# Zasláno: 21.5.2008 09:59\nMoje sestra mě poprosila, zda bych se zde mohla zeptat, proč její sedmiletá vnučka má opakované zápaly pravé plíce, neboť víc hlav víc ví.\nLinda se narodila 3.12.2000 v 10:00 v Č.Budějovicích. Čas je opravdu z porodnice, byl řečený tatínkovi těsně po porodu, u něhož chtěl být, ale nemohl, protože Linda přišla na svět o dva měsíce dřív naprosto nepřipravená na vzdušné prostředí. (O tom jsem se zmínila už u Baudyho.)\nOd malička trpí laryngitidou, častými a opakovanými záněty průdušek, je velice citlivá na zvuky, sama mluví velmi potichu. Je chytrá, ale velmi nešikovná, nepraktická. Od narození prodělala několik operací - zcelení srdíčka, voperování šantu, po několika letech reoperace z důvodu ucpání, čeká ji ještě jeho prodloužení.\nStále cvičí Vojtovu metodu. Má za sebou cvičení na velkou motoriku, nyní už rok procvičují jemnou. Vloni měla odklad školy, letos je přijata do speciálky, kam by měla v září začít chodit. Velmi častým onemocněním byla zkomplikována předškolní příprava v MŠ, kde v období dvou let byla dohromady snad jen měsíc.\nRodiče i prarodiče se o ni hodně bojí, snaží se ji chránit před každou infekcí (skleníková kytička), leč nedaří se. Během posledního roku má už po páté zápal plic (pravý plicní lalok) a od loňského jara nepřestává kašlat (vlhké vykašlávání). Čeká ji pravděpodobně bronchoskopie (tudíž další narkóza), protože už i doktorům konečně! začíná být divné, co to způsobuje.\nZa svůj nedlouhý život má v sobě kila antibiotik. Před pár měsíci byli i u čínského lékaře, opět dostala kvantum nějakých pilulek, bez výsledku.\nMůžete se prosím na Lindu podívat? Sedmý až jedenáctý den po porodu byly opravdu kritické, tudíž sedmý až jedenáctý rok mohou být pro ni zátěžové. Napadá vás něco, jak holčičce pomoci?\nNemoc těla je vyjádřením hlubších mnohdy nevědomých problémů. Symbolicky její plicní potíže mohou souviset s tím, že by za ni z lásky všichni dýchali. Možná si neuvědomují, že ji láskou a péčí mohou i dusit.\nK dětem požadujete i data maminky, takže 29.3.1973, 15:55 SEČ Strakonice (extrémně nízký tlak).\nKaždý váš názor uvítáme, protože já osobně v tom jsem citově angažovaná a tudíž nemám ten správný odstup. Vždyť to znáte\n# Zasláno: 21.5.2008 10:48\nPo nahlédnutí do radixu, ti můžu dát jednoduchou odpověď. Momentálně pomůžou pouze homeopatika, Bachovy esence, alternativiní medicína.\nProč? Na dítě působí neunosná energetická síla, tlak Merkura ve Štíru ( tedy Pluto) op. Jupiter v Blížencích. To děcko to nemůže zvládnout jako tisíce jiných dětí. Tam se dá pouze alternativně zmírňovat zátěž, krerou způsobuje Pluto.\nDalším aspektem je vztah rodičů při početí. Pohledem do radixu je odpověď jednoznačná, tedy negativní. To se holčičce odráží rovněž do jejího zdraví. Jak jinak?\nNásledným aspektem je neschopnost matky zabezpečit dítěti emocionální zázemí. Děcko tím velmi trpí, čistí vztah rodičů ( plíce). Vztah Lindy k otci bude lepší než k matce, přesto mají oba nepříznívy vliv na její vývoj.\nSamozřejmě, že píšu o velmi subtilních věcech Květo, ty najdeš pouze v radixu. Navenek to může být harmonicke, rodičovské show.\nTen tatínek je hodný, ale jinak? Nepoužitelný?\nMaminka ma velmi zajímavý radix, jeji matka, tedy babička musí být velmi speciálni žena.\nA nakonec? Ať to děcko nechají v klidu, pokud má nějakou osobu, která je jí blízká a schopná ji dát emocionální teplo a porozumění, ať tráví spoustu času s tímto člověkem. Rodiče jsou ji bytostně cizí.\nŽe by s tímto dítětem přišel předpovězený mesiáš do vaší rodiny? Vzpomínáš? Tohle dítě nebude dítětem této planety, snaž se ji prosím chránit před přilišnými zákroky medicíny i lidské hlouposti. Věřme, že její andělská křídla již příliš neztěžkla tíhou pozemských ( lidských) zásahů do její křišťálové aury.\nPřeji hezký den a posílám paprsek lásky.\n# Zasláno: 21.5.2008 11:57\nRaději píšu email\n# Zasláno: 21.5.2008 18:01 - Změnil/a: Věra\nUž vím, že mně bereš s velkou rezervou a doufám, že to snad i přežiju.\nKvěto, já z toho cítím, jakoby matka mohla původně čekat dvojčátka a hned na počátku, bylo životaschopné pouze toto křehké děvčátko.\nObě snad mají staurnskou rovinu.Linda jakoby nejen žila svou ale přinášela svým stavem příležitost prožít saturnskou rovinu i matce. Děvčátko snad potřebuje najít svou ztracenou půlku-celistvost v duševní úrovni LU/Ryby - ?. Jakoby neměla dost času k vnitřní jednotě... Luna v této poloze asi má na svědomí i hlenotvornost. Tak bych typovala i ty opakované pravostranné záněty.Vzníkají tam jakési toxické efekty (Mer./Štír)\nJinak se zdá, jakoby plíce měla málo prostoru v koši - nemá nějaký problém s úzkým hrudním košem, vpáčenými žebry?Plíce se zdají být málo hluboce prodýchávány a rozvíjeny. Napadá mně, že by jí mohl pomáhat pobyt u moře ale ne ve velkých teplech. Jsou tam jakoby zúženy cesty=průduškový kmen i snad bronchy do alveol, ty zase jako když jsou ochablé - atelektáza- neprodýchávání= nerozvinuté plíce.. Dochází k zadržování hlenu, ke kterému by se mohlo dostávat málo kyslíku, tak tam funguje infekční líheň. Možná, že už od poslechu může ztěžka dýchat, jakoby s tichounkým hvizdem při nádechu. A uzavírá se kruh.\nExistuje myslím Frolovovo dýchání - přes jednoduchý trenažér který lze vyrobit, či koupit - jednu dobu se to tu dost propagovalo. Měla by mít ATB jen přísně vybraná teprve až po bakteriálním rozboru vykašlaného hlenu - aby nedocházelo k bezohlednému vybíjení střevní flory v důsledku přemíry necílených ATB.\nJe třeba probrat i její jídelníček a vyloučit hlenotvornou stravu (tam lze si pomoci ajurvédským náhledem do mukózního typu a vybrat si z toho něco). Napadla mně i možná intolerance na lepek a kravské mléko- ale to by si snad lékaři všimli - u tak hodně nedonošeného děťátka se to přímo nabízí.\nNevíš, jestli ty zápaly má jen ve spodním laloku nebo i výše?\nA celé to vlastně přesně kopíruje i to, co jsi psala, příliš mnoho nesvobody\ndíky "péči ve strachu" - přesně jako úzký hrudníček.\nKéž by existovala škola s ohledem na duchovní úkoly těch "malých", kteří jsou často dospělejší než dospělí okolo.\nJeště mně napadá, že znám paní, která vidí do těla - orgány a vady na nich. Byla jsem u ní kdysi a rovnou mi řekla přesně situaci po složité plastice po zkažené operaci - nemohla to od nikoho vědět.\nPokud budeš snad chtít spojení nebo mi vynadat - ozvi se mejlem. Na tebe ho neznám.\n# Zasláno: 21.5.2008 18:24\nZapoměla jsem na stálice v konj - u Lindyjde o Algol se Saturnem a Antares se Sluncem.\nU matky snad Antares na Neptun - ale s nima si neporadím.\n# Zasláno: 21.5.2008 19:12\nPavli, Irenko děkuju.\nS homeopatiky jsem s vámi zajedno. UR i NE by v tomto případě mohly být nápomocni.\nPřestože je sluneční Střelec, daleko víc z ní cítím tíhu Saturna. Její život je plný povinností. Měla by prožívat dětství, přitom její běžný denní život je rozkouskován na různá cvičení. Logopedie, hrubá motorika, jemná motorika, masáže, úkoly do školky... samé povinnosti.\nV Budějovicích i v Motole jsou z ní vždy uneseni, předvádějí ji pomalu jako raritu, jak z naprosto neživotaschopného děcka vykřesala maminka rozumně komunikující malou slečnu.\nJenže té holčičky mi bylo před týdnem skoro až líto, když jsem byla svědkem toho, jak odmítla sušenku se slovy - já nechci, protože bych nevečeřela. Bylo půl páté odpoledne.\nNemá vypěstovanou žádnou imunitu. Od příchodu z porodnice byla straněna všech lidí i dětí, aby náhodou něco nechytla. I později s ní chodili na procházky tam, kde nemohla přijít téměř s nikým do styku. Nezná hru s dětmi na pískovišti. Doma se uklízelo savem. Od jara do podzimu byla s maminkou u prarodičů na chatě v přírodě.\nCitlivost na zvuky je až taková, že když datel klepe na strom, Linda se leká. Ve školce nemohli používat klavír. Bojí se všeho nového. Nechce nové hračky ani oblečení. Když dostane dárek, neotevře ho třeba několik dní. Z mluvící panenky měla šok.\nJako miminko nepoznala náruč ani pohlazení, byla zavřená v inkubátoru. Místo pohádek a mazlivých slovíček slyšela jen plicní ventilaci a pípání přístrojů.\nMěla kilo a půl když se narodila, přesto kvůli operaci ji museli zhubnout na kilo deset. Byla tak křehoučká, že když konečně přišla z nemocnice domů, pomalu se na ni báli sáhnout. Tatínek ji miluje, ale převážně zajišťuje rodinu po ekonomické stránce. Veškerý čas s ní tráví maminka nebo babička s dědou. Veškerá cvičení provádí maminka.\nPavlo přesně jsi vytušila, že těhotenství nebylo úplně pohodové. Před tímto totiž bylo už jedno těhotenství, které bylo v 5,5 měsíci ukončeno vynuceným porodem, plod vykazoval možné postižení downovým syndromem. Nebylo prokázáno stoprocentně, přesto riziko tam bylo.\nNavíc bratranec Lindiny maminky se narodil mentálně postižený a tak celé těhotenství i měsíce po porodu byly plné obav, aby Linda nebyla taky taková. Maminka si v sobě nese vinu za ukončení prvního těhotenství a za neschopnost donosit druhé dítě, proto se urputně snaží, aby z Lindy vyrostla normální ne-li dokonalá holčička. Normální podle společenského měřítka. Věnuje se jí tak moc zodpovědně, že sama už ztrácí sílu.\nKdyž jsem se několikrát zmínila, že by neškodilo trochu uvolnění, povolit tu saturnskou sveřepnost a důkladnost, dát tam víc hravosti a zábavy, bylo mi řečeno, že Linda ještě neumí tohle, a ještě tamto, a taky tohleto - tak se musí cvičit.\nSamozřejmě že nevím, jak bych se chovala já, pokud bych byla v jejich situaci. Možná stejně, možná jinak. Nesoudím nikoho. Jen je mi jich někdy hodně moc líto. A přesto si myslím, že by nějakým způsobem mělo jít uvolnit to saturnské sevření. Ale to bude zřejmě vícegenerační problém.\nNěkdy sestře vyprávím, jak se zde někdy objevují různé případy, jak se zde řeší možné dispozice dané horoskopem. Proto mě požádala, abych Lindin případ zde uvedla. Nebojte se prosím psát. Někdy stačí jen jiný úhel pohledu a člověku může leccos secvaknout.\nJe to zvláštní, s Uniquovo nespaním jsme popsali 9 stránek a přitom šlo "jen" o nespaní. Ale chápu, toto je daleko citlivější téma a ne každému se chce do něj pouštět.\nPřesto věřím, že Iva se svými trefnými postřehy, Dagmar až bude mít čas, Virgo přes numerologii i Věra přes zdravotnictví se snad připojí... I další, které jsem nejmenovala, ale umí se do radixu podívat do hloubky. Za každý postřeh budeme rádi a dopředu za něj děkuji.\nTo si piš, že jsem nezapomněla. Mám tě ráda\n# Zasláno: 21.5.2008 19:23\nTeprve když jsem odeslala příspěvek, přečetla jsem si ten tvůj. Děkuju.\nMáš přesný postřeh v tom, že má úzký hrudník (ona je vůbec celá úzká, kozoroží). Normálně mají miminka hrudníček vyklenutý, ona ho měla vpadlý v celé délce hrudní kosti.\nPostižený je spodní lalok. Může to být zhoršováno i tím, že vlastně žije neradostný život, málo se směje, tudíž bránice nemůže dělat přirozenou masáž plic.\nNa alergologii byla, nic nezjištěno.\nVěruš, nevím čím to je, ale dneska jsem ti rozuměla. No, zřejmě to bude mnou\n# Zasláno: 21.5.2008 19:36\nJá do těla taky vidím. Dokonce mi jde současně i informace, jaká je příčina, co to způsobuje, jak změnit vzorec chování. Ale v tomto případě bych fakt byla ráda, pokud se objeví názory i druhých lidí. Nejen mé.\nJá tam totiž vidím/cítím velké a silné sevření z důvodu nevymykat se normálu. Strach být jiný, neobvyklý, výjimečný.\nKdyž jsem po prvním podívání se do Lindina horoskopu (cca 2 hodiny po jejím narození) řekla, že holčička bude na první pohled něčím zvláštní, netušila jsem, že bude mít na jednom modrém oku velkou hnědou skrvnu.\nTouha nebo možná i potřeba nijak nevyčnívat z řady, a když už tak jen vysokým postavením, je u nás v rodě silně zakódována. Občas se tu a tam narodí rebel (například já, ale i další), který se nenechá svázat konvencemi a měřítky. Možná si Linda bude muset svoji neobvyklost časem vybojovat.\n# Zasláno: 21.5.2008 21:07 - Změnil/a: Věra\nDíky Květo, že mně tentokráte snad chápeš. já se dívám do toho horoskopu tak trochu malinko jako to vídám u Pavly, duchovním stylem a tak to může být třeba jakoby nesrozumitelné podle toho tradičního.\nTa revolta mi tam taky trošku sedí, pro sebe jsem si to pojmenovala jako tichý vzdor a náser. Tak mi to trošinku potvrzuješ.\nMožná u mně může vadit přemíra snahy o asertivitu a je to tím, že jsem sama hodně zranitelná\na přecitlivělá a tak se snažím v praxi až někdy příliš vycházet vstříc.\nA taky tu jde o dítě, které ty znáš, máš interes a tak si to spojíš jinak než u druhého. Ty jsi více přímější ve smyslu, že se nebojíš suverénně pojmenovávat. Já tím, že málo věřím své astrol.odbornosti volím méně přímá slova.\nZaujala mně ta skvrna na duhovce - bývá to prý taky připomínkou možné existence dvojčátka. Těžko říci, to už asi nikdo nerozlouskne.\nAle co by stálo za to - aby to viděl irisdiagnostik a specifikoval tak i\noblast orgánovou dle orgánového displeye oka.Pokud se pamatuji, v JČ působí p.Zuzana)někde snad mám na ni i kontakt) , která prodává mladý ječmen -instant.jako zdroj potřebných minerálů. Viděla jsem jí na jedné výstavě před lety, má celé kamero přístrojové vybavení a na PC se objeví velká zvětšenína oka a z toho odečítá.\nZnám to z ordinace ale jen běžným očním vyšetřením a tam je to náročnější na oko v klidu. Taky to v Praze dělá\nFrank Navrátil - čechoaustralan, a ještě v Praze i na Moravě p. Wojnar. Teď jak o tom píšu, snad by to šlo se spojit s léčitelem p. Vojáčkem - co vím, je snad dost dobrý.\nJeště se vrátím k tomu sklonu v rodině, stran něco dokázat, rozhodně se vaše rodina měla naučit smířit s odlišností a milovat i tak - viz co píšeš o předešlém těhotenství sestry. Snad i pro jsem psala o té škole s duchovním úkolem.... víš?\nMoc ráda od tebe čtu přízpěvky a tak se budu těšit, že se třeba opravdu\npodaří spojit síly a nají kořeny problému Lindy.\nUž jsi zde psala v jiném vlákně o tom cvičení maminky a dcery - Vojtovku. Navzpomeneš, kde to bylo? Díky\n# Zasláno: 21.5.2008 21:09 - Změnil/a: Věra\n# Zasláno: 21.5.2008 21:36\nPavli, mám tě rád, vážím si tvého názoru, jsi atraktivní žena ááá ...moc se mi líbí tvá ikonka, ale napsát - Momentálně pomůžou pouze homeopatika, Bachovy esence, alternativiní medicína... - to jsem mírně zklamaný. Vynechla jsi tibetské mísy. :-)))))\nChi, chi, chi, však ty to rozdýcháš!\nPs: to podtržené je ftip!\n# Zasláno: 21.5.2008 21:46\nA ty se mi libis jeste vic!\n# Zasláno: 21.5.2008 23:12\nnež se podívám do horoskopu alespoň numerologicky.\nOna se svou rovinou myšlení, kde je pouze jedna jednička má svůj hluboký vnitřní svět, oblast fantazie, kam uniká, kde tráví svůj čas, když je realita příliš těžká.\nS jednou jedničkou jsou silně potlačeny emoce a jakékoliv vnitřní pocity s neschopností je vyjádřit. Celá mřížka také skutečně mluví o sebekontrole o potlačování citové oblastí.\na je to typická ukázka - znám více takových mřížek - kdy tyto nevyjádřené emoce způsobují jednak dýchací problémy, stavy migrény, nebo různé alergie.\nJe životní osmička - tito lidé skutečně procházejí od dětství různými osudovými situacemi, aby si tuto sílu uvědomili. - Jenže způsob jakým ji vychovávají ji příliš šancí k tomu asi nedává.\nNicméně si myslím, že to vnitřně velmi silná holčička.\ni v té mřížce je vidět, že v rodině to nevypadá asi nic moc i ta Linduška to tak vnímá.\nOna ani v té mřížce není vidět radostnost, v podstatě žádná aktivita, jen sebekontrola, myšlení, hloubka, potlačování....\nMožná že ještě dnes stihnu horoskop - možná v noci\nvypadlo mi jméno - Dagmar\n# Zasláno: 21.5.2008 23:31\nKvěto, pořád myslím na tu imunitu, Linda byla v inkubátoru a tak asi nedostávala mámino mlíčko a pouto při kojení i imunita nebyla dostatečně rozvinuta. Čas v břiše, chráněna a hájena pro vývoj krácen - je třeba ještě okusit podpořit imunitu přes brzlík. Jemňoučkou masáží poklepem jejích dětských prstíčků v oblasti okolo jamky na krku - v takovém půlkruhu o poloměru 10-15 cm od důlku na krčku směrem ke klíčním kostem.\nMěla bys jí asi připravit nějakou říkankovou formou něco jako afirmaci pro posílení imunity. Vymysli nějakou milou říkačku a tu by měla říkat v čase té masáže.\nPomohly by i nějaké alikvótní zvuky ale to asi těžko půjde stran toho sluchu. Tím by se probudila a podpořila masáž hypofýzy a epifýzy i oblast krku a štítné žlázy - ona tam má tu opo Sat/Merkur, Býk/Štír - jde i o hormonální rovinu.\nČím více jí oni chrání - tím méně má šanci posilovat imunitu, co bude až začne chodit do školy? Pamatuji se na to u sebe - byla naprostá obdoba -půl roku jsem mívala deficit - samá nemoc, udušená doma,oblečená jako medvídě, bez pohybu, radosti, infekce- ATB - naprosto s ní cítím.\nAsi nemůže mít koťátko nebo jiné zvířátko - rozvinula by radost, pejsek\nby obstaral i terapii...\n# Zasláno: 21.5.2008 23:50\nTak se dívám do horoskopu a nevím, kde začít.Když jdu po problémech, které uvádíš, Blíženci a dýchání jsou odrazem planet ve Štíru.\nSamotný Merkur, /který je ve Štíru/ souvisí se sluchovými nervy, sluchem, může přinášet poruchy , nervové, hlasové, sluchové a pohybové, navíc je vládcem 6. domu – takže je to jasné.\nJeho aspekt na Saturn přináší i problémy s průduškami a plicemi.\nNicméně celý ten horoskop mluví o řádu, pravidlech, je strašně moc utažený a aspekt Merkur/Saturn mají v horoskopu lidé, jejichž rodiče razí heslo..nejdříve povinnosti a potom zábava. Tomu také odpovídá starostlivá maminka symbolizovaná Lunou v Rybách, její nezměrná obětavost, ale ... Je velmi nutné, aby matka nevštípila dítěti pocit, že musí být dokonalé. Musí mu dovolit mít i vlastní nedostatky. Dítě může cítit, že jej matka příliš přísně soudí a může se cítit provinile, že nemůže vyhovět jejím nárokům....\nJe to těžké, na jedné straně je to obdivuhodné, co dokázala svou péčí se zdravotním stavem Lindušky, ale jde také o to, jak to malá cítí a jak to bude cítit až bude dospělá.\n-\tNěkde jsem tady dávala data paní, která je hluchá od dětství a kdy její matka nezměrnou péčí dokázala, že navštěvovala běžnou školu se zdravými dětmi a absolvovala i nějaké vyšší vzdělání – což tehdy před 30ti lety tak zcela běžné nebylo. Ale v dospělosti nemá pro matčino jednání pochopení a má jí to v podstatě za zlé – neměla dětství.\nTaké by bylo dobré se zamyslet nad tím, proč Linduška vznímá rodiče tak rozporuplně, jestli skutečně je to jen tím, že otec chodí do práce, nebo tím, že matka soustřeďuje veškerý zájem na dítě a na manžela jaksi nezbývá čas...\nJo Květo mimochodem – Slunce/Pluto – typická ukázka životní osmičky -výrazné Pluto.\nNa nějakou zábavu a aktivity asi nezbývá čas viď? A ona by to tak hrozně moc potřebovala..\nJak asi vyjadřuje své myšlenky, pocity / v numerologii je jasné že to nejde/ tady planety ve 12. domě a u mě v Campanu leží přesně na hrotu 12. i Merkur.\nTam je to všechno hrozně utažené dovnitř, z jejího horoskopu mám pocit že se dusí .....\nJezdí na nějaké výlety, poznávání...to by jí určitě také bavilo... asi ne, když píšeš že ani neví co to je hrát si na pískovišti..\n# Zasláno: 22.5.2008 09:29\nKde se v té vaší rodině bere tolik silných příběhů...?!