Konferenční prostory - Brno - Besední dům | KonferencniProstory.info\nBesední dům se řadí k nejvýznamějším budovám brrněnské architektury. Byl postaven v letech 1870–1873 jako součást nově budované okružní třídy. Autorem historizující novorenesanční budovy byl architekt Theophil von Hansen. Chloubou Besedního domu je novorenesanční sál (po renovaci v původní... zobrazit více\n5 místnosti\tpro max 473 lidí\ntel: +420 539 092 807, +420 778 470 146\nAdresa: Komenského náměstí 534/8, 602 00 - Brno , okr. Brno-město\nWWW stránky: https://filharmonie-brno.cz/pronajem/\nBesední dům se řadí k nejvýznamějším budovám brrněnské architektury. Byl postaven v letech 1870–1873 jako součást nově budované okružní třídy. Autorem historizující novorenesanční budovy byl architekt Theophil von Hansen.\nChloubou Besedního domu je novorenesanční sál (po renovaci v původní stylové podobě), který Filharmonie Brno nabízí ke krátkodobému pronájmu. Sál pro 473 návštěvníků je vyhledávaným místem pro pořádání koncertů, hudebních festivalů, soutěží, plesů, módních přehlídek, konferencí, firemních setkání a svatebních hostin. Zájemci si však mohou pronajmout také další reprezentativní prostory – zásálí, foyer, salónek ředitele nebo hlaholnu pro příležitostné akce jako jsou výstavy, besedy, sborové zkoušky apod.\nBudova Besedního domu je schopna pojmout maximálně 550 hostů. K dispozici je 480 židlí a 85 stolů, praktikábly, sborové stupně, notové pulty, mikrofony apod. Pódium je možno rozšířit do hloubky.\ncatering, VIP služby\nnahrávací studio, pódium, osvětlení, ozvučení aj.\nHotel International ... 150m, Hotel Slavia ... 50m\npro 30 lidí Vhodný zvláště pro výstavy, besedy, sborové zkoušky apod.\npro 473 lidí Tento sál je vyhledávaným místem pro pořádání koncertů, hudebních festivalů, soutěží, plesů, módních přehlídek, konferencí či firemních setkání.


Výuka :: ZHONG YUAN QIGONG\nÚvodní > Výuka\nPřehled kurzů a akcí\nI tam, kde právě jste, můžete absolvovat výuku ZY Qigong, nebo individuální...\nPOSLEDNÍ VOLNÁ MÍSTA! Cvičení u rybníku a v blízkosti lesa. Budeme v menší...\nIntenzivní cvičení qigongu, meditace... Intenzivní vícedenní cvičení qigongu,...\nIntenzivní cvičení qigongu, meditace... Nemůžete s námi být od soboty až do...\nPotřebujete pravidelnou motivaci ke cvičení? Společně si zacvičit, osvěžit si...\nZkopírujte prosím tento text: 65c870c48032\nNaučím se cítit energii i já?\nAno, 90 % lidí energii díky cvičení dobře vnímá jako teplo, rozpínání, proudění, vibraci apod. Většina účastníků má již na kurzu první zkušenost s energií a díky vyučovaným technikám se její vnímání rychle zlepšuje. Pouze asi 10 % lidí energii vnímá velmi slabě nebo vůbec, což ale ještě neznamená, že energie na organismus nepůsobí.\nAno, kurzy navštěvují i lidé ve vysokém věku, lidé s různými onemocněními nebo lidé s fyzickým hendikepem. Účast na kurzu nevyžaduje dobrou fyzičku, cvičení představuje buď jemné, pomalé pohyby, nebo techniky zcela bez pohybu. Cvičení lze také přizpůsobit možnostem účastníků.\nKdy přijdou výsledky?


Dík všem sestrám za jejich úsilí při covidu. Dostaly prestižní cenu\nKaždý rok se 12. května slaví Mezinárodní den sester. Letos má tento svátek ale ještě hlubší význam – zdravotní sestry už druhým rokem s vyčerpávajícím úsilím čelí pandemii covid-19, přívalu pacientů a náročným podmínkám při své práci. Za to teď všechny získaly i prestižní Cenu Františka Kriegela.\nMezinárodní den sester se každoročně připomíná v den narození Florence Nightingalové. Její jméno není lidem příliš známé, ale přesto jí dnes všichni vděčíme za to, jak vypadá a funguje zdravotnictví po celém světě. Způsobila v něm revoluci a zachránila tisíce životů. Stala se vzorem všem zdravotním sestrám, ale i zakladateli Červeného kříže.\nZ opovrhované profese k oceňovanému povolání\nFlorence Nightingalová (1820 – 1910) byla britská ošetřovatelka, která si prošla krvavou zkušeností krymské války v polovině devatenáctého století. Zděšená podmínkami pro zraněné nebo nemocné vojáky tehdy dokázala s pouhými 38 zdravotními sestrami ošetřovat tisíce vojáků a snížit jejich úmrtnost ze 42 procent na pouhá dvě. Pro svůj zvyk kontrolovat své pacienty i v noci dostala od vojáků láskyplnou přezdívku „dáma s lampičkou“.\nDoma se Florence Nightingalová nesetkala s velkým pochopením ani oporou, protože v té době mělo postavení zdravotní sestry velice špatnou pověst. Navíc tehdy ženy z lepších domácností většinou nepracovaly. Problémem doby nebylo jenom prostředí ve kterém se nemocní nacházeli, ale také nedostatečná vzdělanost sester. V nemocnicích se nedodržovaly základy hygieny, chyběla organizace práce a lidský přístup k nemocnému. To všechno Florence změnila. Více jsme o jejím osudu psali v článku \_""Dáma s lampičkou\_"" změnila celé lékařství. Je symbolem sester\nNejvětší tíha nejobyčejnější, ale potřebné práce\nLetos se za své úsilí a vyčerpávající práci v době pandemie nového koronaviru všechny české zdravotní sestry (a bratři) dočkaly alespoň symbolického, přesto prestižního ocenění od Nadace Charty 77. Pro roky 2020 a 2021 získaly Cenu Františka Kriegela. Jeho pozoruhodný příběh jsme zpracovali v článku František Kriegel - příběh lékaře, který svůj národ nezradil\nK ocenění se vyjádřila i Česká asociace sester, která k tomu podotkla: „Nejsou samy, stejně obětavě jako ony čelí největší zdravotní kalamitě nejnovějších světových dějin i lékaři, záchranáři, sociální pracovníci, zaměstnanci nemocnic, dobrovolníci a vědci pracující na nových vakcínách a léčivech. Na sestřičkách však leží největší tíha té nejobyčejnější drobné práce, potkávání se s těžkými lidskými osudy, nenápadné pomoci, povzbuzení, pohlazení, útěchy. Svou službu vykonávají neokázale, laskavě a bez ohledu na to, že samy se během pandemie mohly stát obětí covidu-19 stejně jako ti, o které pečují, že mnohokrát zůstávají u lůžek pacientů na úkor času, který kradou svým vlastním rodinám. Bez jejich skromného hrdinství by byl náš boj proti pandemii mnohem těžší i delší, a proto si zaslouží naši úctu i dík.“\nCenu symbolicky převzala prezidentka České asociace sester, Martina Šochmanová. „Jsem velmi potěšena touto úžasnou zprávou a skvělým oceněním. Velmi si vážím toho, že jsem byla vybrána, abych tuto cenu za všechny sestry převzala. Mám z toho za ně obrovskou radost, protože si to všechny opravdu zaslouží.“\nIlustrační foto: Flickr, CC BY 2.0


Mol otvírá na Pankráci první samostatné bistro Fresh Corner mimo benzínku — Médiář\n12. 08. 2018 00:00\nNový kiosek Fresh Corner čerpacích stanic Mol\nČerpací stanice Mol otevřela první prodejnu občerstvovacího konceptu Fresh Corner mimo benzínku. Kiosek je umístěný v pražském nákupním centru Arkády Pankrác. Mezi čerpacími stanicemi v Česku se jedná o vůbec první takový počin, Mol má ambici do konce letošního roku otevřít ještě druhou obdobnou pobočku. Umístěná by měla být rovněž v Praze, konkrétní místo však zástupci benzínky nespecifikovali. Mol, který tu první stanici otevřel v květnu 2015 na pražském Barrandově, má v Česku 306 čerpacích stanic (také díky akvizicím sítí Agip, Slovnaft a Lukoil). To z něj dělá druhého největšího provozovatele čerpacích stanic v Česku. Nově pod něj spadají i benzínky Pap Oil, které postupně přebarvuje do zeleného designu Mol. Z toho na 124 benzínkách je umístěn koncept občerstvení Fresh Corner, kiosek na Arkádách je tak 125. pobočkou v pořadí.\n„Doplňkový prodej dnes na našich stanicích v Česku tvoří okolo 40 % marže, což je nejvíc ve skupině Mol,“ říká Richard Austen, generální ředitel značky pro Česko. „Do konce roku plánujeme v Praze otevřít další pobočku Fresh Corner mimo naši běžnou prodejní síť. Pokračujeme také v našem závazku zavést občerstvovací koncept na všech stanicích Mol do roku 2019 a následně do roku 2020 i na většině původních stanic Pap Oil, které se v současnosti barví dozelena,” uvedl Tomáš Lux, retail manager Mol v Česku. Lux pro Retailek doplnil, že není ambicí firmy mít stejně velkou síť samostatných kiosků jako čerpacích stanic. Další kroky budou podle jeho slov záležet hlavně na akceptaci konceptu zákazníky a na správných místech. „Jde v první fázi spíše o test, nakolik se dá využít potenciál značky Fresh Corner, který na trhu vnímáme. Především naše káva, ale i hot dogy a pečivo, jsou zákazníky hodnoceny velice pozitivně. Proto je zkoušíme nabízet izákazníky mimo čerpací stanice - třeba v místě, kam chodí lidé do práce nebo nakupovat jako v případě pilotního projektu na Arkádách,“ dodal Lux.\nNový Fresh Corner na se nachází v nejspodnějším patře nedaleko hypermarketu Albert. „Prodejní kiosek ve stylu ‚coffee to go‘ nabídne část ze sortimentu, který je jinak zákazníkům známý z čerpacích stanic. Nabídce dominuje kvalitní zrnková káva, dále zahrnuje výběr sladkého pečiva, doplněný oblíbeným hot dogem. Svou kávu si mohou zákazníci vzít s sebou nebo si ji v klidu vychutnat při posezení u kioskového baru,” doplnil Ivo Velíšek, retail shop sales manager v Mol. Kiosku zatím chybí přímé označení Mol, podle mluvčího sítě čerpacích stanic Tomáše Pavlíka se s doplněním jména značky počítá, dominovat však bude název Fresh Corner.


Jan Bureš: ECB znovu bije na poplach - Euro.cz\nJan Bureš: ECB znovu bije na poplach\n22. ledna 2016, 06:54 - Jan Bureš\n22. ledna 2016, 06:54\nGuvernér Evropské centrální banky Mario Draghi je v nezáviděníhodné pozici. Nižší inflační výhled a volatilita na trzích mu nedají spát a uvnitř ECB se znovu začíná oprašovat zbrojní arzenál. Zásadní zprávou je, že již na příštím zasedání ECB se může dostat do hry další uvolnění měnových kohoutů. Co k tomu ECB vede?\nNa první pohled není proč se nízké inflace bát. Evropskému hospodářství se daří relativně dobře. Především pohled na trh práce dává dobrou naději na další zrychlení domácí poptávky. Levnější benzin a energie mohou teoreticky domácnostem jenom hrát do karet – v kapse jim zbude více eur na nákupy. Přesto v sobě propad cen ropy a inflace skrývají několik nebezpečí.\nZaprvé nízká cena ropy v tomto roce znovu udrží inflaci hluboko pod cílem ECB. Poslední prosincová prognóza ECB počítala s tím, že ropa v tomto roce zdraží na 52,5 dolaru za barel a inflace díky tomu bude v průměru okolo jednoho procenta letos a 1,7 procenta v roce 2017. Tomu dnes již nikdo nevěří a budeme rádi, když se ropa v průběhu roku vrátí mezi 30 a 40 dolarů za barel.\nA i v takovém případě se bude inflace v průměru pohybovat pod 0,5 procenta. Bude tedy již čtvrtý rok v řadě hluboko pod cílem, a to začíná být znát na dlouhodobých inflačních očekáváních. Ta spadla na začátku tohoto roku k 1,60 procenta, již poměrně hluboko pod dvouprocentní cíl. To může ECB trápit, neboť pokles inflačních očekávání může po odeznění jednorázových propadů cen pohonných hmot a energií zkomplikovat návrat inflace k cíli.\nČtěte také: Ropa opět zlevňuje, ceny WTI klesly pod 27 dolarů\nZadruhé ceny ropy nepadají jen tak samy od sebe. Jejich pokles souvisí s problémy druhé největší světové ekonomiky – Číny. Další eskalace problémů v Číně přitom může ECB přidělat hodně vrásek na čele. Výraznější oslabení čínského růstu v kombinaci s propady akciových trhů by mohlo ohrozit dnešní dobrou náladu mezi evropskými domácnostmi a podniky. A dramatičtější oslabení čínského jüanu by navíc ještě přiživilo protiinflační tlaky v Evropě. Na rozdíl od levnější ropy by konkurence levnějšího čínského zboží evropský průmysl tolik nepotěšila.\nZatřetí dnešní nízké ceny ropy jsou bezesporu pro většinu domácností a podniků v Evropě příležitostí. Řadě předlužených firem v energetickém sektoru ale mohou pěkně zatopit. Jejich potíže se pak mohou odrazit v nárůstu problémových úvěrů.\nTo všechno jsou důvody, proč ECB nemůže prudký propad cen ropy brát pouze jako příležitost, ale krátkodobě především jako\nriziko. I když další uvolnění měnových kohoutů pravděpodobně moc velký efekt nepřinese, centrální bankéři zpravidla v časech, jako je ten aktuální, nevydrží jen tak vyčkávat se založenýma rukama.


