Dag 10: Auf wiedersehen, Berlin - Filmmagasinet Ekko\nDu er her: Artikler | Nyhed | Dag 10: Auf wiedersehen, Berlin\n19. feb. 2012 | 21:40\nDag 10: Auf wiedersehen, Berlin\nFoto | Internationale Filmfestspiele Berlin\nEn kongelig affære løb med to priser på årets Berlinale, men Guldbjørnen gik fortjent til de italienske brødre Paolo og Vittorio Tavianis Caesar Must Die.\nMon ikke Nikolaj Arcel & co. har haft tømmermænd her til morgen?\nDer var i hvert fald al mulig grund til at lade champagnepropperne sprænge efter gårsdagens prisuddeling på Berlinalen, hvor Arcels storslåede kostumedrama En kongelig affære som eneste film løb med mere end én pris — en for Bedste mandlige skuespiller og en for Bedste manuskript.\nDen 27-årige skuespillerelev Mikkel Boe Følsgaard, der med En kongelig affære debuterer på det store lærred, vandt fortjent prisen for sit portræt af den gale kong Christian VII.\nHan veksler uden besvær mellem hofnar og plaget sjæl, og den internationale presse — og juryen åbenbart — forelskede sig øjeblikkeligt i den gakkede konge, der var et friskt og tiltrængt pust i en hovedkonkurrence domineret af karakterer i dyb, dyb elendighed.\nDet var måske mere overraskende — men lige så fortjent — at Nikolaj Arcel og hans faste skrivepartner Rasmus Heisterberg løb med prisen for Bedste manuskript.\nPå en festival, hvor de politiske film er i høj kurs, var det forfriskende at opleve juryen belønne det manuskript, som var konkurrencens bedste stykke håndværk.\nPå superb manér får Arcel og Heisterberg de mange elementer i den indviklede handling til at gå op i en højere enhed, og de folder fortællingen ud i et roligt tempo, som har den helt rette dosis fremdrift.\nEfter min mening ramte juryen plet ved at give Guldbjørnen for Bedste film til Caesar Must Die, som er instrueret af de rutinerede italienske brødre Paolo og Vittorio Taviani. Brødrene har lavet film i over 50 år.\nDokumentaren, der handler om fanger, som opfører Shakespeare i fængslet, var den bedste og mest originale film, jeg har set på årets Berlinale.\nCaeser Must Die er filmet i sort-hvid og forvandler på hyper-stiliseret vis fængslet til det antikkes Roms grådige magtkorridorer.\nFangerne øver sig på Julius Cæsar og har en glødende nerve i deres spil, som nok kommer af, at de som ingen andre kan sætte sig ind i forræderiet og forbrydelserne, som Shakespeares stykke er spækket med.\nJuryens specialpris gik ufortjent, men ikke overraskende til den politiske Just the Wind fra Ungarn.\nFilmen er baseret på en række racistiske overfald på romaer, der fandt sted for et par år siden, og udspiller sig over en enkelt dag, hvor vi følger en mor, hendes datter og søn hver især.\nLigesom hos de belgiske Dardenne-brødrene er vi nærmest inde i en osteklokke sammen med karaktererne. Kameraet følger dem tæt bagfra, mens de traver rundt og foretager sig dagens gøremål.\nDer sker ikke rigtig noget i filmen før til allersidst, hvor det uundgåelige og brutale klimaks udfolder sig på 30 sekunder.\nFilmen formår ikke at opbygge samme intense stemning som eksempelvis Gus Van Sants lignende Guldpalme-vinder Elephant, og så bliver Just the Wind en af den slags film, hvor man kigger mere på armbåndsuret end på lærredet.\nUd over at honorere Just the Wind med andenpladsen, havde juryen generelt fat i den lange ende.\nTyske Christian Petzold fik Bedste instruktør for Barbara, hvis hjerteblod er det underspillede og charmerende spil mellem filmens to hovedpersoner.\nI et felt, hvor der ikke var mange stærke kvindelige præstationer at vælge imellem, valgte juryen den congolesiske Rachel Mwanzas præstation i War Witch, hvor hun spiller børnesoldat.\nNår man tænker på, at hun for bare få år siden levede på gaden, er det imponerende, at fjortenårige Mwanza formår at bære hele filmen på sine skuldre.\nDer var hædrende omtale til schweiziske Sister for sin fine menneskeskildring af den tolvårige tyveknægt Simon, mens Wang Quan'ans tre timer lange periodefilm White Deer Plain blev belønnet for sit overdådige kameraarbejde.\nDen portugisiske Tabu, der med stor opfindsomhed leger med mediet og har noget af samme stumfilmmagi som Oscar-kandidaten The Artist, fik en pris for Bedste innovation.\nHovedkonkurrencens niveau var i bund og grund solidt, og der var ingen af de seksten (ud af atten) film, som jeg så, der faldt helt igennem.\nTak for i år, Berlin. Auf wiedersehen.\nDag 9: Hvem vinder Guldbjørnen?\nNikolaj Arcel løber næppe med den helt store pris ved aftenens prisuddeling i Berlin, der som regel honorerer film med en social eller politisk dagsorden.\nEfter ti dage med utallige film fra hele verden synger årets Berlinale på sidste vers.\nDen 62. udgave af festivalen afsluttes i aften, hvor den internationale jury, ledet af den britiske instruktør Mike Leigh, uddeler Guldbjørnen.\nBerlin-festivalen har tradition for at honorere politisk eller socialt engagerede film som sidste års vinder, det moralske drama Nader og Simin – en separation, der foregår i det totalitære Iran.\nDet er derfor næppe sandsynligt, at Nikolaj Arcel kan rejse tilbage til Danmark med Guldbjørnen for sit storslåede kostumedrama En kongelig affære om affæren mellem dronning Caroline Mathilde og tyskeren Struensee, der var den gale kong Christian den VII's livlæge.\nFilmen er blevet godt modtaget, men den har størst chance for at løbe med en pris for fotografering (Rasmus Videbæk) eller en Sølvbjørn til en af filmens mandlige skuespillere, Mads Mikkelsen og Mikkel Boe Følsgaard, som begge har fået store roser i Berlin.\nGår juryen efter en politisk film, er der flere at vælge imellem.\nFilippinske Brillante Mendozas Captive følger en gruppe gidsler, der holdes fanget af muslimske terrorister i over et år, mens rumænske Just the Wind handler om racistiske overfald på sigøjnere.\nBegge film er baserede på virkelige hændelser og skjuler på ingen måde deres agenda om at gøre verden opmærksom på de grumme begivenheder.\nCanadiske War Witch er fortællingen om en ung pige i Afrika, der tvinges til at myrde sine forældre, og efterfølgende bliver hun børnesoldat.\nRollen spilles af unge Rachel Mwanza, hvis solstrålehistorie næppe skader filmens chancer. Hun er på få år gået fra at være hjemløs til at være filmstjerne.\nStumfilmmagi og Shakespeare\nMen det er generelt ikke de politiske film, der har fået de flotteste anmeldelser i Berlin.\nDet portugisiske melodrama Tabu har fået ros for sin ulykkelige kærlighedshistorie, som fortalt i sort-hvid og uden dialog mellem to de elskende har noget af den samme stumfilmmagi, der præger Oscar-favoritten The Artist.\nDet rutinerede italienske brødrepar Vittorio og Paolo Taviani vækker på kløgtig manér det gamle Rom til live i deres dokumentar Ceaser Must Die om en gruppe fængselsfanger, der opfører Shakespeares Julius Cæser.\nDet schweiziske drama Sister om en tolvårig dreng, der stjæler ski-udstyr og sælger det for at tjene til dagen og vejen, er en menneskeskildring fra samfundets nederste lag, som måske falder i juryformand Mike Leighs humanistiske smag.\nDen største kritiker-darling har været tyske Barbara, hvor den tidligere Sølvbjørn-vinder Nina Roth er god i rollen som en læge, der planlægger at flygte fra Østtyskland, men langsomt trækker i land på grund af sine patienter.\nOm juryen er enig med kritikerne, finder vi ud af til aftenens prisuddeling, som finder sted i den grandiøse biograf Berlinale Palast.\nDag 8: Isdronningens forvandling\nDer er flere bidrag til hovedkonkurrencen fra Tyskland, og især et af dem har chance for at blive en sjælden tysk vinder af Guldbjørnen.\nJeg er altid lidt skeptisk, når en filmfestival har film fra sit eget land med i hovedkonkurrencen. Mon ikke vejen dertil har været mindre knoldet end for filmene, der kommer fra eksempelvis Indonesien eller Senegal?\nFor selvfølgelig skal en festival være et udstillingsvindue for landets egen filmindustri, og så spekulerer jeg på, om man er villig til at gå på kompromis med kvaliteten.\nStatistikken er på min side. Der er som regel et par tyske film med i hovedkonkurrencen hvert år, men de sidste 25 år er kun én blevet tildelt Guldbjørnen af juryen, nemlig Fatih Akins Mod muren fra 2004, som tilmed er en halvt tyrkisk produktion.\nDet bliver der måske ændret på i år. Det tyske drama Barbara har været populær på festivalen, og det da også en ganske vellykket film.\nTitelrollen er som en pakke Lurpak, der tages ud af køleskabet i starten af filmen og langsomt bløder op.\nI første scene ankommer lægen Barbara til det landsbyhospital, som er hendes nye arbejdsplads. Året er 1980, og hun er blevet sendt dertil som straf, fordi hun har ansøgt om visum til at forlade Østtyskland.\nHun er uvenlig og gør absolut ingen indsats for at komme ind på livet af sine kollegaer, men venter blot på at smugle sig ud af landet med hjælp fra sin elsker, der fra Vesten planlægger en flugtaktion, som den østtyske efterretningstjeneste har fået færden af.\nMen også i landsbyen lider patienterne, og som filmen skrider frem, tvivler Barbara mere og mere på, at hun kan forlade dem og den sympatiske læge Andre, som hun får et godt øje til.\nDet er tredje gang, at instruktør Christian Perzold deltager i hovedkonkurrencen på Berlinalen. Sidst var i 2007 med Yella, som vandt Sølvbjørnen for bedste kvindelige hovedrolle.\nDen gik til Nina Roth, som for min skyld gerne må modtage prisen igen for sin hovedrolle i Barbara.\nHun er betagende og troværdig i sin overgang fra isdronning, hvis rande under øjnene er så store som Grand Canyon, til selvopofrende læge. Selvsikkerheden med den lille, perfekt doserede snert af sympati og sårbarhed forstår man godt, at Andre falder pladask for.\nFilmen folder sit plot ud med sikker tålmodighed og i en afbalanceret rytme, der skaber de perfekte betingelser for opbygningen af den der helt særlige, kølige østtyske uhygge, hvor man føler, at efterretningstjenesten overvåger hver en bevægelse fra en parkeret Trabi i mørket.\nLavine af følelser\nHans Christian Schmid har også rykket sin fortælling fra storbyen til en lille by i den tyske Home for the Weekend.\nBerlineren Marco rejser med sin søn til familiesammenkomst hos forældrene i hjembyen. Han ser ikke dem og lillebroren særlig tit og har ikke fortalt dem, at han er flyttet fra sin kone.\nMoren har lidt af depressioner i 30 år og indleder weekenden med at proklamere, at hun nu er stoppet med at tage sin medicin, hvilket sætter gang i en lavine af indestængte følelser mellem alle parter i familien.\nMoren er træt af deres overbeskyttende adfærd. ”I behandler mig som et møbel,” konstaterer hun. Den næste morgen er hun forsvundet.\nKikset og konstrueret\nHome for the Weekend er et ordinært familiedrama med en kedelig du-ved-ikke-hvad-du-har-indtil-det-er-væk-pointe.\nModsat Billy Bob Thorntons amerikanske familiesaga, Jayne Mansfield's Car, som også deltager i hovedkonkurrencen, er filmen blottet for mindeværdige scener og skuespilpræstationer, der brænder igennem.\nGuldbjørnen uddeles i morgen aften og kan også tildeles det sidste tyske bidrag til hovedkonkurrencen, Mercy, som har manuskript af danske Kim Fupz Aakeson og er filmet i Norge.\nDen får jeg først lejlighed til at se i aften.\nDag 7: Timevis af film fra Kina\nTo kinesiske storfilm fortæller hver især råt for usødet og på sentimental manér om grumme perioder i Kinas historie.\nDer står kinesiske tv-folk i hobetal med pangfarvede tv-logoer på deres mikrofoner, da jeg kommer ud fra pressevisningen på det kinesiske hovedkonkurrence-bidrag White Deer Plain.\nDen kinesiske presse er mødt talstærkt op i Berlin, fordi der er hele tre kinesiske storfilm på festivalen. Ud over White Deer Plain vises to film uden for konkurrence.\nDet drejer sig om Hark Tsuis 3D-film Flying Swords of Dragon Gate med actionstjernen Jet Li i hovedrollen og The Flowers of War af kinesisk films grand old man Zhang Yimou.\nTilsammen har de tre historiske dramaer en spilletid på hele syv en halv time, så jeg har kun fået presset to film ind i det travle program.\nIntriger og opgør\nWhite Deer Plain varer hele 188 minutter og udspiller sig over næsten 30 år — fra den begyndende klassekamp i starten af det 20. århundrede til japanernes invasion af Kina i slutningen af 1930'erne.