\nDěvčata už Ti mnohé řekla, co bych měla dodat? Je to v mřížce tak, jak píše Dáša. Linda je tolik citlivá (dvojka roku zdůrazněná nulami) a přesto to nemůže dát najevo pod tlakem maminky, pod tlakem svého životního čísla, saturnské roviny i vlivem samotné jedničky. Narození Lindy u matky odhalilo její skrytou sílu, napřela veškerou energii do péče o ní. Ony dvě spolu dohromady dokáží nemožné. Jenže! Kde není radost, není zdraví. Maminka asi špatně odhaduje situaci, neumí analyzovat své emoce, nezná oddechu, je nepokojné mysli, taková nepřehledná. Žije svými problémy a nevidí okolo. Též si myslím, že partnerský vztah zanedbává. Má sklon všechno přehánět, možná je taková melodramatická. Nezlob se na mne, ale když slyším o "vysavovaném" domově, tak se mi ježí chlupy na celém těle!! Jak mohla Linda dýchat, když jí dusí odmala chlórem?! Jak má získat imunitu, když se s ničím nesetká - a když se setká, vyvolá to těžkou reakci těla? To co píše Věra o brzlíku - určitě. Já bych masírovala ještě reflexní bod Br na nohou - najdeš ho na chodidle pod druhým prstem pod hlavním kloubem, tlačit směrem pod kloub (je třeba tlačit něčí ostrým - tužkou, nehtem), silně to bolí. Mapu zón najdeš třeba na http://www.patakyovi.cz/mapa-reflexnich-zon.php ... Nejlepší, kdyby vám to ukázal nějaký reflexní terapeut. Ještě bod C1 pro celkové vyladění organismu. Na posílení plic - přední část nártu. Ať si Linda sama často promačkává a hladí celé chodidlo, mně to pomáhá. Třeba intuitivně, aniž víš, co kde která ploška je - kde to bolí, tak nedřív hladit a častěji se k tomu vracet a promačkávat. Ona bude mít zřejmě i slabší ledviny a játra zdecimovaná po těch ATB.\nŽe se angažuješ v jejich problému je docela příhodné, vždyť Tvůj pětkový potenciál by jim mohl pomoci.\n# Zasláno: 22.5.2008 11:52 - Změnil/a: Věra\nVirgo, skvělá mapka reflexních zon, už jsem jich pár viděla ale tato je opravdu pěkně přehledná. Díky za pěkný typ.\nMyslela jsem na reflexku u Lindy ale pak jsem měla obavu že to bude další "cepování" pro už tak přetíženou Lindušku.\nJak takové holčičce dopřát radost a rozptýlení, zábavu.\nBude jí to v životě pak scházet, vím to po sobě, je to velice těžké, všechno je vyhodnocováno jen stran povinností a nutných výsledků,pragmaticky, není možno vypnout, uvolnit se. Nejradši bych, aby tahle teta Květa Lindu unesla potají a dopřála jí, po čem jistě touží. Sorry, už jsem zticha...\n# Zasláno: 22.5.2008 12:58\nJojo, máš pravdu, nemít reflexku jako další povinnost, podat jí to formou hry, aby si sama promasírovávala chodidla, třeba při koukání na televizi. Štípání mezi prstíky, na povzbuzení lymfatického systému a vůbec... je toho na chodidlech tolik!! Nezapomínat na ně! Hodně mi daly knihy Patakyových i Janči.\nTaky dovolit Lindě běhání bosky venku, v řece (alespoň v létě), nebo nasbírat šikovné kamínky a doma pak "šlapat v lavóru" , jen tak pro radost.\nCož tedy vřele doporučuji všem, nejen Lindě!\n# Zasláno: 22.5.2008 13:27 - Změnil/a: Kveta\nHolky děkuju, jste úžasné, nestíhám, večer se snad ozvu. Všechna doporučení předám.\nDnes byla na bronchoskopii, výsledky horší než lékaři očekávali, napíšu večer. Ahoj a děkuju.\n# Zasláno: 22.5.2008 13:40\nno ty ses minula profesí , to mohu potvrdit, funguje to, a taky existuje takový dřevěný váleček se zařezy, vytvoří plastickou příjemně hrubší plochu a když si při čtení či TV válíš nohama váleček, noha si sama řekne, kde chce víc a déle, nebo to vzít třeba od taťky jako laskavé mazlivé masírování nožky u večerníčku. Holčinka malá, má víc narvaný pracovní den, než kdokoliv dospělý...\n# Zasláno: 22.5.2008 16:45\nToto vlákno mne zaujalo, prosím, nerozumím několika věcem:\nPíšete zde, že holčička má ve škole odklad, nastoupí od září do speciální školy, a ku všem svým cvičením vypracovává ještě úkoly do ŠKOLKY, kam chodila v součtu asi měsíc za celé dva roky...\nTedy takto je psáno. Dotaz zadává babička na svou vnučku přes svou sestru, jak se dočítám.\nMaminka je s dcerkou doma či pracuje? Školku jinak během nemocí s ATB supluje babička?\nPtám se proto, že má pozornost spíše než k dcerce se tímto upíná k přetížené a utrápené matce, a nemám úplně nejlepší pocit, že té matce ve snaze pomoci, ji ještě více ubíjí ze všech stran všelijaké dobře míněné rady.\nByly tam doporučeny či předepsány pro dítě například nějaké lázně někdy?\n# Zasláno: 22.5.2008 21:13\nZodpovědnost je dotažena do takového extrému, že přestože Linda do školky kvůli častým onemocněním nemohla docházet, tak aby nepřišla o dovednosti a znalosti rozvíjené v předškolní třídě, její rodiče s ní podle školkových osnov pracovali doma.\nDotaz zadává babička na svou vnučku přes svou sestru, jak se dočítám\nAno, je to tak, Linda je dcerka mojí neteře.\nMaminka je celou dobu doma s dětmi (Linda má tříletou sestřičku 29/11), nepracuje, sem tam soukromě dává hodiny angličtiny.\nSamozřejmě, že přetížená, utrápená a na kolaps zralá je maminka. Mnohokrát jsem sestře říkala, že by možná stálo za to, ulevit neteři od těch všech povinností, aby taky měla čas si s Lindou hrát. Ale prý to nejde, všechna cvičení prý zná a umí nejlépe jen ona.\nA neteři jsem říkala, že kdyby se odstěhovali někam dál (obě rodiny bydlí v jednom paneláku, ještě ke všemu v dolíku v průmyslové zóně města), že by to nemuselo být špatné. Neteř je a vždycky byla velmi poslušné dítě válcované svou velice aktivní a akční (dnes by se řeklo hyperaktivní) starší sestrou, která je také Beran.\nA je dokonce tak poslušná, že co řeknou lékařské "kapacity", je svaté. Takže dobře míněné rady se k ní přes tu poslušnost prostě nedostanou.\nA mnohokrát jsem zavedla řeč na téma podvědomí, vytváření vzorových obrazů, negativní myšlení plné obav, černě viděná budoucnost. Dávala k dispozici knížky na toto téma (aby si nemysleli, že si to vymýšlím). Bohužel - pan doktor mudr pudr csc a já nevím jak titulovaný povídal, že je nutné toto a tamto a že je zázrak, že je stav takový jaký je...\nJe to zkrátka těžké. Neteřin Saturn v 10.domě je pevný jako kámen.\nPtám se proto, že má pozornost spíše než k dcerce se tímto upíná k přetížené a utrápené matce\nA napadá tě, jak jí pomoci? Protože ona opravdu potřebuje pomoct. Ale musí aspoň trochu chtít. Pokud uvolní sebe, může uvolnit i to pevné sevření strachu o dítě...\nji ještě více ubíjí ze všech stran všelijaké dobře míněné rady.\nHanko, neubíjí. Ji ubíjí zodpovědnost. A kdyby jedna jediná ze sta dobře míněných rad pomohla najít rovnováhu, je to rozhodně víc, než nic.\nNe, lázně nikdy doporučeny nebyly.\nZ vlastního popudu jeli před čtyřmi lety k moři, kde celou dobu prožívali hrůzu z toho, co by dělali, kdyby došlo k ucpání šantu.\nLetos byli pár dní na horách na doporučení lékaře.\nBosa nechodí, aby nenastydla nebo na něco nešlápla.\nEmoce ventiluje houpáním. Několik let na čtyřech (přestože chodila), dnes houpavým pohybem zpředu dozadu. Do vnitřního světa se uchyluje často, při jednoduchém si hraní vydává zvláštní dlouhé hrdelní mrmlání.\nSaturnský princip může být poděděn ze strany otce, má SL,ME,VE/KO v opozici na SA/RA. Je to milý veselý kluk, s typickým kozorožím humorem, chytající na první šlápnutí (MA,NE/ST kvadr JU/RY), který nepadá na zadek před radami rodičů. Lindu miluje, bere ji takovou, jaká je a dokáže s ní tatínkovsky blbnout.\nLinda má za sebou bronchoskopii. Zjištěný stav je prý horší než lékaři předpokládali. Mnohem víc je prý zdevastovaná levá plíce, přestože záněty (zápaly) bývaly zjišťovány vždy na pravé. Plíce jsou plné uzlin a zapouzdřených hnisavých ložisek, ze kterých je vykašláván hlen.\nMomentálně se bude čekat na kontrolní vyšetření u nějaké opět významné kapacity z Motola, která rozhodne, zda se to dá operovat a vyčistit. Pokud operaci neschválí, pak prý Lindu čeká doživotní soužití s podpůrným dýchacím přístrojem.\nSnažila jsem se zoufalou babičku Lindy podržet s tím, že mám pocit, že by mohlo k operaci dojít, tudíž by nebyla odkázána na přístroj. Jak to vidíte vy? Můj pocit může být citový a tudíž neobjektivní...\n# Zasláno: 22.5.2008 21:29\nZdravím, přeju Lindě hodně sil i celé její rodině. Snad se to všechno k dobrému obrátí.\n# Zasláno: 22.5.2008 22:32\nTo vypadá tak, že její imunita je ničena bacilonosičstvím v těch uzlinách, je to podobné jako záněty "prohnilé" mandle. To je opravdu uzavřený\nkruh. Beruška malá, dříve jsme dávali něco na ředění hlenů a ložisek, ale tady to vypadá, jako když to není jen v průdušinkách ale jsou tam i jiná ložiska?\nNetroufám si teď příliš radit ale ona potřebuje zvlažení vzduchu, nikoliv však přímo inhalace, to by se tím teplem mohlo ještě "zapékat" uvnitř.\nAle v místnosti kde spí je dobré nechat odpařovat nebo jemně sprayovat\npřístrojem Vincentku - pramen z Luhačovic. Tak jsme to dělali i v nemocnici při laryngitidách a přes postýlku jsme vázaly vyždímané prostěradlo nad hlavou až do poloviny délky postýlky. Vincentku je dobré\npopíjed lehce ohřátlou a třeba na 1/2 i s mlékem, medem a kousíčkem másla - to pomáhalo hodně mně a sourozencům. Do pokoje bych postavila zajištěný rám proti pádu - něco jako paraván a nato bych natahovala\nto prostěradlo. Vincentku dostanou koupit v lékárnách a supermárketech. Snad by stálo za to i zajet k prameni. Víš, asi znáš ten lidový recept, sorry ale se psím sádlem na hrudníček, taky to funguje.\nA potom ještě velice uleví tymiánová mast od švýcar. fy. JUST - lze zatím připravit i doma do čerstvé vyškvařeného, nesoleného sádla ponořit nejlépe čerstvé větvičky tymiánu - ale lze nasypat i 2 balíčky sušeného, předem podrceného. Silice je baktericidní - přírodní ATB, uvolňuje hleny a umožňuje i vykašlávat - střídala bych to třeba každý 3. den se stejně připraveným rozmarýnem.Namazat na hrudníček ze předu i v zadu.\nPít na noc mateřídouškový, majoránkový nebo tymiánový čejíček s medem. Těma mastma bych natírala pravidelně i reflexní zony plic na nártech - viz plakát dnes uvedený Virgo výše.\nObávám se že Saturn v Kozorohu, nehneš s ním, máme doma takové tři\nve dvou generacích - dryl, kázeň, poslušnost, zatuhlost. Tolik přeju všem, aby se to hnulo k lepšímu. Sorry, jestli prudím těma radama.\n# Zasláno: 23.5.2008 09:14\nPřiznám bez mučení, že mě nic světoborného nenapadá. Přečetla jsem si to celé znovu na noc, abych to v klidu ve snu projela, ale přijde mi to - alespoň jak mi se to vyhodnocuje - dost složité a zapeklité.\nTyto věci se mi pořád opakují:\nPříčina je ve svírajícím strachu v prenatálu holčičky, strach měla maminka, aby děťátko nebylo postižené, a Linda už v bříšku byla ochromená strachy, aby ji maminka nedala pryč jako to předchozí děťátko, u něhož bylo podezření na genetickou vadu /možná odtud plynou ony úvahy o dvojčátkách/.\nCo ale s tím? Odpověď není ani tak důležitá pro maminku, jako spíše pro babičku a tetičku /resp. pratetičku Lindy/, protože ony jsou ty tazatelky.\nMatka je natolik svázaná s onou prací a konáním, že je možno jí akorát trochu ulevit, ale kdyby například sama odjela někam si odpočinout, pak si stejně neodpočine, protože na to bude pořád myslet.\nDo otázek kolem lékařských doporučení, natož operace, vůbec nejsem práva hovořit. Dítě Bůh svěřil rodičům, a proto výhradně oni rozhodují.\nA mnoho rad může napáchat mnoho škod, vím, o čem hovořím, víte jak se to říká o tom množství psů a zajícovi.\nSnad jen se mi neodbytně pořád vtírá poznámka, že v rámci oněch všech cvičení, které dítě s matkou podstupují, jsou jistě také cvičení na dech a ventilaci plic. Prodýchávání je to nejdůležitější, a pokud se holčička naučí zacházet vědomě a aktivně s dýcháním, je to jeden z největších vkladů.\n# Zasláno: 23.5.2008 10:48\nNejvětším zlem pro děti jsou jejich vlastní rodiče. Odkud vlastně berou právo ( rodiče) rozhodovat o jejich životě?\nCo vlastně ta šílená matka Lindy kompenzuje na svém dítěti? Omlouvám se, ale to už je přece posedlost, co ona s tím děckem dělá.\nPodívej se Lindě do radixu. Ty aspekty napětí, ktré má na vzestupný uzel v sedmém domě v Raku! jsou jednoznačné. Její rozvoj brzdí rodiče. Ať v dobrém či špatném.\nSestupný uzel ( Kozoroh)vypovídá rovněž o rodině, rodinných tradicích, o svěrací kazajce ve které se Linda nachází. Saturn, Jupiter má retrográdní.\nPřijde mi, že v radixu Lindy najdu víc informací o její snaživé mamimce, než u maminky samotné. Co se té ženské motá v hlavě? Přemýšlím nad jejím rybím Merkurem. Nechává se proto tolik manipulovat lékaři? Závislost na vědomostech jiných?\nLindina matka je žena, která neměla mít děti. Střelec ve 4 domě, retrográdní Neptun s Lilith. Ženy mají bohužel tu přednost rodit děti, ale neumí s ní zacházet. Je jednodušší porodit dítě, než pracovat na sobě samé. Samozřejmě jsou to podvědomé mechanismy, které mladý, nezkušený člověk většinou neumí ovládat., biologické hodiny.\nNeptun ukazuje ve 4.domě na rodinná tajemství. Lidé s Merkurem v Rybách mají často pozměněné vnímání reality. Může to být ochranný mechanismus proti strádání duše. Pokud se do rodiny rodí další děti, tak se to přenáší dál a dál. Linda má opět jako většina členů vaší rodiny Chiron v Beranu, což ukazuje na násilí na dětech. Ono to násílí může byt občas myšleno i velmi dobře, ve prospěch dítěte.\nHanka napsala důležitou myšlenku v souvislosti s dýcháním. Co mě k tomu napadá je jóga.\nTa holčička si odchází v tomto strastiplném životě za svými duchovními ochránci, což se projevuje tim brumláním o, kterém jsi psala. Je to jeji komunikace s nimi. Poslové z duchovního světa chodí často za strádajícími dětmi, komunikuji s nimi nebo se i zhmotňují a přinášejí ůlevu. Některé děti se umí samy přivést do hypnotického stavu, kde se jejich duše hojí od každodenní zátěže.\nPředtím, než se tam něco bude moci změnit, musí se změnit myšlení matky. Pokud by reagovala přirozeně asi by nebyla tolik vyčerpaná...a Linda také ne.\nVždyť to děvčátko má vzestupný uzel ve vztazích. Jak to má uskutečnit, když žije ve skleníku?\n# Zasláno: 23.5.2008 11:50\nMáš pravdu, rad by bylo... ale když na ně neslyší, je to těžké.\nVíš, ještě mě napadla kineziologie, jak jsme o tom už spolu hovořily.\nMoje dcera též v rytmu "mlátila" zádama za současného mrmlání o cokoliv (postýlka, zeď...), když se potřebovala uklidnit. Domluvy byly k ničemu. Bylo to k sice k "zbláznění", ale mluvit o tom před MUDr. jsem se neodvažovala, protože za blázna jsem své dítě přeci jen nepovažovala ... to by z toho byly jen prášky na uklidnění. Ale náhodou jsem dostala doporučení na kineziologii a opravdu k odblokování došlo a tím i k uklidnění. U Lindy je též cosi zablokované. Určitě by jí to neuškodilo.\nJenže když matka neslyší... Snad až Linda poporoste, bude vnímavá i k ostatní pomoci.\n(Jinak mám to doma taky tak, třeba reflexku si ode mne nenechá dělat nikdo... nebudu se vnucovat, ne? )\n# Zasláno: 23.5.2008 11:57 - Změnil/a: Iva\nJá bych k té matce nebyla zas až tak přísná. Ta osa Kozoroh Rak leží na ose prarodičů, tedy to jde už přes více generací.Prostě se to v tom rodě nashromáždilo a Pluto to asi nestačil transformovat\nSaturn(Kozoroh) je v Býku a to je vždy o dušení a naneštěstí je ještě v recepci s Venuší v Kozorohu a k dovršení všeho je Venuše spojená trigonem se Saturnem. A to je Saturn v podstatě taky na ose Rak Koz (4. a 10.d.).\nTa maminka se snaží urputně a až fanaticky - taky je ten Mars v jupiterovskym domě(trioktil na Lunu) nicméně já bych tam velké plus viděla v tom trigonu na Uran(pro budoucnost).Navíc je ten Uran ve svém Vodnáři.\nTen Uran je pravda v podstatě ovládán zase Saturnem, pokud bysme vzali staré vládce, takže ale to neutuchající snažení (Saturn v Býku trigon Venuše) by ale taky k něčemu dobrýmu vést mohlo.\nTeda přinejmenším by jí asi pomáhaly nějaké alternativní metody nebo teda pokroky nebo nové poznatky v medicíně.Ten trigon toho Marse s Uranem mi přiznám se vnáší do toho neradostného přeci jen dost optimismu.Rozhodně to není zanedbatelný aspekt a ta Luna s tím Uranem při tranzitech souvisí. Takže stejně tak jako vede k trochu podivnému pohybu, komunikaci a dýchání, tak by mohl ale i nějak pomoci, myslím si.\nI když zatím se asi projevuje spíše těma zánětama. Jsem zvědavá co bude až bude za chvíli ten Mars opozičně(Lev) na ten Uran.\n(A to ona má ještě vládce Lva-Slunce v konjunkci s Plutem).\nJinak moc povzbudivý teda není to, že Merkur je vládce jak šestky tak osmičky ale to se zřejmě(doufejme) vybilo už na jejím sourozenci(Merkur cobysignatura sourozence a navíc je Merkur ovládaný Plutem nebo i Marsem). Takže ty dvojčátka a Mars z domu komunikace.\nCož tady teda dává zapravdu Pavle s tím tvrzením, že matka děti mít raději neměla\nTaky bysme se asi měli podívat na tatínka, který zřejmě bude signován tím Plutem, mě se tak bez chybičky teda taky nejeví, přinejmenším je tam něčeho příliš.Já nevím, možná jistá trošku bezstarostnost, aspoň teda v něčem:-)). Což zas musí kompenzovat ta matka tím saturnsko venušinskym atd.\n# Zasláno: 23.5.2008 12:10\nPromiňte, ale tvrzení, že matka mít dítě raději neměla, mi přijde přespříliš radikální. Pokud nepáchá kriminální čin z hlediska pozemského práva, pak jakékoliv karmické souvislosti má svěřeny Všehomírem do svých rukou vzhledem ke svému dítěti. Už tak má nad sebou bič, který si na sebe tímto způsobem sama upletla, a ztěžovat jí situaci tím, že jí někdo ještě vmete, že děti mít neměla, za tohle tedy nechci já nést karmickou odpovědnost.\nNehledě k tomu, že se zde bavíme o člověku a jeho nejintimnějších a nejsvětějších právech dehonestujícím způsobem, navíc o člověku, který není přítomen a nemůže se bránit či reagovat.\nNezlobte se, ale tohoto nemohu být vzhledem ke svému bytostnému přesvědčení účastna.\n# Zasláno: 23.5.2008 12:23 - Změnil/a: Kveta\nChtěla jsem napsat, že než tě někdo okřikne a začne usměrňovat, že bych měla stihnout napsat - ano, bohužel máš smutnou pravdu. V podobném duchu, snad jen trochu jemněji, jsem popisovala kdysi neteřin horoskop.\nBohužel jsem to nestihla, měla jsem dlouhý telefonát.\nAno, jde to už z prenatálu.\nA když po Lindině narození byli všichni plni nejčernější budoucnosti, jediný její tatínek dokázal vzít aspoň trochu vážně mé doporučení, aby si ji představoval, jak s ní krouží po parketu na prodloužené v tanečních.\nHanko, určitě tady nikdo nezpochybňuje kroky a postupy lékařů. Ale člověk není jen tělo, to dobře víš.\nA jak ses zmínila, že zájem má babička a prateta, tak opravdu babička. Má velké obavy jak o vnučku, tak i dceru. A najednou je (dle jejích slov) nepodstatné, jestli nosí brejličky, jestli šilhá, jestli neumí "ř", jestli půjde do školy teď a nebo zas ještě za rok...\nPrateta (tedy já) má před sebou jak horoskopy, tak živé lidi a kdyby měla zájem o veřejné rozpatlávání horoskopu, už to dávno udělala.\nAle tak, jak potřebují potvrzení minimálně od tří kapacit, tak asi chtějí zkušenosti a názory i dalších astrologů. Nejen můj\nA s tím cvičením dechu? No, při některých cvicích se sleduje rytmus dýchání, ale prohlubování dýchání to ne. Je to divné, že, ale lékaři ATB odstraní zápal a tím to hasne. Jógu pro děti jsem jim doporučovala už před několika lety. Asi na ni není čas..