Emil Kolben sbíral zkušenosti u Edisona, vsadil ale na střídavý proud. Stroje, které začal před 125 lety vyrábět v Praze, zná celý svět — ČT24 — Česká televize\nKdyž se řekne kolbenka, vybaví se mnoha lidem velká továrna. Pojmenování přitom pochází od českého průmyslníka a vynálezce Emila Kolbena, který tu svou, elektrotechnickou, továrnu se jménem Kolben a spol. založil přesně před 125 lety. Podnik, který byl předchůdcem ČKD, se během několika desetiletí rozšířil na gigantický průmyslový celek s neobyčejnou produkční kapacitou, jehož elektromotory, vodní turbíny, lokomotivy, tramvaje nebo vybavení pro elektrárny získaly světovou proslulost. Svoje první zkušenosti sbíral Kolben až ve Spojených státech u slavného vynálezce T. A. Edisona, klíčové však bylo i jeho setkání s Nikolou Teslou.\nMuž, který byl prototypem člověka, jenž dokázal jít za svým cílem a využít příležitosti, které se mu v životě naskytnou. A taky ten, který se výrazně podepsal na vybudování ČKD a podnik také velmi dobře řídil. Tak zavzpomínal na Emila Kolbena v pořadu České televize Historie.cs před několika lety generální ředitel ČKD v období 1990 až 1994 Jan Havelka.\nKdyž totiž Emil Kolben, který se narodil v roce 1862 do rodiny hokynáře ve Strančicích u Prahy, ukončil velmi úspěšně studium na německé vysoké škole technické v Praze a absolvoval roční praxi, bylo mu vzhledem k vynikajícím výsledkům uděleno českým zemským výborem Gerstnerovo stipendium. A to, jak uvedl Havelka, mu umožňovalo dva roky žít kdekoli ve světě a studovat obor, který si zvolil. Rozhodně toho ale nevyužil tak, že by jen cestoval a „rozfofroval“ peníze.\n„Kolben navštívil všechny velké evropské podniky a nakonec si zaplatil loď a odjel do Spojených států. Jednou si v novinách přečetl, že v továrně T. A. Edisona vyhořela slévárna. Řekl si, že tam budou potřebovat inženýry a že by tam mohl najít jako elektroinženýr uplatnění. Napsal Edisonovi a dostal obratem odpověď, chcete-li nastoupit, přijeďte. Kolben přijel a Edison ho zaměstnal. Ale ne na renovaci vyhořelé slévárny, rovnou ve svých vývojových dílnách. A po roce se stal šéfem Edisonova technického odboru, to znamená nejbližším Edisonovým spolupracovníkem,“ přiblížil Havelka jeho začátky.\nPři jedné ze služebních cest do New Yorku navštívil pak také Nikolu Teslu, který mu předvedl svou laboratoř. „Kolben si tenkrát vzal několik dní dovolenou, že pojede k Teslovi, a Edison to komentoval s tím, ať tam klidně jede, ale střídavý proud, že to je úplný nesmysl,“ vyprávěl Havelka.\nKolben se však vrátil s tím, že střídavý proud má obrovskou budoucnost, a to z hlediska možnosti jeho přenosu na velké vzdálenosti. „To znamená, že by se mohly stavět velké elektrárny a elektrifikovat velké oblasti, jak to bylo do té doby a jak to také nabízel Edison, který rozsvítil celou Ameriku, jenže ke každému městu musel postavit elektrárnu a udělat tam místní rozvod,“ dodal Havelka.\nDo Evropy se Kolben vrací v roce 1892 už jako zkušený inženýr. Nejprve působil čtyři roky na pozici šéfkonstruktéra ve švýcarské továrně Oerlikon, která se jako jediná v té době orientovala i na střídavý proud, na rozdíl od firem jako Siemens nebo AEG. „A odtud už Kolben přicházel vyzbrojen k tomu, aby založil svůj vlastní podnik v Praze,“ dodal Havelka k jeho návratu do hlavního města v roce 1896.\nČeský průmyslník a vynálezce Emil Kolben\nEmil Kolben se narodil 1. listopadu 1862 ve Strančicích u Prahy, jeho otec byl hokynář.\nVystudoval strojnictví a elektrotechniku na pražské technice. Po studiích získal stipendium a s cílem získat co nejvíce zkušeností v oboru elektrotechniky cestoval po Evropě a nakonec odjel do USA, kde získal místo asistenta vynálezce Thomase Edisona. Později se v jeho firmě stal hlavním inženýrem. V Americe poznal i další legendu světa vynálezů a techniky Nikolu Teslu, který ho ovlivnil v jeho dalším směrování, konkrétně ve využití střídavého proudu. Do té doby měl zkušenosti jen s tím stejnosměrným.\nPo návratu do Evropy se Kolben stal na několik let šéfkonstruktérem švýcarské firmy Oerlikon, která vyráběla vícefázové generátory. V roce 1896 se vrátil do Prahy, kde založil ve Vysočanech firmu Kolben a spol., která si získala rychle renomé.\nVe dvacátých letech následovaly fúze – nejprve v roce 1921 Kolbenův závod splynul s Českomoravskou strojírenskou a pak v roce 1927 tento podnik vytvořil se strojírenskou firmou Breitfeld-Daněk akciovou společnost Českomoravská-Kolben-Daněk (ČKD). Kolben byl ředitelem, později místopředsedou správní rady a založil i další firmy.\nKromě toho psal studie o silnoproudé elektrotechnice a byl čestným členem několika organizací.\nBěhem druhé světové války byl Emil Kolben kvůli svému židovskému původu zbaven všech funkcí v ČKD a v roce 1943 byl deportován do Terezína, kde zemřel. Při holocaustu zahynulo 26 členů jeho rodiny.\n9. června 1896 zakládá Kolbenku\nKolben však nikdy podle Havelky nezapomínal na dvě hlavní myšlenky, které se naučil u Edisona. „Jedna byla, že je potřeba pořád sledovat všechno nové,“ uvedl s tím, že právě díky tomu udělal geniální věc, která se v historii ČKD, a speciálně Kolbenky, odrážela ještě v šedesátých letech, kdy do podniku sám nastoupil.\n„Kolben totiž uzavřel v roce 1922 smlouvu s americkou firmou Westinghouse a koupil licence, které se v ČKD dále rozvíjely a byly pro elektrotechniku nesmírně důležité,“ uvedl.\nDruhá zásadní myšlenka podle něho pak byla ta, že všechno, i když to vypadá „technicky vynikající, musí být také ekonomicky proveditelné a prodatelné“, připomněl a doložil to na konkrétním příkladu dopisu z první dekády dvacátého století, kdy Kolben zřejmě Edisonovi napsal, že se zabývá myšlenkou vyrábět suché baterie. A ten mu na to podle Havelky odpověděl, že to je ,zajímavá věc, ale protože v Rakousku-Uhersku je asi sedmdesát milionů obyvatel, z nichž by si suché baterie kupovala dvě tři procenta lidí, já vám to nedoporučuji, protože investice do výroby je tak drahá, že se vám nevrátí'. A Kolben ho poslechl.\n„Pro mě je to ukázka, jak Edison uvažoval a jak měl Kolben možnost si něco z jeho úvah vzít a zkontrolovat si vlastní rozhodnutí,“ dodal Havelka.\nKolben se po svém návratu v roce 1896 ubytovává ve vysočanské vile Flajšnerka a hned se dostává do centra pozornosti. A to kvůli svým dvěma přednáškám na německé technice o výhodách střídavého proudu. Názorovou kontroverzi, která tím vznikla, nakonec vyřešil až profesor Karel Domalíp, který patří k nestorům české elektrotechniky a zasloužil se o zavedení její pravidelné vysokoškolské výuky na české pražské technice ve druhé polovině 80. let 19. století. Dokázal totiž, že náklady na vybudování elektrárny pro stejnosměrný proud jsou oproti nákladům na provoz s proudem střídavým dvojnásobné – a to rozhodlo.\nV tom se mimochodem Kolben odlišoval také od dalšího významného českého průmyslníka Františka Křižíka – ten totiž myšlenkou střídavého proudu nebyl nadšen podobně jako Edison.\nIhned v roce svého návratu ze světa také zakládá 9. června Emil Kolben s Karlem Bondym ve Vysočanech u Prahy továrnu Kolben & spol. Zakoupil prázdný pozemek nedaleko vlakového nádraží a základy budoucího areálu strategicky umístil mezi železniční trať a silnici.\nZačínalo se v dřevěné kůlně s 25 lidmi\nVýroba začínala v provizorní dřevěné kůlně, kde parní lokomotiva o výkonu padesáti koňských sil poháněla obráběcí stroje potřebné pro výrobu budoucího vybavení vlastní továrny – to však sloužilo současně i jako ověřovací prototypy a vzorky pro zákazníky. Koncem ledna 1897 pak firma dostavěla první stálé budovy: kancelářský objekt a výrobní halu s ocelovou střešní konstrukcí o půdorysu dvacet na šedesát metrů, s vrchním osvětlením a dvěma jeřábovými drahami, které byly umístěny v nejzápadnější části celého areálu ČKD, který později vyrostl.\nBěhem roku se zdejší provoz rozrostl z 25 na sto dělníků a 14 úředníků. Na přelomu let 1897–98 už továrna měla i vlastní elektrárnu s jedním kotlem a parním strojem o výkonu sto koňských sil. A firma také prozíravě přikoupila další rozsáhlé pozemky podél současné ulice Kolbenova na východ od stávajících objektů, aby si zajistila možnost budoucího růstu, jak připomíná mimořádné vydání listu Vysočanské fragmenty, kde je zachycen průmyslový vývoj v této městské časti. Výsledná rozloha celého areálu už v té době činila více než 27 hektarů.\nTovárna měla hned od počátku také velmi široký záběr produkce. Dodávala kompletní sortiment silnoproudých elektrických strojů a vybavení vícefázovými i stejnosměrnými motory, alternátory, transformátory, dynama a trakční zařízení. Rovněž produkovala přístroje pro vysoké a nízké napětí. Od roku 1901 se přidala výroba Francisových a Peltonových turbín. Jako první v českých zemích zavedla krátce po svém založení i přepravní a montážní pojízdné jeřáby s vlastním elektromotorickým pohonem.\nA po jejich produktech byla také poptávka. Kolbenovi se záhy po založení továrny dařilo své výrobky exportovat do mnoha zemí, například do Německa, Holandska, Francie i Anglie. V roce 1898 zakoupila výrobní licence Kolbenovy továrny francouzská Decauvilles Ainé v Courbelu nebo anglická The Brush Electrical Engineering Company v Londýně. V tomto městě navíc získala firma také prestižní objednávku na technologické vybavení tamní elektrárny, při níž byly instalovány největší točivé stroje té doby. Do roku 1910 tak vysočanský závod vyrobil deset tisíc elektrických strojů a dodal 70 kompletních zařízení do velkých elektráren.\nRozvoji i prestiži továrny velice pomohla rovněž zakázka na kompletní strojní vybavení připravované Ústřední elektrické stanice královského hlavního města Prahy v Holešovicích. To znamenalo kromě zajištěného odbytu též významné doporučení pro Živnostenskou banku, která tou dobou uvažovala o založení vlastní elektrotechnické firmy pod názvem „Pražská akciová společnost pro drobné dráhy a elektřinu“.\nNa ustavující valné hromadě však bylo doporučeno nezakládat vlastní továrnu, ale převzít už zaběhnutý provoz Kolbenky, jejíž dosavadní činnost korunovaná zakázkou pro pražskou elektrocentrálu byla zárukou úspěchu. Kolben si byl vědom toho, že pro další rozvoj firmy kapitál potřebuje, a tak s přeměnou na akciovou spolenčnost souhlasil. Kupní smlouva byla uzavřena 30. června 1898 a mimořádná valná hromada schválila nový název: Elektrotechnická akciová společnost, dříve Kolben a spol.\nGalerie: Kolbenova továrna (na snímku před rokem 1909)\nKolbenova továrna (na snímku před rokem 1909)\nZdroj: Archiv Městské části Prahy 9\nTovárna Kolben a spol.\nAmerický fyzik a vynálezce Thomas Alva Edison (vlevo) přijel do Prahy na pozvání svého někdejšího žáka Emila Kolbena (snímek z 13. září 1911)\nAkcie společnosti Českomoravská - Kolben\nNové budovy strojíren Českomoravská-Kolben-Daněk (ČKD), na snímku z 1. ledna 1932\nMontáž automobilů v podniku Českomoravská-Kolben-Daněk (ČKD), na snímku z 1. ledna 1931\nLitinová cedule Českomoravská-Kolben-Daněk Praha, ČKD 1930\nČást areálu továren ČKD v Kolbenově ulici v pražských Vysočanech, na snímku z 28. 6. 2013\nDetail stavby v areálu továren ČKD v Kolbenově ulici v pražských Vysočanech, na snímku z 28. června 2013\nBývalé tovární haly ČKD v Kolbenově ulici v Praze 9, které postavil Emil Kolben. Na smínku z 16.1. 2020\nBývalé tovární haly ČKD na snímku z 16.1. 2020\nKolbenova vila na pražských Vinohradech na smínku z 25.1.2021. Původní barva vily byla červená, proto nesla dříve název Červená vila\nSortiment nabýval a přišly fúze. Rodí se ČKD\nV té době patřila k neméně úspěšným podnikům také První českomoravská továrna na stroje v Libni, která vznikla už dříve, v roce 1871, a byla zároveň významným obchodním partnerem Kolbenovy továrny. Sama se orientovala především na vybavení pro cukrovarnický průmysl, výrobu mostů a ocelových konstrukcí, vodní turbíny a lokomotivy. A od Kolbenky odebírala ocelolitinu.\nKdyž se však v roce 1920 rozhodla rozšířit vlastní ocelářskou výrobu, ukázalo se, že pro ni nezbývá dostatečný prostor, neboť sousední pozemky byly tou dobou už v soukromém držení. Tady se projevila výhodnější poloha Kolbenovy továrny, která přece jen stála dále od Prahy (k připojení Vysočan k Praze došlo v roce 1922, poznámka redakce), kde nebyl stavební rozvoj tak rychlý, a měla dopředu zajištěny rozsáhlé plohy pro svou expanzi. Libeňská továrna proto iniciovala jednání s Kolbenkou o možnosti spojení obou společností. Ke sloučení obou podniků nakonec došlo v roce 1921 a vznikl podnik Českomoravská Kolben a.s.\nDalší fúze přišla ještě o pár let později. „Těsně před světovou krizí došlo k jednáním, která byla motivována českými finančníky, o eventuálním spojení této továrny s továrnou Breitfeld-Daněk. Ta byla menší a měla podobný výrobní program a zdálo se, že sloučením dojde jednak k narovnání na odbytištích a jednak k technické synergii. Ke sloučení došlo v roce 1927. Bylo to velmi prozíravé, protože ve chvíli, kdy uhodila světová krize, takto připravené ČKD jí prošlo docela dobře,“ připomněl další rozšíření Havelka.\nTímto postupným spojením tedy nakonec vznikl světově proslulý podnik Českomoravská-Kolben-Daněk, tedy ČKD, který se stal jedním z největších evropských strojírenských gigantů. Nově vzniklá společnost měla v roce 1927 dvanáct tisíc zaměstnanců.\nSpojený podnik se stal také rovnocenným rivalem tehdejších Škodových závodů a jednou z největších prvorepublikových firem vůbec. Do koncernu ČKD totiž patřila například i největší prvorepubliková automobilka Praga a Škoda zase vlastnil Laurin&Klement, nyní Škoda Auto. Jedna i druhá firma vyráběly i komponenty elektráren či lokomotivy. Do koncernu ČKD patřil například i výrobce domácích spotřebičů Elektro-Praga, který produkoval pračky, vysavače či ledničky.\nTramvaje, lokomotivy i tanky\nAreál Kolbenky byl i dále neustále rozšiřován. Po první světové válce se například výrazně projevila stavební činnost karlínské firmy Nekvasil. Ta zde mezi roky 1921 a 1924 navrhla a vybudovala sklad strojů a montovnu, v roce 1927 novou kotelnu a v letech 1926 až 1928 slévárnu s modelárnou. Na konci třicátých let vznikla před jižním průčelím nižší železobetonová přístavba. Z téže doby pocházel také skladovací objekt.\nA postupem času se rozrůstalo i zmíněné výrobní spektrum. „Visačka ČKD se objevila i na bílé technice, na pračkách, sporácích, žehličkách, v čemž můžeme sledovat i jistý podíl Emila Kolbena, který se o tyto technologie zajímal a pomáhal této výrobě i svými zahraničními kontakty,“ přiblížil dříve v pořadu Historie.cs historik Miloš Hořejš z Národního technického muzea. Například s rodinou Westinghouse, se kterou se velmi dobře znal z Ameriky, dokázal vyjednat patenty, které se užily právě při výrobě bílé techniky ve třicátých letech.\n„Ve dvacátých letech se začaly objevovat výrobky německých firem AEG, Siemens a pro ČKD se stala spotřební technika velkou výzvou. Začali proto konstruovat vlastní výrobky, ale hned zpočátku se ukázalo, že cenově neumí se zahraniční konkurencí srovnat krok, a brzy se dostali do značných problémů. Zároveň byl problém i v konstrukci, která musela být podřízena zájmům celého koncernu ČKD, takže stála až skoro poslední v řadě,“ popsal Hořejš.\nK určitému posunu došlo podle něho až po osamostatnění této divize pod značkou Elektro-Praga, kdy začali konstruovat vlastní koncepce s lepší obchodní politikou a zavedli i poměrně hustou síť svých prodejen.\nNicméně konkurence byla veliká. „Paradoxně k největšímu odbytu výrobků bílé techniky pod značkou ČKD nebo Elektro-Praga došlo až koncem třicátých let, kdy se lidé v souvislosti s ohrožením země začali touto technikou zásobovat,“ dodal Hořejš.\nV polovině třicátých let se koncern ČKD zúčastnil i soutěže na dodávky vozidel pro plánovanou trolejbusovou dopravu v Praze. Jelikož firma neměla žádné zkušenosti s tímto druhem výroby, zbudovala si ve vysočanském areálu zkušební trať pro testování vozů a zaškolování řidičů, která se tak stala první, byť neveřejnou, trolejbusovou tratí ve městě.\nJejí přesné umístění není známo, ale je zdokumentováno, jak připomínají Vysočanské fragmenty, že „délka činila pět set metrů, trolejové vedení bylo alespoň částečně dvoustopé a na svých koncích vybavené vratným zařízením“. První předváděcí jízda proběhla 24. dubna 1936 a zkoušeným typem byl trolejbus Praga TOT.\nPo válce už firma produkci trolejbusů neobnovila a trať zanikla pravděpodobně spolu s ukončením jejich výroby.\nPod vedením Emila Kolbena se ČKD také zaměřilo na zbrojní výrobu. Od roku 1936 Československo stabilně obsazovalo první příčku zbrojního vývozu v celosvětovém objemu, jak zmínil už dříve vojenský historik Ladislav Čepička, jehož citoval pořad Historie.cs.\nČKD se orientovalo zejména na obrněnou techniku, tanky a nákladní automobily. „Lehký tank Praga LT38 byl ve své době naprosto nejdokonalejší a nejlepší tank, dá se říct, na světě. O jeho kvalitách svědčí, že třeba ve švýcarské armádě sloužil až do roku 1976,“ připomněl vojenský historik.\nČeskoslovenská armáda si jich objednala 150 kusů, které se však do její výzbroje kvůli Mnichovu a potom okupaci už nedostaly. Převzal je wehrmacht, kde nakonec sloužilo asi 1500 těchto tanků, doplnil Čepička.\nTyto tanky LT38 přepadly v září 1939 Polsko a zúčastnily se Hitlerova západního tažení, vítězně dobyly Paříž. A posléze se účastnily východního tažení. Takže zatímco Emil Kolben nakonec v roce 1943 musel do koncentračního tábora, jeho tanky dobývaly (zejména na začátku druhé světové války - pozn. red.) Evropu, konstatoval Čepička.\nProtektorátní vláda se snažila Kolbena zachránit. Marně\nNástup nacismu se totiž stal Emilu Kolbenovi kvůli jeho původu osudným. „Němci nebrali ohled na to, jestli někdo konvertoval ke katolicismu, či nikoli, pro ně byl Emil Kolben Žid,“ připomněl historik Hořejš.\nA tak, i když měl nesporné zásluhy na technickém i kulturním životě v Praze, podporoval mnohé studentské spolky a učil na pražské německé technice, nebrali na to zřetel, dodal Hořejš.\nStejně jako řada čelných představitelů německé obce pražské byl nejprve odstaven od svého podniku, ale ani když odešel do ústraní, neušel zraku okupační moci. Přestože část jeho rodiny již dříve uprchla do Anglie, on sám emigraci opakovaně odmítal.\nProtektorátní vláda se sice pokusila bezmála osmdesátiletého Kolbena zachránit a vymoci pro něho u německých úřadů výjimku, ovšem bezvýsledně, připomínají Vysočanské fragmenty. Nakonec se 6. června 1943 objevila zatýkací skupina. Její členové si byli vědomi toho, jak velké pohoršení může jejich čin vyvolat, dostavili se proto v převleku za zdravotníky a Kolbena vynesli na nosítkách do sanitního vozu. Kamufláž určená pro nežádoucí svědky však vzala za své, neboť Kolben celou dobu nacistům hlasitě spílal.\nByl transportován do Terezína a během tří týdnů zemřel. A ani koncern, který pomáhal přivést na svět, nesměl nést jeho „židovské“ jméno, takže byla továrna v průběhu války přejmenována na Českomoravské strojírny, a. s., a svůj hrdý název získala zpět až po osvobození – ovšem jen do roku 1950.\nPo válce rodina přišla také o majetek i o vilu, protože nemohli prokázat její nabytí. Z koncentračního tábora se dostal živ z mužské části rodiny už jen vnuk Emila Kolbena, Jindřich. Ten spolu s otcem Hanušem předtím musel do Osvětimi – a přežil jen on.\nJindřich po válce působil v Čechách, po okupaci sovětských vojsk však rodina odchází do Mnichova. Jediné, co se Kolbenovým vrátilo zpět, byla část vily na Vinohradech.\nS koncem druhé světové války pak čekal podnik stejný osud jako většinu průmyslových závodů v republice – znárodnění. Firma se stala jedním z největších průmyslových závodů komunistického Československa. Přestože podnik zaměstnával asi padesát tisíc lidí, komunistické vedení přestalo inovovat a význam závodu nakonec začal upadat.\n„K ČKD pak přibylo ještě několik dalších podniků – Přerovské strojírny, ČKD Blansko, výrobce obrovských vodních turbín. Vyráběly se dieselové motory a další, takže program byl pestrý. Ale začalo to být jednotvárné z hlediska odběratelů, protože ti byli vesměs z východního bloku. Ne že bychom nesměli vyvážet na Západ, ale těžko se udržuje kontakt s konkurencí, když naši technici nemohli jezdit jako Kolben do zahraničí a studovat to tam. Tím se konkurenceschopnost ztrácí,“ vysvětlil Havelka.\n„Když dostáváte tak obrovské zakázky, jako dával Sovětský svaz, a nemusíte nic moc vyvíjet. Když od vás totiž někdo koupí sedm tisíc lokomotiv stejného typu v rozpětí desítek let, nepovzbuzuje to vaši snahu o hledání nového. Takže my jsme se stále vzdalovali,“ doplnil.\nPo roce 1989 byla pak společnost ČKD Praha privatizována a holding se rozpadl na řadu firem – některé zkrachovaly a další získaly nové majitele.\n„Zlom v devadesátých letech, který zaznamenalo české strojírenství, postihl i ČKD. I když zahraniční poradci radili zachovat koncern v takové šíři, v jaké byl za dob socialismu, a poukazovali na to, že podobným vývojem prošly i podniky na Západě. Nicméně to nebylo vyslyšeno. Podnik byl rozdělen na mnohé divize, které v dobách útlumu svých výrob pochopitelně nemohly tyto ztráty vykrýt nerentabilní výrobou. Dostávaly se tak do hospodářských ztrát a byly likvidovány,“ přiblížil historik Hořejš.\nSlávy z dob přelomu 19. a 20. století či z dvacátých a třicátých let století minulého tak už podnik nikdy nedosáhl.\nArchviv Městské části Prahy 9\nVydáno pod DomácíEkonomikaRegionyHlavní město PrahaEmil KolbenKolbenkaČKDPrůmyslVýročíVysočanyPrahaThomas Alva EdisonTovárnaUSAElektrárnaJan HavelkaTechnikaSiemensTeslaNikola TeslaElektrotechnikaDruhá světová válkaHolocaustŽidé


