„Nebesa vypravují o Boží slávě, obloha hovoří o díle jeho rukou.“ (Ž 19, 2) „S Božím královstvím je to tak, jako když člověk zaseje semeno do země.“ (Mk 4, 26)\nTo jsou jen dva biblické verše, které propojují víru s pozorováním přírody. Zajímalo by mě, kolik času dnes běžný člověk z města věnuje pozorování nebe nebo sledování klíčícího semene. Těch pár lidí, co kolem sebe znám, považuji spíš za výjimky. Děti si ve škole většinou vyzkoušely klíčení a růst rostlin, nejčastěji nějakých luštěnin. Více je však asi zaujalo budování virtuálních zahrad nebo domů, třeba ve hře Minecraft. Přitom ten skutečný svět je podle mne mnohem pozoruhodnější a zajímavější. Se svými dětmi si to každoročně připomínám například při sledování květů kaštanu. Považuji za zázrak, jak je možné, že se z tak drobných poupat poměrně rychle rozvinou velké hroznovité květy. Můžeme vůbec porozumět Bohu, když s úžasem nesledujeme dílo jeho rukou? Můžeme porozumět Božímu království, když nemáme zkušenost s klíčícími semeny?\nNesouhlasím s tvrzením, že se v době pandemie koronaviru lidé zcela zastavili. Někteří možná ano, ale pro mnoho lidí, zvlášť rodičů školních dětí, to byl čas ještě o něco hektičtější, protože museli suplovat nejenom roli školy ale i školní kuchyně. Přesto z různých stran slyším, že po prvotních omezeních přece jen měli více času na procházky a pobyt venku. Také já jsem doma zavedl pravidlo, že jsme se téměř každý večer vydali na zdravotní vycházku rychlou chůzí do nejbližšího okolí. Byl to čas pohybu, vybití nahromaděné energie, ale i čas vzájemného sdílení a rozhovorů. Vycházeli jsme za světla a vraceli se za tmy. Pozorovali jsme okolní přírodu a obdivovali, kolik různých barev se během stmívání vystřídalo na obloze. Samozřejmě nejsem první ani poslední, kdo při tom pohledu užasl a uvědomil si místo člověka v díle stvoření. Jak říkají slova žalmu: „Vidím tvá nebesa, dílo tvých prstů, měsíc a hvězdy, jež jsi tam upevnil: Co je člověk, že na něho pamatuješ, syn člověka, že se ho ujímáš? Jen maličko jsi ho omezil, že není roven Bohu, korunuješ ho slávou a důstojností. Svěřuješ mu vládu nad dílem svých rukou, všechno pod nohy mu kladeš.“ (Ž 8, 4–7)\nPřes obdiv ke stvoření se domnívám, že k poznání Hospodina jen pozorování přírody nestačí. Evangelista Matouš v příběhu o klanění mudrců (Mt 2, 1–12) ukazuje, jak „hvězdná informace“ sice dovedla hledající z východu až do Jeruzaléma, ale jsou to nakonec znalci Písma, kteří je musí nasměrovat k narozenému židovskému králi do Betléma. Proto doporučuji případným zájemcům zvážit možnost studia teologie vedle svého hlavního studia nebo práce, neboť pro cestu přírodou i životem je třeba porozumět pomyslným směrovkám a naučit se správně rozlišovat. Přeji klidné letní období!\nCena Hardinga Meyera udělena\n(LWI) Prvními držiteli ceny Hardinga Meyera se stali: francouzská mennonitská teoložka Anne Cathy Graber za práci věnující se srovnání přístupu k Marii v encyklice Jana Pavla II. Redemptoris mater a v Lutherově komentáři k Magnificat, německý protestantský teolog Jan Gross za práci o Leuenberské konkordii jako zprostředkujícímu modelu pro reformační církve v Evropě a americký římskokatolický teolog Jakob Karl Rinderknecht za práci mapující diferencovaný konsensus ve společném prohlášení o ospravedlnění z roku 1999. Cílem ceny, pojmenované po luterském teologovi a významné postavě ekumenického dialogu Hardingu Meyerovi (1928–2018) a zřízené nadací pro ekumenický výzkum při Ekumenickém institutu ve Štrasburku, je podpora mladých badatelů, kteří pokračují v ekumenickém odkazu Meyera. Jeho přínosem jsou dva klíčové ekumenické principy: smířená rozdílnost a diferencovaný konsensus. Cena bude vypisována pravidelně každé dva roky.\nEkumenická komunita v Bose prosí o odpuštění\n(KAP) Ekumenická komunita v Bose ve veřejném prohlášení požádala o odpuštění za skandál, který způsobila a za špatný příklad, který dala. Jedná se o reakci na spory kolem zakladatele komunity a jejího dlouholetého představeného Enza Bianchiho (nar. 1943). V posledních letech docházelo v komunitě k napětí, které se týkalo výkonu autority a bratrské atmosféry společenství. Situace se vyhrotila po Bianchiho rezignaci v lednu 2017, kdy ho ve vedení komunity vystřídal Luciano Maniardi. Na základě výsledků vizitace bylo v květnu 2020 Bainchimu Vatikánem nařízeno, aby opustil komunitu a přestěhoval se na jiné místo. Bianchi po prvotním odmítnutí rozhodnutí přijal a začátkem června komunitu opustil. Mladý ekonom Bianchi založil v Bose pod vlivem II. vatikánského koncilu a studentského hnutí v roce 1965 společenství mužů a žen, které kombinuje prvky východního a západního mnišského života. V Bose vzniklo ekumenické centrum. V současnosti zde žije přibližně 90 mužů a žen ze šesti národností. Do češtiny bylo přeloženo několik Bianchiho knih, např. uvedení do lectio divina Modlit se Boží slovo.\nKardinál Bagnasco se rozloučil s Janovem\n(KAP) Při slavnostní bohoslužbě na svátek Jana Křtitele dne 24. června 2020 se kardinál Angelo Bagnasco (nar. 1943) rozloučil s věřícími arcidiecéze v italském Janově, kde působil v úřadu arcibiskupa od roku 2006. Kvůli opatřením v souvislosti s pandemií koronaviru se bohoslužba konala na náměstí před katedrálou a byla přenášena do dalších kostelů ve městě. V rozhovoru pro novináře vyjádřil svoji naději, že lidé z krize vyjdou lepší, moudřejší a budou si více vědomi toho, na čem jim záleží. Kardinál Bagnasco byl v letech 2007–2017 předsedou Italské biskupské konference a v říjnu 2016 byl zvolen do čela Rady evropských biskupských konferencí. Novým janovským arcibiskupem byl jmenován Marco Tasca (nar. 1957), který 11. července přijme biskupské svěcení.\nTexty pro Týden modliteb za jednotu z Grandchamp\n(KAP/KNA) Materiály pro Týden modliteb za jednotu křesťanů, který se bude konat ve dnech 18.–25. ledna 2021, připravily členky ekumenické komunity ve švýcarském Grandchamp. Motto týdne je inspirováno pasáží z Janova evangelia: „Zůstaňte v mé lásce a ponesete hojné ovoce“ (srov. J 15, 5–9). Texty by měly pomoci k modlitbě, která přináší plody smíření a solidarity. Počátky kontemplativní komunity sahají do 30. let 20. století, kdy skupina žen z reformované církve frankofonní části Švýcarska znovuobjevila význam ticha při naslouchání Božímu slovu s odkazem na Krista, který se často modlil o samotě. Postupem času našly svůj domov v Grandchamp, v malé vesničce poblíž Neuchâtelského jezera. Pro formování spirituality rodící se komunity bylo důležité setkání s francouzským knězem Paulem Couturierem (1881–1953), průkopníkem Týdne modlteb za jednotu křesťanů, a s Rogerem Schützem (známým jako Bratr Roger, 1915–2005), zakladatelem a dlouholetým převorem ekumenické komunity v Taizé.\nGottfried Locher rezignoval\n(MV) Rada Společenství evangelických církví v Evropě (GEKE) na svém zasedání vedeném prostřednictvím videokonference dne 26. června 2020 přijala rezignaci výkonného předsedy GEKE Gottfrieda Lochera. Dočasným vedením byl pověřen jiný člen předsednictva GEKE John Bradbury. Do čela GEKE byl Locher zvolen v roce 2015 po smrti německého zemského biskupa Friedricha Webera. Na valném shromáždění GEKE v Basileji byl zvolen znovu.\nŠvýcarský farář a reformovaný teolog Gottfried Locher (nar. 1966) koncem května 2020 odstoupil také z pozice předsedy Evangelické reformované církve Švýcarska (EKS). Skandál, který vyvolal bouřlivé diskuse nejenom mezi švýcarskými protestanty, odstartovala rezignace členky Rady EKS Sabine Brändlin dne 24. dubna 2020 a následné zveřejnění obvinění Lochera z „překročení hranic“ od několika žen. Sabine Brändlin byla v Radě EKS odpovědná za prevenci zneužívání a nejpozději od ledna se zabývala závažnými obviněními Lochera. Odstoupila, aby pomohla důkladnému vyšetření Lochera, se kterým sama v letech 2018–2019 udržovala nemanželský vztah, jak bylo zveřejněno při jednání synody EKS o této záležitosti dne 15. června 2020. Přestože dosud nebyla objasněna závažnost obvinění, kauza poškozuje důvěryhodnost celé církve a diskutuje se o způsobu vyšetřování příslušnými církevními orgány.\n(MV) Poté, co 15. června 2020 dosáhl prefekt Kongregace pro bohoslužbu a svátosti guinejský kardinál Robert Sarah kanonického věku 75 let, jsou v čele šesti z devíti vatikánských kongregací kardinálové, kteří s ohledem na věk „přesluhují“. Tři prefekti kongregací byli jmenováni ještě za pontifikátu papeže Benedikta XVI. (2005–2013): argentinský kardinál Leonardo Sandri prefekt Kongregace pro východní církve (jmenován v roce 2007), kanadský kardinál Marc Ouellet prefekt Kongregace pro biskupy (2010) a brazilský kardinál João Bráz de Aviz prefekt Kongregace pro společnosti zasvěceného života a společnosti apoštolského života (2011).