Meky – program a vstupenky online | Komorní kino Evald\nRežie: Šimon Šafránek • Scénář: Šimon Šafránek, Honza Vedral • Kamera: Martin Žiaran • Střih: Šimon Hájek • Hrají: Miro Žbirka\nMiro Žbirka, kterému všichni říkají prostě Meky. Jeho jméno a hity znají všichni, Žbirku samotného a jeho skutečný život zná ale málokdo. Přitom se podobá skvělé písni, má strhující příběh, tempo, emoce a překvapení. Energický filmový portrét Meky představuje populárního zpěváka z těsné blízkosti, zcela otevřeně a upřímně a v nečekaných souvislostech i s humorem. Film natočil Šimon Šafránek, který za svůj předchozí dokument King Skate získal Českého lva.


Kolagenový balíček – Amibeauty\n1x Bioactive Marine Collagen v sáčku/30ks/\n1x Biactive Marine Collagen+ Hyaluronic Acid v kapslích /120ks/\n2x Vitamin C zdarma/ celkem 60ks/\nKategorie: Dárkové balíčky, ZDRAVÍ, Krása zevnitř, Doplňky stravy\nSáčky bioaktivního mořského kolagenu COLLAMEDIC jsou prémiovým výrobkem, přinášejícím uživatelům tu nejlepší kvalitu kolagenu pro Vaši plet.Bioaktivní mořský kolagen COLLAMEDIC je prémiovým výrobkem přinášejícím uživatelům tu nejlepší kvalitu mořského kolagenu. Naše mořské kolagenní peptidy svou svojí dávkou (5000 mg) nejsilnějším produktem na českém trhu. Zdrojem našeho kolagenu jsou výhradně divoce žijící ryby z Norska.\n4 kapsle rozdělte do dvou denních dávek a dostatečně zapijte vodou. Kapsle doporučujeme užívat společně s výrobkem COLLAMEDIC sáčky s mořským kolagenem k intenzivní kolagenní péči.\nBuďte první, kdo ohodnotí “Kolagenový balíček” Zrušit odpověď na komentář\nAdorably Black 250 ml Matcha balíček