Opilec se chtěl opřít o zastavující vlak, spadl do kolejiště - regiony.impuls.cz\nOpilec se chtěl opřít o zastavující vlak, spadl do kolejiště\n13. února 2020 11:50\nPřes dvě a půl promile alkoholu kolovalo v krvi opilci, který na železniční zastávce v Blansku spadl do kolejiště. Chtěl se opřít o vlak, jenže ten ještě jel.\nStředeční nehoda se stala na železniční stanici v Blansku. opilého muže strhl vlak jedoucí směrem do Letovic. | foto: Policie ČR\nNehoda se stala ve středu v půl osmé večer na nádraží v Blansku, kde zastavoval osobní vlak jedoucí směrem na Letovice.\n„Když úplně zastavil, strojvedoucí dostal zprávu, že z nástupiště spadl pod soupravu muž. Podle svědka, který celou situaci viděl, působil dotyčný opile. Ve chvíli, kdy přijížděl vlak, opilec zavrávoral a chtěl se o zastavující soupravu opřít, ta ho však strhla mezi nástupiště a kolej,“ uvedla policejní mluvčí Lenka Koryťáková.\nMuže hned z kolejiště vytáhli, měl jen drobné oděrky. Zdravotníci ho odvezli k ošetření.\n„Zatímco strojvedoucí vlaku žádný alkohol nenadýchal, devětapadesátiletému nešťastníkovi v krvi kolovalo přes dvě a půl promile alkoholu,“ sdělila ještě Koryťáková. Upozornila, že stačilo málo a následky nehody mohly být tragické.


Hra, sen, báseň. Tělo, mocné i nemocné - Ingrid Strobachová - za 7.33€ | Vydavatel.sk\nVydavatel.skHra, sen, báseň. Tělo, mocné i nemocné\nFakulta humanitních studií Univerzity Karlovy v Pr\nV práci je ve třech základních částech analyzováno a rozvedeno základní téma z úvodu práce – společné otázky nenáhodně a nutně položené v medicíně i ve filosofii a společné zaujetí. První část je teoretickou přípravou v podobě předvedení některých základních pojmů, které jsou dále používány. Druhá ústřední část je ve třech nabízených možnostech – ve hře, hraní, ve snu, snění a v básni, básnění – ukázáním míst porozumění, slyšení (řeči i ticha), odpovídání. Hraní, snění, básnění nabídne každodennosti krásu přesahů bez rušení hranic, nabídne svobodnou zaujatost jako východisko každodennosti a konečnosti ceněné pro ně samotné. Svoboda a odpovědnost, Já a ten Druhý, nemoc a naděje – vše v dimenzích vážnosti a nevážnosti, rozumu a nerozumu, s tělesným rozměrem – nám v hraní, snění a básnění umožní nová nahlédnutí zaujatého filosofování a medicíny. Třetí část v aplikaci na dvě oblasti – Já, dítě a rodičovství a Terapeut a klient – vykáže hraní, snění a básnění jako varianty vztahových rámců.