\nVázne avizovaná reforma kurie, na které pracuje Rada kardinálů od svého ustavení v roce 2013. Zveřejnění apoštolské konstituce s pracovním názvem Praedicate evangelium se stále odkládá. V prosinci 2018 byla prozatimní verze předána papeži, v dubnu 2019 byla rozeslána k připomínkám předsedům biskupských konferencí, synodům východních církví, úřadům římské kurie, konferencím řeholních představených a některým papežským univerzitám. V září 2019 byly zapracovány připomínky a očekávalo se její vydání do konce roku. Podrobné kontrole a revizi textu se věnovala Rada kardinálů i na svém zasedání v únoru 2020. Další jednání zpomalila opatření kvůli koronaviru.\nNejmladší biskup katolické církve\n(KAP) V neděli 21. června 2020 přijal biskupské svěcení v rumunské Blaji Cristian Dumitru Crişan, pomocný biskup archieparchie rumunské řeckokatolické církve Făgăraş a Alba Iulia. V lednu byl zvolený synodem církve a volbu potvrdil papež František. S datem narození 11. října 1981 se stal nejmladším biskupem katolické církve. Jen o čtyři dni starší je biskup ukrajinské řeckokatolické církve Stepan Sus, který přijal biskupské svěcení v Kyjevě 12. ledna 2020.\nJe dobře, že se na stránkách Getseman (i jinde) rozbíhá tolik potřebná diskuse nad reakcemi církví na nouzový stav, který přinesl řadu omezení, ale také příležitostí a výzev. Jednou z nich je bytostná teologická otázka po tom, co dělá církev církví. Nejednorozměrnost odpovědí bývá v ekumenické šíři v posledních desetiletích obvykle zodpovídána pomocí teorie konstitutivních znaků církve (církev se uskutečňuje v bohoslužbě, svědectví, diakonii, případně společenství). Mé konfesní východisko, které bude vzápětí zmíněno, i praktická zkušenost z fary ale přece jen ukazují jako smysluplné rozlišovat mezi primárními a sekundárními funkcemi církve. Služba potřebným nebo křesťanské svědectví ve světě sice k poslání církve patří neodmyslitelně, ale potřebuje svůj zdroj: v bohoslužbě – ve slyšení evangelia a účasti u stolu Páně.\nPřipomeneme-li jen některé z liturgicky relevantních témat, která byla v uplynulých měsících nastolena - absence veřejných bohoslužeb, využití internetu při slavení bohoslužby či přijímání z kalíšků (zmíníme-li aspoň ta nejfrekventovanější) – je zřejmé, že tyto otázky netvoří jen „provozní“ problémy, ale mají důležité ekklesiologické souvislosti: předpokládají a utvářejí určitý obraz církve. Zdá se mi, že mnohé z navržených (a leckde realizovaných) liturgických inovací nebyly vždy přijímány pouze jako nouzové dočasné řešení, ale byly mnohdy s radostí vítány a s nadšením uskutečňovány. Jakoby vnější okolnosti jen vytvořily příznivou situaci pro prosazení vytoužené podoby církve, charakterizované jistým privatizovaným, spiritualizovaným a virtualizovaným pojetím.\nIndividuální kalíšky či připojení se k bohoslužbě z „privátu“ obývacího pokoje jsou výmluvnými vnějšími znameními přenesení víry do čistě soukromé oblasti a dobře souzní se sociologickým konceptem privatizace náboženství (Luckmann). Tato privatizace souvisí s virtualizací. Zde nemám na mysli pouze využití internetu v komunikaci evangelia, které má v dnešní společnosti své důležité místo, ale obecnější jev prožívání náboženské skutečnosti bez základu v materiální existenci (např. v podobě osobní přítomnosti účastníků či účasti na svátostech). A to opět souvisí se spiritualizovaným chápáním církve jako ideální veličiny bez tělesného uskutečnění: církve jako množiny lidí, kteří věří v Krista, místo církve jako účasti na „jednom chlebu“. Pochopitelně zde záměrně akcentuji určitou výseč pohledu na problematiku a vím, že existuje celé spektrum významných obrazů církve. Zároveň ovšem vnímám, že tam, kde je církev prožívána spíše jako společenství idejí než jako „společenství Těla Kristova“ naznačený trend snadno vede k ekklesiologickému doketismu.\nCírkev je – alespoň v evangelickém pojetí – creatura verbi, stvořením Božího slova: slyšitelného ve zvěstování evangelia a viditelného ve vysluhování svátostí. Podle Augsburské konfese, v níž Philipp Melanchthon za reformační stranu v 16. století shrnul evangelické učení, je církev „shromáždění (congregatio) všech svatých, v němž se evangeliu čistě učí a svátosti se náležitě vysluhují“. Důležitým předpokladem pro zvěstování a slavení svátostí je zde shromáždění, tedy „sejití“ lidí, sdílejících čas a prostor s možností vzájemné interakce.\nTento teologický koncept, zdůrazňující vnitřní propojenost skutečnosti církve s materiální participací na zvěstovaném a svátostném Kristu, má své hluboké kořeny biblické a starocírkevní. V 1. listu Korintským v 10. kapitole ve verších 16–17 Pavel píše: „Není kalich požehnání, za nějž děkujeme, účastí na krvi Kristově? A není chléb, který lámeme, účastí na těle Kristově? Protože je jeden chléb, jsme my mnozí jedno tělo, neboť všichni máme podíl na jednom chlebu.“ V tomto textu nejde apoštolovi o ucelené pojednání o večeři Páně (pouze mlčky předpokládá, že jeho posluchači vědí, že účast na eucharistickém chlebu a kalichu vytváří reálnou účast na Kristově těle a krvi), ale používá tuto skutečnost jako argument pro obezřetnost při jedení masa obětovaného modlám: jedení obětiny vytváří reálné společenství s tím, komu jsou dary obětovány. Pro naši otázku je ovšem důležité, že dobrořečení nad kalichem a lámání chleba vytváří nejen osobní společenství s Kristem, ale také realitu církve. Podíl mnohých na jednom chlebu vytváří jedno Tělo církve. Církev se tak jako církev – nikoli jako množina individuálně věřících - uskutečňuje vždy znovu u stolu Páně.\nV Apoštolském symbolu, vyznání víry, které má kořeny v křestní praxi a formuje se od přelomu 2. a 3. století, v tomto smyslu recitujeme, že věříme společenství svatých (postaru svatých obcování, latinsky sanctorum communio, řecky κοινονια των άγιων). Pro pochopení tohoto článku je klíčová jeho gramatická a s ní související významová ambivalence. Sanctorum i άγιων mohou být genitivem plurálu maskulina i neutra. Vyznání může mít tedy na mysli společenství svatého (sancta, τα άγια) ve smyslu „statků spásy“, svátostí, nebo společenství svatých (sancti, άγιοι) ve smyslu svatých lidí, tedy biblického výrazu pro věřící. Obzvláště na Východě byl akcentován „věcný“ rozměr společenství svatých jako účasti na eucharistii (slovem sancta byly označovány úlomky konsekrovaného chleba). Před přijímáním volá kněz „Svaté svatým“.\nZnamená to tedy, že církev jako společenství věřících je zakotvena v účasti na slavení svátostí. Communio sanctorum tak není virtuálním společenstvím věřících, ale je založené iniciačním křtem a průběžnou eucharistickou komunikací. Výtvarně tuto skutečnost působivě vyjadřuje středověký malíř Domenico dei Cori v dřevěných intarziích na opěradlech chórových lavic v kapli sienského Palazzo Pubblico: "Společenství svatých" zde ztvárňuje jako elegantní dámu, která v pravé ruce drží kalich s eucharistickým chlebem. Liturgicky tuto skutečnost případně vyjadřuje „communio sanctorum“ alternativní eucharistické modlitby v Agendě ČCE: „A dej nám společenství se všemi tvými vyznavači, a také s těmi, s nimiž jsme u stolu Kristova stávali a kteří jsou nyní v pokoji u tebe.“\nPři všem respektu k rozmanitosti podob života církve a hledání nových forem je také třeba, abychom domýšleli jejich teologické souvislosti. Při hlubším uvažování o některých v minulých měsících akcentovaných inovacích, tendujících k privatizaci, virtualizaci a spiritualizaci křesťanství, jakkoli je můžeme považovat většinou jen za přechodné, se rozsvěcí „červená kontrolka“, odkazující na nebezpečí jistého duchovního blouznivectví, které se v dějinách církve stále znovu v nejrůznějších podobách vrací. Potřebujeme pozorně rozlišovat, co je vnitřní povaze křesťanství a církve vlastní a co je s ní neslučitelné a je spíše poplatné poptávce a módním trendům. A docenění významu „tělesnosti“ církve mi přijde – obzvláště v evangelickém kontextu – jako naléhavá výzva.\nVe dnech 18.-19.6. se v Českém Brodě konalo setkání evangelické liturgické iniciativy Coena s tématem Večeře Páně – aktuální otázky. Byly diskutovány texty Jana Štefana a Daniela Kvasničky, které jsme otiskly v minulém čísle. Karel Šimr přednesl stať, jejíž písemnou verzi přinášíme v tomto číle. Diskutován byl i příspěvek Jana Kupky, který v tomto čísle přetiskujeme.\nCo jsem si z diskuse odnesl?\n- Byl kritizován zákaz shromažďování církve v situaci, kdy jiná shromáždění byla možná. Vedení církví se tomu podvolovalo. Církev je tak vytlačována do zcela privátního prostoru.\n- Bylo odmítnuto slavit večeři Páně „na dálku“.\n- Dále bylo odmítnuto používat malé individuální kalíšky. Pokud je někdo žádá, tak mu nalít do čistého kalíšku eucharistické víno z konvice až v průběhu přijímání.