura ecològica a la Seu d’Urgell\nOn: 21/05/17 8:56\nEl Servei de Medi Ambient i Jardineria de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell ha tornat organitzat una nova formació dedicada a l’horticultura ecològica, adreçada principalment als usuaris que conreen els horts socials que disposa la ciutat, però oberta també als urgellencs i urgellenques, majors de 16 anys, que els hi pugui interessar.\nEl curs és gratuït i s’impartirà el dilluns 29 de maig, de dos quarts de quatre de la tarda a dos quarts de nou del vespre. Les primeres tres hores seran de teòrica, que es realitzaran a la sala la Immaculada de la Seu, mentre que les dues següents serà una classe pràctica que tindrà lloc als horts socials que disposa la ciutat.\nPer poder participar en aquest curs dedicat a l’horticultura ecològica cal inscriure’s a partir d’avui mateix i fins el 25 de maig a l’Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) de l’Ajuntament urgellenc. Les places són limitades.\nEl curs, que anirà a càrrec de l’empresa Punt Eco Agroambiental, SL, constarà del següent programa: la fertilitat del sòl (bases teòriques per a una bona fertilització orgànica); plagues i malalties (identificació, maneig i eliminació amb tractaments ecològics); les rotacions i associacions de plantes a l’hort; enemics naturals (com identificar-los i protegir-los); la fertilitat del sòl (aplicacions i tècniques pràctiques de fertilització orgànica); i plantes i biodiversitat a l’hort.\nPrevious Post: 200 anys dels Germans Maristes\nNext Post: Filtres a les ulleres de sol\nJo aprecio molt les notícies de la veïna i estimada Seu d’Urgell, però trobo a faltar notícies de l’Ariège per salvaguardar la paritat d’Andorra.


Tenim 7 biblioteques públiques que donen servei a Sabadell (Vapor Badia, Safareigs, Nord, Sud, Ponent, Can Puiggener, La Serra)\nEn èpoques d’exàmens hi ha horaris molt limitats a totes les biblioteques. L’única biblioteca que ofereix horaris millors és la biblioteca Vapor Badia però només obre els dissabtes i diumenges d’11-20h. Les altres biblioteques que ofereixen horaris en cap de setmana són només dissabte de 10 a 14h.\nCan Puiggener no disposa de biblioteca amb horaris especials d’èpoques d’estudi ni els Safareigs ni La Serra, per tant hi ha tres barris sense sales d’estudi.\nLes universitats compten al servei de biblioteca 24h, com és el cas de la UAB. Darrerament ha proliferat la prohibició d’accés si no n’ets estudiant fent que els estudiants que cursen estudis en altres centres acudeixin a les biblioteques de Sabadell que es troben col·lapsades per la demanda, com la Vapor Badia, produint situacions de cues al carrer i diversa gent col·lant-se a la cua.\nReclamem que les biblioteques de Sabadell tinguin uns horaris d’obertura al públic\ndignes durant èpoques d’exàmens. Per això:\nVolem que hi hagi una oferta de biblioteques obertes distribuïdes per Sabadell en èpoques d’exàmens adequada a la demanda.\nAquestes biblioteques han d’estar obertes amb un horari real d’estudi, no té sentit començar a estudiar a les 11 i acabar a les 20h un cap de setmana. Un bon horari seria de 9 a 24h tant els cap de setmana com dies laborables.\nDonar suport a les biblioteques de barri per tal que puguin desenvolupar-se amb normalitat i oferir uns horaris i serveis de qualitat.\nVolem un servei digne i de qualitat!\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/179831