Z neustále se opakujících zkušeností je každému, kdo nemá v hlavě nasráno, poměrně jasné, že čas je jenom jeden a že každý z nás máme určitý příděl času, s nímž si můžeme nakládat poměrně volně. Můžeme jej využít, promrhat nebo ztratit a promarnit a čas, který takzvaně promarníme, už nikdy nedostaneme zpátky, stejně jako nikdy nedostaneme druhou možnost pokusit se lépe naložit se svým životem. Respektive se svým časem.\nZapomeňte na všechny debiloviny, které se vám snažili nacpat do hlavy zastánci reinkarnací, znovuzrození a opakujících se životních cyklů. Nic takového jako život po životě neexistuje, život máte jenom jeden, navíc je to jev, který definitivně skončí smrtí a po smrti už nebudete mít žádnou šanci, aby se cokoliv, co souviselo s vaším životem opakovalo. Říkám to hlavně proto, abyste si svého života a svého času skutečně vážili a abyste se snažili svého času co nejlépe využít.\nJakékoliv záchvaty obsedantní neurózy, stejně jako jakékoliv chujoviny, které stále dokola beze smyslu opakujete, se dají definovat jako poloviční smrt, protože vás připraví o tolik času, že vám mohou klidně zkrátit život na polovinu nebo na čtvrtinu.\nJak dlouho vlastně přes den nebo během dne žijete? Zkuste si to spočítat, když budete vědět, že pokud plníte vůli a chtění někoho jiného, tak ve své podstatě nežijete nebo alespoň nežijete svůj život, ale otrocky pracujete pro někoho jiného. Jak dlouho každý den "skáčete přes reklamy" a jak dlouho denně se věnujete čtení zpráv, které jsou vám naprosto na prd, popřípadě se z nich nic prakticky využitelného pro svůj život nedovíte?\nJak dlouho sledujete rozhovory nebo videa s nezajímavými lidmi, kteří se vám v rámci své vlastní autoterapie před kamerou rádi pochlubí, jak jsou výborní, ale vy přitom pouze ztrácíte svůj vlastní čas, který jste mohli věnovat sobě.\nPokud se na tomto místě začnete tázat, jakým způsobem můžete určitý čas věnovat sobě nebo práci na sobě, odpovím jednoduše - zopakujme si moji definici meditace - meditace je vytváření, pěstování a udržování podmíněných reflexů, užitečných pro život. Pokud tedy spojíte například cvičení z Magie života s dechovým cvičením a soustředením se na vlastní dech, už se pomalu začnete dopouštět meditace a jsou samozřejmě ještě další a další cesty, jak můžete z hlediska praktických a pohybových meditací využít svůj čas na to, abyste se něco naučili a mohou to být i věci, které můžete používat při své vlastní pracovní činnosti nebo pomocí kterých se můžete klidně i živit jako podnikatelé či osoby samostatně výdělečně činné.\nNapříklad se můžete naučit perfektně ovládat svůj počítač, můžete se naučit domluvit několika cizími jazyky, můžete se naučit něco tvořit, vytvořit, napsat, složit, vymyslet, nabídnout, prodat. Proč se necháte stále jen nutit do role pasivního konzumenta? Starý lišák Rothschild jednou zahumoreskoval, když prohlásil, proč bych měl mít své peníze v bance, když je lepší několik bank vlastnit?\nOno to ale platí pro celou řadu dalších věcí, které právě souvisí s časem a s využitím času. Proč bych se měl nechat někým bavit, když se mohu nejlépe pobavit sám? Navíc přitom mohu očekávat, že sám sebe nikdy nezklamu. Proč bych se měl dívat na sportovce, jak cvičí a ještě jim za to platit, když daleko lepší je, zacvičit si sám, popřípadě se něco ze sportu naučit. Kdyby Frištenský chodil fandit a povzbuzovat své oblíbence na zápasy MMA, nikdy by se z něho nestal Frištenský. Kapišto? Problém je samozřejmě, jako vždy, když se člověk musí dopustit občasného zjednodušení, o hodně složitější, ale to, co jsme si právě řekli, je určitý základ, z něhož se dá při posuzování, využití, trávení a prožívání času, vycházet.\nZdání o světě, které se nám v hlavě vytváří pomocí různých lží se v esoterice nazývá májá (ať už oblečená nebo nahá), je to ve své podstatě nesmysl, kterému věříme, něco jako virtuální realita, která je ale pouze v mozku, nikoliv v realitě. Májá se většinou vyslovuje jako "macha" nebo "mácha" (je docela zajímavé, že zrovna Karel Hynek Mácha začíná svou báseň Máj zeširoka, byl pozdní večer, první máj, večerní máj byl lásky čas. Hrdliččin zval ku lásce hlas). Skoro, jako kdyby to mohla být pravda.


Medvědín, Vlkov, Býčí skála. Místa se zvířecími názvy stojí za prozkoumání - Břeclavský deník\nMožná vás překvapí, kolik míst je u nás spojeno se zvířecími názvy. Kolem některých jen projedeme autem a stěží si jich všimneme, jako třeba obec Kocourovec na Olomoucku, kterou prochází dálnice D35 a žije tu jen pár desítek lidí. Jiná jsou však krásná a turisticky velmi přitažlivá – například krkonošská hora Medvědín, která láká sportovce i výletníky po celý rok. Tématu se věnoval týdeník Květy.\nMedvědín v zimě | Foto: Deník/archiv\nMedvědín je se svojí výškou 1235 metrů sázkou na jistotu prakticky v každé roční době. V zimě tam běžkaři ve vyšších polohách najdou výborné podmínky pro svůj sport.\nPěší turisté pak mohou na vrchol vystoupat buď ze Špindlerova Mlýna, nebo z Horních Míseček. Pohodlnější je cesta z Míseček, která zčásti vede po Masarykově horské silnici. Ta byla dokončena v roce 1936 kvůli přípravě pohraničních opevnění a vede k Vrbatově boudě. Za teplého počasí je možné po této silnici vyjet i na kole.\nK výstupu na Medvědín ještě jedna zajímavost. Hora je kvůli těžbě uranové rudy v 50. letech minulého století provrtána řadou štol, z nichž dvě vedou až do Labského dolu. Těžilo se tu sice jen krátce, ale i tak hora dala 24,5 tuny uranu.\nA abychom nezapomněli, že jsme se vydali na cestu po místech se zvířecími názvy: hned vedle Medvědína je sedlo Svinské louže, na obzoru pak Kozí hřbety a najdete tu i Liščí horu. Ta sice láká svojí výškou 1363 metrů, ale přístup na vrchol není povolen, protože leží v I. ochranné zóně Krkonošského národního parku.\nDalší Kozí hřbet je také u Krásné Lípy – pod kopci Ptačinec a Pěnkavčí vrch je na něm pozoruhodný Jezevčí kámen.\nVylezete na Jezevčíka?\nMáte-li rádi skály, můžete vyrazit na skalní věž Jezevčík u Kokořína. Tady je lezení povoleno celoročně. A potom vzhůru na věž s krásnou vyhlídkou!\nPři objevování šumavské Vydry, jedné z našich nejromantičtějších říček, se zas budete muset ponořit do hlubin lesů. Celý tok řeky, dlouhý jen něco přes 20 kilometrů, je na území Národního parku Šumava, takže se zde potkáte s tou pravou divočinou, dotykem lidské ruky narušenou jen velmi málo. Při troše štěstí byste tu dokonce mohli narazit i na vydry říční, po nichž má tok svůj název.\nKrásná a nijak zvlášť fyzicky náročná je celá procházka kolem Vydry, zvláště romantický pak úsek u Antýglu, kde je koryto plné velkých žulových balvanů.\nNa jaře, když tají sněhy, jsou v Bobří soutěsce poblíž obce Loučky na Liberecku nejkrásnější vodopády; ten nejvyšší má asi osm metrů. Dva kilometry dlouhá soutěska je pro turisty dokonale připravená: jsou zde můstky i stezka po skalní římse, jištěná řetězy.\nBobří soutěsku je nejlepší projít v rámci značené trasy z Verneřic do Kravař. Milovníci přírody tu najdou řadu vzácných druhů rostlin či hmyzu, přátelé adrenalinových zážitků se zas mohou těšit, že velké jarní vody strhnou některý z můstků a oni budou muset Bobří potok překonávat po kamenech či kmenech padlých stromů. Ale pozor – tohle určitě nedoporučujeme!\nSvatyně zapomenutého kultu\nMoravský kras láká výletem k tajemné jeskyni Býčí skála. Dozvíme se někdy, proč se v jejích útrobách odehrál jeden z největších hororů našich dějin? V jeskyni, která zřejmě po staletí sloužila jako svatyně dnes už zapomenutého kultu, archeologové nalezli desítky převážně ženských koster s uťatými hlavami či končetinami. Důvody této masové vraždy pravděpodobně nikdy nezjistíme.\nHned nad jeskyní stojí kopec Jelenec a nedaleko odtud jsou vedle sebe Kocouří žlíbek a Myší díra. Moravský kras je hustě protkán turistickými trasami, takže si můžete vybrat výlet přesně podle své nálady i kondice. Při troše štěstí pak možná budete moci navštívit i zámek Rájec- -Jestřebí na okraji krasové oblasti.\nKdo má rád protiklady, ten nechť zajede do obce Vlkov na Žďársku a pak do Zaječic u Chrudimi. Ani jedna z obcí sice nevyniká žádnou velkou turistickou atrakcí, ale jejich okolí nabízí příjemné klidné vycházky, nerušené šňůrami autobusů a davy návštěvníků.\nVzhledem k časté přeplněnosti známých turistických lokalit může taková klidná meditativní procházka přinést vašemu tělu i duši mnohem více užitku než tlačenice ve frontě na nějakou atrakci. Totéž vlastně můžeme říci o městu Horní Jelení na Pardubicku anebo o Jestřebí na Liberecku.\nZa důkladnější procházku ovšem stojí město Brtnice, byť podle jazykozpytců není pojmenováno po medvědech brtnících, nýbrž po brtích – dutinách stromů, ve kterých žily divoké včely. Těm ovšem kradli med právě méďové brtníci, takže jsme zase zpátky u huňatých praobyvatel Česka.\nBrtnice leží na Jihlavsku a je opravdu jako klícka – není divu, že obdržela ocenění Historické město roku 2018, které se dává za nejlepší péči o památky. Pokud to půjde, zkuste se podívat do rodného domu světoznámého architekta Josefa Hoffmanna.\nMěsto je rovněž dobrým výchozím bodem pro putování po čtyřech značených turistických stezkách a dvou cyklotrasách: nejlákavější bývá výlet vzácně zachovalým údolím řeky Brtnice na zříceninu hradu Rokštejn. Opravdovou kuriozitou pak je v roce 1925 založená tradice historických „morových“ průvodů jako vzpomínka na řádění černé smrti v roce 1715.\nVýšlap na kopec vysoký něco přes 400 metrů si zas můžete užít, když se vydáte na Liščín u Litoměřic. Vzhledem k tomu, že zde archeologové nalezli zhruba 3000 let staré bronzové předměty, je možné, že v té době byl kopec pravěkou svatyní. Pokud přijedete autem, můžete zaparkovat v blízké obci Myštice, ale lokalita je dobře přístupná i autobusem.\nMéně známá zákoutí\nNa své si u nás přijdou také přátelé studené krve. V Orlických horách na ně čeká horská osada Hadinec, máme tu Kaprov či hned dvě obce Rybí. Romantické výlety a výhledy skýtá tajemná zřícenina hradu Koberštejn v podhůří Jeseníků. Ten sice pravděpodobně svůj název neodvozuje od kober, ale pro jeho půvab jsme ho nemohli nezmínit.\nStejně jako třeba přírodní památku Zmijiště u Kyjovic – byť je nám jasné, že hlavně dámy to sem asi moc nepotáhne. To už spíš vyrazí do Zubří – třeba do toho u Rožnova pod Radhoštěm, máme u nás totiž ještě dvě další.\nZajímavé bude obejít alespoň některé z téměř dvou desítek křížů a božích muk, které byly ve městě z různých důvodů vztyčeny. Ve zdejším kostele sv. Kateřiny pak jsou k vidění unikátní ukázky zuberských výšivek. Ty vytvářeli s ženami i jejich muži – hlavně v zimě, kdy nebyla jiná práce.\nZe Zubří se potom dá vyrazit na krásné pěší túry do méně známých zákoutí Beskyd. Co třeba na Myší horu nebo na Kvíčalník? Na jaře se voda řítí Bobří soutěskou s nespoutanou silou.\nPeugeot 3008 servisní knížka, koupeno v F Škoda Fabia servisní knížka, koupeno v CZ Ford Fusion nehavarované Ford Focus servisní knížka, koupeno v D, v záruce Ford Focus první majitel, servisní knížka, koupeno v A, nehavarované Opel Meriva servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Opel Insignia první majitel, servisní knížka, koupeno v D, nehavarované Opel Zafira servisní knížka, koupeno v CZ + PRODAT AUTO


Cimbálovka České filharmonie se nelekla McFerrina, rozmontuje i klasiky — ČT24 — Česká televize\nČeská filharmonie zahajuje během pár dnů už 124. sezonu. Hráči orchestru se ale pravidelně veřejnosti představují i v komorních souborech. Jedním z nich je cimbálová muzika. Na nedělním koncertu v Rudolfinu zahrála nejen folklor, ale i výběr z klasické hudby.\nČeská filharmonie má i svou cimbálovou muziku\nCimbálovka České filharmonie hraje už téměř dvacet let. Její členové přiznávají, že až na výjimky jsou všichni rodilí Pražáci vzdělaní v klasické hudbě.\n„Dává nám radost. Osvobození. Návrat zpátky ke kořenům muzikantství, protože vážná hudba stejně vychází z písně, z melodie, jen je komplikovanější a delší,“ přibližuje houslista Zdeněk Zelba, co filharmoniky na cimbálové muzice tak baví.\nNapříklad skladatel Johannes Brahms, jehož na koncertech nevynechají téměř nikdy, se folklorem přímo inspiroval. V nedělním programu zněla také Dvořákova Humoreska či Vivaldiho Čtvero ročních dob. Doplnila je Straussova Pizzicato polka nebo romské písně a také moravské lidovky.\nKlasiku soubor upravuje do aranžmá podle svých potřeb. „Vážnou muziku znovu vezmeme, rozmontujeme a začneme ji hrát jako lidovou,“ upřesňuje Zelba. „Kdybychom ji hráli s orchestrem, jde především o jednotu, kázeň, ale cimbálovku děláme, abychom si mohli zamuzicírovat, zaimprovizovat,“ dodává, v čem se liší cimbálové pojetí hudebních klasiků od jejich provedení s filharmonií.\nOdvážlivci pro Bobbyho McFerrina\nCimbálovka České filharmonie nejprve fungovala jen příležitostně, jako záliba. Intenzivnější koncertování nastalo po roce 2013, kdy si hudebníky pro svůj pražský koncert vybral americký jazzman a a cappella zpěvák Bobby McFerrin. „Jeho management dal výzvu České filharmonii, zda by se našli odvážlivci, kteří by s ním na pódiu hráli a zpívali, aniž by se předem řeklo, o co se bude jednat, protože to je jeho styl,“ prozradil tehdejší zadání Zelba.\nVšichni muzikanti z cimbálovky jsou zároveň členy České filharmonie – paradoxně až na cimbalistku. První český orchestr totiž na klasických koncertech pro tento nástroj nabízí jen minimum příležitostí.\nVydáno pod KulturaHudbaCimbálovkaČeská filharmonieRudolfinum