\n- Luther umožňuje ve výjimečných případech přijímat pod jednou způsobou, Kalvín, pokud není možné příjímání z jednoho kalicha, večeří Páně dočasně oželí.\n- Jak pro luterány, tak pro kalvinisty je předsedání večeře Páně neordinovaným nemyslitelné. Připadal jsem si jako jediný, který by byl ochoten Kvasničkův experiment hájit. (Byť za předpokladu odpovědného výběru předsedajících a splnění základních náležitostí, jako je eucharistická modlitba.)\nArménská apoštolská církev je jednou z orientálních pravoslavných církví. Jde o starobylou církev s apoštolskými kořeny a svébytnou tradicí. Působí zejména na území Arménské republiky a na dalších územích, jež Arméni historicky obývají, ale v poslední době se rozšířila s arménskou diasporou po mnoha zemích světa, včetně České republiky.\nPojetí Církve v arménské teologii\nCírkev je společenství věřících s Bohem. Byla založena sesláním Ducha Svatého na letnice.1 Je charakterizována čtyřmi atributy, jak je to vyjádřeno ve Vyznání víry přijatém na Konstantinopolském koncilu (381): je jedna, svatá, katolická a apoštolská.2\nCírkev je jedna, neboť je mystickým tělem Krista, který je jediným Spasitelem. Tak jako Kristus není rozdělen, není rozdělena ani Církev. Jednotu sjednává pouze láska a je vyjádřena jednou vírou, liturgií, svátostmi. Církev překračuje hranice národů a sjednocuje je. Jednota Církve zároveň znamená její jedinečnost - není žádná druhá ani podobná.3\nCírkev je svatá, neboť její zakladatel Ježíš Kristus byl svatý. Jeho vykupitelskou obětí a působením Ducha Svatého je Církev neustále posvěcována. Její dogmata, kánony i svátosti jsou inspirované Duchem Svatým. Církev skrze svátosti posvěcuje své členy a vede je ke svatému životu. Díky její svatosti se mohou napravit i hříšníci. Svatost Církve se ukazuje na mnoha svatých lidech a mučednících pevné víry, kteří z ní povstali a nyní se za ni přimlouvají u Boha. Jen Bůh je však absolutně svatý, lidé se jeho svatosti snaží připodobnit.4\nCírkev je katolická (v pravém smyslu slova, tj. všeobecná, univerzální). Protože je otevřená pro všechny lidi na světě, není pouze lokální. Náleží všem, kdo jsou platně pokřtěni a biřmováni.5\nCírkev je apoštolská protože zachovává učení, které předal Ježíš Kristus svým apoštolům. Apoštolská posloupnost, ve které jsou biskupové vysvěceni, zajišťuje pravost jejich učení a platnost svátostí. Zároveň je Církev apoštolská, protože neustává v apoštolátu, tj. hlásání evangelia všem lidem. Pramenem misie je sám Ježíš Kristus.6\nArménská apoštolská církev je církví arménského národa, který jako první přijal křesťanství za své státní náboženství (podle tradice se tak stalo roku 301). Spolu s dalšími národními církvemi (viz níže) je v jedné „rodině církví“7 které tvoří jednu, svatou, univerzální Církev. Navíc je církví skutečně apoštolskou, neboť ji podle tradice založili sami svatí apoštolové Juda Tadeáš a Bartoloměj, kteří také v Arménii zemřeli mučednickou smrtí. Misie Arménské Církve je směřována k Arménům žijícím v diaspoře. Pomáhá jim udržovat jejich národní identitu.8\nArménská církev byla od počátku autokefální, tj. nebyla podřízena jiné církvi (proto není možné tvrdit, že se „oddělila“ od nějaké jiné). Na třech ekumenických koncilech – Nicejském (325), Konstantinopolském (381) a Efezském (431) – se podílela na formulaci pravd víry stejně jako jiné církve.9 Skutečnost, že v církvích uznávajících Chalcedonský koncil (451) došlo v dalších staletích k řadě rozdělení, svědčí o tom, že Arménská církev se přidržuje pravého apoštolského učení.10 Kromě své účasti na třech ekumenických koncilech uspořádala Arménská církev i řadu svých vlastních synod.11\nUspořádání Arménské apoštolské církve\nHierarchické stolce a klérus\nHlavou Církve je Ježíš Kristus. Nejvyšším představitelem Arménské apoštolské církve a duchovním vůdce arménského národa je katolikos (všeobecný patriarcha) všech Arménů. Od dob sv. Řehoře Osvětitele sídlí katolikos v Ečmiadzinu (tzn. „prvorozený sestoupil“, sv. Řehoři se zde podle tradice zjevil Ježíš Kristus12) ve městě Vagharšapat v Arménii. Po dobytí Arménie Seldžuckými Turky (1045) byla velká část Arménů přesídlena do Kilíkie na jihu dnešního Turecka. Katolikové poté sídlili postupně v několika kilíkijských městech, od roku 1293 ve městě Sís a v roce 1930 přesídlili z Kilíkie do Libanonu do města Antelias. V roce 1441 byl však obnoven také katolikát v Ečmiadzinu a od této doby má Arménská církev katolikální stolce dva.13\nKilíkijský katolikos uznává čestný primát katolika všech Arménů v Ečmiadzinu,14 ale fakticky je nezávislý a podléhá mu jeho vlastní církevní struktura a hierarchie. Oba katolikové mohou světit vlastní biskupy a žehnat sv. myro (křižmo).15 V dějinách byly vztahy mezi oběma katolikáty často napjaté. Ve 20. století je poznamenala skutečnost, že církev v Arménii byla silně kontrolována Sovětským svazem, zatímco kilíkijský katolikos sympatizoval spíše se Západem. Přes minulé i pokračující neshody (katolikátu v Ečmiadzinu je i dnes vytýkána provázanost se státní mocí Arménské republiky) jsou oba katolikáty plně sjednocené v jedné Arménské apoštolské církvi.16 17 Při různých ekumenických setkáních jsou ale zastoupeny oba katolikáty zvlášť (viz níže dialog s katolickou církví či účast ve Světové radě církví).\nKromě katolikátů existují v Arménské církvi ještě dva patriarchální stolce. Jeruzalémský patriarchát vznikl v roce 638, když byl řecký stolec jeruzalémského patriarchy již delší dobu uprázdněn18 (titul patriarchy však začal arménský jeruzalémský arcibiskup užívat až ve 14. století19). Jeruzalémský patriarchát Arménské církve má v Jeruzalémě výsadní postavení – náleží mu vlastní čtvrť Starého města (vedle židovské, křesťanské a muslimské čtvrti) nebo rozsáhlé prostory v Chrámu Božího hrobu (kaple sv. Heleny a kaple Nalezení sv. Kříže). Arménský patriarchát v Konstantinopoli byl zřízen sultánem Mehmedem II. v roce 1461 jako jistá protiváha tomu řeckému.20 Měli mu podléhat věřící orientálních církví v Osmanské říši.21 Oba patriarcháty jsou autonomní, ale do jisté míry podřízeny katolikovi všech Arménů v Ečmiadzinu,22 23 který oba patriarchy světí.24 Katolikové na rozdíl od patriarchů nejsou hlavami žádné diecéze, nýbrž stojí nade všemi svými biskupy.25\nSoučasným katolikem všech Arménů v Ečmiadzinu je od roku 1999 Garegin II.26 Kilíkkijským katolikem v Antelias je od roku 1995 Aram I.27 Jeruzalémským patriarchou je od roku 2013 Nourhan Manougian a kostantinopolským je od roku 2019 Sahag Mašaljan.\nBiskupové posvěcují kostely a světí kněze. Kněží vykonávají svátostnou a pastorační službu ve farnostech. Mohou být buď ženatí (pro vysvěcení musejí být aspoň rok ženatí a mít dítě) nebo celibátní (ty jsou pak sdruženi v mnišských bratrstvech). Pouze celibátní kněží s dostatečným vzděláním (tituly vardapet a dzajragujn vardapet) se mohou stát biskupem. Ve farnostech fungují pomocné služby jáhnů (asistují faráři při liturgii a pastoraci) a dpirů (vykonávají pomocné práce v kostele).28\nDuchovní a správní orgány\nArménská církev patří k „nejdemokratičtějším“ z východních církví, jelikož umožňuje výraznou účast laiků na rozhodování v církvi.29 Nejvyšším legislativním orgánem je Národní církevní shromáždění (NCS). Schází se od roku 1932. Předsedá mu katolikos všech Arménů nebo jeho zástupce (pokud se NCS sejde po smrti katolika za účelem volby nového). Členy NCS jsou asi ze dvou třetin laici, zbytek tvoří klérus (každý biskup je automaticky členem30). Laičtí členové NCS jsou voleni diecézními shromážděními z celého světa.31\nKilíkijský katolikát má na shromáždění své reprezentanty, nicméně jeho jednotlivé diecéze zde patrně zastoupeny nejsou.32 Kilíkijský katolikos je volený vlastním volebním shromážděním. To se skládá z delegátů z jednotlivých diecézí pod jurisdikcí kilíkijského patriarchátu, s předepsaným poměrem laiků (2/3), ženatých (1/9) a celibátních kněží (2/9).33\nHlavním exekutivním orgánem ečmiadzinského katolikátu je Nejvyšší duchovní rada, jejíž členové jsou voleni NCS a schvalováni katolikem.34 Podobným orgánem kilikijského katolikátu je Národní generální shromáždění (NGS), které se schází pravidelně každé čtyři roky a má vyvážený počet laiků a kleriků mezi členy.35\nNejvyšším orgánem diecéze je diecézní shromáždění, jehož členové jsou delegáti z farností. Úkolem diecézního shromáždění je volit delegáty do NCS (resp. NGS v případě diecézí pod kilíkijskou jurisdikcí) a členy diecézní rady, někde volí i místního biskupa (světí ho však katolikos).36 Diecézní rada, jíž předsedá místní biskup, je hlavním správním orgánem diecéze. Analogická struktura je uplatněna i na úrovni farností: farní shromáždění volí delegáty na diecézní shromáždění a členy farní rady, která pak na čele s farářem rozhoduje o záležitostech farnosti.37\nArménská církev má v Arménii a Náhorním Karabachu 12 tradičních diecézí, všechny podléhající katolikovi v Ečmiadzinu. Řada diecézí se nachází v okolních blízkovýchodních zemích, kde Arméni už odedávna žijí. Některé z nich (Egypt, Irák, část Sýrie) podléhají katolikovi v Ečmiadzinu, jiné (Kypr, Írán, Libanon, část Sýrie aj.) kilíkijskému katolikovi. Izrael, Palestinu a Jordánsko navíc spravuje jeruzalémský patriarcha, Turecko a Krétu patriarcha konstantinopolský.