Loving White I - zlatý přívěsek tvaru srdce | Prsten.cz\nLoving White I\nLoving White I zlatý přívěsek tvaru srdce\nNevšední přívěsek je vyroben z bílého zlata. Základní tvar srdce má rozměry 16 x 17 mm. Přívěsek má lesklý hladký povrch, po celé ploše přívěsku jsou srdcové průřezy různých velikostí. Provlékací očko je tvaru obrácené slzy.\tDalší informaceJak zjistím velikost prstenu?\n, Stříbrné šperky Zákupy


Opalovací krémy - The Organic Pharmacy - - nejlevnější produkty | Pilulka.cz\nOpalovací krémy - The Organic Pharmacy - - nejlevnější produkty\nZnačka The Organic Pharmacy × Vymazat všechny filtry\nVoděodolný opalovací přípravek ve speciálním balení je určen k ochraně pokožky před škodlivým slunečním zářením. Obsahuje nízký ochranný faktor SPF 6 a urychlovače opalování, které zajistí, že vaše pokožka bude brzy zabarvená do přirozeně zlatavé barvy. Originální balení přípravku je praktické, skladnější a je z něj o 45 % méně odpadu, než z klasického balení. Každé balení vystačí na jeden celý den intenzivního slunění, proto si bez problémů můžete pořídit všechny tři stupně ochrany – SPF 30, 15 i 6 a používat je podle aktuální potřeby. Odpadne tak drahé a zbytečné nakupování velkých tub, které nestihnete vypotřebovat. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nDelice Solaire Carota Nera opalovací krém s černou mrkví SFP10, 50 ml\nSluneční řada Delice s černou mrkví umožňuje rychlé a bezpečné opálení díky slunečním UVA a UVB filtrům se širokým spektrem ochrany a obsaženým rostlinným výtažkům, které napomáhají produkci melaninu. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nDiet Esthetic SUN UVA Krém na opalování 35ml 1 x 35 ml\nUltra rychlá opalovací emulze je nemastná, voděodolná a funguje jako urychlovač opálení bez ochranného faktoru. Přípravek zvyšuje intenzitu opálení a prodlužuje jeho trvání bez nadbytečného slunění. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nDelice Solaire Pomáda na rty SPF30 5 ml\nBalzám na rty zabraňuje dehydrataci a udržuje rty měkké. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nKrém na obličej vhodný pro citlivou a alergickou pleť. Vysoký stupeň ochrany - faktor 30. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nSun Vital Sun Vivaco Opalovací mléko s arganovým olejem SPF20 rozprašovací 200 ml\nAktivní krém s vysokým obsahem dexpantenolu přirozeným způsobem stimuluje regeneraci kůže. Krém napomáhá regenerovat spálenou, zanícenou, podrážděnou, rozpraskanou a poraněnou pokožku. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nVoskový krém podporuje opalování, je určen pro tmavší typy pleti nebo pro již opálenou pokožku. Neobsahuje sluneční filtry. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nSebamed SPF 50 Opalovací mléko 150 ml\nOpalovací mléko SPF 50 představuje ideální ochranu před spálením. Vysoce efektivní UVA a UVB filtry v kombinaci s mikropigmenty předcházejí spálení, poškození a podráždění pokožky vlivem slunečního záření. Vitaminy E a B6 přispívají k ochraně a regeneraci buněk. Je vodě a písku odolný. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nVivaco Bio Přírodní opalovací mrkvové máslo SPF 15 150 ml\n100% přírodní mrkvové opalovací máslo OF 15 s beta- karotenem pro dlouhodobé a zdravé opálení. Dopřejte své pokožce zdravé, bronzové opálení bez parabenů, umělých barviv a konzervantů. Můžete mít zítra Můžete mít zítra\nGarnier Ambre Solaire Super UV pleťové fluidum SPF 50+ 50 ml\nTělové mléko urychlující opálení vhodné také do solária pro všechn typy pleti. Můžete mít zítra Můžete mít zítra


6. července 2014 12:52 - Praha\nTéměř tři hodiny trvala řež o poslední volné semifinálové místo na fotbalovém mistrovství světa. Rozuzlil ji muž, který za celou dobu sáhl na míč jen dvakrát. Nizozemský náhradní brankář Tim Krul. Kostarické exekutory ničil svými zákroky, deptal psychologickými proslovy. Přitom na hřiště přišel až po naplnění sto dvaceti minut a během hry vůbec nesáhl na balón. Šlo o geniální tah trenéra Louise van Gaala, jehož na lavičce Nizozemska čekají už jen dva zápasy. Pak se chopí vlády v Manchesteru United.\nNizozemský brankář Tim Krul při penaltovém rozstřelu.\nDirk Kuijt(vlevo) proměnil čtvrtou nizozemskou penaltu, která se ukázala jako rozhodující. S Arjenem Robbenenem mohl slavit postup přes Kostariku\nNizozemští hrdinové: Tim Krul a Dirk Kuijt.\nNizozemský hrdina - náhradní brankář Tim Krul - poté, co vychytal postup do semfinále MS v penaltovém rozstřelu s Kostaričany.\nKostaričané toho měli před prodloužením dost, síly za pomoci maséra sbíral Bryan Ruiz (10).\nKostarický gólman Keylor Navas vyřešil ve čtvrtfinále spoustu nebezpečných situací.\nNizozemský kouč Louis van Gaal při vzrušené debatě se čtvrtým rozhodčím Noumandiezem Douem z Pobřeží slonoviny.\nRozhodčí Ravšan Irmatov z Uzbekistánu s Nizozemcem Arjenem Robbenem.\nKostarický brankář Keylor Navas (1) byl těžkou překážkou pro Nizozemce. I pro Arjena Robbena.\nKouč Kostaričanů Luis Pinto při čtvrtfinále s Nizozemskem.\nArjen Robben zaměstnával často kostarickou obranu, často byl k vidění v souboji s Michaelem Umaňou.\nNizozemec Arjen Robben (vpravo) v souboji s Kostaričanem Michaelem Umaňou.\n„Nepamatuji si, že bych někdy v minulosti něco podobného viděl. Nutno říct, že pro Jaspera Cillessena bylo střídání lehce urážlivé," prohlásil Gary Lineker, bývalý skvělý fotbalista Anglie.\nVšak také Cillessen, jednička nizozemského týmu, střídání nenesl moc dobře. Když jej trenér stáhl ze hřiště, hned za postranní čárou vzteky nakopnul láhve s pitím, které se rozletěly do všech stran. „Moje reakce nebyla vhodná. Hned po zápase jsem se omluvil," říkal po zápase vystřídaný nizozemský brankář. „Jednalo se o dobrou změnu, Tim odvedl parádní práci," tvrdil v postupové radosti Jasper Cillessen.\n„Nicméně jde o jasný důkaz, jak je Louis van Gaal cílevědomý. Jeho rozhodnutí bylo velmi odvážné. Musel vědět, že se buď stane nesmrtelným, nebo vysmívaným. Vždyť Krul se ani jednou nedotkl míče," doplnil Lineker. „Krul musel být skvělý v tréninku, kde jsme ho neviděli, protože poslat jej do branky jen na základě dvou chycených penalt z dvaceti v dresu Newcastlu není dobrý argument," mínil Alan Shearer, další ze skvělých útočníků anglické minulosti.\nŠestadvacetiletý brankář Nizozemska působil hodně sebevědomě. Ke kostarickým fotbalistům promlouval před zahráním penalty, rázně gestikuloval. Jeho vystupování bylo mnohdy až za hranou. Ale sudí nic nenamítali. „Líbilo se mi jeho nesportovní chování. Mám rád brankáře, kteří se pohybují na hraně," vyzdvihl výkon nizozemského gólmana Rio Ferdinand, bývalý obránce Manchesteru United.\nKrulovo chování obhajovali protivníci i experti\nSamotný Krul si užíval euforie z postupu. „Jako malý kluk jsem si představoval okamžik, kdy předvedu zásadní zákrok, a pak všichni kluci běží směrem ke mně," vykládal pro média z Anglie, kde chytá Premier league v dresu Newcastlu United.\nV čem spočívala jeho psychologická válka? Naznačoval protivníkům, že je má dobře nastudované a ví, kam penalty kopou. „Nikdy jsem nic takového nezažil. Nevím, co říct. Ale je fakt, že jen dělal svoji práci," říkal záložník Celso Borges, který penaltu proměnil.\nJeho parťáci Ruíz a Umaňa však neuspěli, a proto Nizozemsko slavilo. „Není to nesportovní. Prostě dělá vše, co je v souladu s pravidly, aby pomohl týmu. Je na hráčích soupeře, jak tlak ustojí. Kostaričané to neunesli," přemítal Shearer. „Velcí trenéři musí dělat velká rozhodnutí. A Van Gaal je na letošním šampionátu rozhodně činí," doplnil ještě Shearer.\nNizozemský trenér mohl prohlásit zcela bez nadsázky, že je na svůj tah hrdý. Nešlo o první ukázku jeho umění. Proti Austrálii v základní skupině byl v poločase stav vyrovnaný. Nizozemský trenér rozhodl: do hry půjde Memphis Depay. Dvacetiletý mladíček zařídil vítěznou trefu. V osmifinále pak Van Gaal nahradil překvapivě kapitána Van Persieho útočníkem Huntelaarem, který následně přihrál na vyrovnávací gól a z penalty zařídil postupovou trefu. A pak přišla rošáda proti Kostarice.\nVšak také světová média trenéra opěvují. „Louis van Genius" nadepsal zpravodajství německý Bild. „Skvělá rošáda" zněl titulek The Guardian. „Další skvělý trenérský tah" připojuje tisková agentura EFE. „Nikdy jsem neviděl nic stejně úchvatného. Bylo tam tolik přidané hodnoty," vysekl poklonu Alan Hansen, bývalý hráč Liveropoolu. „Fanoušci Manchesteru United se mohou těšit, že budou mít skvělého trenéra," připomínal Rio Ferdinad, že od nové sezóny povede Louis van Gaal právě jeho bývalý klub.