Inspirace a tipy pro vaše podnikání\nMMS Solution & Service s.r.o.\n9 tipů jak komunikovat změny\nZměna je konstantní veličinou jak v životě, tak v podnikání. Nedávno jsme zásadním změnám ve svých životech i firmách museli čelit všichni. Někteří se přizpůsobili, někteří se rozhodli podnikání ukončit. Pro jiné znamenaly změny prudký nárůst poptávky po jejich produktech a službách a musely se velmi rychle přizpůsobit situaci, na kterou nebyli...\n5 trendů managementu\nTrendy v oblasti vedení a leadershipu přichází a odchází, ale jeden princip zůstává neměnný. Povinností každého manažera je vést - mít přehled o celkovém obrazu, znalosti a sebevědomí, aby v případě potřeby byli schopni jednat.\nTipy zvládání času nejen pro CEO\nVětšina CEO a manažerů vnímá, že den nemá dost hodin na to, aby se zvládlo vše, co je potřeba. Také ví, že čas (a řízení času!) se poměrně často nedostává v dostatečné míře. To vede k frustraci, pocitu, že se toho nezvládá dost a podobně. Dobrou zprávou je, že vždy existuje prostor pro zlepšení dovedností pro správu a řízené svého...\nJak přijmout změny ve firmě\nJedinou konstantou v podnikání (a životě) je změna! Někteří lidé jsou tomuto principu otevřenější než jiní, ale ať už je váš přístup jakýkoliv, jasné je, že se firmy musí změnám přizpůsobit- nebo skončit.\nBuďte nejen v krizi dobrým lídrem\nManažeři a lídři čelili v minulosti mnoha ekonomickým změnám, stačí si jen například připomenout krize v letech 2009 nebo 2011. Dnešní situace však představuje zcela novou úroveň problémů, spojených s vedením firmy v těžkých dobách. Stejně jako v minulosti, i dnes se pohybujeme v nových podmínkách. Určité postupy a zásady jsou však obecně úspěšné...\nHlavní dovednosti leadera\nJaké dovednosti by měl mít úspěšný manažer nebo majitel firmy? Jsou důležitější tvrdé nebo měkké dovednosti? A co schopnost koučovat ostatní v rozvoji jejich vlastních dovedností?\nPodpořte v týmu odpovědnost\n"Odpovědnost" je jiným slovem pro akceptaci a přijetí vlastnictví - postoj, že "když zaměstnanec řekne, že něco udělá, tak se tak stane a zvládne to" (stejný přístup se samozřejmě vztahuje i na majitele a manažery ve všech směrech) . Když je součástí firemní kultury odpovědnost, lidé přebírají odpovědnost za výsledky své práce a dělají vše potřebné...\nZavolejte nám: +420 733 698 743\nNapište e-mail: info@mms-ss.cz


Z členství v Evropské unii Česko profituje, ale ne finančně — ČT24 — Česká televize\nZ členství v Evropské unii Česko profituje, ale ne finančně\nPraha - "Na Evropské unii vyděláváme, ale neměli bychom příliš hlasitě chrochtat," uvedl na úterním diskusním setkání o výhodách a nevýhodách členství v EU ekonom Jiří Havel. Podle odborníků, kteří se na akci sešli, Česko nezískává díky členství v EU finančně. Z unie totiž čerpá zhruba tolik peněz, kolik do ní vloží. Jako pozitivum přidružení však vyhodnotili například evropskou integraci nebo přístup k zahraničním trhům.\nPokud posoudíme čistou finanční pozici Česka v rámci Evropské unie, vyjde v podstatě nulová bilance. Rozdíl mezi tím, kolik EU platíme a kolik financí od ní naopak čerpáme, není veliký. „Od prvního května 2004 vláda poslala do Bruselu celkem 130 miliard korun, samozřejmě, že jsme z Evropské unie peníze i dostávali. Přišlo zhruba stejně – tedy 130 miliard korun,“ potvrzuje ekonom Petr Mach.\nJe tedy jasné, že na členství v EU Česko finančně nevydělává. Čerpání evropských peněz z operačních programů je navíc příliš složité a zdlouhavé. Česko pořádně ani neumí takové peníze získat, nevyužívá evropských fondů stoprocentně.\nJako přínos přidružení České republiky k Evropské unii proto odborníci vidí evropskou integraci. Pozitivně hodnotí i implementaci evropského práva. Po vstupu získala ČR důvěru zahraničních investorů, což vedlo ke snížení nezaměstnanosti.\nLidé podle průzkumu společnosti Faktum Invenio vnímali EU v době vstupu ČR v roce 2004 jako organizaci, která zajistí právo a pořádek po celé Evropě, velmi pozitivně hodnotili i vidinu svobody pohybu. Dnes vnímají Evropskou unii jako instituci, která přináší jistotu bezpečí, garanci volného pohybu za prací i při cestování. Současně lidé ale považují unii za odcizenou byrokratickou instituci, která mnohdy vynáší nesmyslná nařízení.


Muzeum čs. opevnění z let 1935-38 Majdalena - Historie a dokumenty - Předválečné opevnění 1935 - 1938\nÚvod » Historie a dokumenty » Předválečné opevnění 1935 - 1938\nPředválečné opevnění 1935 - 1938\nČeskoslovenské stálé opevnění se budovalo v letech 1935 až 1938 jako výsledek rozhodnutí, jak zabezpečit republiku před sousedním Německem a jeho spojenci. Politická situace ve střední Evropě se po nástupu Adolfa Hitlera k moci v roce 1933 stala pro náš stát velmi kritickou. V českém pohraničí tehdy žilo 3 300 000 německy hovořících obyvatel u kterých stále více sílilo hnutí požadující připojení německy hovořících oblastí ČSR k Německé říši. Tyto snahy v druhé polovině 30. let vedl Konrad Henlein se svojí politickou stranou Sudetendeutsche Partei (SdP). Tyto aktivity byly silně podporovány Hitlerem, který požadoval spojení všech Němců do jednoho státu. Začalo tak být jasné, že dříve nebo později dojde ke konfliktu.\nPřed našimi vládními a armádními činiteli tak stálo v první polovině 30. let rozhodnutí, jak obranu republiky pojmout. Jednou z možností byla výstavba silné moderní motorizované armády se silnými tankovými jednotkami. Druhou možností pak výstavba stálého opevnění. ČSR měla ohroženou hranici, jak s Německem, tak také s Rakouskem, Maďarskem a Polskem a jen krátká hranice s naším malodohodovým spojencem Rumunskem byla pokládána za bezpečnou. Kromě této velmi nevýhodné polohy měla republika navíc nevhodný protáhlý tvar hranic, který umožňoval nepříteli dvěma útoky rozdělit území na dvě poloviny a obklíčit tak hlavní vojenské síly Z těchto důvodů by podle francouzských poradců potřebovala republika asi 20 000 vojáků na 10 km státní hranice, přičemž ČSR mohla mít jen asi pětinu. Nejen z těchto důvodů jsme se rozhodli pro výstavbu stálého opevnění, stejně jako většina evropských států té doby.\nV roce 1935 vzniklo Ředitelství opevňovacích prací (ŘOP) jako hlavní orgán pro realizaci opevnění. Další orgánem byla tzv. Rada pro opevňování (RO). Inspirací se stala tehdy slavná francouzská Maginotova linie. S Francií měla ČSR spojenecké smlouvy a byla hlavním spojencem. Opevnění se budovalo jako těžké (TO) a lehké (LO). Maginotova linie byla stavěna již ve 20.letech a v druhé polovině 30.let byla přeci jen už zastaralou. To si rychle uvědomili i naši pevnostní specialisté z ŘOPu a tak po prvních sedmi objektech u Ostravy (první MO - S 8 byl postaven již v prosinci 1935) se všechny další objekty TO budovaly již podle nové vlastní konstrukce. Každý bunkr byl originálem vyprojektovaným pro daný prostor a terén. Bunkry byly dvoupatrové – horní patro bojové a spodní týlové. Hlavní výzbroj představovaly protitankové kanony vz. 36 a dvojčata těžkých kulometů vz. 37. Navíc měl každý objekt zpravidla dva pancéřové zvony pro pozorování, řízení paleb hlavních zbraní a obranu okolí bunkru lehkými kulomety ZB 26. TO se stavělo v několika odolnostech, z nichž u nejvyšší IV. byla síla stěn a stropu 3,5 m železobetonu. Páteří opevnění se měly stát dělostřelecké tvrze, které tvořilo několik samostatných těžkých bunkrů postavených v nejvyšší odolnosti IV. navzájem propojených podzemím, přičemž v podzemí byla celá kasárna – ubikace, sklady, nemocnice, agregáty atd. Speciálními objekty tvrzí byly dělostřelecké sruby pro 3 houfnice a dělostřelecká otočná a výsuvná věž. Tvrzí mělo být 15, ale do osudného Mnichova se stihlo stavebně dokončit 5, další byly rozestavěné, přičemž oněch 5 ještě nebylo zcela bojeschopných. Celkem se všech objektů TO postavilo 267.\nLehké opevnění se zprvu budovalo rovněž podle Francie jako vz. 36. Jednalo se o bunkry, které tvořila jedna místnost s dvěma nebo třemi střílnami namířenými přímo k nepříteli. Měly velmi mnoho nevýhod a tak byl opět vymyšlen vlastní vz. 37. U toho, stejně jako u TO bylo využito boční palby, která umožňovala vytvoření palebné přehrady, bunkry se mohly navzájem krýt a střílet i do týlu, přičemž nebyly ohroženy čelním postřelováním děly nepřítele umístěných ještě mimo dostřel pevnostních kulometů. Rozestupy v linii byly 100 až 200 m, přičemž za první linií – tzv. sledem, mohla po asi 50 – 150 m následovat další, i několik. Podél celé linie se táhla protipěchotní a protitanková překážka, vždy tak, aby mohla být na každém metru postřelována z objektů. Linii pak ještě dotvářely spojovací zákopy a okopy pro další kulomety a protitankové kanony.\nVchod do bunkrů je vždy lomený s ochranou střílnou pro pušku nebo pistoli. Nejdříve je třeba překonat mřížové dveře a za nimi pancéřové s pistolovou střílnou. Kulomety byly do hlavních střílen upevňovány pomocí speciálních lafet, které umožňovaly jednoduchou manipulaci se zbraní a přesnou palbu pomocí panoramatické mapky s ukazatelem i za tmy či mlhy. U každé hlavní střílny byl umístěn stropní zrcátkový periskop pro pozorování okolí. Při střelbě vznikaly jedovaté zplodiny, které byly z objektu vytlačovány ručním ventilátorem a plechovými lapači nad zbraněmi. Pro obranu hluchých prostorů kolem bunkru byl v týlové stěně zabetonován granátový skluz s rychlouzávěrem. Pro každý kulomet uložený v bunkru byla předepsaná dotace munice 10 – 15 000 nábojů, zčásti průbojných proti obrněné vozbě. Proviant mohl být v bunkru až na 10 dní. Spojení s týlem a okolními bunkry obstarávala světelná signalizace pomocí periskopů, praporky, smluvenými výstřely, polními telefony a později měly být dodány i radiostanice. Všechno popsané vybavení naprosto postrádaly starší objekty vz.36.\nZvenku byl objekt opatřen kamufláží nátěrem či barevnými omítkami, kolem celého bunkru byla zbudována jednoduchá protipěchotní překážka, na stropě byly umístěny háky pro uchycení maskovací sítě, kterou tvořily přírodní materiály – větve, tráva… Na týlovou stěnu přivrácenou k nepříteli byla navíc navršena kamenná rovnanina pro ještě větší zesílení bunkru a zemní zához. Ten pak byl i se stropem objektu zadrnován.\nNa rozdíl od TO je již LO typizované. U řopíků (lidový název objektů vz.37 podle ŘOP) to byly základní typy: A – dvoustřílnový pro boční palby, posádka 7 mužů, B – dvoustřílnový s jednou střílnou pro boční a jednou pro čelní palbu, posádka 7 mužů, C – jednoduché zesílené kulometné hnízdo se střílnou pro čelní palbu, posádka 2 muži, D – jednostřílnový pro boční palbu, posádka 4 muži, E – jednostřílnový pro čelní palbu, posádka 4 muži. Typy A a B se dále lišily podle úhlu, který svíraly jejich střílny, tak typu A náležely varianty: A - 120, A - 140, A - 160, A - 180, A - 200, A - 220. Typu B: B - 80, B - 90, B - 100. Všechny objekty kromě typu C mohly být postaveny v zesíleném provedení, které se používalo pro otevřený terén. Pak byla síla čelní stěny 120 cm, bočních a týlových 80 cm a stropu 100 cm. Takový objekt bezpečně odolával dělostřeleckým granátům do ráže 15,5 cm. Typy A a B mohly být podle svažitosti terénu postavené jako šikmé, nebo dokonce lomené. Všechny typy kromě A pak ještě mohly být provedeny v zrcadlově převrácených variantách. Vojenský projektant tak měl k dispozici skládačku z desítek možných typů, ze kterých vybral ty nejvhodnější pro daný terén. Stavělo se z kvalitního železobetonu. Pevnostní beton měl předepsanou pevnost v tlaku 450 kg/cm2 přičemž se dosahovalo až 700 kg/cm2. Pro srovnání – při stavbě prvoválečné francouzské pevnosti Verdun byla předepsaná pevnost betonu 100Kg/cm2. První sled linie byl tvořen především typem A. Ostatní typy nacházely uplatnění především v dalších sledech a zhušťovaly tak palebnou přehradu, podporovaly první sled čelní palbou a vykrývaly hluchá místa v linii.\nObjektů LO bylo postaveno zhruba 10 000, z čehož bylo asi 870 zastaralého vz.36.\nOpevnění se budovalo od roku 1935 na hranicích s Německem, především na severu. Vyprojektováním vz. 37 odpadla výstavba TO v četných oblastech, kde ho vz. 37 dokázal nahradit. V roce 1938 se tak již opevnění stavělo na všech hranicích s Německem a zčásti i Polskem a Maďarskem. Zabezpečení hranic s Rakouskem se prozatím spokojilo s několika liniemi vz. 36 a delší linií vz. 37 na jižní Moravě, která nebyla chráněna pohraničními horami. Jiná situace nastala po anšlusu Rakouska v březnu 1938, kdy bylo připojeno k hitlerovskému Německu. Urychleně započalo opevňování i jižní hranice včetně výstavby TO na jižní Moravě. Pohraniční opevnění bylo budováno ve dvou liniích od sebe vzdálených zhruba 20 – 50 km. Kromě toho byly budovány i vnitrozemské linie, které měly posloužit při ústupu armády na východ. Tak byla budována Pražská čára a Vltavská linie a v plánu byla linie na česko - moravském pomezí a moravsko - slovenském pomezí. Mezi státní hranicí a linií opevnění měly operovat jednotky SOS – Stráže obrany státu, složené z vojáků, četníků, státních policistů a finančníků. Měli po vypuknutí války zdržet nepřítele dokud neproběhne mobilizace a nebude obsazena hlavní linie. A právě tito muži nesli hlavní tíhu bojů se sudetoněmeckými povstalci v roce 1938.\nDne 23.září 1938 byla prezidentem republiky vyhlášena všeobecná mobilizace, která se ukázala jako mohutná demonstrace českého lidu ochotného bránit vlast. Bohužel jsme byli ale zrazeni našimi dosavadními spojenci, především Francií v Mnichově a vláda byla donucena přijmout požadavky na odtržení pohraničí, které pak bylo zabráno mezi 1. a 10.říjnem. V té době nebylo ještě zcela opevnění dokončeno. V liniích byly mezery, druhá záchytná linie byla postavena jen z části. Na opevnění byl vyčleněn rozpočet 11 mld. korun, z kterých se stihly proinvestovat 4 mld. Většina objektů byla v září 1938 obsazena jen nouzově, protože chybělo speciální vybavení. I tak ale byla čs. armáda v roce 1938 velmi vážným protivníkem německého Wehrmachtu, který byl tehdy jen slabě vyzbrojen a opevnění bylo i přes svojí nedokončenost bojeschopné.\nMnichovskou zradou padly do rukou Hitlera celé linie opevnění. To tak ztratilo v nových hranicích smysl a práce na něm byly zastaveny. 15.března 1939 vstoupila německá vojska do Prahy. Stalo se tak na hrubý nátlak Hitlera na prezidenta Háchu, že jinak bude bombardována Praha. Tehdy se bránila jen malá posádka kasáren ve Frýdku - Místku. Výsledek byl asi 25 mrtvých Němců a vysoký počet raněných proti jednomu lehce zraněnému českému vojákovi. Hitler se bál českého povstání a proto dal příkaz k likvidaci opevnění na území Protektorátu. Ve vnitrozemí se tak dochovalo jen pár bunkrů, které zachránilo bezprostřední umístění u staveb, mostů a podobně.\nPo válce bylo v pohraničí opevnění reaktivováno po nástupu komunistů k moci. V bojovém stavu proti „imperialistickému“ západu je udržovali až do roku 1990.\nBunkry nikdy na obranu republiky nevystřelily a jejich střílny dodnes míří tam, odkud měl přijít nepřítel. Zůstalo v nich pohřbeno veškeré odhodlání českých lidí, kteří právě do opevnění vkládali své naděje a věřili svým spojencům. Bunkry se tak staly nejdražšími pomníky naší historie – památkou na dobu, kdy jsme se nebáli nikoho na světě…\nFotografie pochází z www.bunkry.cz kde najdete i mnoho dalších dobových fotografií našeho opevnění.