Agost | 2014 | Viles i Gents\nDesideri Lombarte…l´empremta del poeta\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 30 d’agost)\nHan passat vint i cinc anys des de que Desideri ens va deixar…vull dir físicament. La seva figura no ha fet més que engrandir-se. Ja tothom l’assumeix com el POETA DEL MATARRANYA. Els que hem aportat el nostre granet de sorra per difondre la seva figura, realment podem estar contents. I, a més a més, això no ha fet més que començar. No és gens fàcil ser la icona d’una terra. Ho va ser en vida José Antonio Labordeta. Desideri va morir massa jove, no li va donar temps, però ho és ara, que no és poc. Enguany se li han fet molts actes d’homenatge per tot arreu i per part de molta i diversa gent. D’ara en davant encara n’hi faran més. Perquè la gent li ret homenatge d´ una manera espontània. No va ser fàcil començar a difondre la seva obra, però ara molts pregunten com es poden adquirir els seus llibres. Perquè la seva paraula arriba fàcil, natural. Desideri passejava la seva bonhomia de manera tan natural com equilibrada; era observador i un punt somarda. Una de les seves il·lusions era convertir-se després de mort en un timó de flor menuda, florir i ser l’aliment de les abelles que convertirien en mel la seva flor. Ho ha aconseguit: músics, llauradors i pastors, professors i estudiants, artistes plàstics, carnissers, pescadors, enginyers i tècnics de so, paletes, oficinistes, abocats, metges, jubilats, etc…gaudeixen de la seva paraula. Ni tan sols cal que els agradi la poesia, n’hi ha prou amb prendre contacte amb la seva obra. Però fora del Matarranya encara resta força desconegut i hi ha molta feina per fer, sobre tot a l’Aragó. De Desideri es poden aprendre moltes coses, però una és particularment notòria: aprendre a voler, a estimar la llengua, la seva, la nostra, a conrear-la i emprar-la (utilitzar-la) de manera natural. I eixa és la millor manera d’existir (com Teruel, que tots sabem que existeix), de ser nosaltres mateixos. Perquè el nostre català no és una “cosa típica”, ni una peça de museu: és l’essència d’allò que som. Gràcies, Desideri, per la teva lliçó. Que no caigui en sac foradat.\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 23 d’agost del 2012)\nL’establiment exacte de la frontera lingüística entre el castellà i el català a l’antiga comarca del Matarranya pareix que havia de ser faena fàcil, ja que ací, contràriament al que passa a la Ribagorça, no hi ha parlars de transició. N’hi hauria hagut prou de fer com recomanava Josep Pla: deia que allà on quan dius “Bon dia!” et contesten també amb un “Bon dia!”, ja saps que parlen català. Semblava, doncs, que aquesta faena havia de ser bufar i fer ampolles, però va costar Déu i ajuda arribar a saber si, posem, la frontera passava entre Bellmunt i Fórnols, o si anava entre unes altres viles. No va ser fins al 1949 amb la publicació de Noticia del habla de Aguaviva de Aragón pel filòleg valencià Manuel Sanchis Guarner que es començà a divulgar el traçat exacte de la frontera. No hi havia ajudat gens que per part dels nostres filòlegs se seguís la doctrina monevista, precedent directe de l’actual facaisme governamental, segons la qual tot el que es parla a l’Aragó es aragonès, i en conseqüència: si a l’Aragó només es parla una llengua, no és possible establir-hi fronteres lingüístiques. Una doctrina de lingüística-ficció que no compartien els filòlegs d’altres països: alemanys, catalans, francesos. Tot plegat va provocar que en la primera meitat del segle passat la frontera tingués uns límits prou erronis. El més gruixut venia de la confusió entre la Canyada de Beric i la de Benatanduz com a localitat fronterera de llengua catalana. Quan aquest error es corregí, se seguí deixant del costat castellà no solament la de Beric, ans també Bellmunt i la Torre de Vilella. I així fins a Sanchis Guarner. Però encara Badia i Margarit deixava el 1950 fora del domini català aquestes tres localitats. És llàstima que la lletra adreçada el 1918 per Maties Pallarès a en Francesc Martorell de l’Institut d’Estudis Catalans no transcendís, i encara, fins al 2010. L’autor hi declarava que feia molts anys que estava persiguint saber quins pobles parlaven català i quins no, i descrivia exactament la frontera. Ens hauríem estalviat moltes marrades.\n(Publicat a La Comarca el 20 d’agost del 2014)