Náhradní skla a strhávačky | SPOKE\n100% Anti Fog Lens Orange náhradní sklo\nNáhradní anti-fog sklo pro brýle 100%. Neutrální oranžové zabarvení, vhodné pro zvýraznění překážek (zvyšuje kontrast).\n100% Anti Fog Lens Mirror Green náhradní sklo\nNáhradní anti-fog zrcadlové sklo pro brýle 100%, zelené zabarvení.\n100% Anti Fog Lens Yellow náhradní sklo\nNáhradní anti-fog sklo pro brýle 100%. Neutrální žluté zabarvení, vhodné pro zvýraznění překážek (zvyšuje kontrast).\n100% Anti Fog Lens Mirror Silver náhradní sklo\nNáhradní anti-fog zrcadlové sklo pro brýle 100%, stříbrné zabarvení.


Rozhovory – Lenny On the Road\nby Lenny 12.12.2018 in About life, Člověk v tísni, Rozhovory 0 comments\nV pětadvaceti se Zsofia rozhodla vyrazit s Člověkem v tísni na roční misi do Myanmaru, který se i přes reformy vedoucí k demokratizaci země nadále potýká s ozbrojenými konflikty. Ze své pozice pomáhala místním s rozvojem organizací zaměřených na sociální soudržnost, kterou je v zemi nutné intenzivně podporovat. Jak sama […]\nby Lenny 23.11.2018 in Inkoustová tečka, Rozhovory 0 comments\nMartina Bechyňová alias Inkoustová tečka – tak ji můžeme znát z Instagramu nebo blogu. Holka, která se živí psaním. Holka, která ve svých dvaceti pěti letech vydala už dvě knihy. Na sociálních sítích sdílí své myšlenky a střípky z denního života originálním a trefným způsobem, který sleduje více než dvacet tisíc lidí. […]\nby Lenny 6.11.2018 in Rozhovory, Thom Artway 0 comments\nThom Artway, písničkář, který začínal u Lennonovy zdi v Praze jako busker (pouliční umělec) a vydělával si tak na nájem. Dnes úspěšný muzikant, kterého zanedlouho čeká křest a zahraniční turné se svou novou deskou All I know. Čemu ho busking naučil, kde bere inspiraci pro hudbu nebo co pro něho znamená […]


Zprávy z tisku - CYKLOturistika 10/2007\n12. 9. 2007 - CYKOLO turistika 10/2007\nKonec jednoho cyklistického snu\nDo cíle mého vytyčeného cíle zbývá už jen pár šlápnutí, pár kilometrů, do konce tohoto seriálu ještě pár odstavců, vět a myšlenek...\nKrajina v okolí chilského města Coyhaique je téměř výlučně pastevecká. Je to taková pahorkatina, už to nejsou vysoké hory sevřené údolími a horskými soutěskami. Všude kolem se pase dobytek a jsou roztroušena větší či menší hospodářství. Sedláci suší seno a z jihu jedou malé náklaďáky vezoucí dřevo. Tady jsou si zajisté vědomi pořekadla „...až se zima zeptá“. A zima tu bude docela studená, hlavně vlhká, mokrá a hodně větrná.\nPři jednom ze stoupání zahlédnu cosi mihnout se v příkopu. Zastavím a naskýtá se mi velmi smutný obrázek. Malé štěně leží u své matky a kňučí, jenže jak vidím, té už dávno život vyhasl. Jak se přiblížím, uteče do nedalekého houští, odkud mne pozoruje. Volám na něj, lákám jej, ale nechce se mnou komunikovat. Najednou se mi vybavují před očima obrázky z mé australské cesty, kdy jsem úplně totéž viděl a zažil v případě klokaního mláděte. Vracím se zpátky ke svému kolu, ohlížím se, štěně vylézá z křoví a vrací se zpět ke své mámě. Škoda, že mu nemůžu pomoci. Být to u nás doma, určitě bych si ho vzal na farmu, ale tady...\nNa besedách či při setkání s přáteli jsem čas od času vybídnut, abych řekl nějakou veselou úsměvnou historku. Musím říct, že jich mnoho není. Převažují spíš ty vážné, jako je třeba tato se štěnětem-sirotkem a jeho mrtvou mámou. Svět je dnes vůbec víc vážný, někdy smutný, či dokonce až k pláči dojímající. Ta fena byla zjevně vypuštěna z auta těsně před porodem, měla na krku ještě obojek. Zřejmě už přestala svého pána zajímat a možná jej stála i víc peněz, než si původně představoval, kdo ví. Takových případů jsem skutečně viděl spíš desítky než jen ojedinělé případy. A psů, nikomu nepatřících, přejetých u cest, polodivokých, věčně hladových zvířat, jsem viděl spíš stovky.\nPo zbytek dne se té chmury už nedokážu zbavit. Tak jen přemýšlím, tupě točím pedály, ale najednou je tu vesnička El Blanco a začíná se stmívat. V místní hospodě požádám o horkou vodu na přípravu čaje a na zdejší policejní stanici o místo na postavení stanu. Je mi ale nabídnuta budka dopraváků stojící při cestě, a když mi policista ještě ke všemu zapne teplomet, připadám si jako v sedmém nebi. Takže se dá říct, že dnešní den pro mne končí vlastně šťastně. Ale při pomyšlení, že se to štěně chce zahřát a tulí se k vyhaslému a studenému tělu své mámy, mě teplo spacího pytle ani příliš netěší. Příroda je krásná a krutá zároveň a svým způsobem je vlastně i spravedlivá, ach jo, tak dobrou noc.\nKousek před vesnicí Villa Serocastio opouštím Carreteru Austral a nechávám ji plynout dále k jihu. Odbočuji k jezeru Lago General Carrera, které se na argentinské straně jmenuje Lago Buenos Aires. Zde si počkám na loď, kterou se dostanu do poslední chilské vesnice Chile Chico, odkud přejedu do Argentiny. Přes sedlo v nadmořské výšce 1100 metrů a četné laguny jsem se za neustálého silného větru prošlapal až do přístavu Ibañez.\nPřejezdem chilsko-argentinské hranice jsem zavrhl jednu z možností, jak se dostat k jihu, a sice pokračovat po Carreteře Austral do přístavní vesnice Puerto Yungay a odtud lodí mezi fjordy. Cesta může být jistě krásná, až dolů do Puerto Natales, ale je to cesta dlouhá a bude asi i finančně náročná. Takže tu jsem opustil a teď cestou do Perito Moreno (to je takové větší městečko hned za hraničním přechodem) přemýšlím, protože mám opět na vybranou. A to ze dvou možností. Pokračovat po asfaltované čtyřicet trojce, směrem k východu, přejet celý kontinent až k Atlantickému oceánu, anebo se v Perito Moreno stočit na silnici číslo 40, tak zvanou Národní silnici Carreteru National, která začíná hodně na severu až v Bolívii, prochází celou Argentinou až na opět chilskou hranici do městečka Los Turbínos. A tak trochu vlastně kopíruje chilsko-argentinskou hranici. Tato cesta je 40 kilometrů asfaltovaná, 40 kilometrů na jih od Perito Moreno, jinak je to skutečně cesta kamenitá, prašná, pouštní, vede pampou. Ale protože mě tyto cesty zajímají, dlouho se nerozpakuji, nakupuji jídlo na tři dny a vyrážím. Tuším, že co do denních dávek ušlapaných kilometrů budou ty etapy podobné těm v Chile, tak 80 kilometrů, víc asi v tom terénu nedám. Ale první den, díky těm 40 asfaltovaným, silničním kilometrům, jich dávám 132.\nNa mapě je u té čtyřicítky místo označené jako El Olni. Myslel jsem si, že to bude vesnice, ale je to jedna jediná budova, v níž velí jeden jediný člověk, jmenuje se Manolo. U něj se ujišťuji, že asi 300 kilometrů na jih nic není. Možná dvě řeky, kde lze nabrat vodu. Bije se v prsa a říká, voda je tu dobrá, můžeš ji klidně pít, což jsem už v minulosti také ne jednou udělal, ale pro jistotu si dávám něco k jídlu. Všechno zalívám čajem, podívám se za okno a na dveře, ty jsou polepeny ohromným množstvím samolepek nejrůznějších expedicí. Já samolepky nemám, ale dávám Manolovi jednu expediční fotografii. On mi na oplátku podstrkuje knihu návštěv a já zjišťuji, že jako Čech tam provedu třetí zápis. První zápis je z listopadu 2006 a druhý z prosince stejného roku, samozřejmě kromě mnoha zápisů Chilanů, Argentinců a mnoha turistů z dalších kontinentů světa.\nA zase defekt. Tak opravit a jedem dál. Zkouším trochu přidat na rychlosti, jenže po pěti, osmi kilometrech bác a další defekt. Tentokrát dvojnásobný. Jak se tak dívám na svou zásobu záplat, vidím, že se pomalu ztenčuje. Když dám vše do pořádku a urazím opět asi deset kilometrů, vše se opakuje. Já už nemám ani jedinou záplatu, duše jsou jako řešeto. Nastává závažné rozhodnutí – co dál? Do městečka Tres Lagos je to ještě asi 300 kilometrů, do El Calafate 450, to je docela dost, ale napadá mne, co se takhle vrátit zpátky, to je necelých 200 kilometrů a vzít to jiným směrem na jih do Ushuaie. Je rozhodnuto, vracím se do Perito Moreno, kde jsem byl předevčírem. Po půlhodině čekání vidím v protisměru oblak prachu, z něhož se vyklube malý náklaďáček. Zastavuje, za chvíli je bagáž a kolo na korbě, já sedím v kabině a upalujeme na sever.\nDo městečka přijíždíme za tmy. Kde chceš vysadit? Ptá se mne řidič. Já říkám, nejlépe u pumpy. A za chvíli si u obsluhy vyprosím záplatu, spravím jednu duši a kolem jedenácté v noci jedu zpátky k benzinové pumpě, kde jsem strávil předminulou noc. Na úplně stejném místě si stavím stan a večeřím a snídám stejně jako předevčírem.\nEtapa v pátek 23. února, je to jedna báseň, uháním směr východ, směr Atlantik. Jsou dvě odpoledne a já mám na tachometru 140 kilometrů. Etapa není příliš kopcovitá, spíše rovinatá a trošku mi přeje i vítr. Myslím, že jsem návratem do Perito Moreno učinil to nejlepší rozhodnutí. Bude mne to stát pár dnů cesty navíc, ale někdy vede k cíli cesta delší, než si myslíme.\nDneska padl absolutní rekord v ujetých kilometrech za jeden den. Na této expedici rekord zatím drží Peru s 208 kilometry a tady v Argentině jsem ještě neskončil, ale bude to určitě přes 260 kilometrů za jeden den, což je absolutní rekord na všech mých výpravách. Ten dosavadní, 240 kilometrů dlouhý, je z Číny. A další, mně skoro nejmilejší číslo, je 25 000 ujetých kilometrů. Dvacátý pátý krajíc bochníku zvaného Panamericana je odkrojen, sněden. Byl namazán různými dobrotami, ale někdy byl též přesolen, ale přesolený ostatně nechutná špatně, a čas od času též chutnal hořce, ale jen sem tam.\nJsem moc rád, když v dálce na horizontu vidím auta, jak si to švihají po asfaltované trojce, a vím, že tam za chvilku budu i já a snad si to budu švihat k jihu rovněž. S tím šviháním to však nakonec není tak snadné, jak se na první pohled zdá. Vítr je strašný. Neumožňuje mi šlapat větší rychlostí než 10 až 12 kilometrů v hodině, a když si uvědomíte, že se takhle plazím kupředu několik dnů, je to skoro k zešílení. Jedu při pravém okraji silnice a vítr fouká zprava, občas mne hodí do středu vozovky. Mám štěstí, že zrovna nic nejede. Projíždějící auta jsou v tom kvílícím větru slyšet až na poslední chvíli. Rozhoduji se pro nejlepší řešení, tj. šlapat po levé straně silnice. Už po chvíli shledávám toto řešení jako nejrozumnější, protože když opět přijde silný poryv větru a opře se do mne vší silou, doslova mne odhodí do příkopu, kde se však cítím opravdu poněkud bezpečněji než uprostřed asfaltového pásu.\nNa trase přede mnou leží též jedno zajímavé přístavní město, jmenuje se Puerto San Julian. Má velmi hlubokou a dávnou historii, je to totiž první místo, kde na své plavbě kolem Jižní Ameriky přistál mořeplavec Fernão de Magalhães se svou lodí Victoria. Obyvatelé tohoto městečka jsou na svou historii náramně pyšní a patřičně všude dávají najevo, že jsou to právě oni, ti první, kteří žijí ve městě, kde tento slavný mořeplavec prvně zakotvil.\nMám za sebou 25 500 kilometrů, nad hlavou mi začínají svítit první hvězdy, ale v dálce se objevuje malinké světýlko – jako v té pohádce o Jeníčkovi a Mařence. A jak se tak blížím, světel přibývá a já po chvíli zjišťuji, že jsem v táboře cestářů. Cesta mne přivádí k maringotce s nápisem comedor, což jest jídelna, a osud chce, že se ve dveřích setkávám s velice důležitým člověkem. Možná už tušíte, ano, setkávám se s kuchařem. Ten mne správně identifikuje jako poutníka, usazuje mne ke stolu a přináší hrnek horkého čaje, chleba, máslo a džem. Blíží se jedenáctá hodina večerní, kuchař, jmenuje se Eduardo Maldonado, mi přináší další housky poté, co vidí, že do mne padá jedna za druhou. Tak mi říká, jdu spát, můžeš tu klidně sedět a víš co? Můžeš tu i přespat, nestav si stan, tady si na zem dej karimatku a všechno, co tu je, je tvoje. Můžeš klidně jíst až do rána. Jídlo hojně zalévám horkým čajem a až jsem z toho jídla celý unavený, tak si jdu vyčistit zuby, a jak mi Eduardo doporučil, roztáhnu karimatku, spacák, zalehnu. V tom okamžiku agregát vypne všechna světla v táboře a nastává krásná tmavá, tichá noc.\nPři loučení se ptám, co jsem za to exkluzivní pohodlí dlužen? Kuchař jenom mávne rukou a odvětí, víš co? Pošli mi pohlednici z tvé země a tím je vše splaceno. Tak vám musím, milí argentinští daňoví poplatníci, poděkovat, protože jsem jedl, spal a měl se moc dobře za vaše peníze, neb silnice i v této části světa patří státu a stát financuje vše, co souvisí s její výstavbou a opravou.\nAsi pátý den cesty konečně dosahuji Río Gallegos, největšího argentinského města celé této jižní patagonské oblasti. Jedu kolem sportovní ubytovny, a tak mne napadá, že bych se mohl zeptat, zda by mne tam nenechali přespat. Sice se zeptám, ale se zlou se táži. Není to možné, protože nejsem místní. Pro Argentince je to zadarmo a pro cizince, ani když zaplatí. A tak za benzinovou pumpou opět rozbíjím svůj tábor.\nPo probuzení si to šněruju k chilské hranici. Najednou vidím ceduli, na níž stojí Ushuaia 586 kilometrů. Po zádech mi přeběhne mráz, tak přece existuješ, už nejsi jen chimérou a značkou na mapě. Je to poprvé, kdy si mohu přečíst tento, pro mne libozvučný, název Ushuaia na tabuli, přímo u silnice.\nNásledující dny jsou nejen větrné, ale ke všemu ještě i deštivé. Navlékám na sebe pláštěnku, na tretry pogumované návleky, a tak se šinu zase dál. A večer přijíždím, napůl promočený, do vesnice s krásným názvem Sero Sombrero. Stavím před místní samoobsluhou, abych si koupil něco k jídlu, a vidím, že vesnice na tom není vůbec špatně. Má asi tisíc obyvatel a představte si, má pětadvacetimetrový krytý bazén. Tahle skutečně bohem zapomenutá dědinka má kromě bazénu ještě navíc tropickou botanickou zahradu a ohromnou tělocvičnu, to aby se lidem zde, na konci světa, žilo lépe. Slunko zapadá, ochlazuje se, já se v místní hosterii suším, ale protože je mi dost chladno, představuji si svůj momentální pobyt hádejte kde? No přece v sauně. Tak se ptám, jestli tu taky není sauna. Bohužel, sauna tu není, ale když se s místními bavím o tom, že sauna je náramně dobrá věc a že by to mohlo být další možné téma pro místního starostu, všichni souhlasně přikyvují, že ano, že s ním na to téma dají řeč. Tak kdo ví, možná kdyby tu někdo z vás jel za deset, za patnáct let, tak už tu sauna bude stát, počasí tady zajisté bude stejné, a tak se může každý jít do sauny ohřát.\nÚsek, kterým teď projíždím, je velmi, velmi zajímavý, hlavně z geografického hlediska. Vesnice Villa Punta Del Gado leží ještě v Patagonii, zatímco Sero Sombrero už v Ohňové zemi. Ohňová země je vlastně ostrov, který je od kontinentální Jižní Ameriky, jejíž součástí Patagonie je, oddělen Magalhãesovým průlivem.\nPřed městem Río Grande vidím na svém počítadle poslední velkou přeměnu číslic, to když naskakuje šestadvacátá tisícovka. A tak se tisícovky kilometrů změnily ve stovky, měsíce a týdny v několik málo posledních dnů. Krajina, kterou šlapu, se už zase značně podobá té z amerického severu. Stromy obrostlé mechy, lišejníky, dřeviny spíš zakrslé než vzrostlé. Všude spousta jezer, řek a říček, jedna dokonce velmi přiléhavého a poetického názvu – Río Fuego, Ohňová řeka. Na těch nekonečných pláních jsou též tisíce a tisíce krav, ovcí a koní, ale též guanacos, lam, pro něž je tato oblast od pradávna domovem.\nJe čtvrtek 8. března a do Ushuaie je to méně než 100 kilometrů. Začínám být značně nervózní, jaké to tam asi bude? K nápisu, označujícímu hranici města, je to skutečně už jen několik málo šlápnutí. Já ale vím, že tady silnice číslo tři, jak je Panamericana v této oblasti značená, nekončí. Konec je asi 25 kilometrů za Ushuaiou, v Národním parku Tiera Del Fuego. A tak městem, v němž jistě strávím ještě několik dnů, jen projíždím, protože vidina cíle je obrovská.\nKolem půl osmé přijíždím k hranici národního parku, obsluha sestávající ze dvou mladých děvčat po mně vyžaduje zaplacení vstupného. Ptám se, kdy zavírají, říkají, že v osm. A prý, když pojedeš teď, zaplatíš 30 pesos, což je 10 amerických dolarů, ale když půl hodiny počkáš, tak my v osm jdeme domů a ty můžeš volně pokračovat dál. Kvůli třiceti minutám nebudu platit deset dolarů, takže rozbaluji svačinu, doháním ztracené kalorie a asi pět minut před osmou přichází třetí dáma, která mi dává svolení, abych volně pokračoval dál. Obdarovává mne mapou, balím jídlo a rychle jedu, protože se začíná víc a víc stmívat. Projíždím národním parkem bez turistů, ztichlým, ponořujícím se stále více a více do tmy.\nJe devět hodin večer a já stojím na konci silnice číslo tři. Jsem na konci svého velkého cyklistického snu zvaného Panamericana, má láska. Pořizuji pár fotografií, s bicyklem přejíždím z prašné cesty číslo tři na turistický dřevěný chodník, po kterém chodí turisté na vyhlídkovou terasu, odkud je krásný pohled na okolní přírodu. Tady je skutečný konec světa. Je večer, stavím si stan, sním… Sedím na lavičce, jím zbytek svačiny a čekám, až se setmí úplně. Zalézám do spacáku a v hlavě a před očima se mi odvíjí ten předlouhý panamerický film. Prožívám radost a smutek zároveň. Radost z toho, že jsem dosáhl cíle, a smutek, že už vše skončilo. Ale všechno na světě má svůj konec, stejně jako ta moje Panamericana. Jako by mne v cíli objala a řekla, že ti to ale trvalo? Plných 223 dnů. A já ji v té hřejivé náruči jen stačil odpovědět, a víš vůbec, jak jsi dlouhá? 26 233 kilometrů.\nS Panamericanou si tykám\n„Tož, slovem PANAMERICANA jsem i já byl uhranut před bezmála šedesáti lety“… Citaci ing. Miroslava Zikmunda z dopisu, který jsem od něj obdržel v čase příprav, jsem vybral záměrně. I mě ten název nenechával klidným a nejinak je tomu dodnes. Vždy ve mě vzbuzoval dostatek neobyčejné touhy po jejím „obyčejném“ cyklistickém zdolání, po dobrodružství a poznání, po romantice i setkání s lidmi, po tom ohromném množství kilometrů… I mne ten název „uhranul“.\nSám se stejně jako tisíce jiných cyklistů moc rád toulám a šlapu si na kole „jen tak“, ale pokud se rozhodnu pro něco většího, cesta musí mít onen expediční a sportovní charakter nejen s předem jasným cílem, ale i s kilometrovým denním průměrem. Od prvopočátku jsem vždy toužil spojit sport a cestování do jednoho celku.\nCesta Aljaška – Ohňová země byla mojí v pořadí osmou výpravou. Každá z nich, a první se uskutečnila již před více než dvaceti lety, měla vždy předem vytyčený konkrétní záměr ve smyslu odněkud někam (sever – jih, západ – východ, Jadranská magistrála, Panamericana atp.).\nPo drobných zkušenostech z cest předešlých jsem věděl, co vše bude asi přejezd celého kontinentu obnášet. Nějaké výrazné překvapení se tedy nekonalo. Jestliže měla cesta kolem světa charakter více cestovatelský, potom tato poslední byla expedicí sportovnější, z cyklistického pohledu svižnější. Výpravu jménem Panamericana jsem absolvoval na trekingovém kole 4EVER Credit s doplňky Shimano Alivio a brašnami Sport Arsenal. Veškerá výbava se osvědčila a bezchybně sloužila po celou dobu.\nV průběhu oněch osmi měsíců jsem byl jednou okraden a dvakrát čelil pokusu o oloupení a podvakrát si něco „zadal“ se silnějšími motorovými spoluuživateli silnic. Naštěstí bez následků.\nS většinou ze čtrnácti projížděných států jsem měl tu čest se poznat již dříve, a tak se nabízelo i jisté srovnání. Citelné pozitivní změny jsem zaznamenal v některých zemích Střední Ameriky, např. Salvador (zlepšující se čistota a pořádek kolem cest, bezpečnost, vybavenost apod.). Ovšem i Amerika jižní se úspěšně snaží držet s globalizací krok.\nRealizace takového cíle by se neobešla bez podpory nejbližších rodinných příslušníků.\nV mém případě, kdy jsem opouštěl svou ženu Andreu s dvouměsíční dcerou Annemarií a farmu, byť zabezpečenou a připravenou na zimní provoz, byla podpora velmi potřebná. Andrea ke všemu ještě bravurně „stíhala“ pozici expedičního sirdara.\nNa startu v Anchorage jsem k této výzvě přistupoval opatrně a s velkou pokorou. Panamericaně jsem vykal. Cesta to byla těžká, ale moc krásná, jak už to bývá. Proto jsem o mnoho šťastnější, když mi v cíli, v Ushuaii, po 223 dnech a 26 233 kilometrech nabídla tykání. Velice si ho cením a vždy budu tvrdit, že je mou velikou láskou.\nCesta mi přinesla větší rozšíření farmářských obzorů i přesvědčivější dojem, že za každou zatáčkou vypadá svět jinak, stejně tak i opětovné potvrzení názoru, že nejkrásnější pohled na svět je ze sedla bicyklu.\nBudu – li dostatečně pilný, snad v dohledné době vyjde PANAMERICANA, MÁ LÁSKA i knižně.