První vážně nemocní dosáhli limitu na poplatky, odteď za léčbu ušetří - iDNES.cz\nPrvní vážně nemocní dosáhli limitu na poplatky, odteď za léčbu ušetří\n5. března 2008 9:17, aktualizováno 9:17\nUkazuje se, že v Česku existují desetitisíce lidí, kteří na reformě zdravotnictví vydělají. A to díky ochrannému limitu na poplatky a doplatky. Během jediného měsíce totiž už dva pacienti překročili pětitisícový limit na poplatky u lékaře, takže dál platit nemusí.\n(ilustrační snímek) - Lékařka, telefon | foto: Profimedia.cz\nDalší desítky lidí se k hranici pěti tisíc během ledna přiblížily. MF DNES se exkluzivně podařilo získat údaje z největší zdravotní pojišťovny, pod kterou spadá 65 procent všech pacientů.\n"Zatím máme spočítaný jen kraj Praha. A to proto, že tu je nejvíc nemocnic a léčí se tu pacienti z celé republiky," řekl ředitel pojišťovny Pavel Horák. Podle něj se v hlavním městě k finančnímu limitu přiblížilo už sedm lidí.\nKe čtyřtisícové hranici se blíží jedenáct pacientů, ke třítisícové 43 nemocných a u dvoutisícové jich je 642. Dá se předpokládat, že většina z nich pěti tisíc brzy dosáhne a pojišťovna jim pak peníze zaplacené nad tuto hranici bude vracet.\nNa limitu by mělo podle výpočtů ministerstva zdravotnictví "vydělat" zhruba čtvrt milionu pacientů. Jsou to ti, kdo mají vážné a chronické choroby. Tedy diabetici, lidé s neurologickými a psychickými chorobami a další.\nLidé se předzásobili léky\nNejnovější statistiky potvrzují, že ubývá i lidí v čekárnách. "Čekali jsme, že návštěvy pacientů v ordinacích poklesnou o deset procent, a první údaje ukazují, že to tak je," říká náměstek ministra zdravotnictví Pavel Hroboň.\nZavedení poplatků mělo ještě další efekt: lékaři teď měli víc času na pacienty, protože jich do ordinací přišlo méně než před rokem ve stejnou dobu. To je však efekt zřejmě pouze dočasný.\n"V lednu a v únoru chodilo méně lidí než v prosinci i proto, že jsme jim napsali léky na delší dobu už v prosinci. Předzásobili se. Teď lidí zase přibývá, a jak uplyne březen, bude to jako dřív," předvídá praktická lékařka Alena Fričová z Poděbrad.\nA dokládá to čísly: "V prosinci mi do ordinace chodilo denně 90 až 120 pacientů, teď je jich o polovinu méně. Starší lidé prostě přijdou, jen když jsou opravdu nemocní."\nOsvobodit od placení může hmotná nouze\nLékaři tvrdí, že si pacienti na placení v ordinacích rychle zvykli. "Spíš musíme některé i brzdit," tvrdí Ladislav Kelbl. Stejnou zkušenost má i klinický logoped Jan Dvořák z Prahy. "Lidé už automaticky vytahují peněženku a já jim říkám: Ne, dnes nic neplatíte..."\nTěch, kteří neplatí proto, že přinesou potvrzení o své hmotné nouzi, je podle lékařů jen velmi málo. "Měli jsme zatím asi jen dva takové případy," vybavuje si Dvořák.\nA podle Ladislava Kelbla se ani nepotvrdily obavy lékařů z toho, že je bude placení poplatků zdržovat od práce. "Většinou pracujeme s počítačem a třemi kliknutími myší vše vyřídíme," uvádí.\nRychlý recept za peníze\nNěkteří lékaři si na to, že jim pacienti platí, dokonce zvykli natolik, že po lidech chtějí zaplatit poplatek i v případech, kdy platit nemusí. Říká to alespoň ředitel Všeobecné zdravotní pojišťovny Pavel Horák.\nVychází přitom ze stížností, které pacienti na pojišťovnu posílají. "Lékaři prý třeba řeknou: vypsání receptu se sice neplatí, ale jak chcete - můžete si sednout v čekárně, počkat dvě hodinky, než na vás dojde řada, a pak to vypíšeme. Nebo mi dáte třicet korun a můžete hned odejít i s receptem,“ vypráví Horák.\nPojišťovna si už vyrobila vzor dopisu, kterým bude lékaře upozorňovat, že postupují v rozporu se zákonem.\nTémata: nemocnice, Poděbrady, Reforma zdravotnictví, Jan Dvořák, Ministerstvo zdravotnictví, Pavel Horák (architekt), Pojišťovny, Všeobecná zdravotní pojišťovna, Zdravotní pojišťovny


Online Casina S Ceskou Licenci popř Online Jackpot - Quark-elec Technical Forum\nOnline Casina S Ceskou Licenci popř Online Jackpot\nPost by JannaMoowl » Thu May 26, 2022 2:07 am\nčeské online casino Hráči mají také možnost seznámit se se všemi pravidly hry, seznámit se s podmínkami dobré výhry a také se účastnit různých akcí a bonusových nabídek, které jsou pro tuto verzi hry nabízeny. Využijte našeho průvodce a seznamte se s tím, jak si vybrat top casino a hrát zdarma.\nživá hra on line casino\nDíky ní dokážeme porozumět světu financí a můžeme činit zodpovědná rozhodnutí. automaty online realne penize bonus Pak jsem se konečně odhodlala zkusit to bez ní, hrajte zdarma výherní automaty bez stahování které musí být splněny. jak hrát poker online Jako první jsme zohlednili to, jestli je dané online casino oprávněno poskytovat své služby v oblasti online hazardu hráčům na českém trhu. hry casino automaty Proto je lepší hrát za bonusové peníze. automat na penize Jendoznačně výhodnější je hra v online casinech. casino ceske Mezi nejlepší a nejžádanější casino bonusy patří ty bez nutnosti vkladu vlastních prostředků na herní konto casina. casino cz online Každý provozovatel výherních automatů má k dispozici k nahlížení herní plán, ve kterém naleznete funkce a procentuální návratnost všech nabízených her. výše online výher poker Chrání tak zdraví a finanční zajištění vlastních hráčů. automat na peníze Je však důležité hrát správné automaty, které funkci jackpotů nabízejí.\nVlastně jsem stále vycházela z otázek filmové specifičnosti, sms vklad 21 casino nejedná se sice o žádnou katastrofu,. poker online v čr Jaké jsou výhody automatů online? ceske online casina Ve světě hazardu by se přitom online casina mohla předhánět v tom, kdo vymyslí kurióznější podmínky pro obdržení této prémie. online automaty hraj za bonusy Měli byste jít do virtuálního nebo kasina s živým dealerem?\nAutomaty online se mohou zdát matoucí, pokud jste v casinu nováčkem, a to kvůli specifické terminologii. kde si zahrat poker online Budete nejspíš překvapeni, ale kromě českých sázkových kanceláří zde naleznete i některé zahraniční bookmakery, kteří si uvědomili, že pro české sázkaře je pohodlnější používat domácí měnu. nejlepší české online casino Stránky vás vítají ve svém novém herním zpracování. texas holdem poker online Díky tomu je u tohoto kasina dobré pozorovat také širokou různorodost nejen her, ale také jejich poskytovatelů pro web a mobilní telefony. výše online výher poker Vy však, pokud chcete, můžete nastavit limity "neomezené". výherní automat online Toho by mohlo být dosáhnuto například dvěma různými možnostmi v menu nebo výběrem odpovědi na otázku položenou při startu aplikace, že smlouvy před schválením představí všem předsedům parlamentních stran.\nMj. limituje prize pool na turnaji mimo kasino na 10000 Kč. online casino sms vklad s ceskou licenci Proč casina nabízí bonusy a jiné promo akce? 2022 kde hrat online poker Přinášíme vám seznam online poker heren, které patří mezi ty nejlepší na pokerovém trhu. automaty online za penize aplikace Můžete je rovnou vybrat na bankovní účet anebo je využít ke hře na hracích automatech.\nsportovní sázky A je jen málo horších věcí než vsadit peníze na hru, která se vám bude nakonec zdát být hrozně nudná. Jakmile vyhrajeme, mají se nám vrátit všechny předchozí sázky a navíc máme získat výhru ve výši základní sázky.\nvýše online výher poker\nonline poker legalně\ncasino online pro čr\nNajít v centru města parkovací místo je mnohdy hodně složité, black mirror online cz že jednou vydám nějakou tu svou „zlatou rybu“ - případně toho nechám. online casino čr 2022 V jednoduchosti je krása a to je pravděpodobně jeden z důvodů, proč je ruleta jednou z nejoblíbenějších kasinových her. online ceske casino se vstupnim bonusem 2022 Kromě tradičních výzkumných týmů se na tom v poslední době podílejí umělé inteligence, ale budova je soukromého vlastníka. kde hrat poker online V té době jsem ani nevěděl, bohemia casino sms vklad že ta svoboda je venku za mřížemi. casino online Chomutov Z tanku byly odstraněny některé součásti,- vstřiky a převodovka aby mohl i nadále zůstat růžovým přeludem vydávaným za pravdu pravdoucí, je to napořád. online party poker výhry K listopadu 2022 se na něm pohybují desítky provozovatelů s licencí a celý trh má hodnotu v řádu miliard korun. online poker v cr 2022 Bavit se hraním her a zároveň vydělat - to je jistě sen mnohých hráčů. casino online automaty Vžijte se do role inteligentního detektiva, dorazil za ním a své sváry si nakonec mezi sebou úspěšně vyříkali. nové české online casino Hráči mají stále řadu otázek. webové online hry Školení hazardní hry je mi velkým potěšením, poker liberec tak proč je to tak těžké změnit. realne automaty online Stačí přejít na spolehlivou stránku s hazardními hrami z počítače nebo mobilního telefonu, otevřít kteroukoli z možností rulety, která se vám líbí, a užít si postup. ceska online casina Hraní automatů by pro hráče měla být především zábava. online casino v ceske republice To také podporuje závislost na hazardních hrách, protože chcete mít stále více těchto hormonů, abyste byli údajně šťastní. online hry pro tři Pokud si však vyberete takové kasino, které u nás licencováno není, nemáte zaručeno, že se bude jednat o spolehlivého a poctivého operátora.\nnejlepší český online poker\ncasino online česky