\nZbylé diecéze se nacházejí zejména v Evropě a Americe. V důsledku napjatých vztahů mezi oběma katolikáty vznikly v Řecku, Kanadě a USA dvojice diecézí pod odlišnou jurisdikcí.\nArménská církev v České republice\nArménská apoštolská církev byla v České republice zaregistrována v roce 2013 jako Církev Svatého Řehoře Osvětitele.38 O arménské věřící se stará archimandrita Barsegh Pilavčjan.39 Slouží pravidelně bohoslužby v Praze (v kostele Sv. Ducha na Starém Městě) a v Brně (v kostele CČSH v Židenicích). Podléhá pod jurisdikci pontifikálního legáta exarchátu pro Střední Evropu a Švédsko, archimandritu Tirana Petrosjana.40 41\nEkumenické vztahy s jinými církvemi\nVztahy s jinými orientálními církvemi\nArménská apoštolská církev je v plné jednotě s jinými orientálními pravoslavnými církvemi, kterou znovu potvrdili mimo jiné také v roce 1965 na zasedání v Addis Abebě.42 Jde o Syrskou, Malankarskou (v Indii), Koptskou (v Egyptě), Etiopskou a Eritrejskou (od roku 1993) pravoslavnou církev. Tyto církve sdílejí stejnou víru a pojetí svátostí. Jejich tradice se však vyvíjely zvlášť, takže se v řadě aspektů liší, např. mají odlišný liturgický ritus nebo biblický kánon. Představitelé církví se v letech 1998-2007 každoročně setkávali a stvrzovali svoji vzájemnou jednotu,43 další takové setkání se konalo v roce 2015 a poslední, dvanácté, v roce 2018. Všechny orientální pravoslavné církve postupují při ekumenických rozhovorech jednotně.44\nS Asyrskou církví Východu, která neuznává ani Efezský koncil, Arménská církev v jednotě není. Obě církve však udržují přátelské vztahy,45 mimo jiné i kvůli společnému osudu svých národů během genocid za první světové války.\nVztahy s pravoslavím byzantské tradice\nRozdělení Arménské a byzantské církve bylo postupné a neobešlo se bez řady politických vlivů. Arménie nebyla součástí Východořímské říše, takže ani Arménská církev nepodléhala císařovu vlivu, jak tomu bylo v Byzanci. Roku 428 se Arménie dostala pod perskou nadvládu, proti níž se v roce 451 konalo neúspěšné povstání. Arméni marně doufali v podporu Řeků, kteří si však válku s Persií nepřáli.46 V témže roce se konal Chalcedonský koncil, ale bez účasti arménských biskupů.47 Závěry koncilu viděli Arméni jako protikladné k Efezskému koncilu a jako příklon k nestoriánství. I přes nepřijetí závěrů koncilu, jednota mezi církvemi trvala, Arméni se dalších koncilů účastnili.48 Odcizování však pokračovalo postupně až do konce 7. století, kdy v roce 692 odsoudila byzantská trullská synoda některé prvky arménské liturgické praxe.49 Ještě v 8. a 9. století se objevovaly snahy o společné formulace christologického dogmatu.50 Neúspěšně dopadla i jednání koncem 12. století, v nichž byla jednota podmíněna politickou závislostí Arménie na Byzanci.51 Po pádu Konstantinopole byl zaveden úřad arménského konstantinopolského patriarchy, jako určitá protiváha k řeckému patriarchátu. Od 17. století se dostávala Arménie, a tím i Arménská církev v Ečmiadzinu, do ruského vlivu.52 Ten byl zajisté nejintenzivnější během sovětské nadvlády ve 20. století, ale blízké vztahy mezi oběma zeměmi i jejich církvemi pokračují dodnes.53\nModerní ekumenický dialog je dvoustranně veden mezi orientálním pravoslavím a pravoslavím byzantské tradice od roku 1964. Díky Komisi pro víru a řád Světové rady církví se konala čtyři neoficiální setkání (Aarhus 1964, Bristol 1967, Ženeva 1970 a Addis Abeba 1971). Rozhovory vedly mimo jiné např. k návrhům společného teologického vzdělávání. Církve v sobě navzájem rozpoznaly pravoslavnou víru a náznak christologické shody. Největším problémem se ukázala být vzájemná anathemata a možnost a způsob jejich odvolání.54 Navazující oficiální rozhovory (Ženeva - Chambesy 1985, Egypt - klášter sv. Bišoie 1989, Ženeva - Chambesy 1990) opět doporučily odvolání anathemat, což však zatím nebylo učiněno. V roce 1994 byl vypracován i návrh společného prohlášení o christologii, dodnes jej však zřejmě neschválily všechny zúčastněné církve. Další problematické záležitosti jsou uznání čtyř dalších ekumenických koncilů nebo pojetí církevní jednoty.55 56\nVztahy s katolickou církví\nArménská církev v Kilíkii se dostala do bližšího kontaktu s římskou církví prostřednictvím křížáků v době první křížové výpravy (1096-1099).57 Postupně se kilíkijská Arménská církev dostávala do latinského vlivu a obavy z Turků a slábnoucí postavení Byzance vedly k uzavření unie s Římem v roce 1198. Došlo k přejímání západních prvků v liturgii (používání nekvašeného chleba - toto zůstalo v Arménské církvi dodnes) i věrouce (přijetí filioque).58 Tato unie však nikdy nebyla přijata Armény mimo Kilíkii a byla ukončena po dobytí Kilíkie Osmanskými Turky (1375). Bez praktických důsledků byla i unie vyhlášená dekretem Exultate Deo na Florentském koncilu v roce 1439 (vedle analogických unií s Řeky a Kopty).59 Dnešní Arménská katolická církev vznikla v roce 1740 vstupem jednoho kilíkijského arménského biskupa a části věřících do unie s Římem.\nModerní ekumenický dialog mezi orientálními pravoslavnými církvemi a katolickou církví začal pozváním pravoslavných pozorovatelů na Druhý vatikánský koncil.60 Následoval neoficiální dialog s institutem Pro Oriente, řada srdečných vzájemných návštěv a společných prohlášení, které posílily vztahy mezi oběma společenstvími. Rozhovory s katolickou církví vedla každá orientální církev zvlášť; v případě Arménské církve vyústily ve společné deklarace v letech 1970 a 1997.61 Až od roku 2003 se schází Společná komise pro teologický dialog mezi katolickou církví a orientálními pravoslavnými církvemi. Schází se každoročně, střídavě v některém centru orientálních církví a v Římě.\nNa prvních šesti setkáních (2004-2009) se komise zabývala převážně eklesiologickými otázkami, a také pastoračním problémem smíšených manželství. Na šestém setkání byl vydán společný dokument „Přirozenost, ustavení a misie církve“. Jako podmínky plného společenství, které je cílem dialogu, se zde uvádí jednota ve víře, svátostech a apoštolské službě, vyzdvihuje se význam biskupské služby a apoštolské posloupnosti, shoda panuje také v pojetí synodality a biskupského primátu a v části o misii se podtrhává misijní povaha církve a odsuzuje se proselytismus. Dokument zmiňuje několik bodů, které si žádají hlubší prozkoumání. Je potřeba vysvětlit katolické pojetí neúplného a odstupňovaného společenství a naopak pojem „rodiny církví“, jak jej užívají orientální pravoslavní. Shody zatím nebylo dosaženo v odlišnostech učení pozdějších koncilů a v pojetí petrovského primátu.\nDruhý blok setkání (2010-2015) řešil, čím se vyznačovala jednota církve v prvních pěti staletích. Na dvanáctém setkání bylo vydáno společné prohlášení „Zakoušení společenství v životě rané církve a jeho důsledky pro hledání společenství dnes“. Po prozkoumání novozákonních znaků společenství (křest, víra apoštolů), se z prvních staletí zmiňuje komunikace mezi místními církvemi (i mimo Římskou říši), konání koncilů a přijetí jejich učení, modlitba a liturgie, zejména anafory, mučednictví, mnišství, uctívání svatých a poutě. V závěru se přiznává, že tyto znaky byly neformální, bez jasné struktury a často na místní úrovni. Jako odlišné se zmiňuje vnímání autority římského biskupa.\nV současnosti (od roku 2016) probíhá třetí blok setkání, který podrobně rozebírá jednotlivé svátosti. Oba katolikáty Arménské církve jsou v dokumentech ve výčtu církví zúčastněných na dialogu uváděny samostatně.62\nV roce 2015 prohlásil papež František arménského světce, mystika a teologa Řehoře z Nareku (10.-11. stol.) učitelem katolické církve. Je jediným nositelem tohoto titulu, který za svého života nebyl v jednotě s římskou církví.