\nFilmen handler om indbyggerne i og omkring White Deer Plain, der lever af afgrøderne fra de utallige hvedemarker, der omgiver byen.\nDen kinesiske historie går sin brutale gang i den lille flække, hvor kejseren, republikanerne og kommunisterne skiftes til at have indflydelse, som går hånd i hånd med undertrykkelse.\nDe mange intriger og opgør i White Deer Plain fører hævntørst, selvtægt og masser af korporlig afstraffelse med sig, mens filmens kvindelige hovedperson i afmagt hopper fra mand til mand.\nDet lyder måske som en voldsom kinesisk sæbeopera — skuespillet er da også en tand for ekspressivt her og der — men White Deer Plain er en sober, patos-fri fortælling om et samfund i forfald.\nEt samfund, hvor håbløsheden er så stor, at man ser ingen anden udvej end at sælge sin jord og brænde pengene af i de lurvede opiumshuler.\nOg hungersnøden er så massiv, at den gravide kvinde fortvivlet foreslår den kommende far at spise hendes ufødte barn.\nSå er vi da vist nede i menneskehedens kulkælder.\nWhite Deer Plain er en periodefilm, der nærmest skriger på Hollywood'sk sentimentalitet, men instruktør Waan Quan'an, der vandt Guldbjørnen i 2006 for Tuyas ægteskab, holder sig klogt fra den.\nHer græder kvinderne ikke, men er hævnfulde og pisser bogstavelig talt de mænd, der voldtager dem, i hovedet.\nQuan'an fortæller sit lands historie ærligt og råt for usødet — noget som kineserne ikke ligefrem har kunnet prale af gennem tiden.\nProstituerede og pigekor\nZhang Yimous The Flowers of War er den absolutte antitese til White Deer Plain.\nHer er der lige så mange tårer, som der er mennesker i Kina. Vi ved, hvem der er de gode, og hvem der er de onde, og der er en heltemodig vesterlænding i hovedrollen.\nChristian Bale spiller hovedrollen som amerikaneren John Miller, der er fanget i den kinesiske hovedstad Nanking under japanernes besættelse af byen i slutningen af 30'erne.\nHan søger tilflugt i en kirke, hvor et pigekor holder til. Da også en flok prostituerede tilslutter sig, ser de mange kvindemennesker John som deres redningsmand ud af byen.\nThe Flowers of War er to timers visuelt overdådig og effektiv følelsesporno. Zhang Yimou, der har instrueret De røde marker, Hero og House of Flying Daggers, beviser endnu engang, at han er en mesterlig billedmager.\nDa en kvinde hopper ned i floden fra en forfalden bygning, ser han ingen grund til at klippe — kameraet hopper da bare med. Og ens æstetiske sans fryder sig, når lyset gennem kirkens kolossale flerfarvede vinduer maler de unge pigers ansigter.\nZhang Yimou har haft den bredeste, sentimentale pensel oppe af værktøjskassen, og det fungerer, fordi han ikke skammer sig over det.\nDen enlige kinesiske soldat samler en barnesko op fra murbrokkerne, mens japanerne er nogle karikerede skiderikker, der kun er ude på at voldtage unge piger — og som ikke er blege for at sprætte dem op med bajonetten, hvis de er modvillige.\nWhite Deer Plain taler til hjernen, The Flowers of War til hjertet.\nDag 6: Længsel på bjerg og savanne\nDer er brændende længsel fra toppen af Alperne til den afrikanske savanne i to af de bedste film på Berlinalen.\nDet tyske ord for ”længsel”, der blev hamret ind i mit tyske ordforråd i gymnasiet, da min tysklærer Manfred Steinberger sagde ordet to-tre gange i minuttet, når han med blødende hjerte fortalte om stakkels Werthers ulykkelige kærlighed i Goethes Den unge Werthers lidelser.\nDen unge Werther ender med at begå selvmord, fordi han ikke får sin elskede Lotte. Så galt ender det ikke i portugisiske Miguel Gomes' Tabu, der er med i hovedkonkurrencen på Berlinalen, men det er tæt på.\nKærlighed på savannen\nDer er masser af sehnsucht i den sort-hvide Tabu, som fortæller om den forbudte og ulykkelige kærlighed mellem Gian Luca og Aurora, der er gift og gravid med en anden mands barn.\nPå sine ældre dage spiller ulykkelige Aurora sin formue op på det lokale casino, og da hun dør, finder den godhjertede nabo Pilar et brev til Gian Luca blandt hendes ejendele.\nPilar beslutter sig for at opsøge Gian, der fortæller deres utrolige kærlighedshistorie, som fandt sted for mange år siden på den afrikanske savanne.\nFilmens anden del, som klart er den stærkeste, er kærlighedshistorien fortalt i et flashback, der nærmest er som at se et melodrama med Greta Garbo eller Marlene Dietrich fra 20'erne eller 30'erne.\nTabu har noget af den samme stumfilmmagi, der præger Michel Hazanavicius' Oscar-favorit The Artist. Filmen har lyd, men den stormfulde kærlighed mellem de to fortælles helt uden dialog.\nForelskelsen er som mejslet ind i deres ansigter, når de uskyldigt og idyllisk ligger på savannen og kigger på himlen, hvor skyerne – med hjælp fra lidt nutidig animation – former sig som de eksotiske dyr, der omgiver dem.\nNår han er på turné med sit band og spiller Beatles’ glade og dansable Twist and Shout, hænger musikken ikke rigtig sammen med det længselfulde og triste smil under det lille 60’er-overskæg.\nDe to prøver til sidst at løbe væk sammen, men det får drabelige konsekvenser, og filmen får selvfølgelig den uundgåelige og ulykkelige udgang, som man har været klar over fra starten af.\nPerfekt melodramatisk tone\nTabu er drivende sentimental, men slipper af sted med det. Filmen rammer en perfekt melodramatisk tone, når parrets breve til hinanden på skift læses op på storladen manér.\nDet er den ene kærlighedserklæring efter den anden i så perfekte og pompøse sætningskonstruktioner, at man næsten kan smage deres kærligheds beruselse, hvor sekunderne føles som år i hinandens fravær.\nDet hele kommenteres af en højtidelig fortæller og den helt rigtige lyssætning i det støvede Afrika, der får det hele til at gå op i en højere, melodramatisk enhed.\nDet er en anden form for sehnsucht, der er til stede i det schweizisk-franske hovedkonkurrence-bidrag Sister.\nUrsula Meiers film handler om den tolvårige tyveknægt Simon, som hver morgen tager liften op til toppen af bjerget, hvor han stjæler udstyr fra ski-turisterne, som han sælger for at tjene til dagen og vejen.\nHan bor i en lille lejlighed sammen med en kvinde i 20'erne, Louise, som han kalder sin søster. Hun drikker sig fuld og har sex med fremmede mænd, så Simon er nødt til at bruge cigaret-skodder som ørepropper.\nDe to er i omvendt opdragelsesforhold, hvor det er ham, der skaffer mad på bordet, vasker tøj og lægger hende i seng, når hun har fået for meget at drikke. Det eneste, han forlanger til gengæld, er en smule omsorg, som hun ikke sådan videre vil give.\nKacey Mottet Klein kan noget med sit blik i rollen som Simon.\nDet har en uskyldig paranoia over sig, når han lister ting op af fremmede jakkelommer, og det er fyldt med desperat længsel i filmens bedste scene, hvor han bliver ved med at hæve penge, som han vil give Louise for en enkelt nat, hvor hun bare holder om ham.\nLouise giver ham lov ved 200 franc.\nHan får godt modspil af Lea Seydoux (der også spiller hovedrollen i en anden konkurrencefilm, Farewell, My Queen) som den fortabte pige, der smutter ud af døren med pengene for at drikke sig fuld, så snart Simon er faldet i søvn.\nSister er en fin lille film, der måske går lige i hjertekulen på en juryformand som Mike Leigh med hang til socialrealisme.\nDag 5: Nøgne spøgelser og LSD-trip\nBerlinalens femte dag bød på et blowjob fra et 80-årigt, mandligt spøgelse og Robert Duvall på LSD.\nEn nøgen, gennemsigtig mand på omkring 80 år bukker sig ned og tager den penis i munden, som på mystisk vis springer ud af væggen i spøgelseshuset.\nVi er midt i den sort-hvide drømme-film Keyhole, som på ingen måde kan sammenlignes med nogle af de mange andre filmoplevelser, jeg har haft på Berlinalen. Det hænger sammen med, at instruktør Guy Maddin er helt sin egen.\nDen 55-årige canadiers film er baserede på hans egne drømme og minder og foregår i et univers så syret og surrealistisk, at det får David Lynchs verden til at ligne noget fra en Far til fire-film.\nKeyhole, som er en såkaldt Berlinale Special på festivalen, er ingen undtagelse.\nOnani i kosteskabet\nHer er unge, synske piger, der vender tilbage fra druknedøden, og der sidder en kronisk onanerende teenagedreng i kosteskabet.\nDet er med andre ord svært at sætte ord på handlingen i Keyhole, som har Jason Patric, Isabella Rossellini og Udo Kier på rollelisten.\nModsat Maddins seneste film, der har været stumme, er der dialog i filmen, som foregår i gangsteren Ulysses Picks store villa, hvor han sammen med sine kumpaner gemmer sig fra politiet.\nMedlemmer af hans familie, både spøgelserne og dem af kød og blod, dukker op hist og her, som filmen abrupt flyder ind og ud af Ulysses' erindringer og drømme.\nJeg har svært ved at finde ud af, hvad jeg i alverden skal mene om Keyhole, og det er jeg nok ikke ene om. Efter filmen blev publikum blev siddende lidt længere end normalt.\nKeyhole har Maddins distinktive klippestil, hvor han klipper så fragmenteret og frenetisk, at det virker, som om han gør det ud fra et drømmende instinkt.\nDet er fængende, fordi man aldrig ved, hvad der venter i næste frame. Måske Isabella Rossellinis ansigt, måske to spøgelser, der dyrker sex.\nBedst uden ord\nUniverset er lige til at dykke ned i, men Jason Patrics gangster kniber det med – måske på grund af hans mange replikker.\nEt enkelt blik fra unge Guy efter den pige, han ikke kan få, siger det hele i den autobiografiske stumfilm Brand Upon the Brain! fra 2006.\nDet tager dog noget af Maddins brod, at karaktererne denne gang taler. Det går dårligt i spænd med instruktørens visuelle udtryk, som mest af alt ligner en eksperimenterende stumfilm fra 1920'erne. Guy Maddin er bedst uden ord.\nSå er der langt mere konventionel historiefortælling på færde i Billy Bob Thorntons morsomme bidrag til hovedkonkurrencen, Jayne Mansfield's Car, der er skuespillerens fjerde film som instruktør.\nFilmen er et vaskeægte stykke americana, en familiesaga fra sydstaterne i slutningen af 1960'erne, hvor demonstranterne mod Vietnam-krigen er en flok faderlandshadende hippier, og bilerne er længere, end dagen er lang.\nRobert Duvall spiller den konservative pater familias, der for mange år siden blev forladt af sin kone til fordel for en engelsk mand (John Hurt). Nu er ekskonen død og skal lægges til hvile i staterne, og hendes engelske familie skal selvfølgelig med til begravelsen.\nDet rusker godt og grundigt op i den i forvejen dysfunktionelle familie, der er en omgang blandede bolcher, når det kommer til holdninger og overbevisninger.\nDuvalls tre sønner tæller en fars dreng (Robert Patrick), en krigsprotesterende, hashrygende hippie (Kevin Bacon) og en traumatiseret krigsveteran (Billy Bob Thornton).\nJayne Mansfield's Car er et sobert komedie-drama om at se fortidens traumer i øjnene, der fungerer i kraft af de mange sammenstød mellem filmens parade af farverige karakterer.\nDuvall på lsd\nBob Thornton selv stjæler opmærksomheden med sin mentalt ustabile karakter, der over for datteren af sin mors engelske gemal afslører sine noget utraditionelle flirt-metoder: ”Kan du ikke bare være nøgen og snakke med den der engelske accent?”\nMødet med den engelske kvinde bliver nøglen, Bob Thornton låser sin problematiske fortid op med, mens et lsd-trip bliver Robert Duvalls.\nVia stofferne, som barnebarnet putter i hans iste, ser den gamle patriark pludselig verden i dens mange farver, og det får selvfølgelig indflydelse på hans monokrome livssyn.\nAt se 80-årige Robert Duvall overgearet og febrilsk på lsd er ikke noget, jeg glemmer lige med det samme.\nDag 4: Berlinalen tages til fange\nVeteranbrødrene Paolo og Vittorio Taviani har lavet Berlinalens hidtil bedste film - om fængselsindsatte, der spiller teater.\nIldkamp og kugleregn er ikke ligefrem hverdagskost i hovedkonkurrencerne på de europæiske filmfestivaler, hvor det stille drama som regel dominerer.\nJeg blev derfor noget overrasket over antallet af omkringfarende projektiler i den fransk-filippinske Captive, der er med i kampen om Guldbjørnen på årets Berlinale. Det var nærmest på niveau med en Arnold Schwarzenegger-film fra 80'erne.