Fundlift: Na rekordní kampani B&B Bartoni se podílelo 339 investorů – Roklen24.cz\nFundlift: Na rekordní kampani B&B Bartoni se podílelo 339 investorů\n08:47 18. září 2018\nCelkem 339 investorů se podílelo na rekordní online investiční kampani společnosti B&Bartoni na Fundliftu. Česká výrobní firma získala celkem 20 milionů korun na nákup výrobních technologií, které umožní navýšit produkci až na dvojnásobek. Získaná částka představuje nový rekord online investičního crowdfundingu v ČR a přibližuje se maximálnímu objemu milionu eur, který je možné prostřednictvím podlimitní emise cenných papírů dosáhnout.\n„Zájem investorů byl veliký, kampaň přilákala několik větších investorů, kteří investovali v řádech milionů korun. Celkem 13 investorů pak investovalo částku minimálně 300 tisíc korun. Tato kampaň potvrzuje také další důležitý fakt a to, že o alternativní financování formou investičního crowdfundingu mají zájem i středně velké české firmy. B&Bartoni generuje v rámci celé skupiny tržby okolo 350 milionů korun,“ uvedl šéf Fundliftu Radek Musil.


Element: Dvě stě čtyřicátý šestý díl - upoutávka\nKaždou středu si dáváme upoutávku na premiéru dalšího dílu pořadu Element. Dnes nevynecháme a vy se podívejte, co vás čeká v 246. dílu. Na celý díl se pak můžete podívat dnes od 18:30 hod. na TV Nova Sport nebo v so…\n10. 6. 2015, napsal\nReport: Expedice Kanada 2015 - 2. část (Whitewater)\nVydáváme se na další část Expedice Kanada, kterou nám přináší kamarádi, kteří na svých splitboardech s hrdostí vozí samolepky SplitUnite.net a Gara Splitboards. Jejich druhá část výpravy tentokrát povede do Whitewat…\n4. 6. 2015, napsal Dan Janík\nElement: Dvě stě čtyřicátý pátý díl - upoutávka\nI tuto středu vám přinášíme upoutávku na další díl pořadu o adrenalinových sportech Element. 245. díl můžete sledovat dnes od 19:15 hod. na TV Nova Sport nebo v sobotu od 13:05 hod. na TV Nova Fanda. Těšit se můžete…\n3. 6. 2015, napsal\nReport: Vysoké Tatry - Koprovský štít by Honza Koukol\nSvůj příběh z cest za splitboardingem nám přináší další z teamu Gara Splitboards, kterým je Honza Koukol. Po svých výletech do Rakouska jel ochutnat kopce Vysokých Tater. Společně s partou Proti větru, se vydal na K…\n2. 6. 2015, napsal honza koukol\nReport: Expedice Kanada 2015 - 1. část (Revelstoke)\nMinulý týden jsme odstartovali letošní sérii článků od kluků ze SplitUnite.net, kteří nás již loňský rok zásobovali zajímavým materiálem z jejich cest za splitboardingem. Po první zastávce se opět vydáváme za oceán,…\n28. 5. 2015, napsal Dan Janík\nElement: Dvě stě čtyřicátý čtvrtý díl - upoutávka\nDnešní díl pořadu o adrenalinových sportech Element si dáme o něco dříve. Premiéru můžete sledovat již za chvíli na TV Nova Sport, a to od 18:20 hod. nebo pak v sobotu na TV Nova Fanda od 13:50 hod. V 244. dílu vás …\nVideo: Snow Craft Generations - Full Movie\nLukas a Jesse Huffmanovi mají za sebou již třetí sezónu, kdy se v rámci svého webového projektu Snow Craft Generations (dříve Snow Craft Pioneers), věnují počátkům světového snowboardingu. Dnes pro vás máme připrave…\n22. 5. 2015, napsal FReeride.cz\nReport: FreestyleZOO Snow Camp 2015 - Klínovec\nV dnešním reportu se opět vrátíme trochu v čase a vydáme se do Krušných hor za partou FreestyleZOO, která v druhé polovině března pořádala na Klínovci svůj další snowboardový kemp. Více se dozvíte v následujícím tex…\n21. 5. 2015, napsal Dan Chocholouš\nElement: Dvě stě čtyřicátý třetí díl - upoutávka\nKaždou středu vám přinášíme upoutávku na pořad o adrenalinových sportech Element. Ani dnes tomu nebude jinak. V plné verzi můžete Element sledovat dnes na TV Nova Sport od 19:55 hod. nebo v sobotu na TV Nova Fanda o…\n20. 5. 2015, napsal\n< novější169707172737576798391105131177262416starší >\nBrýle Electric EGX, za 5 590 Kč