\nVztahy s protestantskými církvemi\nV 19. století pronikla do Arménie evangelikální misie z Ameriky, která dokázala oslovit mnoho Arménů a vedla ke vzniku Arménské evangelikální církve.63 Arménská apoštolská církev s ní však má komplikované vztahy kvůli jejímu pokračujícímu proselytismu v Arménii.64\nOrientální pravoslavné církve se účastnily v letech 1985-1992 společného fóra s církvemi anglikánského společenství. Fórum bylo později povýšeno na komisi, která se v roce 2003 dohodla na společném textu o christologii. Dialog byl však záhy pozastaven kvůli vysvěcení homosexuálního anglikánského biskupa v USA.65 66\nProbíhaly také rozhovory se Světovou aliancí reformovaných církví, které v roce 2001 přinesly plody v podobě shody v christologii.67 Konaly se také dvoustranné rozhovory s luterskými církvemi.68\nAC Oficiální webové stránky katolikátu v Ečmiadzinu,\nAOC Oficiální webové stránky kilíkijského katolikátu,\nARA ARAM I., katolikos: For a Church Beyond its Walls, Armenian Catholicosate of Cilicia, Antelias, Libanon, 2007\nARP Webové stránky arménské státní zpravodajské agentury Armpress,\nARZ ARZOUMANIAN, Zaven: Theology of the Armenian Apostolic Orthodox Church, Diocesan Press, Burbank, CA, USA, 2008,\nBUC BUCHANAN, Colin: Historical Dictionary of Anglicanism, Scarecrow Press, 2006\nCHU Webové stránky Papežské rady pro jednotu křesťanů,\nCOH COHEN, Will: Ecclesiology and the Dialogues Between Eastern Orthodox and Oriental Orthodox Churches, New York, 2002,\nCT Dokument České televize o arménské menšině v České republice,\nFIL FILIPI, Pavel: Křesťanstvo – Historie, statistika, charakteristika křesťanských církví, CDK, Brno, 2012\nGAS GASSMANN, Günther, OLDENBURG, Mark W.: Historical Dictionary of Lutheranism, Scarecrow Press, 2011\nKER KERMIAN, Michael: Welcome to Armenian Church, Diocesan Press, Burbank, CA, USA, 2010, http://www.wdacna.com/pdf/publications_1427997772.pdf\nKRY KRYŠTOF, arcibiskup: Orientální pravoslavné církve, Pravoslávna bohoslovecká fakulta, Prešov, 2004\nMD Ročenka arménské diaspory za rok 2015 na webových stránkách Ministerstva diaspory Arménské republiky,\nMK Data registrace církví na webové stránce Ministerstva kultury ČR,\nNAC Zpravodajská sekce oficiálních webových stránek Asyrské církve Východu,\nNEU NEUNER, Peter: Ekumenická teologie, Vyšehrad, Praha, 2001\nOOC Webové stránky Oriental Orthodox Research Center, s texty oficiálních dokumentů vzešlých z dialogu mezi oběma společenstvími pravoslavných církví\nOPC Rozhovor s A. K. Babikjanem, předsedou Národního generálního shromáždění v době volby kilíkijského katolika v roce 1995,\nOPN Statistiky o členech Národního církevního shromáždění v době volby ečmiadzinského katolika v roce 1995,\nOPU Rozhovor s arcibiskupem A. Kešišjanem, pozdějším a současným kilíkijským katolikem Aramem I., http://oxbridgepartners.com/hratch/index.php/publications/articles/145-unity-efforts-between-eastern-and-oriental-orthodox-churches\nOIK Oficiální webové stránky Světové rady církví, http://www.oikoumene.org/\nPET PETROSJAN, Levon: The Armenian Apostolic Church in Contemporary Times (1991-2011): Political Changes in Armenia and Social Challenges of the Last Three Catholicoi of Etchmiadzin. Part II : Catholicos Garegin II (1999) and the Reinstitutionalization of the Church http://www.academia.edu/32973290/The_Armenian_Apostolic_Church_\nREF Správa z mezinárodního teologického dialogu mezi orientální pravoslavnou rodinou církví a Světovou aliancí reformovaných církví, 2001,\nSJW Webová stránka arménské farnosti u kostela sv. Jakuba ve Watertownu, MA, USA,\nSOR Syriac Orthodox Resources, webové stránky prezentující informace o syrské pravoslavné církvi a její duchovní dědictví se schválením patriarchy Ignácia Zakky I. Iwase, provozované v letech 1996 - 2005, http://sor.cua.edu/\nTCH TCHILINGIRIAN, Hratch: The Armenia Church – a brief introduction, Diocesan Press, Burbank, CA, USA, 2008\nUUS Ut unum sint, papežská encyklika sv. Jana Pavla II., 1995,\n1 ARZ, s. 34\n2 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=10472&pid=3\n3 ARZ, s. 36-37\n4 ARZ, s. 37-38\n5 ARZ, s. 38-39\n6 ARZ, s. 39-40\n7 SJW, http://stjameswatertown.org/our-faith/armenian-church/\n8 CT, http://www.ceskatelevize.cz/porady/1185258379-cesty-viry/312298380030019-diaspora-nejstarsi-cirkve\n9 ARZ, s. 42\n10 ARZ, s. 39\n11 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=4094&pid=59\n12 KRY, s. 64\n13 KRY, s. 72-73\n14 TCH, s. 22\n15 TCH, s. 18\n17 PET, s. 177-179\n18 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=83&pid=17\n19 KER, s. 50\n20 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=84&pid=17\n21 KRY, s. 73\n22 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=17&pid=3\n23 TCH, s. 22\n24 KRY, s. 77\n25 ARZ, s. 61\n26 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=16770&pid=16769\n27 AOC, http://www.armenianorthodoxchurch.org/en/biography\n28 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=18&pid=3\n29 FIL, s. 58\n30 TCH, s. 20\n31 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=48&pid=3\n34 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=16&pid=3\n35 AOC, http://www.armenianorthodoxchurch.org/en/archives/20850\n36 TCH, s. 19\n37 AC, http://www.armenianchurch.org/index.jsp?sid=1&id=7746&pid=3\n38 MK, https://www.mkcr.cz/data-registrace-cirkvi-a-nabozenskych-spolecnosti-a-svazu-cirkvi-a-nabozenskych-spolecnosti-464.html\n39 CT, http://www.ceskatelevize.cz/porady/1185258379-cesty-viry/312298380030019-diaspora-nejstarsi-cirkve\n40 ARP, http://armenpress.am/eng/news/821801/catholic-church-of-holy-spirit-in-prague-passes-to-armenian-community.html\n41 MD, s. 370, 462, 467, 490\n42 KRY, s. 6\n43 SOR, http://sor.cua.edu/Ecumenism/20051210oomtg8.html\n45 NAC, http://news.assyrianchurch.org/delegation-of-the-assyrian-church-of-the-east-visits-russia-and-armenia\n46 KRY, s. 66\n47 FIL, s. 56-57\n48 KRY, s. 66\n49 KRY, s. 68\n50 KRY, s. 69\n51 KRY, s. 71\n52 KRY, s. 76\n53 PET, s. 161-163\n54 OOC, http://www.theorthodoxchurch.info/aacp/speeches/unity-documents\n57 KRY, s. 70\n58 KRY, s. 73\n59 NEU, s. 88\n60 UUS, § 62\n61 FIL, s. 59\n62 CHU, http://www.christianunity.va/content/unitacristiani/en/dialoghi/sezione-orientale/chiese-ortodosse-orientali/commissione-mista-internazionale-per-il-dialogo-teologico-tra-la.html\n63 OIK, http://www.oikoumene.org/en/resources/documents/wcc-programmes/justice-diakonia-and-responsibility-for-creation/ecumenical-solidarity/country-profile-armenia\n64 PET, s. 172\n65 BUC, s. 341\n66 SOR, http://sor.cua.edu/Ecumenism/20041021oomtg7.html\n67 REF, čl. 13-18\n68 GAS, s. 264\nTichý R., Soukal P., Křest, biřmování, eucharistie: rozpravy o liturgii I., Krystal, 2020, 295 str., 330 Kč\nKniha zpracovává přednášky Letní školy liturgiky na téma svátostí křesťanské iniciace uskutečněné v Želivi v srpnu 2019. Synchronně zpracovává dějiny jednotlivých fází katechumenátu až po současný římskokatolický rituál tzv. genetickou metodou. Pestrost vývoje je doložena nejen odkazy na prameny, ale i řadou citací těchto pramenů. Je využito jak dosavadních českých překladů, tak překladů patristické literatury, které mají vyjít. Dosud podobné dílo v češtině nemáme a lze jej jednoznačně doporučit.\nPoněkud rušivě na mne působila úvodní stať Petra Soukala Úvod do teologie svátostí. Pojetí mi připadalo tak římské, že postrádá katolicitu. Trvat na ustanovení sedmi svátostí Kristem je nedoložitelné. Naopak lze doložit, že Kristus zcela jistě neustanovil některé svátosti tak, aby alespoň vzdáleně připomínaly dnešní podobu (např. smíření, biřmování atd.). Uvádět učení „ex opere operato“ aniž bychom dodali „Christi“ rovněž zatemňuje katolické učení. Naštěstí další stať Pavla Kopečka je již seriózní. Kolega evangelický farář, který celou knihu hodnotí též pozitivně, mi říkal, že podobný folklór je zvyklý v katolické literatuře automaticky filtrovat. Zájem z protestantské strany mne potěšil, neboť se domnívám, že pokud ještě něco může současná římskokatolická liturgie nabídnout k inspiraci, pak je to právě etapové slavení iniciace v rámci jednotlivých fází katechumenátu. Ten církve vzešlé z reformace v liturgické podobě (dosud) nezavedly. Všechno ostatní (liturgii eucharistie, hodin) již dnes mají anglikáni, luteráni i reformovaní věrnější původním pramenům („katoličtější“), než římská církev.\nDiskutabilní je forma dvou třetin knihy, kde je text rozčleněn do otázek a odpovědí. Pokud by se jednalo o skutečné otázky např. (poučeného) laika na které odborník odpovídá, mohlo by to být podnětné. Zde jsou otázky uměle vytvořeny tak, aby na ně „sedla“ připravená odpověď. Nejenže je to na úkor přehlednosti, ale vede to i k nelogičnostem. Např. na str. 102 je otázka „Koho se tedy prekatechumenát týká?“ s odpovědí, která pomíjí úkol katechistů, jáhnů, kněží, laiků, celého společenství obce (viz OICA 11-12). Členové obce např. mají zvát uchazeče do rodin (viz OICA 41a) Obdobná otázka z další fáze katechumenátu je na str. 142. Zní: „Koho se katechumenát týká? Katechumenů a faráře? Odpověď a odpověď na následující otázku již roli dalších aktérů zmiňuje. Zdůrazňovat tuto roli obce (často neliturgickou) je myslím zásadní. Mnoho lidí projde iniciací, ale v obci nenajde svůj domov, protože jim nikdo nevěnuje pozornost.\nPřihlášky ke studiu bakalářského programu Teologie křesťanských tradic na Evangelické teologické fakultě UK pro akademický rok 2020/21 se podávají do 10. srpna 2020. Studium je dostupné pro pracující i pro lidí, kteří studují jiné obory – výuka probíhá jedenkrát týdně v odpoledních a večerních hodinách. Je orientována na práci s texty a rozvoj kritického myšlení. Více informací viz na stránkách Institutu ekumenických studií v Praze www.iespraha.cz nebo na stránkách Evangelické teologické fakulty www.etf.cuni.cz Kontaktní osobou programu je Petr Jandejsek, Th.D. Dotazy ohledně studia je možné posílat na mail: tkt@etf.cuni.cz