\nDet var især overraskende for mig, fordi instruktøren bag er filippinske Brillante Mendoza. Han har godt nok lavet brutale voldsskildringer før, som i Kinatay, men ikke med så meget fysisk action som i Captive, og han er nok mest kendt for slice-of-life-dramaer som Serbis fra 2008, hvor livet går sin gang i en filippinsk pornobiograf.\n”Captive er noget anderledes end mine andre film,” indrømmede Mendoza da også på pressekonferencen efter filmen.\nCaptive er baseret på virkelige hændelser og handler om en gruppe gidsler, der i 2001 blev holdt fanget af muslimske terrorister i over et år.\nEfter årtusindskiftet var der mange gidseltagninger i Filippinerne – det er der til dels stadig – og mange mener, at myndighederne og militæret håndterede situationen dårligt.\nLige i Berlin-ånden er Brillante Mendozas film i høj grad politisk, og det lagde han da heller ikke skjul på.\n”Den her film handler om menneskeheden. Filminstruktører skal ikke bare nøjes med at være kunstnere. Der sker masser af begivenheder rundt omkring os, og de historier skal simpelthen fortælles. Man skal som filmskaber fortælle sandheden,” sagde Mendoza.\nEn udtalelse, der nok ikke forringer hans chancer for at vinde en pris på en festival, som sætter en ære i at hylde de politiske værker.\nDen hensynsløse verden\n51-årige Mendoza, der har været i hovedkonkurrencen på Cannes to gange, viser kun momentvis sin sans for kompromisløs realisme i Captive, som da en kvinde – helt uden filmiske fiksfakserier – føder et barn på et hospital, der skydes sønder og sammen af det filippinske militær.\nDen effektive symbolik er uforbeholden: Hvorfor overhovedet bringe et barn til en så hensynsløs verden?\nMen filmens alt, alt for mange skuddueller drukner fuldstændig det menneskelige drama, der ellers ligger lige for. Mendoza dykker ikke ned i de interessante psykologiske mekanismer, som frihedsberøvelse udløser.\nHvordan er det at vænne sig så meget til sit fangenskab, at man er på fornavn med sine fangevogtere? Hvordan føles det, når andre gidsler løslades, fordi deres familier er villige til at betale løsepenge?\nDisse spørgsmål forbliver ubesvarede, og karaktererne bliver statister i Mendozas historiske redegørelse, som det til dels også var tilfældet i Angelina Jolies In the Land of Blood of Honey om de etniske udrensninger på Balkan i 90'erne, der blev vist for et par dage siden.\nSå tilbyder de italienske Taviani-brødre et langt bedre indblik i menneskeskæbner med begrænset frihed.\nPaolo og Vittorio Taviani har lavet film i over 50 år og har gennem karrieren vundet flere priser på både Berlin- og Cannes-festivalen med Guldpalmen til Padre Padrone i 1977 som højdepunktet.\nDeres bidrag til hovedkonkurrencen, Ceaser Must Die, er den bedste film, jeg foreløbig har set på festivalen. Det er en hyper-stiliseret, sort-hvid dokumentar om en gruppe indsatte i et italiensk fængsel, der skal opføre Shakespeares Julius Cæsar.\nVi er med hele vejen. Fra fangernes auditions til klimaks på scenen foran publikum, hvor Brutus fortryder at have forrådt Cæsar og frivilligt lader sig dræbe.\nIsær scenen, hvor fangerne aflægger prøve til rollerne, fungerer eminent. De bliver bedt om at give deres personlige oplysninger, først på nedtrykt facon, så fortørnet.\nDe barske mænds overgang fra små, triste skoledrenge med tårer i øjenkrogene til overspillede drengerøve, der bander og svovler løs på sydende sydlandsk er hysterisk morsom og forenede for første gang på årets Berlinale en hel biografsal i ét stort latterbrøl.\nOpdagelsen af kunsten\nTaviani-brødrene har med Ceaser Must Die lavet en lille genistreg på 75 minutter, hvor fangerne måske tror de øver sig på et teaterstykke, men i virkeligheden spiller for brødreparrets snurrende kamera.\nIntet er overladt til tilfældighederne, og hver indstilling er minutiøst opstillet. Brødrene skaber en pudsig reminiscens af magtens korridorer i antikkens Rom ved at filme stierne mellem fængselscellerne fra oven.\nSpillet mellem fangerne slår gnister – et stykke om forræderi og mord får bare ekstra nerve, når skuespillerne har fået rettens certifikat på, at de ikke er blandt Guds bedste børn.\nDet er deres passion for teateret, der er ægte i denne dokumentar. Fangerne er udmærket klar over, at det er her, deres eneste frihed er.\nSom en af fangerne teatralsk og poetisk udtrykker det direkte til kameraet i sidste scene, efter opførelsen af stykket har fundet sted, og han igen sidder bag lås og slå: ”Siden jeg opdagede kunsten, er den her celle i sandhed blevet et fængsel.”\nDag 3: Nazisterne fra den mørke måne\nBerlin-festivalen invaderes af nazister fra månen, mens Simon Stahos ungdomsmusical Magi i luften får en lunken modtagelse.\nIsær én film er der blevet hvisket om i krogene på årets Berlinale.\nIkke fordi der er store forventninger til dens kvalitet, men fordi filmjournalister fra hele verden er ved at dø af spænding over, hvordan den tysk-finske exploitation-film Iron Sky eksekverer sin vanvittige præmis.\nDen er egentlig såre simpel: I 1945 byggede nazisterne en base på den mørke side af månen, og i det herrens år 2018 er de endelig klar til at invadere jorden!\nIron Sky vises i Panorama-serien, og billetterne er blevet revet væk til filmens i alt fem visninger. Jeg var så heldig at få en plads til dagens pressescreening, hvor der ikke var ét eneste tomt biografsæde.\nDen finske instruktør Timo Vuorensula har brugt de sidste seks år på det store måne-projekt, som har et budget på over 50 millioner kroner, hvoraf mere end ti procent kommer fra crowd funding og investeringer fra dedikerede fans.\nOg netop fansene vil næppe blive skuffede over Iron Sky, der lægger sig i forlængelse af andre kugleskøre b-film, som den norske Død snø fra 2009 om blodtørstige nazi-zombier.\nHer er massevis af ekstreme eksplosioner og computereffekter med den helt rigtige trashy b-film-æstetik. Og ikke mindst er der utallige intertekstuelle referencer, filmnørdernes favoritføde.\nDet onde imperium i Star Wars havde Dødsstjernen, rumnazisterne har det imposante metalrumskib Götterdämmerung (som betyder gudernes tusmørke), og der udbryder også slåskamp i the war room som i Stanley Kubricks Dr. Strangelove.\nDet er sjovest, når børnene i nazi-skolen ikke får hele sandheden at vide, når de får forklaret, at Charlie Chaplins Diktatoren er en af de bedste kortfilm nogensinde.\nFor alle os, der ikke er exploitation-entusiaster, er Iron Sky gennemført og tilforladeligt rum-fjolleri, hvor man klukker hist og her.\nMest af alt slog det mig, at filmen på sin vis allerede er forældet. Fordi den har været så mange år undervejs, er flere af filmens komiske elementer udvandede.\nDen amerikanske præsident i filmen er en tyk karikatur over Sarah Palin, som komikeren Tina Fey for år tilbage gjorde grin med i ugevis i det amerikanske sketch-show Saturday Night Live.\nI filmen kører Palin-klonen genvalgskampagne under mottoet ”Yes she can” med kedelig reference til præsident Obamas fire år gamle valgslogan.\nDet er til gengæld et sjovt tilfælde, at filmen har premiere i en tid, hvor den republikanske præsidentkandidat Newt Gingrich har som erklæret mål at have en amerikansk base på månen inden 2020!\nAf med trusserne\nUnder noget mindre bevågenhed blev også Simon Stahos ungdomsmusical Magi i luften vist for første gang på festivalens tredjedag.\nFilmen fik hverken kritisk eller kommerciel succes i Danmark, men er alligevel udtaget til Berlinalens programserie for ungdomsfilm, Generation 14plus.\nMusicalen med syttenårige Emma Sehested Høeg i hovedrollen som den håbefulde sanger Lina, der vil gøre hvad som helst – også smide trusserne – for at komme ind i branchen, får ikke pæne ord med på vejen af de internationale anmeldere.\nHårdest er det amerikanske blad Varietys anmelder Alissa Simons, der kalder Magi i luften ”hul” og ”selvfed”.\n”Filmens afgørende øjeblik er, da en homoseksuel teenager fortæller sin bedste ven, at man virkelig er forelsket, hvis man stadig vil være sammen med en pige, efter hun har pruttet én i ansigtet. Magi i luften er den filmiske pendant til at slå en prut,” skriver Alissa Simons i sin anmeldelse.\nEngelske Mike Goodridge, der har anmeldt filmen for Screen, er noget mildere i sin dom.\n”Denne hurtigt klippede og over-stiliserede affære kræver tålmodighed af seeren for at kunne engagere sig i dens unge, irriterende karakterer, men hen ad vejen finder filmen sin rytme og karakterne nogle intime øjeblikke,” skriver Goodridge.\nPå torsdag får Nikolaj Arcel kritikernes nåde at føle, når En kongelig affære har premiere i hovedkonkurrencen.\nDag 2: Lindhardt indtager Berlin\nThure Lindhardt har bærende hovedroller i to film på Berlinalen. Den ene kan han være rigtig stolt af.\nHjemveen har trænge vilkår hernede i Berlin.\nJeg har over de første par dage i biografernes mørke tilbragt adskillige minutter i selskab med et velkendt, dansk ansigt.\nThure Lindhardt har tidligere spillet mindre roller i amerikanske produktioner som Sean Penns Into the Wild og Ron Howards Engle og dæmoner, men på årets Berlinale træder han frem på den internationale scene som leading man i hele to film.\nBåde det tyske ø-drama Formentera og den amerikanske indie-film Keep the Lights On kan prale af at have den 27-årige danskers stirrende øjne og karakteristiske tandsæt på rollelisten.\nDet er dog begrænset, hvor meget Thure Lindhardt kan prale af at have været med i Formentera, der udspiller sig på den spanske ø af samme navn.\nFilmen, der vises i Forum-serien, er noget af en langgaber.\nLindthardt og den tyske skuespiller Sabine Timoteo spiller parret Nina og Benno, der besøger nogle af Bennos bekendte i deres idylliske middelhavshytte, hvor livet går sin bekymringsfrie gang.\nDet er første gang, de er væk fra deres treårige datter, og som dagene på øen går, fornemmer man, at barnet har været den lim, der har holdt parrets skrøbelige forhold sammen.\nSymbolsk farer de vild på deres første scootertur rundt på øen.\nFormentera ødelægges af nogle mærkværdige beslutninger fra instruktør Ann-Kristin Reyels' side.\nDa Lindhardt finder sin kone i badet efter en natlig svømmetur, hvor hun trodsede ham og gik beruset i vandet, slår han arrigt ud efter hende. Men langsomt overvindes galskaben af lettelsen over, at hun er i live, og fuldt påklædt krammer han hende nænsomt under bruseren.\nDesværre afbrydes den ømme scene på upassende komisk maner, da en af hyttens ældre beboere pludselig træder ind på badeværelset.\nEndnu værre er de mange scener, der trækkes i ulideligt langdrag.\nReyels virker som en instruktør med en opfattelse af, at hvis man lader scener dvæle længe nok, kommer forståelsen af karakteren helt af sig selv.\nMen det er svært at afkode noget som helst uden hentydninger eller handlinger, og der er flere scener, hvor den kvindelige hovedperson bare går og går.\nFlere publikummer blev inspireret og forlod visningen i utide.\nFra soveværelse til afvænningsklinik\nTil gengæld kan Thure Lindhardt være pavestolt af sin præstation i Ira Sachs' fine Keep the Lights On, der deltog i hovedkonkurrencen på årets Sundance-festival, og som på Berlin vises i Panorama-serien.\nLindhardt spiller den altdominerende hovedrolle som bøssen Eric, hvis kæreste er afhængig af stoffer. I en mindre birolle som hans søster ses Paprika Steen.\nVi følger parrets mange op- og nedture over flere år. Fra forelskelsen og den hede bøssesex i soveværelset til de hårde, men nødvendige ord på afvænningsklinikken.\nThure og telefonrøret\nKeep the Lights On er en karakterbåret film, og Thure Lindhardt bærer den med bravour. Han er med i hver enkelt scene og manøvrerer problemfrit og flot gennem hele følelsesregistret.\nLindhardt får det maksimale ud af scener, hvor et telefonrør er hans eneste medspiller.\nMed sin ru stemme udtrykker han præcist Erics liderlighed, mens han har telefonsex. Og hans bævende stemme indeholder en kuldegysende sårbarhed, når Eric beder om resultatet af sin hiv-test over telefonen.\nDet kniber med det engelske sprog her og der, men det er en mindre ridse i lakken for danskeren, der har krudt i karrieren. Thure Lindhardt medvirker i yderligere to udenlandske film i 2012.