Laserová epilace Ostrava - Estheticon.cz\nPokud hledáte laserové centrum pro odstranění chloupků v lokalitě Ostrava, jste na správné stránce. Laserové odstranění chloupků je metoda, která dokáže trvale odstranit nechtěné chloupky. Je to obvykle rychlá a efektivní metoda, která je vhodná pro téměř všechny typy pokožky a chloupků.\nUniverzitní vzdělání: 1. lékařská fakulta Univerzity Karlovy Specializace a atestace: Atestace všeobecná chirurgieAtestace plastická chirurgieLicence ČLK pro obor plastické chirurgieDiplom o specializaci v oboru plastické chirurgie MZ ČROsvědčení o specializované způsobilosti MZ ČR Osvědčení, certifikáty: Certifikát pro práci s výplňovými materiály Certifikát pro práci s botulotoxinemOsvědčení pro práci liposukcí Water-Jet Certifikát... (definitivní epilace Ostrava)\n(866) 100 % doporučuje\nKlinika YES VISAGE je se svými pěti pobočkami největší klinika estetické medicíny a plastické chirurgie v ČR a SR, která nabízí plný rozsah preventivní, estetické a laserové medicíny, dermatologie a plasticko-chirurgických zákroků.Poskytuje diskrétní individuální přístup, nadstandardní péči a komplexní řešení s důrazem na bezpečnost a šetrnost pro klienta. Klidné a komfortní moderní ubytovací zázemí s výjimečnými službami... (epilace pomocí laseru Ostrava)\nMUDr. Martin Molitor, Ph. D. Studia, vzdělání, praxe: 1990 - Pregraduální vzdělání - Doktor medicíny (MUDr.)2007 - Postgraduální studium - titul Ph. D.1991 - 1992 - Porodnicko-gynekologické odd. NsP Prešov1992 - 1996 - Porodnicko-gynekologická klinika FN Olomouc1996 - 1999 - Odd. plastické a estetické chirurgie FN Olomouc1999 - 2005 - Klinika plastické a estetické chirurgie FN u Sv. Anny, Brno2005 - 2012 - Oddělení plastické a estetické... (definitivní epilace Ostrava)\n(107) 100 % doporučuje\nMUDr. Isaam Al Awa je zkušeným plastickým chirurgem s bohatou praxí. Po vystudování vysoké školy v Damašku, Sýrii, se přestěhoval do České republiky, kde pokračoval svá studia na Lékařské fakultě Univerzity Palackého v Olomouci. Pak doktor Al Awa získal své praktické zkušenosti v mnoha klinikách a nemocnicích, mezi které patří například Klinika plastické chirurgie v nemocnici na Bulovce, Klinika plastické a estetické chirurgie v Brně nebo... (epilace pomocí laseru Ostrava)\nDerma Medical Clinic Jsme centrum klinické a estetické medicíny. Dermatologie, estetická dermatologie V dermatologii se zaměřujeme na léčbu lupénky, vitiliga, onychomykózy, akné, ale řešíme i vypadávání vlasů nebo kožní výrůstky. Léčbu lupénky provádíme jako jediné centrum v ČR pomocí excimerového laseru XTRAC. Nyní nově je možné laserovou léčbu lupénky hradit prostřednictvím zdravotního pojištění (OZP, VOZP, ZPŠ A VZP). Léčba... (permanentní odstranění cloupků pomocí laseru Ostrava)\nProsefní životopis MUDr. Ludmily Veselé MUDr. Ludmila Veselá úspěšně absolvovala lékařskou fakultu Univerzity Palackého v Olomouci. Během svého působení také zdárně složila atestační zkoušku I. stupně v oboru dermatovenerologie. O něco později pak ve stejném oboru složila také atestační zkoušku II. stupně. Je držitelkou licence udělené Českou lékařskou komorou v oboru dermatovenerologie. Lékařka se aktivně účastní různých seminářů a... (permanentní odstranění cloupků pomocí laseru Ostrava)\nProfesní životopis MUDr. Igora Janíka, Ph.D.: MUDr. Igor Janík, Ph.D. vystudoval lékařskou fakultu Univerzity Palackého v Olomouci. Během svého působení zdárně složil atestační zkoušku v oboru všeobecná chirurgie. Úspěšně dokončil také postgraduální studium věnované chirurgii hlavy a krku a získal akademický titul Ph.D. Lékař vlastní licenci udělenou Českou lékařskou komorou v oboru chirurgie, rovněž je držitelem licence pro všeobecnou... (epilace pomocí laseru Ostrava)\nOdborníci pro zákrok Laserová epilace nedaleko lokality Ostrava:


Slovníček klimatických pojmů\nPřirozená změna klimatu je změna klimatických podmínek na Zemi vznikající přirozenou cestou, například změnami sluneční aktivity, cyklickými proměnami oběžné dráhy Země kolem Slunce nebo sopečnými erupcemi.\nZměna klimatu způsobená lidskou činností je způsobená nejčastěji nadměrným vypouštěním skleníkových plynů a velkoplošným odlesňováním. Její rychlost je o několik řádů vyšší než v případě přirozené změny. Mezi její největší projevy patří větší množství povodní a such, vlny veder, zvyšující se hladina oceánů, mizení živočišných a rostlinných druhů a ohrožení zemědělské produkce.\nSkleníkový efekt je proces, při kterém atmosféra propouští sluneční záření, avšak zpětné tepelné vyzařování povrchu planety částečně absorbuje díky přítomnosti skleníkových plynů. Přirozený skleníkový efekt (tedy přirozený obsah vodní páry, CO2 a dalších plynů) způsobuje, že průměrná teplota Země je asi 15 stupňů Celsia (a nikoli mínus 33).\nSkleníkové plyny se v přirozeném stavu vyskytují v atmosféře a způsobují skleníkový efekt. Lidskou činností přidávané skleníkové plyny skleníkový efekt ovšem dále posilují. Nejčastější skleníkový plyn je vodní pára, dále oxid uhličitý (CO2), ale patří mezi ně například i metan (CH4), oxid dusný (N2O), ozón (03) a chlorované a fluorované uhlovodíky (CFC) známé pod obchodním názvem jako freony.\nCO2, oxid uhličitý, je běžnou součástí zemské atmosféry, ale jeho koncentrace následky lidské činnosti (zejména spalování fosilních paliv, výroba cementu a odlesňován) zároveň výrazně vzrostla (a dál roste) a proto má největší vliv na růst teploty.\nMetan je jeden z nejsilnějších skleníkových plynů, jelikož silně absorbuje infračervené záření. Je dvacetkrát účinnější než oxid uhličitý, ovšem jeho výskyt v atmosféře je devětkrát menší. Je produkován při průmyslové výrobě a také skládkami odpadů, ovšem v současnosti patří k velkým hrozbám pro klima metan uvolňující se z tajícího permafrostu.\nAčkoliv ke změně klimatu nejvíce „přispívají“ státy bohatého severu nadměrným vypouštěním oxidu uhličitého, následky nesou převážně nejchudší a lidé globálního jihu. Překonání této nerovnováhy stojí v základu jakéhokoli uvažování o klimatické spravedlnosti. Foto thenation.com\nppm je jednotka, kterou se měří výskyt skleníkového plynu v atmosféře. Jedná se o počet částic skleníkového plynu na milion částic vzduchu (parts per million). Před průmyslovou revolucí byl výskyt CO2 na úrovni 280 ppm. Podle výpočtů mnoha vědců je bezpečnou hranicí 350 ppm oxidu uhličitého. Letos v únoru se přitom poprvé v historii držel výskyt oxidu uhličitého po celý měsíc nad hranicí 400 ppm.\nDva stupně Celsia, to je maximální bezpečné oteplení, které představitelé UNFCCC určili v roce 2009 na klimatické konferenci v Kodani. Tento cíl je podrobován kritice z vědecké i občanské společnosti jako příliš nebezpečný — místo něj je požadován cíl 1,5 stupně.\nRámcová úmluva OSN o změně klimatu (UNFCCC) je jediná mezinárodně platná dohoda o zmírnění změny klimatu. Jejím hlavním cílem je stabilizace koncentrace skleníkových plynů v atmosféře na hranici dvou stupňů Celsia, ale neurčuje konkrétní cíle pro snížení emisí skleníkových plynů. Vznikla v roce 1992 na Summitu Země v Rio de Janeiru.\nKjótský protokol je smlouva dohodnutá na základě UNFCCC. Zavazuje vyspělé státy (včetně České republiky) ke snížení emisí skleníkových plynů o přibližně 18 procent do roku 2020 (oproti roku 1990). Jde o jedinou globální dohodu o konkrétních cílech ke snížení emisí. Sama o sobě samozřejmě nezajistí dosažení cíle UNFCCC (tedy zastavení růstu teploty na úrovni +2 stupně Celsia).\nKlimatická konference (COP, Conference of the parties) je každoroční setkání představitelů a představitelek signatářských států (smluvních stran) UNFCCC, na kterém se projednává plnění Kjótského protokolu, dohadují nové závazné cíle pro snižování emisí a další opatření (například finanční pomoc na zvládání změny klimatu chudým zemím). Hlavního poslání COP — tedy dohodnutí závazných, ambiciózních a dlouhodobých globálních cílů pro snížení emisí — nebylo dosud dosaženo. Letos probíhá v Paříži v pořadí již jednadvacátá konference (COP21).\nPlánované národně stanovené příspěvky (INDCs) jsou závazky jednotlivých států, o kolik sníží emise skleníkových plynů. Plánované národně stanovené příspěvky by měly být součástí vznikající dohody, která by měla být podepsána na klimatické konferenci v Paříži. Česká republika navrhuje, že sníží do roku 2030 emise o 25 procent oproti roku 2010. Vláda ani po dvou letech od voleb nestihla schválit slíbený návrh takzvaného antifosilního zákona, který by stanovil cíl snížit emise o minimálně 80 procent do roku 2050.\nZelený klimatický fond (GCF) formálně vznikl v roce 2010 na klimatickém jednání v mexickém Cancúnu za účelem finanční pomoci rozvojovým zemím při adaptaci na změnu klimatu a snižování emisí.\nHistorická odpovědnost za změnu klimatu je pojem, který vychází z předpokladu, že při posuzování klimatické politiky musí být brána v potaz historická odpovědnost jednotlivých států. Plánované národně stanovené příspěvky států, které historicky vypustily větší počet emisí skleníkových plynů, tedy musí být v této logice srovnatelně vyšší.\nKlimatická spravedlnost musí ctít tu skutečnost, že ačkoliv ke změně klimatu nejvíce „přispívají“ státy bohatého severu nadměrným vypouštěním oxidu uhličitého do ovzduší, následky nesou převážně nejchudší a nejzranitelnější lidé globálního jihu. Hnutí za klimatickou spravedlnost tudíž neusiluje jen o ochranu klimatu, ale i o proměnu mocenských vztahů ve společnosti.\nAutor děkuje Jiřímu Koželouhovi z Hnutí Duha za pomoc při psaní textu.\n#Příroda a ekologie#Dluh Třetího světa#Politická kultura#Kultura