film Guilty, The online - cele-filmy.cz\nEmail: info@cele-filmy.cz https://cele-filmy.cz/sledovat?zanr=noir&film=Guilty%2C%20The sledovat celý film online zdarma. Nejlepší novinky ze světa filmů a seriálů, filmové premiéry\nNoir Noir, Zkouknout, film, Guilty, The, online česky Noir\nPustit film Guilty, The, online ke zhlédnutí česky v hd, na výběr titulky. Zkouknout celý online film zdarma a bez omezení. Přehrát online s možností stáhnout film. Guilty, The někteří po zhlédnutí řekli, že už…\nPočet zhlédnutí: 4048 x\nPřehrát Guilty, The\nPřehrávač je k dispozici také na mobilních zařízeních. pro notebooky a stolní zařízení. Sledujte film Guilty, The online zdarma na Android nebo iOS.PC nebo Mac.\nHerci z filmu Guilty, The\nSeznam herců z filmu Guilty, The. Hlavní role Guilty, The\nPřehrát film Guilty, The z alternativního zdroje 1 a otevřít reklamu v novém okně\nPřehrát Guilty, The z alternativního zdroje 1\nPřehrát video Guilty, The z alternativního zdroje 2 a otevřít reklamu v novém okně\nPřehrát Guilty, The z alternativního zdroje 2\nStáhnout film Guilty, The v HD kvalitě a otevřít reklamu v novém okně\nStáhnout Guilty, The v HD kvalitě\nPopis filmu Guilty, The\nfilm Guilty, The je …


Přesvědčte se sami o nejrůznějších možnostech využití volného času v létě i v zimě.\nV obci Windhaag bei Freistadt se nabízí řada aktivit. Pokud hledáte pohlazení pro duši, v našem městečku, kde působil Anton Bruckner, má kultura svoje pevné místo.\nV zimě lákají k pohybu na čerstvém vzduchu běžkařské stopy a dráhy pro lední metanou.\nV místě evropského rozvodí se nachází pozoruhodný umělecký objekt Wettershuttle. 5 tun dokáže uvést do pohybu pouhých 15 litrů dešťové vody.\nInformace & Přihlášení:\nTourismuskern / Marktgemeindeamt\nTelefon: +43 7943/6111 fax, předvolba: 4\nplocha: 42 km²\nstupeň délky: 14.561905860900884\nstupeň šířky: 48.586174858473456\nZe směru Norimberk přes Passau-Schärding (dálnice A8 Innkreisautobahn) a Linec (dálnice A7 Mühlkreisautobahn).\nZe směru Mnichov a Vídeň po dálnici A1 Westautobahn do Lince;\nZ Lince (dálnice A7 Mühlkreisautobahn) přes Freistadt do obce Windhaag.\nZ hlavního nádraží Linec na konečnou Freistadt nebo Summerau


Svět je nějaký a my jej zaznamenáváme • RESPEKT\nSvět je nějaký a my jej zaznamenáváme\nS režisérkou Helenou Třeštíkovou o vystřižené mši v kostele, nízkých obzorech a dokumentech, které mohou něco změnit\nHelena Třeštíková • Autor: Milan Jaroš\n25. 11. 2018 | aktualizace 30. 11. 2018 11:00\nFAMU jste začala studovat v roce 1969, kdy na škole doznívaly poslední chvíle svobodné tvůrčí éry ovlivněné pražským jarem. Pocítila jste je ještě?\nUž jen dozvuky. Začaly čistky, kdy profesoři byli tlačeni ze všech stran, nastávala éra strachu. První půlka sedmdesátých let, kdy jsem studovala, už v zemi panovala tuhá normalizační atmosféra. Třeba ve druhém ročníku jsem dělala film o zanikající vesnici na Želivce, která se má brzy zatopit, protože tam vznikne přehrada pitné vody pro Prahu. V dokumentu byla také natočená poslední mše v kostele těsně před tím, než se lidé budou muset vystěhovat a vesnice se úplně zbourá. Dokument pak měl jít na Mezinárodní festival krátkých filmů do západoněmeckého Oberhausenu a tu mši – bez mého vědomí – mi pedagogové vystřihli.\nTomu se nešlo vzepřít? Stát si za svým jako autorka? Přece sloužit mši nebylo nic protizákonného, nebyl důvod tu scénu vystřihnout.\nTo už byly věci, se kterými člověk – ačkoli s nimi nesouhlasil – nemohl nic dělat. Prostě to udělali bez mého vědomí a dokument poslali na festival.\nPo škole jste nastoupila kam?\nZačínala jsem jako dramaturgyně a později režisérka v Krátkém filmu, což bylo na tu dobu relativně chráněné území, ačkoli v jejím čele stála dosti kontroverzní postava, bývalý důstojník StB Kamil Pixa, o jehož minulosti se už i tenkrát otevřeně mluvilo. On ale paradoxně i přes svoji temnou minulost…\nPřečtěte si více článků od tohoto autora/autorky. Napsal/a jich celkem 371


Zaslal: so červenec 07, 2018 10:43 am Předmět:\nZdar, mám teď rozbitej mobil, takže vám nemůžu vyfotit svoji sbírku modelů, tenhle náhradní telefon má foťák hroznej. Svoji sbírku Škodovek teda pošlu později. Ale zajímá mě, kde nakupujete? Já mám asi dva oblíbený eshopy, jeden je v odkazu.. Nebo je důležitý spíš výrobce modelu?\nNaposledy upravil Radek15 dne po červenec 09, 2018 12:48 pm, celkově upraveno 2 krát.\nZaslal: ne červenec 08, 2018 5:07 pm Předmět:\nKdyz uz musim, tak idealne u vyrobce, tedy Abrex, Ottomodels, Ixo-Altaya, pripadne ebay. V CR u Chabka - http://www.svet-aut.cz , pripadne Foxtoys\nZaslal: ne červenec 08, 2018 9:14 pm Předmět:\neBay teď už většinou.\nZaslal: út červenec 24, 2018 8:53 am Předmět:\nVyužívám Abrex.cz, Foxtoys.CZ, svet-aut.cz a skmodels.sk - tam jsou malosériové rezinové modely Škodovek, přestavbové sety a celé stavebnice (Š1203 valník, Garde, 130 Rapid, 130 Rapid Cabrio, OT 64 Skot). Oficiální zastoupení pro ČR je aaaautomodel.cz .


Cože? Klaus ml. uzemnil umělce, je zde FOTO - Politicke-listy.cz\nCože? Klaus ml. uzemnil umělce, je zde FOTO\nTrikolóra. Tak zní název nového hnutí Václava Klause mladšího, které bude představeno již nadcházející týden. V tuto chvíli nezařazený poslanec sdílel na svém facebookovém profilu fotografii s populární českou herečkou, bez které se prý nedají vyhrát volby.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 9.6.2019 v 21:35, prečteno: 10x\nnejlepší články ze dne: 09. 06. 2019\nFOTO Klaus mladší setřel Kalouska. A teď dohnal k vzteku hvězdu ČT a Bakaly\nVáclav Klaus mladší má u liberálů další „zářez“. Tentokrát to schytává on a s ním celá ODS za společné foto s „nahnědlou brněnskou partičkou“. Vyhuboval mu Jan Moláček, novinář na volné noze pendlující mezi Českou televizí, Českým rozhlasem a karlínským newsroomem Bakalova vydavatelství Economia.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 20.6.2018 v 12:35, zobrazit podobné\nFOTO To je poprvé: Václav Klaus terčem posměchu za své oblečení\nExprezident Václav Klaus se dostal do středu zájmu, o který by možná ani nestál. Tentokrát je totiž terčem posměchu za své oblečení.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 2.8.2017 v 14:35, zobrazit podobné\nCože? Staré VIDEO Václava Klause st. obíhá internetem. Jde o listopad 89\nKdyž před lety začalo po českém internetu kolovat video, na kterém je zachycen Václav Klaus, jak v rakouské televizi ORF 12. listopadu 1989 říká, že pád Berlínské zdi byl pro Československo velkým překvapením a že si žádný Čechoslovák nepřeje rychlé politické změny, které by vedly k zavedení kapitalismu a tržního hospodářství u nás. Klaus toho tehdy řekl ještě mnohem víc. Řekl toho tolik, že senátor Přemysl Rabas neodolal a tehdejší Klausova slova připomněl.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 22.3.2019 v 13:35, zobrazit podobné\nKauza Feri: Klaus ml. si udělal malou legraci. Zde FOTO\nPoslanec Václav Klaus mladší si udělal drobnou legraci z kolegy poslance Dominika Feriho (TOP 09). Na svém facebookovém profilu sdílel snímek z hospody, kde je ve společnosti dvou mladých žen. A světe div se, byly z Boršic na Uherskohradišťsku, kde byl právě Feri o víkendu napaden při koštu vína.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 25.4.2019 v 07:35, zobrazit podobné\nPoslanec za ODS Václav Klaus mladší dál dráždí rozdílnými stanovisky svou mateřskou stranu. Včera se totiž rozhodl podpořit na Praze 2 kandidáta do Senátu za SPD Ladislava Jakla. A to přesto, že v Praze kandiduje i kandidát ODS, herec Vladimír Kratina.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 15.8.2018 v 07:35, zobrazit podobné\nPoslanec a předseda školského výboru Václav Klaus mladší zase zvedl ze židle nejen své kolegy. Vydal se na služební cestu do Srbska, kde se vyfotil s protestujícími studentkami za záchranu klimatu. Fotografii pak umístil na sociální síť a za ironický komentář, jenž k ní připojil, je pořádně od poslance Romana Sklenáka (ČSSD) a novináře Jana Moláčka tepán.