\nDet er endnu uvist, hvornår det tyske drama Upgrade og den amerikanske fantasy-film Byzantium får premiere.\nDag 1: De politiske jagtmarker\nPressen var på politisk jagt på Berlinalens første dag, hvor kostumedrama åbnede hovedkonkurrencen, og Angelina Jolie inviterede til historietime.\nPå sidste års Berlinale løb en tom stol med al opmærksomheden første dag.\nDen iranske instruktør Jafar Panahi skulle have været medlem af sidste års jury, men blev inden da fængslet af det iranske styre for sine systemkritiske film. Den tomme stol var en stille protest, der blev hørt verden over.\nDer var ingen opsigtsvækkende politiske stunts af samme karakter på dagens pressemøde, hvor årets jury med formand Mike Leigh i spidsen blev præsenteret.\nDet var den sultne presse ikke tilfreds med, og efter de høflige, indledende spørgsmål blev der straks spurgt ind til, om politiske film har større vinderchancer i kampen om Guldbjørnen.\n”Det er umuligt at bedømme filmene på passende vis uden at vurdere dem ud fra hver deres kontekst, om den så er politisk, social eller kunstnerisk. Vi i juryen er ærlig talt alt for sofistiskerede og intelligente til at undlade at gøre det,” lød Mike Leighs morsomme, men kryptiske svar.\nDet Arabiske Forår i Frankrig\nDet franske kostumedrama Farewell, My Queen , der deltager i hovedkonkurrencen, åbnede årets Berlinale.\nFilmen skildrer den sidste tid på Versailles-slottet inden den franske revolution, og på det efterfølgende pressemøde gravede pressekorpset videre efter politisk guld. En journalist mente, at det franske kongeriges endeligt måtte være en klar parallel til Det Arabiske Forår!\n”Det er op til publikum at vurdere,” lød det næsten for diplomatiske svar fra Diane Kruger, der i filmen spiller Marie Antoinette, mens instruktør Benoît Jacquot blot konkluderede, at ”slutningen på en æra altid er interessant”.\nFarewell, My Queen er ikke en politisk film — det er først og fremmest en rodet film. Kostumedrama, spændingsfilm og lesbisk kammerspil på én gang.\nEt lesbisk twist\nFilmens hovedperson er tjenestepigen Sidonie (spillet af det franske stjernefrø Léa Seydoux), som er oplæser for dronning Marie Antoinette.\nDet er især, når filmen følger de sidste dages panik fra hendes og resten af tjenestefolkenes synspunkt, at den er værd at skrive hjem om.\nBenoît Jacqout, der har tyve film på CV’et, beviser, at han kan sit håndværk i sin beskrivelse af hysteriet i de smalle korridorgange, hvor tjenestefolkene løber forvirrede rundt som høner uden hoveder.\nDet flakkende lys fra stearinlysene, det thriller-agtige score og det håndholdte kamera, der går klaustrofobisk tæt på personerne, er tilsammen åndenødsfremkaldende.\nSamme spænding formår Jacqout ikke at skabe i spillet mellem Sidonie, Marie Antoinette og resten af adelen og hofdamerne i kammerstuerne højere oppe i hierarkiet, hvor dronningens varme følelser for en grevinde er i fokus.\nDen franske revolution får dermed et lesbisk twist. Alene den sætning vidner om en film, der ikke aner, hvilken stol den skal sætte sig på.\nMed Angelina Jolies spillefilmdebut In the Land of Blood and Honey , som vises uden for konkurrence, fik pressen endelig den politiske film, de havde ventet på.\nFilmen foregår under krigen på Balkan i 1990’erne og følger muslimen Ajla og serberen Danijel, der forelsker sig, lige inden de etniske udrensninger begynder at finde sted. Hun ender med at være fange i den lejr, han er leder for.\nJolies debut er både ægte og forloren.\nAjla og Danijels umulige kærlighed skildres ømt og stilfuldt i scenerne på det kammer, hvor han ender med at placere hende — langt væk fra de andre fangevogteres daglige voldtægt.\nHer danser de uden musik i skæret fra en enkelt lampe. Deres skygger på væggen er ens, men hun er nøgen og han i uniform.\nDenne subtilitet savner man, når det kommer til selve håndteringen af krigens frygteligheder i In the Land of Blood and Honey .\nDet skinner igennem, at Angelina Jolie, der også har skrevet manuskriptet, med sin film har villet lave en historietime for vesterlændinge, der ikke er klar over, hvor grusom Balkan-krigen egentlig var — hvis de overhovedet har hørt om den.\nFlere situationer er sat så meget på spidsen, at man føler Jolies dirigentstok. Babyer kastes ud af vinduet, geværskytter smiler overdrevent, og voldtægtsforbryderen voldtager en fange, mens han kigger de andre kvindelige fanger i øjnene.\nJolie vælger den lette og udpenslede vej, som i sin forhippelse på at skabe følelsesmæssigt indspark ender med at virke falsk.\nMen pressen skal nok kaste sig over Angelina Jolie og In the Land of Blood and Honey på filmens pressemøde om et par dage.\nalicia vikander, berlin filmfestival, berlinale, berlinalen, ceasar must die, en kongelig affære, mads mikkelsen, mikkel boe følsgaard, nikolaj arcel, paolo taviani, rasmus heisterberg, taviani , vittorio taviani


Fortidsminder - Guiden til fortidsminder: Barhøj dyssetomt\nBONDESTENALDER » Barhøj dyssetomt\n1: Nutidens afgravede Barhøj repræsenterer kun en lille del af en oprindelig anseelig høj med en af bondestenalderens store stengrave på Møn.\n2: Barhøj i dyrket mark set fra sydvest.\n3: Den afgravede højkerne set fra nord.\n4: Udsigten fra Barhøj mod Grønsundvej nord for højen.\n5: Jordfaste sten ses spredt i højen.\n6: Udsigt mod vest og Letten med Bogø i baggrunden.\n7: Et ensomt træ på toppen af højen markerer stedet. Her med udsigten mod vest.\nDyssetomten Barhøj på Møn ligger markant og let synlig fra Grønsundvej lige vest for Store Damme. Højen er afgravet på alle sider i ældre tid og det tilbageværende 18 x 14 m. store og indtil 2,5 m. høje gravanlæg har sikkert oprindelig været betydelig større i stil med de øvrige storstensgrave, som Møn heldigvis stadig er så rig på.\nDyssen havde allerede sit nuværende udseende før 1880, hvor Nationalmuseet første gang beskriver stedet som en sløjfet høj med rester af et gravkammer. "Stenknive og Potter ere fundne og solgte" konstaterer beskrivelsen, så gravningen i højen har nok mest haft karakter af skattejagt. Så vi har desværre ikke i dag noget nærmere kendskab til hvad der blev fundet og hvor det befinder sig. Handel med oldsager var før Naturbeskyttelseslovens beskyttelse af fortidsminderne i 1937 almindeligt forekommende. En stor del af både Nationalmuseet og de lokale museers samlinger fra denne tid er faktisk opkøbt fra private. Nationalmuseet opkøbte for eksempel i 1908 en flintøkse fundet på marken ca. 375 m. syd for Barhøj.\nUd fra hvad der i dag ses, kan det ikke afgøres om Barhøj indeholdt en dysse eller en jættestue. Når man står på højen ses kun enkelte jordfaste sten i højens overflade og vi ved ikke hvad højen stadig skjuler af fund og anlæg. Det kan kun afgøres gennem en arkæologisk udgravning. Omridset af den oprinde- lige høj ses dog stadig som en svag cirkulær forhøjning af ca. 25 m. i diameter omkring højen. Så det har været et markant stort anlæg, hvoraf det ser ud til at nutidens høj repræsenterer den centrale højkerne.\nDa Barhøj-dyssen i bondestenalderen for omkring 5.500 år siden blev opbygget stod havet omkring 1 m. højere end i dag. Det betyder, at de lavtliggende enge vest for højen mod Grønsund, Letten og Bogø dengang var under vand (Se foto HER). Havet lå således dengang kun omkring 700 m. sydvest for Barhøj. Fred- ningen af Barhøj i 1945 sikrer at dette vigtige landskabselement også kan opleves i fremtiden.\nSe billeder fra Barhøj dyssetomt


Tag din ledsager med til Transport 2017\nMenu Om transportmessen\nTransport by Night\nShow Truck Award\nMCH Truck Stop\nDanmarks bedste truckfører\nParkér manden på transportmessen og oplev gode foredrag\nDet kan være svært at rive en hel dag ud af kalenderen for at gå på messe, specielt hvis dagen egentlig var dedikeret til familien. Lørdag den 25. marts har vi derfor nogle aktiviteter på programmet, som også gør det interessant fruen at tage med til transportmesse. Deltagelse i ledsagerarrangementet er gratis.\nLedsagerarrangement – 25. marts 2017 kl. 11.00-14.00\nKl. 11.00 ”Håndlæsning” ved coach og håndlæser Lila Haarup\nLila Haarup arbejder som håndlæser og coach og har 25 års erfaring i kunsten at læse hænder. Foredraget lægger op til spørgsmål og kommentarer, og publikum vil blive inddraget med blindtegninger af deres egen hånd. Lila tyder et udvalgt antal, men som publikum har man rig lejlighed til selv at følge med i egne hænder og vil gå fra foredraget med et groft rids af, hvad håndlæsning kan bibringe en.\nKl. 12.00 Pause med en fristende frokost og spændende shopping\nFrokosten vil være stående og placeret mellem 5 - 10 boder, hvor der bl.a. vil være mulighed for at shoppe tøj fra Friendtex, smykker fra friihof + Siig samt lidt selvforkælelse fra The Body Shop. Dertil kommer kunstner Mette Lindberg med sine skønne abstrakte værker, som fascinerer enhver. Kl. 13.00 ”Fundamentet for det gode liv” ved B.S. Christiansen\nNavn Email Telefon Antal deltagere Navne på deltagere Flodgaard Gaarbutik\nI gårdbutikken forhandles produkter lavet af Mohairuld. Til ledsagerarrangmentet kommer Lis Birgitte med både færdigstrik i både voksen- og børnestørrelser såsom huer, strømper mv. Derudover tager hun opskrifter, garn, knapper og spænder med.\nFrientex ved Bianca Sørensen\nBianca er selvstændig fritidssælger for Friendtex og har været det i 2 år. Tøjet som Bianca har med på messen er forårs/sommerkollektionen 2017, som byder på smukke farver, grafiske striber og tidsløse klassikere. Friendtex 5 vigtige trends består af: Stripes! Cool Comfort, First Lady, Chic Bohéme, Rose & Mocca, samt den flotte Camel. Tøjet findes i str. XS og op til str. 52.\nDesuden har Bianca Frientex´s super flotte jeans med, som er velkendt for deres pasform med forskellige detaljer, som blomster og smarte lynlåsdetaljer. Der vil også være en masse flotte jakker og blazere. Sidst men ikke mindst har Bianca Frientexs super lækre basic kollektion med.\nMarianne Kring er indehaveren af Tralaleg.dk, som sælger kvalitetsprodukter til børn fra 0-6 år. Alt fra musikinstrumenter, trælegetøj, bøger, spil, interiør mm. Normaltvis foregår salget online, men til transportmessen tager Marianne et spændende udvalg med – naturligvis også produkter til børn som omhandler temaet ”transport”.\nEriksminde-gaardbutik.dk er en net-/gårdbutik beliggende i Brande. Deres sortiment består af spændende og kreative køkkenredskaber til dig, som er aktiv i køkkenet. Her finder du fine gaveideer, et godt udvalg i retro dåser samt flotte dejfade. På transportmessen vil du finde et udvalg af spændende delikatesser, skilte, dåser, lerskåle, mindre køkkenredskaber mm.\nFRIIHOF+SIIGer et smykkebrand der designer elegante halskæder, armbånd og ringe til priser, hvor alle kan være med. Smykkerne er både dansk designet og dansk produceret af Lena Kirkegaard og Hanne Sejer. De har smykkeværksted i Herning.\nEsther driver Café Teske i Ringkøbing, hvor du kan gå på opdagelse i de gamle stuer som emmer af historier, få stillet sult og tørst og købe fine antikviteter med hjem.\nTil ledsagerarrangementet kommer Esther med antikviteter og sjove/skæve produkter med masser af historie.\nThe Body Shop i Herning kommer med et udvalg af deres bestsellere indenfor bodybuttere og showergels. Dertil vil de til under frokosten tilbyde mini makeovers.\nCase Kempf Glas\nMette har siden 2002 lavet glas i eget værksted i Ejstrupholm. Til transportmessen vil hun have forskellige fade, skåle, påsketing, smykker samt diverse pynteting med til inden- og udendørs brug.\nBilledkunstner Mette Lindberg inviterer dig indenfor i et billedunivers fyldt med abstrakte fortællinger, linjer og lag. Hun bruger farverne til at skabe de helt særlige historier, som du som beskuer selv er med til at skabe og fortælle, når du går på opdagelse i de mange lag af farver, former og færdigheder. Mette medbringer et fint og farverigt udvalg af abstrakt kunst til dig og din væg - både små og store malerier samt kunstplakater. Desuden har du mulighed for at høre mere om Mettes Maleskole, hvor du selv kan lære at male.