Co očekávat od leváka? :: Leváci a leváctví\nÚvod > Máme doma leváka > Co očekávat od leváka?\nCo můžeme očekávat od svého dítěte leváka?\nV první řadě musíme vycházet z toho, že bude stejné jako každé jiné dítě svého věku se všemi svými dětskými potřebami, touhami i zklamáními, jako jeho sourozenci, jako jeho vrstevníci. Můžeme očekávat, že od nás bude vyžadovat stejnou lásku, porozumění, oporu i osobní vzor a že se nám bude odměňovat stejnou měrou a dělat nám tím radost.\nMít doma leváka neznamená, že se nám kvůli tomu život převrátí vzhůru nohama, a rodiny s více dětmi, mezi nimiž je i levák, to mohou jen potvrdit. Leváctví není v současnosti vnímáno jako palčivý celospolečenský problém, i když samozřejmě rodiče, učitele, lékaře i samotné leváky zajímá. Na druhé straně při současných znalostech problematiky leváctví by bylo trestuhodné zanedbat dnes už běžně zažité postupy při výchově leváků a dítě tak poškodit nebo mu jen ztížit cestu životem.\nPokud leváka záměrně nebo z nevědomosti nepostavíme před nepřekonatelné překážky, ve vyšším školním věku už ani nebudeme vnímat, že naše dítě levákem je. Při dodržení správných výchovných a vzdělávacích postupů žádné problémy leváci nemají.\nV pedagogické literatuře se občas objevuje otázka, jestli leváctví je základ pro poruchy učení nebo jestli se v konkrétní situaci jedná o jejich pouhý souběh. Tato problematika zatím není dostatečně a věrohodně prozkoumána, ale z pozorování dnes už celých generací leváků vyplývá, že samo leváctví není spouštěčem nebo živnou půdou pro obtíže jakými jsou dyslexie, dysgrafie nebo poruchy soustředěnosti. Když se však leváctví pojí s nějakou jinou vrozenou nebo získanou poruchou, musíme ve výchově postupovat obezřetněji a se znalostí, neboť je známo, že obtíže se mohou navzájem nejen ovlivňovat, ale mohou se v projevech i různě proplétat.\nV případě zdravého dítěte leváka, si uvědomíme to, že naše dítě je levák, právě jen tehdy, když se na to někdo z učitelů a ze známých vyptává nebo když budeme pracovat společně s dítětem a učit ho nový pracovní postup.\nJaké tedy levoruké dítě je? Autoři prací o levácích mají tendenci zvláštnosti leváků shromáždit, zformulovat je a vytvořit obraz modelového leváka. Jenže jako nejsou praváci také všichni stejní, není ani levák jako levák. Levák není bábovka právě vyklopená z formy, abychom mohli říci, že splňuje právě jen ty a ty vlastnosti. Jedinečnost leváka, stejně jako každého jiného člověka, je dána kombinací osobních povahových vlastností, zkušenostmi a návyky získanými výchovou, které přijímá z rodiny a školy, ovlivněn svými přáteli a spolužáky, ale i důvěrou v dobu, ve které žije. Proto nakonec ve svém dítěti stejně vidíme právě jen to své dítě a ve srovnání s ním všechny papírové modely jsou skutečně jen písmena na papíře.\nNicméně rodiče i učitelé leváků se nápadně shodují v tom, že většina levorukých dětí ráda kreslí a maluje, modeluje, stříhá a lepí a vůbec dnem i nocí všelijak tvoří. Můžeme očekávat, že malý levák bude neustále něco vynalézat, experimentovat a také nás tím bude chtít zaměstnávat, ale je schopno se pro své vynálezy a experimenty stejně tak rychle nadchnout, jako je rozpracovat a nedohotovené snadno opustit.\nLeváci jsou schopni intuitivně vystřelovat nápady a zase je rychle brát zpátky. Napadá je mnoho neobvyklých řešení, kterými přivádějí své okolí k údivu, protože myslí často „hrabičkovitým“ způsobem, při němž jsou schopni rozvíjet souběžné představy a připravovat si různá řešení. Takto pracovat se levák brzy naučí zřejmě proto, že od útlého dětství musí v pravorukém prostředí nalézat mnoho variabilních řešení, aby alespoň jedno z nich bylo úspěšné a mohl tak dosáhnout stejného cíle jako pravák.\nLevákova řešení, jako výsledek jeho přemýšlení, pak někdy přicházejí skutečně z jiné strany, než se obecně očekává, a mohou vyvolávat i odmítavé reakce okolí, neboť se zdají málo uskutečnitelné. Někdy se ovšem zdá, jako by záměrem jeho nápadů nebyl samotný cíl, ale jen to, že ho prostě jen baví takto postupovat, a protože má mnoho nápadů, zdá se mu, že každý z nich má stejnou váhu, i když tomu tak není. Uskutečnit a dokončovat je v takto rozpracované šíři je však velmi obtížné, pokud ale se u leváků ve vyšším věku spojí produkovaná šíře neobvyklých nápadů se skutečnou cílevědomostí a pracovitostí, můžeme očekávat zajímavé výsledky.\nLeváci někdy způsobují obecný údiv tím, že spoustu úkonů umí vykonávat oběma rukama, nebo dokonce i pro ně tou opačnou. Leváci často zkoušejí uchopit tento svět do rukou stejně jako praváci a porovnávají, kterým způsobem jim to půjde lépe, a mnohdy se to naučí dělat oběma. Samozřejmě, že levou rukou jim to jde lépe, ale v mnoha případech nezbývá než přiučit ruku pravou, protože levou to z různých příčin prostě nejde.\nLeváci mohou překvapit sklonem k samouctví ve věku i v činnostech, které bychom od nich z dosavadních zkušeností nečekali. Protože leváků je málo, je každý levák tak trochu nebo více sám právě v okamžiku, kdy potřebuje řešit tu nejdůležitější praktickou úlohu, se kterou se setká. Než by zjištoval, jak má co dělat, raději to rovnou zkouší, protože jeho okolí mu stejně mnoho neporadí a leváka většinou po ruce nemá. Leváci se proto časem naučí nové situace zvládat samostatně a snaží se řešit tak kdeco. Ostatně tento přístup je právě to, co levákovi umožňuje, aby se rychleji sžil s pravorukým světem a v životě tak obstál.\nLeváci jsou v jádru vyrovnaní lidé právě proto, že se museli naučit přistupovat k běžnému životu tvůrčím způsobem a málokdy se nudí, protože mají pořád co objevovat a někdy si dokonce „objevují“ jen tak do zásoby, aby byli napříště dostatečně vybaveni. Pokud ovšem byl levákův přirozený vývoj v dětství podtržen, nebo dokonce nabourán necitlivými zásahy v dětství, může si nést některé obtíže po celý život, včetně malého seběvědomí a nedůvěry k okolí.\nLeváci své leváctví v běžném životě nevnímají, protože ho žijí a sami na sebe se „pohledem z vnějšku“ nedívají.\nLeváci jsou nenápadní, na své leváctví nepoukazují většinou ani tehdy, kdy by jim to prospělo. Historická zkušenost levákům zatím velí se příliš neodkrývat, a tak své leváctví na odiv většinou nestaví a ani si na něj výrazně nestěžují – to jen v těch případech, když jim svět praváků nastaví nohu.\nS tím, jak probíhá osvěta o zrovnoprávnění leváků, došlo i k tomu, že jsou zdůrazňovány některé specifické vlastnosti leváků a mnohdy jsou i zveličovány jak praváky, tak samotnými leváky. Z původního podceňování leváků se kyvadlo vychýlilo a dochází k jevu opačnému.\nSamotné leváctví však není zárukou dobrých a originálních nápadů a leváka není možno jen tak posadit a dát mu úkolem něco vymyslet jen proto, že je levák. Nejde ho za každou cenu ždímat a spoléhat na to, že jako levák musí nutně najít originální řešení situace, se kterou si láme hlavu skupina praváků. Při řešení takovýchto úkolů v pracovních kolektivech jen někteří leváci a jen někdy mohou převyšovat praváky i právě jen proto, že je jich přibližně osmkrát méně.\nPro každý dobrý nápad je potřeba motivace a kouzlo okamžiku, někdy i tlak okolí nebo jen stav nezměrné tvůrčí aktivity a radosti a jen málokdy se je podaří navodit řízeně.\nZ internetových diskuzí i z dotazníků je patrné, že někteří leváci mají pod vlivem sdělovacích prostředků sklony své leváctví přeceňovat. Někteří prožívají výlučnost menšiny takovou měrou, že mají snahu se dokonce povyšovat, a mnohdy ji dávají pravákům najevo. Že to není postoj správný, je nad slunce jasné. Za přílišným sebevědomím na odiv stavěného leváctví se může skrývat vnitřní nejistota způsobená jiným a daleko vážnějším problémem. Bez důkladné znalosti dítěte nebo dospívajícího rozsoudit takovou věc je ale velmi těžké.\nLeváka jeho odlišnost zajímá a rodiče mohou očekávat, že se jich dítě příležitostně bude ptát, kdo v tomto smyslu vlastně je. Jeho dosavadní životní zkušenosti ho pořád nutí porovnávat svůj svět se světem praváků a časem pravděpodobně zjistí, že se nemůže spoléhat jen na vlohy, které jsou levákům připisovány. Jakou má totiž jistotu, že jeho specifické vlastnosti pocházejí z leváctví a že nevyvěrají ze společné lidské podstaty? To je pro leváka, který o svém leváctví přemýšlí, velké dilema.


Kantary Bay Hotel Phuket - NEJLEPŠÍ CENY ubytování ve městě Phuket\nStudiové apartmá - Výhled\n31/11 Mu 8, Sakdidej Rd., Cape Panwa, Mys Panwa, Phuket, Thajsko, - Zobrazit na mapě\nMáte dotaz pro Kantary Bay Hotel Phuket?\nStudio - Suite - Breakfast\nKantary Bay Hotel Phuket – více informací\nNabízející kvalitní ubytování v čtvrti romantika, pláž, památky města Phuket, je hotel Kantary Bay Hotel Phuket populární volba pro cestující za obchodem i turisty. Pouze 45 km daleko, může být tento 4-hvězdičkový hotel dosažitelný z letiště. Ráj odpočinku a relaxace, hotel nabízí odpočinek jen pár kroků od četných městských atrakcí, jako je Lotus Professional Spa, Phuket Aquarium, Mys Panwa.\nCape & Kantary Hotels je známý kvalitou svých služeb a přátelským personálem a Kantary Bay Hotel Phuket vás očekává. Během ubytování v tomto nádherném zařízení si hosté mohou vychutnat Wi-Fi zdarma ve všech pokojích, nonstop recepce, Wi-Fi na veřejných místech, parkoviště, pokojová služba.\n105 pokojů je rozloženo do 6 pater poskytujících vřelou a příjemnou atmosféru daleko od domova. Ve vybraných pokojích naleznete i moderní vymoženosti, jako jsou bezplatná instantní káva, bezplatný čaj, uvítací nápoj zdarma, ložní prádlo, zrcadlo. Hotel nabízí mnoho jedinečných rekreačních příležitostí, jako je fitness centrum, venkovní bazén, bazének (dětský), zahrada. Kantary Bay Hotel Phuket je ideálním místem k pobytu pro cestovatele hledající kouzlo, komfort a pohodlí ve městě Phuket.\nChrám Wat Chalong - 8,9 km\nChrám Big Buddha Phuket - 10,56 km\nPláž Nai Harn - 11,53 km\nPláž Kata - 12,18 km\nVyhlídka Promthep Cape - 12,43 km\nPláž Karon - 13,14 km\nPláž Patong - 15,73 km\nZábavní park Phuket Fanta Sea - 21,22 km\nPláž Kamala - 21,55 km\nMys Panwa - 700 m\nTon Aow Yon Waterfall - 2,59 km\n0strov Lon - 4,03 km\nOstrov Aeo - 5,11 km\nJiu Tean Geng Shrine - 6,37 km\nDětem ve věku 4-11 let bude za snídani účtováno 383 THB za den.\nHodnocení Agoda (379)Hodnocení Booking.com (156)\nVšichni cestovatelé (379)Hosté na služební cestě (10)Páry (200)Jednotlivci (36)Rodiny s malými dětmi (57)Rodiny se staršími dětmi (33)Skupiny (43)


Děti z Hradiště mají na výběr z 54 hřišť. Na devíti vznikly zbrusu nové atrakce | iDobryDen\nUherské Hradiště Zprávy 07 / 02 / 2018\nDětská hřiště v Uherském Hradišti se zbavují pih a šrámů, radnice během zimních měsíců vyměnila vysloužilé herní prvky na devíti místech ve městě. A kde to situace vyžadovala, přidala úplně nové. Údržba a modernizace hřišť přišla na skoro 1,4 milionu korun.\n„Stav dětských hřišť veřejnost bedlivě sleduje, ostatně na každém setkání s občany se jejich problematika probírá. I proto provádíme intenzivní celoroční údržbu, ale také zvyšujeme jejich komfort, v čemž nám pomáhá i internetová aplikace Zlepši své město. Její zásluhou dokážeme pružně reagovat na požadavky a podněty obyvatel,“ prohlásil Stanislav Blaha, starosta Uh. Hradiště.\nVe městě je aktuálně 54 dětských hřišť, nové prvky najdou nejmenší ratolesti v Rybárnách, na sídlišti Hliník, v Míkovicích, Pod Svahy, Za Plotem, v Tůních, v ulici Zahradní a na dvou místech v ulici Štěpnická. „Opotřebené herní prvky, nevyhovující současným trendům a s nákladnou údržbou, ihned vyměňujeme. Ale doplňujeme i zcela nové prvky a nezapomínáme ani na úpravu okolí nebo mobiliář,“ poznamenal radní František Elfmark. Největší proměnou prošlo dětské hřiště na sídlišti Štěpnice (u Staré Olšavy - pozn. autora), kde se objevila nová lanová prolézačka, pružinové houpadlo, pískoviště, kolotoč se sedáky a volantem, skluzavka nebo lezecká stěna. To vše za 445 tisíc korun. „Hřiště ještě doplníme zpevněnou plochou s basketbalovým košem,“ dodal Elfmark.\nK údržbě a drobným opravám na dětských hřištích radnice využívá svého zaměstnance, úpravu okolí a zajišťování čistoty ale většinou obstarávají posily na veřejně prospěšné práce.\nU devítky zmodernizovaných hřišť v Uherském Hradišti nezůstane, radní už mají na stole projekty na hřiště Na Splávku a sportoviště na Sadové ulici v Mařaticích. A v blízkém horizontu se dočkají i ratolesti na ulici Vladislava Vaculky, Zahradní a jarošovském sídlišti Markov.


Kanceláře budoucnosti: Jsou zelené a produkují více energie, než kolik samy potřebují | Hospodářské noviny (IHNED.cz)\nkancelář Reality Amsterdam ekologie udržitelnost technologie Paříž\nKanceláře budoucnosti: Jsou zelené a produkují více energie, než kolik samy potřebují\n28. 3. 2017 00:00 (aktualizováno 15:22)\nVšechny zajímavé kancelářské budovy v Evropě jsou svým způsobem udržitelné.\nMnichovská centrála Siemensu produkuje více energie, než kolik jí potřebuje k provozu.\nV někdejších skladech na obilí a mouku na okraji Paříže dnes pro změnu kreativci vymýšlejí reklamní kampaně pro značky jako Air France nebo Louis Vuitton.\nNová centrála společnosti Siemens v centru Mnichova je šetrná k životnímu prostředí a zároveň chytrá.\nJak by měla vypadat kancelářská budova budoucnosti? Doba si žádá, aby byla udržitelná. Dalším důležitým kritériem je kvalita vnitřního prostředí. Administrativní centra se staví pro lidi − zaměstnance firem −, kteří v nich tráví třetinu svého života. Lidem by se v nich proto mělo dobře pracovat, jen tak budou podávat patřičný výkon, jejž od nich zaměstnavatelé očekávají. Přinášíme několik nejnovějších evropských projektů kancelářských budov, které zaujaly odbornou veřejnost a sbírají ocenění.\nSpojení historie a technologií\nMnichovská centrála německé společnosti Siemens je jedním ze čtyř finalistů prestižní ceny MIPIM Awards, a to v kategorii nejlepší inovativní zelená budova. MIPIM je největším evropským veletrhem nemovitostí a investičních příležitostí, který se každoročně koná ve francouzském Cannes.\nInvestor věnoval přípravě projektu nového sídla v centru Mnichova tři roky, stejně dlouho trvala výstavba − stavbě nové budovy předcházela demolice starších objektů a renovace dvou historických budov. V roce 2011 vyhlásila firma Siemens společně s městem Mnichov na projekt mezinárodní architektonickou soutěž, kterou vyhrálo dánské studio Henning Larsen Architects. Pro koncept tohoto ateliéru hlasovala většina členů poroty.\nKanceláře, které přežijí i klinickou smrt\nVítězný návrh zaujal svým komplexním přístupem k udržitelnosti. Součástí projektu byla renovace dvou historických budov na náměstí Wittelsbacherplatz, jež byly přirozeně začleněny k novostavbě. Zaměstnanci Siemensu se do nových kanceláří stěhovali loni v létě. Nádvoří se stromy, kavárnou a restaurací je přístupné veřejnosti.