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 24.3.2019 v 17:35, zobrazit podobné\nVáclav Klaus ml.: Miliony dětí trpí hladem! Prodejte poslední košili a jděte je zachránit. Kalousku, cože?\nV Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky to zase jednou pořádně vřelo. Poslanci sváděli slovní bitvu o globální pakt OSN o migraci, o globální pakt OSN o uprchlících a také o 50 syrských válečných sirotků, které jsme mohli přijmout v Česku. Usnesení o jejich přijetí bylo zamítnuto. O slovo se hlásili Miroslav Kalousek z TOP 09, poslanec ODS Václav Klaus mladší nebo Jana Levová z hnutí Svoboda a přímá demokracie Tomia Okamury. Raději se podívejte sami, co všechno řekli...\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 20.9.2018 v 07:35, zobrazit podobné\nVytočený Ringo zvyšoval hlas: Hamoun. Ať se ti komisaři v Bruselu zalknou. Zabednění úředníci vymýšlí přerozdělování. Klaus má pravdu, budu ho volit\nLuboš Xaver Veselý přivítal v internetové televizi XTV umělce Františka Ringo Čecha. Dozvěděl se od něj, že bruselští úřednici jsou naprosto příšerní, množí se jako vši a zaslouží si, aby jim někdo konečně řekl, co si o nich myslí. Udělali to Britové v referendu o brexitu a Ringo Čech byl nadšen. Poté sepsul sociální demokracii a prozradil, že bude volit Václava Klause mladšího a Trikolóru, protože jak Trikolóra, tak Klaus jsou prý skvělí.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 16.8.2019 v 10:35, zobrazit podobné\nFOTO Karle, pojď se vyfotit. A Dominiku Feri, ty taky. Mirek Topolánek zašel na párty\nOndřej Jakob, jenž dlouhodobě spolupracuje s bývalým předsedou TOP 09 Miroslavem Kalouskem a se stranou vůbec, se včera na facebookovém profilu pochlubil fotografiemi z oslav 80. narozenin Karla Schwarzenberga. Jednou z největších hvězd večírku byl kromě oslavence a umělce Davida Černého, který také slavil norizeniny, prezidentský kandidát Mirek Topolánek.\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 16.12.2017 v 16:35, zobrazit podobné\nFOTO VIDEO Václav Klaus mladší oznámil zásadní životní rozhodnutí\n„Stěhuju se do Krkonoš,“ prohlásil Václav Klaus mladší ve videu, které natočil na podporu svých kolegů z ODS na Praze 8, ve které podle svých vlastních slov strávil 20 let. Skutečnost, že přestane být občanem Prahy, naznačil i na svém facebookovém profilu, kde se vyfotil u Městského úřadu Pece pod Sněžkou a napsal komentář: „Po největším městě republiky, dnes občanem nejvýše položeného.“\nzdroj: parlamentnilisty.cz, přidáno 27.9.2018 v 13:35, zobrazit podobné


TOG 2:1 SOC | Lada Toljatti - HK Soči (KHL) | Onlajny.com\nÚterý 26.09.2017, 17:00 • Lada Arena • KHL\nVsaďte si: Vsaďte si LIVE: Vsaďte si: Předzápasové kurzy: Vsaďte si LIVE: 3.11 4.0 2.03 Předzápasové kurzy: 3.11 4.0 2.03\nZ mé strany je to vše! Děkuji Vám za pozornost a těším se u sledování dalších přenosů. Pěkný zbytek dne! (19:29:51)\nJiří Novotný (TOG) – 0+0, 0 střel, čas na ledě 18:10\nJe konec! Domácí celek nakonec v prodloužení urval důležitý bod. Soči sice bylo v úvodu prodloužení aktivnější, jenže Alexandr Lazušin podržel domácí celek v jeho úvodu. Přesně po minutě hry si Kirill Kapustin najel na dobrou přihrávku a rozhodl o vítězství domácích!\n61:00 Kirill KAPUSTIN - 2:1\nDomácí celek vítězí! Lada se dostala do přečíslení. Na přihrávku mezi kruhy si nabruslil KIRILL KAPUSTIN, který si puk dobrým dotykem zpracoval a trefil mezírku mezi betony hostujícího brankáře! Asistence: Nikita Filatov.\nDomácí obránce vybojoval puk v souboji u mantinelu, jenže prudkou přihrávkou odevzdal kotouč soupeři.\nSean Collins projel do útočného pásma a prudkou střelou protáhl domácího brankáře! Alexandr Lazušin si hned v úvodu prodloužení připsal důležitý zásah!\nŠedesát minut hry nám o vítězi dnešního utkání nerozhodlo! Soči bylo ve třetí třetině aktivnějším celkem, ale nedokázalo najít recept na skvěle chytajícího brankáře. Ani na druhé straně jsme se branky nedočkali. O vítězi tak rozhodne prodloužení nebo případné samostatné nájezdy.\nPavel Padakin byl chvíli zcela osamocený před brankou domácího celku, jenže skákavý puk se k němu nedostal a Padakin musel zabojovat.\nDomácí celek se hnal do rychlého protiútoku. Nahození z levé strany však obětavý obránce srazil do rohu třetiny, kde hosté vybojovali puk.\nVladimir Maleňkich dostal nabito na modrou čáru. Maleňkich napřáhl příklepem, jenže při střela zlomil hokejku.\nRuslan Pedan si zpracoval přihrávku do středního pásma. Pedan se s pukem bleskově otočil, jenže ihned k němu přistoupil pozorný obránce.\nSoči se po návratu do plného počtu ihned vydalo do útoku. Hostující celek se vydal zaútočit po pravé straně, jenže domácí obrana byla pozorná.\nBranky a nahrávky: 15. Mastrjukov (Něstěrov, Skorochodov), 61. Kapustin (Filatov) – 34. Önerud (Wellman, Chochlov)\nLada Toljatti: Lazušin (Krasotkin) – Kostromitin, Ch. Genoway, Gurkin, Maleňkich, D. Ježov, Ďjakov, Kirillov – Zernov, Bělousov, Babenko – Novotný, Filatov, Kapustin – Něstěrov, Skorochodov, Mastrjukov – Achmetov, A. Strelcov, Bočarov – Rachimullin.\nHK Soči: Barulin (Šikin) – Chomickij, Alexandrov, S. Kuzněcov, Mamkin, Pedan, Chochlov, Miromanov – Cvetkov, Lapenkov, Šmeljov – Önerud, Wellman, Collins – O'Dell, Padakin, Garbutt – Grebenščikov, Tomilin, A. Ivanov.\nRozhodčí: Gusev, Bělov – Gorděnko, Tomilov\n10:02 TOG 2 Maleňkich, držení protihráče\n14:16 TOG 1:0 Mastrjukov (Něstěrov, Skorochodov)\n15:46 SOC 2 Chochlov, podražení\n28:02 SOC 2 Miromanov, hákování\n31:49 TOG 2 Kostromitin, vysoká hůl\n33:02 SOC 1:1 Önerud (Wellman, Chochlov)\n39:18 SOC 2 Önerud, podražení\n46:46 SOC 2 Garbutt, hrubost\nTOG 2 Bočarov, hrubost\n54:09 SOC 2 Garbutt, krosček\n61:00 TOG 2:1 Kapustin (Filatov)


Slečna v černém: Aliho televizní mrdky\nAliho televizní mrdky\nVzhledem k tomu, že je sobota, tak jsem si dneska pustila televizi, abych zkoukla dnešní Re-Play (jo, fakt mám ráda hry, jejich hraní a fakt mě zajímá, co je novýho), načež jsem usnula a probudila mě příšernost všech příšerností, co si říká momentálně Aliho parťáci..WTF is this shit?!\nZahlídla jsem to dřív už několikrát, nicméně to, co jsem tam viděla dneska, byla nechutnost nad nechutnost. Může mi někdo vysvětlit co vede televizi k tomu, aby platila za páreček zmrdů, co tam jenom doslova melou hovna? To to vážně přijde někomu vtipný? I když vezmu v potaz puberťáky, tak to přece nemůže mít nějakou sledovanost..nebo jo?\nVždyť tam trapnej zmrd v krizi středního věku trapčí se zmrdem, co je odporně tlustej, smrdí k vám na tu dálku i přes televizi a myslí si, že je král světa? Jako tvl, tohle bych nesledovala ani kdyby mi bylo čtrnáct..Nehledě na to, že celou náplní tohohle úžasně oduševnělého pořadu je to, že tam chvíli hrajou nějakou stupidní hru a jinak je to plný trapáků, co svoje trapárny natáčej na youtube. Toť vše. Nekecám. Jo, vlastně s přizvou nějakýho hosta, kterej tam je všehovšudy tak pět minut, neřekne vlastně vůbec nic smysluplnýho a nic, co by vás mohlo zaujmout a pak už zase na obrazovku skočí hnusnej zmrd a tlustej zmrd.\nVážně nemůžu uvěřit tomu, že do tohohle někdo ve vedení televize vráží peníze a krmí tím dnešní společnost a že i tak mám o dnešní společnosti vážný pochybnosti.\nFakt to není vtipný a málem jsem se propadla hanbou za Ondřeje Sokola, co tam dneska hostoval a vážně vypadal, že ty zmrdy prohodí oknem a ne že to je jenom prča.\nVystavil Slečna v černém v 18:53\nŠtítky: Pure hate, Televize\nUnknown 27. února 2016 21:58\nMě celkem překvapuje, že na to nikdo nekouká, má to naprosto příšerný hodnocení, nedá se dívat ani na reklamu o tom, aniž by člověku nekleslo IQ a ono to pořád běží? Tolik dobrých seriálů nebo pořadů se stáhlo pro nízkou sledovanost a tahle sračka pořád běží? Kolik jim kdo platí za to, aby to vysílali? :D Já teda nikdy neviděla ani díl (ani jsem nemusela, ukázky stačí), ale nikdy jsem na to nikde neviděla jedinou pochvalnou recenzi.\nSlečna v černém 28. února 2016 0:00\nJá vždycky zahlídla pár minut, dneska jsem se bohužel probudila asi v prvních deset minutách a v tom rozespalým stavu shlídla dalších dvacet. Rozhodně to nedoporučuju nikomu dalšímu a doufám, že to brzy z obrazovek zmizí úplně.\nAnonymní 28. února 2016 8:10\nOndřej Sokol tam ale není jako host, je v každém díle ;)\nSlečna v černém 28. února 2016 11:01\nTím tedy u mě dost klesnul, že dobrovolně účinkuje v takový televizní splašsce. Nicméně netvářil se, že by z toho účinkování byl na vrcholu blaha..\nMordessin 11. března 2016 6:20\nMinulou sobotu jsme viděl jen intro pořadu a už jen z toho se mi udělalo zle od žaludku. Zvlášť když Allih opakoval stejný gesto po jedné hvězdě před ním. Jak to tak čtu, tak budu muset alespoň jeden díl shlédnout celý. Konkurence je v televizi veliká, ale věřím že Ali nemá konkurenci.