Ulla: april 2011\nBRYLLUP, HYGGE OG HÅNDARBEJDE\nDer har været dømt tv-dag i anledning af det kongelige bryllup i England.\nFormiddagen har gået med at kigge og strikke på mit valkede tørklæde.\nJeg strikker det i hør og højlandsuld.\nFarverne ligger meget tæt på hinanden.\nJeg pønser på måske at putte nogle striber i rødt ind.\nDa selve brylluppet var færdigt, fandt jeg symaskinen frem og lavede en nederdel\nog derefter et foer til min drømmenederdel.\nDet kan man kalde en dag i selvforkælelse. Hvor har jeg dog nydt det.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 18.07 5 kommentarer: Links til dette indlæg\nBYTUR OG ET LILLE BITTE GARNKØB\nJeg var i går på en dejlig bytur til Aarhus med Bedsteveninden.\nTuren gik bla. et smut ned forbi Tønderring Strik i Graven.\nSidst jeg var derinde så jeg et sjovt tørklæde som var strikket i en bomuldskvalitet sammensat med Højlandsuld. Tørklædet skulle til slut valkes og der opstod en ret fed effekt mellem det valkede højlandsuld og bomulden der ikke forandrede sig.\nDen opskrift måtte jeg så lige have nu jeg var kommet helt ind til storstaden igen.\nJeg købte ITO Asa til tørklædet, men undlod at købe Isagers Højlandsuld, da jeg har en hel del Højlandsuld fra Garnudsalg.dk.\nHvilken farve jeg vil sætte til Asa garnet, som jeg valgte i en vidunderlig grå farve, ved jeg endnu ikke, der skal lige prøves lidt frem tror jeg.\nHvis resultatet bliver ok, kunne jeg godt forestille mig at jeg måske vil prøve forskellige andre garner til erstatning for Asa. Nu får vi se.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 13.57 7 kommentarer: Links til dette indlæg\nIKKE MEGET TID TIL STRIK I PÅSKEN\nDer har været familiekomsammen hos os i år.\nStartede med lammekølle fredag aften og fortsatte så med lørdagsfrokost.\nAfsluttede søndag med brunch.\nMandag drog vi til Bjerringbro til middag hos mine forældre.\nDet var så den påske. Hvor blev den lige af ?\nDet har været hyggeligt, men også hektisk synes jeg.\nI dag var så arbejdsdag igen. Jeg snød lidt, for da jeg havde siddet på kontoret hele formiddagen, gik jeg ud for at slå græsset i stedet for at sidde inden for i det skønne solskin.\nDet gjorde godt med et par timer derude i vejret og så ind igen til tastaturet.\nPå strikkefronten er det ikke blevet til ret meget i påsken .\nDog er jeg kommet lidt videre på min cardigan.\nJeg elsker at strikke med mit nye Hør/bomulds garn. Det er så lækkert.\nStrikker med "sidesøm" og lidt udtagninger til en meget svag A-facon\nJeg kan ikke helt beslutte mig til hvor lang den skal være\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 18.32 3 kommentarer: Links til dette indlæg\nEtiketter: Livet på Klokkerholm, mad, mig, Strik\nDRØMMENEDERDEL, the end\nSå fik jeg skyllet nederdel og skulderstykke op og her er så det færdige resultat. Jeg mangler lige at sy underskørtet, men stoffet er købt, så det er gjort på et øjeblik.\nDer er godt nok mange hæklede picotér, men jeg var lige ved at nyde det til sidst. Ikke at jeg nogensinde bliver vild med at hækle, men det her var ok.\nJeg er gennem årene blevet drillet meget med at jeg ALDRIG smider et par sko ud og det gør jeg virkelig heller ikke hvis de ikke er total slidt op. Disse sandaler købte jeg engang i midten af 80-erne og jeg synes de er helt vidunderlige til sættet. Så dril bare væk...\nOverdelen er en sag jeg købte for 3 år siden, men aldrig rigtig fået brugt, da jeg synes jeg manglede noget til den. Nu perfekt hertil.\nOpskrift Nederdel: Nederdel fra bogen FEMININ STRIK af Lene Holme Samsøe.\nJeg har lavet ændringer i længden på nederdelen. Se her:Notater om nederdelen\nGarn: Det mest vidunderlige garn fra garnudsalg.dk\nOpskrift, garn, pindetykkelse til capelet: det samme som nederdel\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 11.07 7 kommentarer: Links til dette indlæg\nSTRIKKETØJ OG UDELIV\nEfter en hektisk dag er det skønt at sætte sig ned med strikketøjet og en god roman i ørerne. At solen skinner så skønt på mig samtidig er jo bare en ekstra gevinst.\nEt par timers fred, det er fortjent\nJeg har længe haft denne cardigan på min ønskeliste, men har ikke lige kunne finde garnet til den.\nDet kom den anden dag, jeg viste det bare ikke.\nHør/bomuld i en brændt brun eller måske mere nougat farvet. Hvor er det skønt at garnet kan fortælle hvad det vil bruges til, hvis du forstår!\nPå i-poden lige nu: Tænk på et tal af John Verdon, som jeg har downloadet gratis fra dr.dk.\nNu er det tid for at lave lidt aftenssmad, og så skal strikkepindene igen i hænderne..\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 17.46 4 kommentarer: Links til dette indlæg\nGARNET SKAL DA AFPRØVES\n  Jeg har fået MAIA på pinden, for jeg bliver jo nødt til at prøve mit nye garn.\nJeg startede med at strikke i ren hør/bomuld, men syntes det blev for løst på en pind 3½, så jeg har taget den fine tynde cashmere/bomuld/silke med også.\nOpskiften er fra 7 small shawls to knit af Rosemary (Romi) Hill. En lille E-book. Meget velskrevet og letforståelig. Og så er den også lidt spændende at strikke\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 08.17 6 kommentarer: Links til dette indlæg\nJeg har været så spændt på at få pakke fra min for tiden ynglings garnpusher.\nCarla kunne godt mærke at den pakke var noget særligt\nDet jeg var mest spændt på var om Hør/bomuldsgarnet levede op til mine forventninger. Det kan jeg sige med 99 % sikkerhed at det har det gjort. Den sidste procent kommer når jeg har strikket med det. Farverne er helt vidunderlige.Mums.\nde to seks til venstre er hør/bomuld, næste tre er cashmere/bomuld/silke, forrest ligger camelfarvet silke/uld og helt til højre er det ren bomuld og Cashmere/Merino/Viscose\n Der kom så også noget sort bomuldsgarn,\nLidt Silke/babycamel, som jeg tidligere har strikket i og er vildt glad for.\nDen nye cashmere-bomuld-silke skulle jeg da også lige prøve. Nogle helt vidunderlige farver.\nOg så lige til sidst en cone sort cashmere-merino-viscose. Kan virkelig anbefales...\nJeg tror der går lidt tid inden jeg igen bestiller garn...\nDet er da godt jeg har fået bygget min garnreol.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 19.19 2 kommentarer: Links til dette indlæg\nGRISEBASSERNE ud i det fri\nJeg lader billederne tale for sig selv, men jeg skal love for at det er morsomt at lukke 12 smågrise ud på fri land. Der bliver gnasket og snadret. Jeg tror de sover rigtig godt i nat.\nSe dem her som helt små\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 16.41 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\nMALERIUDSTILLING I EBELTOFT\nGranskovlys af Martin Eggert\nI går skulle Ole og jeg have været en tur til Århus for at spise frokost med et par venner. Den aftale blev desværre aflyst da der var kommet en slem influenza til hos den mandlige del af vores venner.\nSå vi tog til Ebeltoft istedet.\nI den gamle politigård, som også har været rådhus, var der maleriudstilling og vi faldt pladask for dette maleri.\nI dag var vi så ude at hente det og det passer perfekt hvor vi havde tænkt os det.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 15.06 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\nJEG LEGER MED EN LILLE SAG TIL SKULDEREN\nMin drømmenederdel skal have sig en lille sag til skulderen . Jeg eksperimentere lidt for at få den til at lykkedes.\nJeg tror det vil fuldende billedet at have den på over silkeblusen. Vi får se.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 12.43 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\nVi har glædet os som små børn siden januar. Der bestilte vi vitrine og møbel til ophængning.\nEndelig er dagen kommet og vi har fået det hele på plads. Det er blevet lige som vi ville ha det. HAPPY.\nFørste gang vi forelskede os i dem var i 2008. Det var ventetiden værd.\nFem store papkasser\nog møbelfirmaet hænger pænt op\nMasiv eg med sort glas\nAlle maskiner (dvd, viasat osv) gemt væk., og lige om lidt skal fjernsynet hænges op over møblet\nBONSAI fra Brdr. Andersen\nKøbt hos : Schmidt Møbler i Grenå\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 12.41 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\nJOSEPHINE OG VINCENT en høne og en hane\nJeg er fuldstændig vild med kongehuset og sidder klinet til tv-skærmen hver gang der er en begivenhed derfra.\nDet kan man da sige der var i dag. Dobbelt barnedåb, det var da værd at bruge lidt tid på. At kigge på alle de smukke kjoler, sko og hatte, og sidde med tilbageholdt åndedrag da navnene blev offentliggjort, ja det var bare sagen. Jeg nød hver sekund.\nJeg kan jo ikke finde ud af bare at sidde og kigge og så tænkte jeg at jeg da kunne strikke et par påskehøns. Det resulterede så i at det blev en høne og en hane.\nSkal filtes i maskinen vd 40 grader\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 17.38 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\nDRØMMEVEJR OG DRØMMENEDERDEL\nSå er strikkearbejdet på min drømmenederdel afsluttet. Jeg har strikket en ombukningskant foroven hvori jeg har monteret et ganske almindeligt bukseelastik.\nJeg er nu begyndt på de hæklede musetakker. Det giver et helt andet billede når de kommer på. Det ser hamrende godt ud hvis jeg selv skal sige det.. og det skal jeg så...\nJeg har valgt en hør/bomuldsgarn i samme farve som foerstof og silkeoverdel.\nJeg har i går og i dag, som vel alle andre i skønne Danmark, nydt solen.\nJeg har siddet med mit strikketøj og en god bog i ørerne, mens solen har varmet så skønt så skønt.\nLivs eliksir for krop og sjæl\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 16.34 9 kommentarer: Links til dette indlæg\nFOTOMODELLER.... nej myretue\nJeg nåede lige aqt trykke på udløseren inden den lille grisebasse snadrede på min linse.\nDet er helt umuligt at tage billeder af smågrisene. De fiser rundt og leger og hygger sig. Det er selvfølgelig også meget mere vigtigt end at jeg får fine billeder inde på bloggen...\nNår man spiser står man næsten stille..\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 09.52 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\ntænk at der er 100 kyllinger på dette billede, men det er ´der altså..\nSå kom der lidt mere liv på gården. Vi har lige fået 100 daggamle kyllinger. De skal gå en tid i stalden, indtil de bliver store nok til at komme ud på græs og hygge sig. Om ca fire måneder er de klar til slagtning.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 09.38 Ingen kommentarer: Links til dette indlæg\nLIDT GARN TIL LAGERET\nkom lige til at købe 4 nøgler hørgarn\nJeg har været på besøg hos min mor og far i dag. Vi havde en rigtig hyggelig dag og skulle da også lige ud at handre lidt.\nTuren gik til Bjerringsbro´s eneste Stof og Garnbutik. Mor skulle have stof til nye gardiner i køkkenet og stof til en pude.\nJeg skulle have stof til et underskørt til min drømmenederdel og sort inderfoer til Philips pude der jo ikke må kede sig . Jeg er godt nok ikke begyndt at strikke den endnu, men monteringspuden er købt og den er hvid, så det går ikke.\nOg vupti så lå der lige 4 nøgler hørgarn og kaldte på mig. Nedsat til ½ pris fordi de havde ligget i vinduet. Jeg kan ikke se nogle farvefejl, så jeg føler mig heldig. De er skønne sammen de fire. Hvad jeg skal bruge dem til ved jeg selvfølgelig ikke lige nu, men det skal nok komme.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 18.49 3 kommentarer: Links til dette indlæg\nDRØMMENEDERDEL, episode II\nDet går helt planmæssigt med min nederdel.\nGarnet er simpelthen så skønt at strikke med.. Det glider så fint, så arbejdet skrider hurtigt frem.\nJeg nyder kun at strikke med én tråd, efter de fire tråde i min poncho og de to i min capelet. Ikke at det genere mig at strikke med flere mens jeg er ved det, men kan godt mærke at det er lettere når man ikke hele tiden skal tjekke, om alle tråde er med hele tiden.\nMønsterbort I har jeg forøget så der er fem gentagelser i stedet for fire. Mønsterbort II har jeg strikket som beskrevet i opskriften.\nNu er jeg så lige gået igang med mønsterbort III. Den har tre glatstrikkede pinde og én mønsterpind, så der skal bare strikkes derudad...den er let.\nMin strikkefasthed passer fint i bredden, men er lidt for kort i højden. Så må jeg jo bare strikke nogle flere omgange.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 19.04 4 kommentarer: Links til dette indlæg\nJeg har en drøm.....\nJeg har længe drømt om at lave en nederdel til selskabsbrug. En lang fin én.\nJeg har bare været i tvivl om hvilken garn der ville egne sig til det projekt. Og vupti så er den der.\nog et helt kilo af det\nMin restlevering fra min garnpusher på det skønneste bløde lækre sandfarvede garn er kommet, og DET er det helt rigtige tror jeg.\ndet bliver godt er jeg sikker på\nJeg ser for mig nederdelen med et fint råhvidt skørt under og en lækker silkeoverdel.\nEller skulle jeg strikke ....... nå nu ikke så vild... én ting ad gangen lille frue.... men det kunne måske også være med en silkeoverdel og så med en lille capelet over... i det samme lacestrik... mmmmm.. Vi får se.. hvad der sker....\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 16.09 5 kommentarer: Links til dette indlæg\nRED for the SPRING\nEt lille mellemværk, kan man kalde denne capelet.\nJeg har gået og ventet på en restlevering fra min garnpusher. Jeg vil gerne strikke en nederdel og jeg havde det garn i tankerne til den.\nI mellemtiden har jeg flere projekter igang, (det har jeg jo altid), men jeg faldt lige over denne søde bette ting. Og fluks ned i min garnreol og plukke ud. Jeg havde 3 nøgler dyb rød bomuldsgarn og en rest tynd hørgarn. Det blev så til denne fine sag.\nOpskrift :primavera-capelet af Paulina Popiolek (gratis download)\nGarn: bomuld fra løve og tyndt hør. Strikket med en tråd af hver nogle steder og kun en tråd bomuld andre steder. Det var fornemmeren der bestemte;0D\nPind: 4 og 3½ til rib foroven\nModifikation: Strikkede et ekstra panel mellem 1. og 2. panel. Strikkede 3 r sm i rib i stedet for 3 vr sm.\nIndsendt af Ulla Røjkjær kl. 08.38 2 kommentarer: Links til dette indlæg


Hjørnesofa med chaiselong – stort udvalg af sofaer på føtex.dk\nSkal stuen optimeres på sofafronten, og er du kompromisløs, når det gælder såvel udtryk som komfort? Med en dejlig hjørnesofa med chaiselong får du såvel æstetik som funktionalitet ind i boligen. Tjek vores aktuelle udvalg herunder. Du finder helt sikkert en model, som matcher dit behov.\nEn uundværlig del af boligen\nEn hjørnesofa med chaiselong er en af de mest populære sofatyper overhovedet. Og det er bestemt ikke uden grund. Kombinationen af at kunne placere den, hvor du har lyst, og få masser af siddekomfort, uanset hvor mange siddepladser du har brug for, gør den til et godt valg.\nTre grunde til at vælge en hjørnesofa med chaiselong\nFås i flere design, størrelser, materialer og farver\nEn fantastisk familiesofa med masser af plads til at hygge sig og slappe af\nKan placeres både frit på gulvet, op ad væggen og i hjørnet af rummet\nDet er svært at tænke en sofa væk fra boligen. Den er ganske enkelt en central del af indretningen af stuen hos de fleste. Det er her, at du hygger dig sammen med familie og venner, eller flader ud og kobler af i dit eget gode selskab. Vælger du en hjørnesofa med chaiselong fra vores brede sortiment, får du et komfortabelt, praktisk og funktionelt møbel af høj kvalitet.\nHar du svært ved at bestemme dig for, hvilken af vores hjørnesofaer med chaiselong, du skal have stående i stuen? Vi har her samlet nogle fokuspunkter, som forhåbentlig kan være med til at gøre processen lidt nemmere.\nDesign: Skal din nye sofa passe ind i din nuværende boligstil, eller skal den være et friskt pust, der skiller sig ud fra resten af interiøret? Effekten af modsætninger skal bestemt ikke undervurderes. Det gælder i forhold til stil, materialevalg – læder, velour eller stof – og ikke mindst farve.\nStørrelse: Hvor mange siddepladser har du brug for? Det er ærgerligt at gå ned på sofaplads. Tjek derfor både mål og antal pladser under ”beskrivelse” og ”specifikationer” for den enkelte sofa.\nUdformning: Højre- eller venstrevendt? Eller en fleksibel vendbar sofa, hvor du har mulighed for at ændre på ”formerne”, når du har lyst eller brug for det? Du finder alle tre varianter her på føtex.dk.\nKøb din hjørnesofa med chaiselong på føtex.dk\nHar du fundet frem til den sofa, som fremover skal pryde stuen? Så bestiller du den nemt og hurtigt online på føtex.dk. Vi sørger herefter for, at den bliver leveret direkte hjem til dig på din adresse. Når du køber for over 1.000 kr., er fragten gratis.\nDu har naturligvis som altid 30 dages returret. Skulle du fortryde dit køb inden for denne periode, kan du vælge at bytte eller returnere din sofa.