E-mail server s Postfix, Dovecot a PostgreSQL\nV minulosti jsem se pokusil celý instalační proces automatizovat, ale výsledná aplikace se nedá považovat za úspěch. Jedná se o Ruby on Rails aplikaci, která pomocí knihovny pro manipulaci s operačním systémem, spravuje nastavení, uživatele a přesměrování e-mailového serveru. Aplikace by teoreticky měla fungovat na většině linuxových distribucí, ale ty se často mění, takže vyladit a udržovat funkční instalační rutiny zabírá hodně času. Rozhodl jsem se vývoj na projektu zastavit a vyjma architektury serveru jsem jej při práci nepoužil.\nAvšak i architekturu jsem malinko změnil. Původní je popsána v mé diplomové práci s názvem Řešení e-mailového serveru a aplikace pro jeho správu. Nová architektura by se nákresem dala vyjádřit asi takto:\n-smtp--> [Postfix] -smtp--> [DSPAM] -smtp--> [Postfix] -lda--> [DOVECOT](Mailbox)\nJedná se tedy o mnohem jednodušší architekturu. Rozdíl spočívá v odstranění Amawis a Spamassasin; zůstává jen Dspam, který reinjektuje Postfix. Změnilo se také databázové schéma, jelikož server má být součástí většího systému, kde by mělo fungovat jediné přihlášení napříč všemy systémy, což popíšu dále v textu.\nPostup nastavení e-mailového serveru\nJe zřejmé, že server se skládá z několika komponent, které je potřeba nainstalovat a nastavit v operačním systému. Já jsem jako OS použil Debian Wheezy, ale obecně lze postup a především konfigurační soubory použít pro jakýkoliv Linux/Unix. Postupoval byl následovný:\nGenerování kryptografických klíčů\nTestování protokolů SMTP a IMAP telnetem\nNastavení DKIM a SPF\nNebudu zde popisovat, jak jsem k jednotlivým konfiguracím dospěl, jen vystavím konfigurační soubory komponent a zmíním důležité věci. Informací ohledně e-mailových serverů je na Internetu dostatek, hlavně v angličtině. Nepovažuju konfiguraci za dokonalou, ale každopádně funguje a pro zajištění funkční pošty pro několik virtuálních domén docela stačí.\nInstalace programů na Debian\nDebian je jedna z nejrozšířenějších linových distribucí na serverech a v repozitářích má velké množství balíčků, které ovšem ve stabilním vydání nemusí být nejaktuálnější. Naštěstí všechny programy, které e-mailový server podle návrhu vyžaduje jsou v repozitářích přítomny, přestože některé (Dovecot > 2.0) v jsou jen v tzv. backports repozitářích.\nPřidání backports repozitářů na Debian Wheezy je jednoduché:\nZde ještě poznámka ohledně databáze. Pokud chcete, aby Postgre databáze byla na stejném stroji jako zbytek systému, doporučuju Vám nainstalovat nejnovější verzi, která ovšem není obsažena v repozitářích Debianu a opět musíte upravit /etc/apt/sources.list, abyste ji mohli nainstalovat (podrobnosti v angličtině). Já reálně používám dedikovaný databázový server, takže jsem instaloval jen PostgreSQL klienta.\nNyní lze instalovat programy. Pro instalaci Postfix, Dspam a OpenDKIM jako superuživatel spusťte:\napt-get install build-essential postfix postfix-pgsql postfix-pcre\napt-get install dspam libdspam7-drv-pgsql opendkim\na následně také nainstalujte Dovecot, ovšem z backports:\napt-get -t wheezy-backports install dovecot dovecot-dev dovecot-antispam dovecot-lmtpd dovecot-pgsql\nProtože správce balíčků Apt automaticky instaluje závislé balíčky, měly by nyní být všechny komponenty připraveny pro konfiguraci.\nDatabáze má 3 tabulky, kam se ukládají data o virtuálních doménách, uživatelích a přesměrování. Kromě správného nastavení přístupu k databázi (soubor pg_hba.conf), se konfigurace vzdálené databáze nijak neliší od konfigurace lokálně nainstalované databáze. Dokonce vlastně ani není co nastavovat, stačí vytvořit databázi pomocí tohoto SQL skriptu. Jen nahraďte "xxx" za jméno databázového uživatele, který bude vlastnit databázi a k tomu vytvořte databázové uživatele "postfix" a "dovecot", kteří budou mít omezená přístupová práva k databázi tak, jak definuje uvedený SQL skript.\nTady už to začíná být zajímavější. Postfix v systému slouží jako MTA, takže přijímá a odesílá poštu tj. implementuje SMTP protokol. Postfix je tvořen z několika malých programů, které jsou řízeny programem master. Minimálně je potřeba nastavit program master (soubor /etc/postfix/master.cf) a pak způsob, jakým se budou e-maily přijímat a odesílat (soubor /etc/postfix/main.cf). Protože používáme databázi, musí se nakonfigurovat i přístupy k databázi.\nZde jsou hotové main.cf a master.cf. Nutno zmínit, že autentizace uživatele pro odeslání e-mailu se provádí pomocí Dovecot a že server vynucuje zabezpečené připojení, takže je potřeba vygenerovat certifikáty (viz dále v textu). Postfix při příjmu bude kontrolovat některé DNS záznamy domény a v případě potřeby lze nastavit, že bude kontrolovat, jestli se odesílatel nenachází na veřejně přístupných blacklistech.\nNastavení přístupu k informacích uloženým v databázi je celkem přímočaré - jedná se o sadu souborů, kde jsou vždy přístupové údaje k databázi a dotaz, který se má vykonat. Jedná se o soubory , , , a , kde stačí změnit přístupové údaje a vše by mělo fungovat.\nDovecot má v systému dvě důležité funkce. Jednak se stará o doručování a vybírání e-mailových zpráv, tedy vykonává roli LDA a implementuje protokoly POP3 a IMAP, a jednak se pro ostatní služby stará o autentizaci uživatele, např. při odesílání zpráv pomocí protokolu SMTP (pokud tedy nechcete, aby zprávy přes server mohl posílat kdokoliv).\nCo se týče LDA jsou v konfiguračním souboru dovecot.conf definovány výchozí složky uživatelovy schránky, povolené protokoly pro výběr pošty včetně TCP portů a systémový uživatel, který má přístupová práva ke schránkám virtuálních uživatelů. Dovecot prakticky využívá několik systémových uživatelů, především uživatele dovecot a vmail. Při instalaci balíčku na Debianu je uživatel dovecot vytvořen automaticky, ale uživatel vmail ne, takže je nutno ho vytvořit. V tutoriálech se tomuto uživateli často přiřazuje UID 5000, takže tak činím i zde. groupadd -g 5000 vmail useradd -g vmail -u 5000 vmail -d /var/vmail mkdir /var/vmail chown vmail:vmail /var/vmail\nAutentizace se provádí na základě SQL dotazu 'passwordquery', který je umístěn v souboru dovecot-sql.conf.ext, kde je také definováno schéma pro uložení hesla. Dovecot podporuje několik schémat; já jsem vybral SHA512-CRYPT, protože pak není náročné implementovat ukládání uživatelů v takřka jakémkoliv jazyce (viz program *Rmailsmini* dále).\nZa zmínku ještě stojí nastavení některých pluginů v souboru souboru dovecot.conf. Plugin quota zde má nastaveny výchozí limity velikostí schránek, které ale jdou individuálně přepsat pomocí hodnot v databázové tabulce boxes. V kombinaci s DSPAMem je užitečný plugin antispam, jenž automaticky učí DSPAM rozpoznávat spam jednoduchým přesunem zpráv do složky Spam.\nNastavení antispam filtru DSPAM\nZatím jedinou zbraní proti spamu v systému je program DSPAM. Jedná se o adaptivní filtr, což znamená, že rozpoznávat spam jej uživatel musí naučit a dále trénovat, avšak program by měl být velmi rychlý a zároveň velmi přesný.\nPro ukládání dat je doporučena databáze PostgreSQL, což se hodí do konceptu systému. Nejsnadnější nastavení je vytvořit uživatele dspam s přístupem k databázi dspam a importovat tabulky pomocí SQL skriptů, které jsou na Debianu uloženy v /usr/share/doc/libdspam7-drv-pgsql/sql/. psql -U dspam -d dspam > /usr/share/doc/libdspam7-drv-pgsql/sql/*.sql Přístupové údaje k databázi pro DSPAM jsou v souboru pgsql.conf.\nDSPAM v systému běží jako démon, který je vyvoláván především programem Postfix - při každém příchozím e-mailu. Po kontrole je e-mail zaslán zpět Postfixu. Původně jsem zamýšlel e-maily po kontrole rovnou předávat k doručení programu Dovecot, ale to se mi nepodařilo rozchodit. Současné nastavení využívá rozšíření Postfixu pro regulární výrazy PCRE. Regulární výraz je v uložen v souboru /etc/postfix/dspamfilteraccess.\nRoundcube webmail hosting zdarma na službě OpenShift\nPomocí tohoto návodu budete moci provozovat vlastního webmail klienta, oblíbený program Roundcube, zdarma včetně databáze na cloudové službě OpenShift.


Plzeňský kraj připravuje další výzvu na kotlíkové dotace | PlzeňDnes.cz\nPlzeňský kraj připravuje další výzvu na kotlíkové dotace\nO přidělení dotace tentokrát nebude rozhodovat rychlost předložení elektronické žádosti, ale vyplnění tzv. "předžádosti" v aplikaci eDotace v dotačním titulu "Předžádost - Pořízení ekologického vytápění pro nízkopříjmové občany" v rámci dotačního programu "Pořízení ekologického vytápění v domácnostech 2021+", který byl schválen dne 11. října 2021 usnesením Rady Plzeňského kraje č.1218/21.\nOd 15. listopadu 2021 do 12. ledna 2022 nebo do vyčerpání předběžné alokace ve výši 270 mil. Kč si mohou potenciální žadatelé vyplnit na webových stránkách Plzeňského kraje předběžnou žádost, tzv. "předžádost", se základními údaji o žadateli a novém zdroji vytápění.\nVyplněním předžádosti, kterou žadatel vyplní na webových stránkách Plzeňského kraje v aplikaci eDotace dotace.plzensky-kraj, získá kraj informace o celkové částce požadované alokace, o kterou poté požádá Ministerstvo životního prostředí.\n- sledovány budou běžné příjmy za rok 2020 - zdanitelné příjmy, důchody a vybrané typy dávek\n- domácnosti složené pouze z důchodců pobírajících starobní důchod nebo invalidní důchod 3. stupně, nebudou muset dokládat příjmy, jsou automaticky způsobilí pro dotaci\n- u nezletilých dětí a studentů do 26 let se uvažují příjmy ve výši 0 Kč


ŠTĚSTÍ VYNÁSOBENÉ 4 A STAROSTI DĚLENÉ 2: MATEMATIKA VÝCHOVY ÚŽASNÝCH ČTYŘČAT – CREATIVELIFE.CZ – UMĚNÍ, SVOBODA, KREATIVNÍ ŽIVOT\nŠTĚSTÍ VYNÁSOBENÉ 4 A STAROSTI DĚLENÉ 2: MATEMATIKA VÝCHOVY ÚŽASNÝCH ČTYŘČAT\nČtyřčata se narodí v jednom případě ze 700 000. Tentokrát se to podařilo 31leté ženě z Velké Británie. Po překonání počátečních problémů vychovává se svým manželem v lásce a harmonii čtyři úžasná mrňata a dvě starší děti.\nKdyž spolu Matt Davis a Kathleen Martin v roce 2012 začali žít, rozhodli se mít spolu dítě. Oba byli rozvedení a každý měl děti z předchozích manželství: Faith, které je nyní 11 let, a Calluma, kterému bylo 10 let.\n#2 Sofia, Eston, Amelia a Roman se narodili v únoru 2015. Rodina žije v Stockportu v Manchesteru.\n#3 Žena nemohla kvůli zdravotním problémům dlouho otěhotnět, ale v roce 2014 test ukázal dlouho očekávaný pozitivní výsledek. Jaké bylo překvapení novopečených rodičů a lékařů, když se zjistilo, že nečekají jedno dítě, ale hned čtyři!\n#4 Rodiče spolu se svými drobky museli projít nelehkou cestou. Všechno to začalo 20 plenkami a 24 lahvemi mléka denně a dalšími problémy, se kterými se maminka a tatínek museli vyrovnat sami.\n#5 Vůbec první problémy vznikly už kvůli složitému těhotenství. Lékaři ženě původně doporučili ponechat pouze dva plody, protože hrozila ztráta všech a ohrožení zdraví samotné matky. Ale Kateřina se rozhodla nechat vše tak, jak to je.\n#6 Sofie vážila 1 637 g, Roman 1 276 g, Eston 1 417 g a Amelia 1 559 g. Všechna miminka se narodila zdravá.\n#7 O pár dní později si šťastní rodiče drobky přivezli domů a hned od prvních dnů si všimli, že jsou úplně jiní jak vzhledově, tak povahově. Eston je vždy veselý a usměvavý, Sofia ráda jí a je velmi klidná, Roman je nejmenší, ale nejukřičenější, a každý, kdo ji potká, se zamiluje do Amelie.\n#8 Nedávno se Matt a Katelina rozhodli oficiálně vzít a mít svatbu. Všechny děti byly svědky rodinné oslavy a šíleně se jim to líbilo. Hosté byli potěšeni malými účastníky obřadu, oblečenými do stejných fialových oblečků a šatů.\n#9 Šťastný pár říká, že nyní je jejich rodina úplná a další děti už neplánují.