Nogle gange ender populære modemærker i shitstorms, fordi de laver en upassende reklame eller kommer med en uheldig kommentar. Og andre gange bliver modegiganter ufrivilligt associeret med nynazister eller militsgrupper, som kaster deres kærlighed over et bestemt par sko eller en specifik T-shirt. Den farlige tendens er endnu en gang blusset op i 2020.\nDet er ikke kun Fred Perry, der har været i et uheldigt søgelys. Så sent som i 2016 blev de populære New Balance-sneakers nemlig udnævnt som »den hvide mands sko« af nynazister, og den dag i dag er der fora på internettet, hvor folk spørger, om det »stadigvæk er racistisk at købe New Balance-sko?«. Fold sammen\nFoto: Thomas Lekfeldt/Andreas Hagemann Bro/Maranie R. Staab/Ritzau Scanpix\nTirsdag d. 20. oktober 2020, kl. 16.47\nSelv de mest succesfulde og prestigefyldte modemærker er ikke altid herre over deres eget omdømme. Der skal ikke mere end et par ekstremister med den samme T-shirt til, før et mærke bliver associeret med en bestemt gruppe.\nDet er der flere eksempler på: En gruppe bevæbnede hvide mænd med en specifik polotrøje, »den hvide mands sko« og voldelige hooligans i et bestemt ternet mønster. I årenes løb er flere succesrige modemærker modvilligt blevet brands for ekstremistiske grupper.\nDet seneste eksempel udfolder sig i skrivende stund. En ganske kontroversiel gruppe har nemlig kastet deres kærlighed over den tredobbelte Wimbledon-vinder Frederick Perrys mærke, »Fred Perry«.\nProud Boys er en højreradikal militsgruppe bestående af hvide amerikanske mænd, som kæmper mod politisk korrekthed og »angreb mod hvide og den amerikanske kultur« fra blandt andet jøder, muslimer og sorte. Herudover er de umådelig glade for at bære Fred Perrys sorte polo med en gul laurbærkrans på – symbolet på vinderens belønning ved antikkens olympiske lege – som de har omdannet til deres eget personlige logo, hvor de blandt andet får printet tekst ind i kransen, såsom: »Fuck Antifa« (militant antifacistisk bevægelse, red.) og »Proud Boys«.\nUnder de seneste måneders protester mod racisme og politivold i USA er Proud Boys flere gange mødt samlet op i sorte Fred Perry-polotrøjer eller anden beklædning med samme mønster. Fold sammen\nFoto: Rebecca Cook/Reuters/Ritzau Scanpix.\n»Fred Perry støtter ikke, og er på ingen måde tilknyttet Proud Boys. Det er utrolig frustrerende, at denne gruppe har taget vores T-shirt og tilpasset vores laurbærkrans til deres egen agenda«, lød det i en pressemeddelelse fra det knap 70 år gamle tøjmærke i slutningen af september, efter at mærket adskillige gange var blevet associeret med militsgruppen.\nOg det er ikke første gang, at Fred Perry bliver associeret med en kontroversiel gruppe, fortæller lektor i mode på Det Kongelige Danske Kunstakademi Maria Mackinney-Valentin, der har forsket i kulturforståelse inden for modeverdenen:\n»Fred Perry var populært hos skinheads (kronragede, ofte racistiske briter, red.) i 1960erne og 1970erne, så der kan være noget, der hænger fast derfra,« siger hun og fortæller, at nogle brands ser sig nødsaget til at trække sig ud af bestemte markeder eller fjerne specifikke produkter fra markedet for at stoppe den uønskede forbindelse.\nDet er også den vej, Fred Perry har taget, der i selv samme pressemeddelelse skriver, at de har standset salget af den specifikke polo i USA og Canada, indtil associationerne til Proud Boys forsvinder.\n»Den hvide mands sko«\nDet er ikke kun Fred Perry, der har været i et uheldigt søgelys. Så sent som i 2016 blev de populære New Balance-sneakers nemlig udnævnt til »den hvide mands sko« af nynazister, og der er stadig fora på internettet, hvor folk spørger, om det »stadigvæk er racistisk at købe New Balance-sko?«.\nI New Balances tilfælde var det ikke tilfældigt, at de endte i søgelyset, men derimod på grund af en udtalelse som Matthew LeBretton, vicedirektør for New Balances presseafdeling, kom med, få timer efter Donald Trump blev erklæret vinder af det amerikanske præsidentvalg i 2016.\n»Obama-regeringen har ignoreret os, og vi føler oprigtigt, at tingene kommer til at bevæge sig i den rigtige retning med præsident Trump,« lød det dengang fra LeBretton.\nKommentaren kom i forbindelse med et spørgsmål om handelsaftalen Trans-Pacific Partnership (TPP), som blev indført af Barack Obama, og som Donald Trump var modstander af. LeBretton mente, at aftalen var dårlig for amerikanske virksomheder.\nDet fik en række Trump-modstandere helt op i det røde felt, og kort tid efter florerede tonsvis af videoer på nettet, hvor folk brændte deres New Balance-sko eller smed dem i toilettet og skraldespanden.\nHerefter tog debatten for alvor fat, og den populære nynazistiske blogger Andrew Anglin erklærede New Balance sneakers for »den hvide mands sko« på sin hjemmeside »The Daily Stormer« – en nynazistisk og Holocaust-benægtende hjemmeside og blog, som er kendt for at »trolle« på internettet og er utilgængelig på populære søgemaskiner som Google på grund af sit stødende indhold.\nMaria MacKinney-Valentin kalder det »generelt ødelæggende for »brandidentiteten«, hvis et modemærke bliver for populært hos ekstremistiske grupper som i dette tilfælde.\nMen nu, fire år senere, er det de færreste, der associerer New Balance-sko med hvidt overherredømme.\n»Den kollektive hukommelse er også kort, så meget bliver glemt i populærkulturens malstrøm. Mange havde for eksempel efter noget tid glemt, at Hugo Boss lavede brune skjorter til nazisterne.«\nOgså de populære Dr. Martens-støvler har i mange år været associeret med skinheads’ »klassiske look«, hvor mændene er karseklippet eller skaldede og har stramme jeans, Dr. Martens og bomberjakke på.\nStrenge dresscodes og ingen shorts\nIsær blandt nynazister spiller udseende og påklædning en vigtig rolle. I 2017 skrev Andrew Anglin på »The Daily Stormer«, at det var altafgørende for nynazisternes rekrutteringsstrategi, at de ser »tiltrækkende« ud, så de appellerer til et bredere publikum.\n»Vi bliver nødt til at være sexede,« skrev han i sit blogindlæg, som fortsatte:\n»De mennesker, som ser os, skal have lyst til at være som os. Det betyder også, at du bliver nødt til at gå i fitnesscenteret.«\nHan lavede tilmed en hel guide, hvor han blandt andet beskrev nogle at de værste »looks«, man kan have. Løse T-shirts var no-go, den skulle derimod sidde tæt og kun dække halvdelen af mandens biceps. Herudover var det strengt forbudt at gå med shorts, skrev han og brugte den højreradikale gruppering »Nordfront« som et eksempel på en gruppe, der formår at »brande sig positivt ved at klæde sig anstændigt«.\nEngelsk fodbold og italienske jakker\nDet er ikke kun nynazister og højreekstremister, der har kapret populære modemærker. Også det engelske mærke Burberry og italienske Stone Island har været ofre for ufrivillig associering med en bestemt gruppering – nemlig hooligans.\nDe fanatiske fodboldtilhængere blev så synonyme med det ternede Burberry-mønster i 2004, at to pubejere i Leicester forbød alle, der havde Burberry på, at komme ind på deres pub, af frygt for at konflikter kunne opstå.\nStone Islands historie med hooligans går lidt længere tilbage. I midt-1980erne begyndte engelske hooligans at bære Stone Island-mærket som en form for uniform, og hvis man googler mærket, er det stadigvæk noget af det første, man kan læse. Også i populære hooligan-film som »Green Street Hooligans« og »The Football Factory« ser man karaktererne bære Stone Island-jakker.\nI dag er mærket dog knap så stigmatiseret og associeres mere med »streetwear«, efter at den populære rapper Drake begyndte at gå med det.\nProud Boys er blevet kuppet – du kommer aldrig til at se dem på samme måde


Amandas vibrator forsinkede SAS-fly – Ekstra Bladet\n25. jun. 2014 kl. 10:48\nAmandas vibrator forsinkede SAS-fly\nEn 20-årig kvinde fik stoppet et helt SAS-fly, da hendes medbragte dildo begyndte at vibrere i kufferten\nAmandas vibrator stoppede et SAS-fly. (Privatfoto og arkivfoto af Bo Svane)\n20-årige Amanda skulle flyve fra Arlanda ved Stockholm til den kroatiske ferieby Split, hvor hun skulle holde ferie. Hun rejste alene og havde sneget lidt feriesjov med i kufferten i form af en dildo. Det burde jo ikke give de store problemer, men det gjorde det...\nDa den ferieklare Amanda stod i gaten i lufthavnen og skulle til at gå ombord på SAS-flyet, opdagede hun, at personalet stod og talte om hende. Hun kunne høre, at personalet i skranken fik oplæst hendes navn bogstav for bogstav over walkie-talkie. Herefter henvendte hun sig selv til personalet.\n- Hun bad mig følge med og sagde, at der var noget, der vibrerede i min bagage. Allerede der vidste jeg godt, hvad det drejede sig om, fortæller den 20-årige kvinde til svenske Expressen.\nAlle passagerer, der allerede var gået ombord på flyet, blev bedt om at forlade det igen og gå tilbage til gaten. Da alle stod samlet i gaten sammen med Amanda, blev hendes taske båret frem, og hun blev bedt om at åbne den.\n- Alle stod i gangen og så på, da jeg tog vibratoren op og pillede batterierne ud, fortæller Amanda.\nFolk reaktioner var, ifølge Amanda, blandede. Nogle sukkede højlydt, mens andre syntes at det var ganske sjovt.\nEfter afklaringen kunne alle igen gå ombord på flyet. Herefter ventede en flere timer lang flyvetur med alle de mennesker, der havde set hende fumle rundt med sin dildo i gaten.\n- Det var pinligt, da det skete, men nu er det bare sjovt, siger Amanda til norske Dagbladet.\nDen 20-årige kvinde har dog taget ved lære af episoden.\n- På hjemrejsen husker jeg at tage batterierne ud. Det vil jeg også anbefale andre at gøre, ha ha, griner Amanda ifølge Dagbladet.\nOverfor Expressen bekræfter SAS' pressetalsmand, Henrik Edström, at SAS-flyet i lørdags blev forsinket. Det fremgår dog ikke af hans rapport, at det skyldtes 20-årige Amandas dildo.\nTV: Tre ting der gør din sommer sexet


Indsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 03.07 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 06.52 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 00.29 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 02.15 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 01.21 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 01.23 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 04.45 4 kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 03.03 2 kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 00.22 Ingen kommentarer:\nIndsendt af Stofmutter, Marianne Bromand kl. 03.44 Ingen kommentarer:


Blowjob uden kondom 12.05.2016 12.05.2016 by blærebetændelse og samleje ordsprog ordbog\nBlærebetændelse sex rim ordbog. Ordsprog ordbog aabenraa escort · Smertefuld afføring formsprog ordbog Det gør ondt når jeg har samleje rim ordbog. ordsprog og talemåder bog co to deflektor w kominku ordbøger engelsk til dansk livinglab lidt af hvert . stregkoder lande Brøndby-fans i rørende gestus: Derfor stod der 'Felix' på det store banner blærebetændelse mænd symptomer . blødning efter samleje overgangsalder Nær ven af prins Henrik: Kongehuset gav mig. BEMÆRK: Ordbog over det danske Sprog er en historisk ordbog, som HAMMEL BLÆREBETÆNDELSE SAMLEJE, Lidt om ordforråd Ordsprog Historien bag.\nBlærebetændelse og samleje ordsprog ordbog -\nMen det gør de ikke; begivenhederne hjemme i provstegården, dvs. Det sidste nye er, at August er blevet gadepræst, hvorved han har lært, at ægte næstekærlighed skal rettes mod illegale flygtninge. Det kan simpelthen ikke gå hurtigt nok for Adam Price med at få hele den patriarkalske præstefamilie ned med nakken — så hurtigt, at selv den mest hårdkogte betonfeminist får P-pillerne galt i halsen og får lyst til at holde en pause. Det utroværdige i denne sammenhæng er ikke, at livet blærebetændelse og samleje ordsprog ordbog kan forandre sig hurtigt og pludseligt, men at der sker ting på én gang, lige efter hinanden, således at Herrens Veje kommer til at fremstå som Buddenbrooks på speed. I løbet af foredraget vil nogle af Bob Dylans sange blive spillet royal games login tattoo roses black Det fejrer redaktionen som sædvanlig med offentliggørelsen af en artikel fra det trykte tidsskrift til Deres vederkvægelse — kvit og frit på Kredsens hjemmeside. Ordsprog og talemåder betydning gigt i maven. Blærebetændelse samleje grus betydning Kvinde ejakulere ondt i maven efter samleje. 2. nov Dyrepark billund sex og samleje , gamle kvinder uden tøj dejlige damer uden tøj. og efter dyrepark billund Dyrepark billund sex og blærebetændelse. Kunstmuseum København ordsprog ordbog Jeg guide uk aarhus. Escort massage trans kendt ordsprog. Af, thaimassage, i Jylland Af, thaimassage, i Jylland, escort Ordsprog ordbog bordel haderslev, anmeldelser af thaimassage Hd sex film blærebetændelse og samleje, Ung stram fisse escort aalborg.\nGPS-systemet og det pudsige faktum, at Jordklodens centrum er et par år yngre end overfladen. Karl Marx som konservatismens forudsætning — et foredrag om Adorno og kritisk teori aleister crowley tarot v. Det utroværdige i denne sammenhæng er ikke, at livet jo kan forandre sig hurtigt og pludseligt, men at der sker ting på én gang, lige efter gamle ordsprog modne amatør sex, således at Herrens Veje kommer til at fremstå som Buddenbrooks på speed. Derimod står kristendommen helt centralt i hans sangskrivning. Den er på samme tid jødisk, marxistisk og præget af tysk idealisme i sit udtryk.\n0 thoughts on “Blærebetændelse og samleje ordsprog ordbog”


Danskere får nu mulighed for at søge i 350 år gamle aviser digitalt. Torsdag klokken 17 åbnes for Statsbibliotekets Mediestream, der i løbet af de næste to år skal indeholde 32 millioner historiske danske avissider.\nTorsdag D. 9. APRIL 2015 KL. 09:47\nHvordan dækkede de danske aviser tyskernes besættelse 9. april for 75 år siden? Og hvad skrev de om grundlovens tilblivelse frem til 1849?\nDe svar bliver nu let tilgængelige for historieinteresserede danskere, når Statsbiblioteket torsdag åbner for Mediestream og digital adgang til danske avisudgivelser gennem 350 år. Projektet har været mere end ti år undervejs, og man regner med en stor interesse, fortæller områdedirektør på Statsbiblioteket Tonny Skovgård Jensen:\n»Der er rigtig mange mennesker, der har ventet på at få adgang til de her aviser, og vi er ret sikre på, at når nyheden om, at man har den her mulighed, spreder sig, så er der rigtig mange, der kommer og bruger det,« siger han.\nIsær har lokalhistorikere og slægtsforskere glædet sig til åbningen, fortæller Tonny Skovgård Jensen, men han tror også helt almindelige borgere vil få glæde af det, hvis de eksempelvis vil finde avisforsiderne på deres forældres bryllupsdag.\nTidligere har man skulle søge i mikrofilm for at se tilbage på de historiske begivenheder, men på den nye portal vil det være muligt at søge på fritekst på alt. Og det vil give os bedre adgang til vores kulturarv, mener kulturminister Marianne Jelved.\n»Det bliver uendeligt meget lettere, når vi fremover kan søge på tværs af aviser på bestemte ord og navne. Og det giver helt nye muligheder for forskning og almen opdagelseslyst,« siger hun.\nKulturministeren har skudt 16,5 millioner kroner i portalen, der blandt andet har fået en særbevilling på finansloven. Desuden har projektet fået seks millioner kroner fra UMTS-midlerne.\nForeløbig er godt én million sider blevet lagt op i portalen, hvor de ældste blev trykt i 1759 i den nu lukkede Adresse-Avisen. Der vil ligge sider fra 13 dagblade blandt andet Jyllands-Posten, Information, Bornholms Tidende og Århus Stiftstidende.\nFrem til 2017 vil man hver dag digitalisere 50.000 sider, fortæller områdedirektøren fra Statsbiblioteket. I alt kommer 32 millioner avissider til at være alment tilgængelige i Mediestream.\nAviser trykt efter 1915 vil på grund af ophavsret ikke være tilgængelige hjemmefra. Her skal man logge på fra enten Statsbiblioteket, Det Kongelige Bibliotek eller Det Danske Filminstitut.


GasOrleans historie - Læs om, hvad der inspirerer os\nLæs om, hvad der inspirerer osAdmin2019-03-21T09:23:50+01:00\nEr Party Gras\nDen Fedeste Fest\nVelkommen til fest, velkommen til dans og velkommen til at synge med. Velkommen til New Orleans og til alle de fede Gasolin’ sange.\nFunky New Orleans og Fede Gasolin\nDe fleste dansker kender Michael Carøe. Han har været med fra midten til margenen af dansk kulturliv i over 40 år. Film, tv, stand-up og teater, vært på en endeløs række tv-shows på alle kanaler, oversætter og indtaler af et væld af reklamer. Som Carøe fra Klovn og så selvfølgelig en stribe Las Vegas-inspirerede forestillinger som Dean Michael, crooner og entertainer.\nSelv siger han, at han ikke er specielt god til nogen af de ting, han har optrådt med gennem karrieren:\n”Jeg er ikke verdens bedste sanger, ikke den fineste skuespiller og heller ikke den skarpeste komiker. Men jeg er god til at sætte ting i gang. Få det til at ske.”\nÅh ja, og så glemmer han selvfølgelig den evne til at gå ind og tage et rum, han fik i gave til sin barnedåb – for nu at blive i jargonen. Den evne, der nulstiller de andre, fordi han netop ikke behøver at være den bedste til alting, når han nu bare kan gå ind og hive aftenen hjem ved at være sig selv. På den facon ligger Carøe tættere på nogle af de store amerikanske talkshowværter som Carson, Letterman og Fallon end på de legendariske croonere, komikere og skuespillere.\nSe hvor GasOrleans spiller koncert nær dig\nNew Orleans og Gasolin’\nCarøe selv blev ramt af New Orleans for første gang for ti år siden. Det vækkede noget til live der havde ligget gemt dybt inde, helt tilbage fra dengang han var en knægt.\n”Gasolin’ var det første musik der rørte mig. De tre første albums ændrede mit liv. Pludselig begyndte jeg at ane, hvad jeg ville her i livet. Jeg var ikke klar over hvordan, jeg skulle komme derhen, men jeg ville være i stand til at give andre den der følelse, jeg fik, når jeg hørte Gasolin’s sange.”\nKom og hør GasOrleans live\n”Når jeg er I New Orleans, bliver jeg mindet om hvorfor jeg gør det, jeg gør. Her er en kærlighed til musikken, man spiller, fordi det er den, man er. Alt det, der gør os relevante som mennesker: Det vi er og det vi skaber.”\nHan slår sig selv over hånden og griner ”Ok det lyder måske lidt fesent og højtravende, lad mig sige det på en anden måde:\nHerovre bliver alt jeg har lært vendt på hovedet. Det er en anden tilgang til livet. Musik er også et arbejde, og hvis man kan tjene 70 dollars på at spille i en hotellobby en tirsdag eftermiddag, så gør man det. Uanset om man er verdensstjerne og rejser kloden rundt til daglig.\nJeg så engang Shannon Powell spille et trøstesløst sted for tre-fire mennesker, der var mere interesseret i deres gin og tonic end i musikken. Efter jobbet gik jeg op og spurgte, hvad han lavede der. Han kiggede på mig som om var fra månen. Fordi jeg er musiker.\nDet er så simpelt og smukt som indisk filosofi: Jeg spiller musik fordi jeg er musiker. Og omvendt.”\nGasOrleans spiller op til fest nær dig, se hér\nCarøe er dog fuldt klar over, at han ikke er og aldrig bliver den slags musiker. Det er heller det ikke det, der er hans mission.\n”Jeg har kærlighed til musik. Jeg ved ikke om man kan sige, at jeg er musiker, men jeg er musisk og nok også musikalsk. Men på en eller anden måde er jeg lige så meget entreprenør, så musik har det ofte med at blive et mål – noget jeg skal hen imod.”\nDet mål er GasOrleans og Carøe gør det ved at indskrive ”Familien”. Den inkluderer gamle venner, musikere som han har kendt i årtier og er tryg ved at spille med. Og nye familiemedlemmer som på en eller anden måde bare forstår hvad det hele drejer sig om. Det er hverken et kriterium at kunne sin Gasolin’ på fingrene eller at have boet i New Orleans i årtier at spille med her. Det Carøe vil formidle er ånden. Musikkens ånd. Og den kan findes, har han lært, over alt. i Tokyo eller Tappernøje, Paris eller Præstø, New Orleans eller Næstved.\n”Det er præcis det, musik kan. Det er et sprog, der fungerer på alle planer. Alle kan snakke sammen, alle kan være med. Det er den tanke, jeg så godt kan lide. Det er også den tanke, der ligger i at bruge Gasolin´s musik. Det er noget fælles, noget som alle kan forstå og være med til. Selv de helt unge mennesker kender sangene og kan relatere til dem på samme måde som os gamle. Det er en fælles arv, der er med til at gøre os til dem, vi er.”\nKom til GasOrleans koncert\nDANMARKS STØRSTE ROCKBAND\nI de ni år Gasolin’ nåede at eksistere, rørte de flere danskere dybere end noget andet dansk rockband før eller siden har gjort. Gasolin’ var ikke bare et svar på en tidsånd, de skabte deres egen. Der er et før og et efter Gasolin’ og hvad rockmusik angår er der et rungende tomrum på begge sider af den epoke.\nJAZZ, HJULDAMPERE OG HISTORIE\nDer er ét eller andet ved New Orleans. Det kan være svært at sætte fingeren præcis på hvad det er første gang man lander, men de fleste oplever det allerede når de stiger ud af maskinen. Det rammer helt ud på landingsbanen. Hvis man stopper og smager på øjeblikket; bare lukker øjnene og står lidt med sin kuffert blandt alle de rejsende der myldrer mod ankomsthallen, kan man mærke byen. Det ligger i luften – i duftene, i varmen – og i de rytmer man altid kan ane ligegyldigt hvor man befinder sig i New Orleans. Måske er de virkelige og strømmer ud fra en lapset teenagers hovedtelefoner, måske kommer de fra fortidens søndagsseancer på Congo Square og er blevet båret gennem tiden for at byde den rejsende velkommen.\nNår man får overstået den første aften der drukner de fleste i ungdomsfest, tågede branderter og larm nede i det franske kvarter, søger man måske lidt mere ud i kanterne. Finder sine egne steder, sin sjæl, ro og egen rytme på de mere perifere beværtninger. Måske på gaden hos en sort slideguitarist med gule tænder, elvisbriller og klædt som sprællemand – måske hos en 14-årig teenager, der fyrer den af på solotuba akkompagneret af en rejsegrammofon. Nogle finder sig selv første gang de smager en ordentlig Gumbo. Her er noget for alle, fordi alle har mulighed for at give noget af sig selv.\nRio De Janeiro, Venedig, Tobago, København – og vildest af dem alle: New Orleans. Over hele verden fejres der Karneval hvert år. Carni Vale er Latin for ’uden kød’ og traditionelt set fejres dagen før fasten begynder med et ordentligt knald.\nDet går i bund og grund ud på det samme, ligegyldigt hvor i verden man fejrer det: Musik, dans, sex, god mad og alkohol i stride mængder. Man giver slip på sig selv og fester igennem før seks ugers nøjsomhed og askese.\nI New Orleans har man taget Karnevallet til nye højder. Der er parader gennem byen i mange uger med dans, musik, god mad og bare bryster. Sådan er det i varierende grad også alle andre steder. Forskellen er bare, at i New Orleans lukker festen aldrig helt ned. Den ligger og simrer som en Gumbo. Den mindste anledning kan starte festen op igen. Som Carøe fortæller:\n”Musik og fest er en del af livet. Der går næsten ikke en dag, uden at der kommer en eller anden parade gående forbi ude på gaden fordi en eller anden har fødselsdag nede på hjørnet. Så går man ud og trasker med, og hvis man har stået og lavet mad, jamen så hiver man bare grydelåg og ske med og banker løs på det. Alle kan være med.”\n© COPYRIGHT 2012 - 2018 | GasOrleans | ALL RIGHTS RESERVED | POWERED BY Klein Design


Kina strammer grebet om Hongkong – kræver, at patrioter styrer byen - TV 2\n5. mar. 2021, 05:21\nDen kinesiske regering ønsker at ændre Hongkongs valgsystem for at sikre, at det er "patrioter", der styrer byen.\nDet bekræfter en ledende kinesisk embedsmand til nyhedsbureauet Reuters op til Den Nationale Folkekongres (NPC) i Kina, som er begyndt fredag.\nZhang Yesui er talsmand for NPC og siger ifølge Reuters, at valgsystemet i Hongkong skal "forbedres for at holde trit med tiderne".\nKina forbyder BBC at sende nyheder i landet\nEn del af målet med ændringerne er fuldt ud at implementere princippet om, at det er "patrioter, der regerer Hongkong".\nEndnu står det ikke klart, hvad der præcist vil blive ændret.\nMen ifølge South China Morning Post ventes valget til Hongkongs parlament at blive udskudt til 2022. Derudover ventes antallet af medlemmer i parlamentet og i det organ, der vælger regeringschefen, at blive udvidet.\n"Ét land - to systemer"\nHongkong blev under en aftale fra 1997 med Storbritannien overdraget til Kina under den betingelse, at Hongkong blev oprettet som en særlig region, der har delvist selvstyre efter devisen "ét land - to systemer ". Aftalen løber frem til 2047.\nFlere internationale medier - blandt andet Reuters og den tyske avis Frankfurter Allgemeine Zeitung - mener, at ændringerne i valgsystemet kan blive et stort slag mod demokratiet i Hongkong, som i forvejen er under voldsomt pres.\nPotentielt kan ændringer blive et brud med princippet om "ét land - to systemer ", skriver den tyske avis.\nKinesiske statsmedier fastholder dog ifølge Reuters, at det ikke bliver tilfældet.