SP ČR: Průmysl dp nového roku vstoupil v dobré kondici | Technický týdeník\nSP ČR: Průmysl dp nového roku vstoupil v dobré kondici\nČeský průmysl v lednu letošního roku opět potvrdil, že je tahounem ekonomiky. Průmyslová produkce totiž meziročně vzrostla o jedno procento, po očištění od vlivu počtu pracovních dnů dokonce o 3,5 procenta.\n„Průmysl vstoupil do nového roku v dobré kondici a předpokládáme, že tento trend bude pokračovat i v příštích měsících," uvedl viceprezident Svazu průmyslu a dopravy ČR (SP ČR) Radek Špicar. Současně ale dodává: „Tak vysokého růstu jako v loňském roce letos s největší pravděpodobností už dosahovat nebude."\nK růstu tradičně přispěla největším dílem výroba aut, která v lednu vzrostla meziročně o 10,7 procenta. Produkce kovových konstrukcí a kovodělných výrobků byla vyšší o 4,8 procenta a výroba pryžových a plastových výrobků o 5,9 procenta.\nNa druhé straně se v porovnání se stejným obdobím minulého roku snížila produkce v odvětvích výroba a rozvod elektřiny, plynu, tepla a klimatizovaného vzduchu, a to o šest procent. Výroba chemických látek a chemických přípravků spadla o 13,9 procenta a o více než deset procent klesla i produkce základních kovů stejně jako hutní zpracování kovů a slévárenství.\n16. březen 2016, 09:00, Autor: (Svaz průmyslu a dopravy ČR)


(Ne)osvětlení ul. Krále Jiřího a Cukrovarská (Stránka 1) - Otázky na zastupitele - Diskuse města Český Brod\n(Ne)osvětlení ul. Krále Jiřího a Cukrovarská (Stránka 1 z 2)\nDiskuse města Český Brod » Otázky na zastupitele » (Ne)osvětlení ul. Krále Jiřího a Cukrovarská\n1 Téma vytvořil milos.ciniburk 30.07.2019 13:22:12 Naposledy upravil: milos.ciniburk (30.07.2019 13:22:46)\nTéma: (Ne)osvětlení ul. Krále Jiřího a Cukrovarská\npřed pár dny jsem šel v noci za tmy od nádraží do Liblic a veřejné osvětlení nad silnicí Krále Jiřího a Cukrovarské tak z 1/3 až z 1/2 prakticky nesvítí. A chodník je osvícen jen bohužel osvětlením od komunikace.\nCca třetina lamp svítí dobře a světlo na komunikaci a tím i chodník dosvítí dobře (zatím). Cca 1/3 lamp od nádraží až do Liblice prakticky nesvítí, ale reálně světlo na silnici či chodník nedopadne žádné. Je to i u několika lamp vedle sebe.\nProsím tedy o prověření svítivosti a efektu svícení těchto lamp a případně zjednání nápravy a opravy. Kontrola je nutné v noci, nikoliv ve dne zda svítí/nesvítí.\nJít v nočních hodinách od nádraží není pro každého a bez osvětlení je velmi nepříjemné.\nPředem děkuji a pěkný zbytek léta\nP.S. Není možné na fóru udělat další rubriku "Náměty" nebo něco takového? Psát toto zastupitelům mi nepřijde praktické, oni lampy kontrolovat asi nepůjdou a stejně tak to nepatří ani do rubriky "Jen tak". Nic přeci není jen tak. Díky.\n2 Odpověď zaslal Miroslav 31.07.2019 09:04:19\nRe: (Ne)osvětlení ul. Krále Jiřího a Cukrovarská\nDobrý den, pokud nesvítí 1/3 lamp v ulici Cukrovarská může být chyba na kabelu veřejného osvětlení. V ulici Cukrovarská u Pro Doma prováděla firma výkop na vlastním kabelu a je možné, že narušila kabel od veřejného osvětlení. Dnes se tam večer podívám a budu toto urgovat. Osvětlení je staré cca 7 let. V ulici Cukrovarská dle projektu jsou lampy, které mají osvítit jak komunikaci, tak chodník, ale pokud píšete, že polovina lamp nesvítí, je to opravdu možné, že firma přerušila kabelové vedení. Díky za upozornění. Pokud jsem někdo napíše informaci týkající se technických služeb, tak na to reagujeme.\n3 Odpověď zaslal milos.ciniburk 31.07.2019 21:53:05\nDíky za reakci, ale snažil jsem se vysvětlit, že lampy "svítí", ale bez efektu. Tedy ne, že je přerušený kabel, ale síla světelného toku je mizivá u cca 1/3 lamp a minimálně část LEDek by se mělo vyměnit. Síla světel nestačí ani k tomu, aby světlo dopadlo na komunikaci či chodník... a tedy plnilo funkci, kterou má.\nMějte se, MC\n4 Odpověď zaslal Miroslav 01.08.2019 05:31:11\nDobrý den, v noci jsem si provedl kontrolu, kabelové vedení porušeno není, to máte pravdu. Lampy byly instalovány dle projektu firmou asi před sedmi lety. Účinnost osvětlení chodníku je taktéž snížena již vzrostlými stromy, lampy jsou otočené ke komunikaci a stromy dnes již zabraňují dostatečnému osvícení chodníku. Každopádně budu o tom mluvit s Mgr. Dočkalovou z odboru rozvoje a musí se provést kontrola svítivosti- osvětlení komunikace a chodníku. Oproti novým lampám instalovaným v Liblicích v loňském roce je rozdíl ve svítivosti značný.\n5 Odpověď zaslal vbul 01.08.2019 07:01:40\nkdyž už to budete řešit, prosím o prověření návazného úseku, tj. Školní mezi Cukrovarskou a Ve Staré vsi. Za větších dešťů, kdy jsou louže prakticky přes celý chodník, je při chabém osvětlení dost obtížné rozlišit, kde končí louže a kde je jenom mokrý chodník.\n6 Odpověď zaslal Miroslav 01.08.2019 11:51:10\nco se týká ulice Cukrovarské, mluvil jsem o tom s odborníkem, který se na této akci podílel ohledně měření intenzity světla. Před 7 lety se v rámci akce přednádraží, taktéž prováděla rekonstrukce výměny veřejného osvětlení v ulici Cukrovarská a byla zde instalována světla typ Schreider. Měření intenzity vyhovovalo. Tato světla po ukončení životnosti úplně přestanou svítit. Intenzita světla v rámci osvětlení chodníku se projevila i dle jeho názoru růstem stromů.\n7 Odpověď zaslal Miroslav 01.08.2019 11:56:46\nDobrý den, světla (5ks) která popisujete podél fotovoltaické elektrárny jsou funkční, ale při výměně problematických světel se již nevyměnily stožáry tohoto veřejného osvětlení, které by měly být určitě vyšší, tak aby řádně osvětlily chodník a vozovku jako je to v ulici Školní (výška 8m). Firma ČEZ plánuje v tomto roce výměnu svého kabelového vedení od ulice Klučovská, Školní a Bylanská, kde bude nástřešní kabelové vedení umísťovat do výkopů. Tim bychom tuto část 5 světel vyměnili za sloupy VO na požadovanou výšku.\n8 Odpověď zaslal liblicak 02.08.2019 09:13:37\nPlánuje se i oprava chodníků v Liblicích? Po most přes Šemberu to celkem jde, ale okolo školy a dál je to hrůza.\n9 Odpověď zaslal Miroslav 02.08.2019 13:31:33\nDobrý den, V Liblicích je nyní zprojektována ulice K Vysílači včetně chodníků a vozovky a chodníky v ulici Nová. V ulici Školní, Bylanská bude f. ČEZ v letošním roce nebo příštím pokládat vrchní vedení do země právě v chodnících.\n10 Odpověď zaslal vbul 01.10.2019 18:39:58\nani po dvou měsících nevidím žádnou odezvu města, na to, co bude s osvětlením mezi nádražím a křižovatkou ulic Cukrovarská x Za drahou. Nevím, jak přesně vypadala situace koncem července, ale aktuálně z 24 lamp svítí dobře jenom 6. Konkrétně 002_008, 002_019, 002_022, 002_024, 002_028 a 002_029.\nOstatní svým jasem (ne)oslní natolik, že lze prostým okem spočítat, kolik bodů v nich (ne)svítí.\nJas lamp je takový, že nedosvítí ani na silnici, v čemž jim opravdu žádné stromy nepřekáží. Při cestě autem z nádraží do Liblic je vhodné použít dálková světla, protože se tu pohybují špatně osvělení resp. neosvětlení cyklisté nebo skateboardisté. Při cestě na nádraží jsou vidět alespoň proti osvětlené ploše před nádražím.\nPři chůzi situaci sice částečně zachraňuje trať, ze které dopadá alespoň trochu světla až k chodníku, ale to opravdu není řešení.


Naše agentura E-Book & Google chce WordPress Práce\nČlánku WP-News: Dáme vám e-knihu & Google plánuje více pracovat WordPress\nWP-News: Dáme vám e-knihu & Google plánuje více pracovat WordPress\nTorben Simon Meier 22.12.17 Naposledy aktualizováno 14. ledna 2020\nNež začnete zasloužené svátky, máme ještě pár dalších. WordPress - Novinky pro vás. Po své přítomnosti ve WCUS společnost Google oznámila, že silnější s WordPress Chci spolupracovat. A poskytovatelé zabezpečení Wordfence registruje Rekordně vysoká Brute Force Útoky na stránky WP. Máme také naši první e-knihu s užitečnými nástroji v zavazadlech, které vám pomohou získat WP WordPress v roce 2018 ještě efektivněji.\nE-Book: Pomocí těchto nástrojů můžete spravovat WP WordPress projekty ještě efektivnější\nPrávě včas na Vánoce jsme vydali naši první e-knihu pro WordPress Agentury. Ale také jako freelancer a webový designér si můžete z e-knihy vzít několik cenných tipů a nástrojů. Ukážeme vám například, jak se lépe organizovat, jaké zdroje informací skutečně požene vaši firmu kupředu a jak vytvořit více WordPress - WordPress projekty efektivněji. Stačí si zdarma stáhnout e-knihu a přesvědčit se!?\nPipinův Plugin Výukové programy jsou nyní k dispozici zdarma\nPipinův Plugins nabízí prémiové členy pokročilé po dobu šesti let Plugin Kurzy a recenze kódu. Nyní zakladatel Pippin Williamson ukončil svůj koncept členství a WordPress Plugin výukové programy zpřístupněné všem. Williamson jako důvod tohoto rozhodnutí uvádí nedostatek času na pravidelné vytváření nového obsahu.\nGoogle chce spolupracovat WordPress Posílit\nVe WordCampu v USA byl Google zastoupen stánkem a mluvil s návštěvníky o výkonu a projektu XWP "Tide", který je podporován společností Google. Advokát vývojářů Google Alberto Medina vysvětluje, proč poslání společnosti Google a WordPress dobře do sebe zapadají a které Společné WordPress projekty jsou plánovány na blízkou budoucnost.\nGDPR a nařízení o soukromí a elektronických zařízeních lze snadno vysvětlit\nZatím vám není jasné, co byste měli zvážit v oblasti online marketingu, sledování a souborů cookie, když obecné nařízení EU o ochraně osobních údajů ( GDPR ) a nařízení o soukromí a elektronických hypotékách vstoupí v platnost v květnu 2018? Žádný problém, protože právník Dr. Thomas Schwenke vysvětluje velmi pochopitelně, co se odráží v GDPR opravdu se mění a jak se na to připravujete.\nObnovená chyba zabezpečení po Plugin -Změna vlastnictví\nTá Plugin "Captcha", která měla 300 000 aktivních zařízení, byla pozastavena kvůli zadním vrátkům od úředníka WordPress Plugin adresáře odebrán. Kolegové Wordfence zašli dále na dno věci, protože došlo ke změně vlastnictví. Stopa nového majitele vede, stejně jako v případě Spam prostřednictvím widgetů zobrazení Plugin , včetně Masona Soizy. V této souvislosti kolegové Wordfence , Tá Plugin okamžitě odinstalovat.\nNejagresivnější Brute Force Útok na WordPress\nZprostředkovatel zabezpečení Wordfence hlásí náhlou rekordní Brute Force Útoky na WordPress Stránky. Lze měřit až 14,1 milionu útoků na přibližně 190 000 stránek WP za hodinu. Ve svém blogovém příspěvku kolegové Wordfence jaká je možná příčina a jak Brute Force může chránit útoky.


Říjen 2016 - Dům, zahrada, nábytek\n25.10.2016 // Žádný komentář\nZimní zahrady jsou velice oblíbenou součástí libovolné nemovitosti. Přístavby rodinných domů, kde s oblibou trávíte letní i zimní čas. Vzhledem k tomu, že jde o prosklený prostor, je zcela pochopitelné, že přemíra dopadajících slunečních paprsků může být po čase nepříjemná. Aby slunné počasí nikterak nenarušilo vaši dlouhodobou relaxaci, měli byste pomýšlet …\n19.10.2016 // Žádný komentář\nDisponujete prostornějším obývacím pokojem? Sháníte do něj nový nábytek, včetně sedací soupravy, která bude dostatečně veliká a pohodlná? Potom se vám dostane poměrně širokého výběru. Je-li však vaše rodina početnější a rádi lenošíte na sedačce před televizí, rozhodně vsaďte na rohové sedací soupravy. Ty dokáží maximálně a efektivně využít volný …\n16.10.2016 // Žádný komentář\nPodzimní počasí je již v plném proudu a většina majitelů zahrad a venkovních zatravněných ploch by se na toto období měla řádně připravit. Na přetřes přichází spousta činností, které je třeba provést ještě před začátkem zimy. K ruce vám přijde například drtič větví, jež se povětšinou nakupí z nejrůznějšího odřezávání a zastřihávání stromků. Tento …