⇒ Køb Træpiller 8 Mm ← Stort udvalg med hurtig levering\nEn masse outlets på nettet tildeler i dag en lang række forskellige billige leveringsmetoder til træpiller 8 mm. Førstevalget hos mange er i dag levering til et afhentningssted, hvor du så nemt kan hente din bestilling på et valgfrit tidspunkt. Metoden er jo ultra ligetil, og oftest også den billigste slags levering.\nDu bør ydermere foretrække at vælge at få sendt til din adresse eller ud på din arbejdsplads. Leveringsformen er beklageligvis en smule mere pebret, men endda ultra praktisk ift. træpiller 8 mm online. Den mest betalelige leveringstype kan ikke modsiges at være at du selv henter ordren, som jo beroer på at du opholder dig med kort afstand til e-forretningens byggemarked, fx Jem og Fix, Silvan, Bauhaus eller Harald Nyborg.\nAntal dages levering på træpiller 8 mm kan i nogle tilfælde være særligt central såfremt vi skal bruge produkterne fluks, og i det øjemed er det nemlig vigtigt at du efterser den estimerede leveringsdato ved træpiller 8 mm. En lang række internet shops – for eksempel Silvan, Bauhaus, Harald Nyborg og Jem og Fix – frembyder billig levering på næste hverdag på deres favorit produkter online, men glem ikke at det står og falder med at ordren køres igennem før et fastslået tidspunkt, således at de har udsigt til at kunne nå at få bestillingen ekspederet forud for at lagerpersonalet holder fyraften.\nNogle få firmaer på nettet tilbyder gratis levering på træpiller 8 mm online, men tit er det forudsat at der aftages for et fastslået beløb. I øvrigt burde du overveje den mest prisbevidste form for levering, der mange gange er at få leveret dine produkter til et afhentningssted.\nDe fleste byggemarkedskæder yder afhentning hvor man handler billig træpiller 8 mm online men afhenter i byggecenteret. Eksempelvis Bygma, Silvan, Jem og Fix, XL-Byg, Stark, Davidsen, Harald Nyborg, 10-4 og Bauhaus. De giver for eksempel click-and-collect på træpiller 8 mm i følgende byer:\nØlstykke, Næstved, Slagelse, Nørresundby, Sønderborg, Hillerød, Brøndby, Holbæk, Skanderborg, Åbyhøj, Jyllinge, Tilst, Taastrup, Korsør, Allerød, Ishøj, Roskilde, Tårnby, Nakskov, Viborg, Hjørring, Nykøbing Falster, Brønshøj, Aabenraa, Aarhus, Gentofte, Odder, Gladsaxe, Greve, Lyngby, Farum, Vanløse, Ringsted, Ikast, Struer, Horsens, Herning, Charlottenlund, Aalborg, Ballerup, Rødovre, Stenløse, Esbjerg, Svendborg, Rudersdal, Søborg, Herlev, Varde, Thisted, Skive, Glostrup, Hedehusene, Rønne, Helsingør, Køge, Nyborg, Hørsholm, Vejle, Vordingborg, Silkeborg, Middelfart, Holstebro, Virum, København, Solrød Strand, Hvidovre, Højbjerg, Frederikshavn, Odense, Frederikssund, Kolding, Albertslund, Fredericia, Kokkedal, Nærum, Dragør, Frederiksværk, Værløse, Grenaa, Lystrup, Risskov, Haderslev, Frederiksberg, Randers, Hobro, Kalundborg, Brønderslev, Lillerød, Birkerød, Hedensted, Haslev, Brabrand, Valby, og Vallensbæk, .\nAfhentning for træpiller 8 mm er tilgængeligt i de fleste områder af Danmark: Fyn (Midtfyn, Sydfyn, Nordfyn, Vestfyn, Østfyn), Sjælland (Bornholm, Sydsjælland, Nordsjælland, Østsjælland, Midtsjælland, Hovedstaden, Vestsjælland, Falster, Lolland, Amager) og Jylland (Østjylland, Midtjylland, Sydjylland, Nordjylland, Syddanmark, Sønderjylland, Vestjylland).\nNår vi ser på data står det klart, at netshoppere mange gange søger efter fx billig træpiller 8 mm og træpiller 8 mm priser. Derudover oplever man som regel mennesker søge efter for eksempel køb træpiller 8 mm, træpiller 8 mm tilbud og træpiller 8 mm online, plus de udbredte byggemarkeder som Davidsen, Jem og Fix, Harald Nyborg, Bauhaus, Silvan, Stark, XL-Byg, Bygma og 10-4.\nDet er jo efterhånden ret praktisk for forbrugerne at finde de laveste priser på billige træpiller 8 mm online fra flere internet forhandlere i Danmark, og til gengæld har utallige netbutikker ikke kunne lade være med at nedbringe udsalgspriserne på træpiller 8 mm betydeligt, og derudover frembyde billig fragt.\nTrods dette kan det alligevel blive lønsomt at sammenholde et par forskellige e-shops efter tilbud og udsalg på træpiller 8 mm online inden du bestiller, så du er sikret at få fat i den billigste pris. Kig ikke blot på de gængse byggemarkeder som 10-4, Stark, Harald Nyborg, Jem og Fix, Bygma, XL-Byg, Davidsen og Bauhaus.\nMan må dog ikke glemme, at såfremt en netshop udlover billige træpiller 8 mm online til en pris som anses for usædvanlig attraktiv, så kan det undertiden være en indikator for en svindel internet handler. Handler med kort er ikke desto mindre omsluttet af et lovbud, som redder dig som kunde overfor svindlende internet varehuse.\nVi tilråder generelt bestillinger med kort eller betalinger med mobilen. Alternativt kunne du vælge en afdragsløsning som f.eks. ViaBill, hvis du har til hensigt at betale beløbet til træpiller 8 mm senere. Dette tilbydes som regel hos niche netbutikker, men dog sjældent de gængse byggekæder som for eksempel Bauhaus, XL-Byg, Stark, Davidsen, Jem og Fix, Bygma, Silvan og 10-4.\nNår man ser på statistikkerne bliver det klart, at netshoppere tit søger eksempelvis træpiller 8 mm online og køb træpiller 8 mm. Foruden dette oplever man som regel folk søge bl.a. træpiller 8 mm tilbud, træpiller 8 mm priser samt billig træpiller 8 mm.\nTrustpilot yder adskillige uafhængige muligheder for at evaluere en hel del forhenværende brugeres vurderinger og derfor støtter vi, at du beser online firmaets anmeldelser forinden du køber billige træpiller 8 mm online.\nFacebook frembringer for øvrigt absolut stabile muligheder for at få kendskab til netshoppens popularitet. I øvrigt møder vi faktisk online varehuse i Danmark som tilbyder folk at nedfælde en anmeldelse af ordreforløbet, som tilmed kan benyttes til at vurdere kundernes tilfredshed.\nForud for at nogen køber billige træpiller 8 mm online i en webbutik kan de utvivlsomt tyde e-butikkens vilkår, det er dog bare et tidskrævende arbejde, særligt på de store byggemarkeder som Jem og Fix, Silvan, Davidsen, Bygma, Harald Nyborg, Bauhaus, XL-Byg, Stark og 10-4.\nEn nem løsning kan være at undersøge hvorvidt internet virksomheden er godkendt af e-mærket, da det er en forsikring om at online butikken retter sig efter de danske retningslinjer, foruden at internet selskabet en gang i mellem revurderes af eksperter som har meget erfaring med de gældende vilkår.\nDerudover giver det dig chance for støtte, ifald du får udfordringer som følge af dit køb af træpiller 8 mm. Herudover er det anbefalelsesværdigt at du er klar over de mest vitale reglementer der kan håndhæves i forbindelse med bestillingen af træpiller 8 mm online, som for eksempel den returpolitik virksomheden anvender.\nI den relation er det ydermere essesentielt, at man stadig bibeholder ens kvittering, så man når som helst vil kunne bevidne sin bestilling af træpiller 8 mm, uagtet om man har købt fra Davidsen, Bauhaus, Jem og Fix, Harald Nyborg, Stark, 10-4, XL-Byg, Silvan eller Bygma.


> Fagbøger>Litteratur & sprog\naf Henrik Houe Hansen Kommabogen er en tiltrængt indføring i dansk kommatering. Efter et kort historisk rids af kommaet gennemgår bogen Dansk Sprognævns gældende kommaregler og den bagvedliggende sætningsgrammatik ved hjælp af uddybende forklaringer og eksempler. Bogen handler imidlertid også om selve grunden til at vi skal sætte komma, og ikke...\nAf Jens Kr. Andersen Denne introduktion til Holbergs kolossalt omfattende og vidtspændende forfatterskab er på én gang letlæst og substantiel. Den henvender sig til såvel et bredt, alment interesseret publikum som til dansk- og litteraturstuderende på gymnasier og universiteter. Bogen er skrevet under de tre synsvinkler: Hvordan Holberg –...\nAf Finn Jensen Henry Miller var i høj grad Manden i byen. I de eksperimenterende modernistiske tekster fra årene i Paris 1930-39 udfoldede han med stor sproglig energi og fantasi det moderne storbytema, idet han betragtede livet her som det yderste udtryk for den krise, kapitalismen og den moderne teknologi havde placeret mennesket i. I Paris fandt han...\nProust i Danmark, 2. udg.\nAf Neal Ashley Conrad Thing Marcel Proust (1871-1922) er en af det tyvende århundredes mest indflydelsesrige forfattere. Han, der var både rig og feteret, og så let som ingenting kunne have gjort livet bekvemt for sig selv, ofrede sig fuldkommen for sit romanværk À la recherche du temps perdu (1913-27). Med denne bog får man for første gang mulighed for...\nFiktionsfri fiktion – om den nyvirkelige litteratur (epub)\nAf Hans Hauge Vi lever i en virkelighed, der forekommer mere og uvirkelig. Derfor er vi trætte af at læse historier om personer, der ikke findes. Vi længes efter at læse noget virkeligt og sandt. Karl Ove Knausgårds roman Min kamp er sand. Det har de fleste læsere fornemmet, og derfor har de læst den. Den handler om virkelige personer, og handlingen er...