Hračky pro trénink (Nokia, Garmin, Polar) – Bikeři\n10. 9. 2009 | Radovan Fišer| Trénink, tipy a návody, Tréninkový deník\nGlobal Positioning System, zkráceně GPS, je vojenský polohový družicový systém provozovaný Ministerstvem obrany USA.\nO tréninkovém deníku vedeném na internetu zde na Bikerech už psal Tomáš Linhart (MyTreneek = ideální tréninkový deník). MyTreneek je univerzální deník pro desítky různých aktivit. Po tréninku si večer sednete k počítači, za minutku vyplníte, přečtete si aktivity ostatních a hotovo. Já dnes začnu dvoudílný článek o tréninkových denících, které stojí a padají s nějakou technickou hračičkou (Polar, Garmin, Nokia). Ve druhém díle se rozepíšu o deníku pro telefony Nokia s operačním systémem Symbian a modulem GPS, které umí používat aplikaci Nokia Sports Tracker (instalace, používání, zkušenoti).\nHurá na Krudum s armádou procesorů v kapse\nInu, časy se mění. Nejdřív se jezdilo jen tak, pak si člověk měřil dobu jízdy, pak se přidal tachometr a dnes si na řídítka můžeme připevnit strojky, které umí roztodivné věci:\nměřit čas, rychlost a ujetou vzdálenost\nměřit tepovou frekvenci\nměřit polohu pomocí GPS a ukazovat polohu na podrobné turistické mapě\nfotit, natáčet a zaznamenávat, kde a kdy byla fotografie pořízena\nnahrát všechny tyto údaje na internetové stránky, kde jsou podrobně zobrazeny včetně fotek a videí na mapě\nČlověk si ale musí uvědomit, že s technickými udělátky se jeho vyjížďky trochu změní. Najednou je tu…\nstarost, zda-li je můj stroječek nabitý\nučení se s přístrojem a problémy při používání\nnahrávací mánie aneb „tohle vyfotím a tohle taky“ a nakonec 1) mám tolik fotek, že se na ně nikdy nikdo nepodívá, 2) si nezajezdím, protože zastavuji, abych zaznamenával, a brzdím, abych strojek nepoškodil.\nZáznam procházky před domem z aplikace Nokia Sports Tracker nahraný na Internet\nZáznam tréninku nahraný na internet\nA teď přímo k věci. Osobně znám hračku od Nokie. Koupil jsem si telefon Nokia N79 s operačním systémem Symbian, GPS a WiFi. Stáhnul jsem si aplikaci Nokia Sports Tracker, která využívá GPS a slouží k zaznamenávání tréninků:\naktuální a průměrná rychlost, vzdálenost\nzeměpisné souřadnice, azimut\ngrafy (rychlost/nadmořská výška vzhledem k vzdálenosti)\naktuální pozice na mapě (pokud jste připojeni k internetu)\nfocení během tréninku a umístění fotky na mapu\nzáznam tepové frekvence se speciálním hrudním pásem Polar\nPřehled mých tréninků na stránce Nokia Sports Tracker\nPo skončení tréninku záznam nahraji na internetové stránky Nokia Sports Tracker, například středeční trénink se závodem Středeční pohár na Březové. Na mapě vidím, kde jsem byl, a můžu si zobrazit klasickou mapu nebo pohled ze satelitu nebo hybridní zobrazení (mix obou). Na grafu vidím průběh rychlosti a profil trasy. A dále vidím pořízené fotografie a dokonce i videa (ta nejsou od fotek vizuálně odlišena, ale jsou tam). Na mapě jsou i ikonky fotek – po klepnutí se vám fotka načte. Na mapu je umístěna dle času, ne dle polohy, takže poloha nemusí být přesná; můžete ji ručně přesunout.\nV druhém díle tohoto článku popíši instalaci a používání aplikace Nokia Sports Tracker. Pro zájemce odkaz na stránky Nokie (přeloženo do češtiny).\nV Sokolově si s aplikací Nokia Sports Tracker hraje kde kdo...\nHračky od firem Garmin a Polar neumějí narozdíl od Nokie telefonovat a postrádají tak omamné kouzlo „vše v jednom“. Na druhou stranu mají příležitost být mnohem lepší ve své jediné disciplíně.\nTo, co nás zajímá u Garminu, se jmenuje Garmin Connect. Pracovat s ní umí stroje typu Edge a Forerunner (seznam zde). Po tréninku záznam nahrajete do internetové služby a uvidíte záznam polohy na mapě a údaje o své jízdě (rychlost, profil). Garmin je v porovnání s Nokií o stupínek dál, co se sportovních funkcí týče, ale postrádá funkci nahrávání fotek a videí z tréninku. Jako jediný z popisované trojice je v češtině.\nGarmin i Nokia podporují „komunitní služby“. Konkrétně na úvodní stránce Nokia Sports Tracker je mapa. Když se proklikám například k Sokolovu, uvidím, že nejsem sám, kdo sportuje. Kliknutím na ikonku se dostanu na záznam ze sportování někoho mně zatím neznámého (zobrazeno je jen to, co kdo dovolí).\nGarmina používá závodní tým Merida. Nevím, jak dlouho kluci s přístroji vydrželi, ale na jaře jsem si na stránce Christopha Soukupa prohlížel, kudy a jak jezdil.\nO Polaru toho vím nejméně, takže tato část nebude příliš podrobná. Polar nabízí své speciální tréninkové stránky Polar Personal Trainer, které vám něco ukáží, až když se zaregistrujete, a hlavně počítačový program ProTrainer 5. Polar je zaměřen na sportování, ne na zábavu.\nPersonal Trainer vám vytvoří tréninkový plán. Letmo jsem si zadal, že chci běžet půlmaraton za určitý čas a že už mám něco naběháno et voilá, vyskočil na mě kalendář s tréninkovým plánem. To samé s cyklistikou. Každá tréninková jednotka má podrobné instrukce.\nPopis dvouhodinového tréninku na kole\nDo počítačového programu ProTrainer 5 si můžete stáhnout tréninkové plány od profesionálů. Moc jich není, ale vypadají… profesionálně. Před tréninkem si v tomto programu můžete naplánovat (čas, délka, intenzita) jednotlivé intervaly, ty si pak necháte na sporttesteru zobrazovat a doma si celý trénink vyhodnotíte. Podrobná statistika a analytické schopnosti programu jsou samozřejmostí. Polar umí s GPS, umí měřit rychlost (na kole i při běhu), kadenci. Když uvidíte na rukou profesionála či profesionálního amatéra hodinky, bude to nejspíš Polar.\nKdo těmto hračkám odoláváte, buďte štastni, protože jsou to žrouti času. Kdo si chce hrát, ať si koupí Garmina či Nokii. Garmin je česky, některé modely umí turistické mapy, ale neumí narozdíl od Nokie fotky a videa. Ta navíc umí telefonovat. Kdo chcete sportovat jako profesionál, nechť si koupí Polar.\nFičák na motokrosu 2009


Táborsko si proti Sokolovu otevřelo pětigólovou střelnici a má první jarní výhru | Fortuna národní liga\n24.03.2018 | Josef Janda | Zápas\nTáborsko si proti Sokolovu otevřelo pětigólovou střelnici a má první jarní výhru\nTábor – Vstup do utkání jako z pohádky. Tak budou vzpomínat fotbalisté Táborska na zápas 17. kola proti Sokolovu. Po skvělém trestném kopu Nešického a Kučerově hlavičce vedli domácí po osmi minutách už 2:0. Když poslal po půlhodině hry míč do brány opět hlavou kapitán Navrátil, slavilo Táborsko potřetí. Po změně stran sice hosté snížili, nicméně Musiolova penalta je definitivně zlomila. Po několika šancích se nakonec dočkal gólu i Kopřiva a Táborsko rozstřílelo Sokolov 5:1.\n4. Aleš Nešický\n8. Martin Kučera\n28. Jakub Navrátil\n74. Zbyněk Musiol (pen)\n82. Jakub Kopřiva\n70. Adam Čihák\n61. Jakub Kopřiva\n49. Vojtěch Přeučil\nToma – Navrátil, N'Gimbi, Šandera, Prošek – Kučera, Nešický, Kopřiva (90+1. Vozihnoj), Mršić (89. Schramhauser) – Vandas, Musiol (82. Linhart)\nBolek – Mejdr, O. Ševčík, Mráz, Čermák (34. Končal) – Glaser, Kosak, Čihák, Vávra (79. Fišer) – Jakub Dvořák II. (34. Strada), Přeučil\nRozhodčí: Vojkovský – Pochylý, Petřík • Stadion: Hřiště v Kvapilově ulici • Diváci: 581\nÚvodní minuty vyšly Táborsku na jedničku. Hned z první nadějné standardky udeřil Aleš Nešický. Technickou střelou překopnul zeď a na jeho pokus pod břevno byl gólman Bolek krátký. Domácí fotbalisté uspěli také ze standardky nedaleko rohu vápna. Nadýchaný centr našel hlavu Tomáše Kučery a Táborsko vedlo po osmi minutách už 2:0.\nOpaření hosté se snažili o rychlou odpověď, jenže k zakončení je defenziva Táborska nepustila. Toma vždy situace kontroloval, vážnější zákrok však neměl. Ke třetí brance měli blízko naopak domácí. V 25. minutě natáhnul ke krásné pumelici Václav Prošek, jehož pokus jen těsně zaplaval nad Bolkovým břevnem.\nCo se nepovedlo Proškovi, vyšlo při další standardce Táborska. Po rohovém kopu se nehlídaný zjevil v šestnáctce domácí kapitán Jakub Navrátil a hlavičkou o zem posunul ukazatel skóre už na 3:0.\nNa nepříznivou situaci reagovali hosté hned dvojím střídáním, hra Sokolova se ale do poločasu nikam příliš neposunula. Naopak šest minut před poločasem mohl přidat další gól domácích Jakub Kopřiva, který zakroutil míč jen kousek od šibenice. První poločas ovládli fotbalisté Táborska zaslouženě 3:0.\nDruhý poločas ve svém úvodu zdaleka nenabídnul takovou podívanou jako první minuty zápasu. Během dvanácti minut tasil rozhodčí Vojkovský čtyřikrát žlutou kartu a musel potrestat zejména hosty za ostré zákroky. Sokolovští se také dostali do jedné ze svých největších šancí v utkání, jenže na Vávrův centr nedosáhl ani jeden z dvojice Končal – Kosak.\nV 67. minutě zvedla diváky ze sedadel Musiolova hlavička, která o kousek minula branku. Hosté už byli za dvě minuty přesnější. Nejprve se strhly diskuze domácích s rozhodčím, zda má být rohový kop. Sokolovští využili sokovy nekoncentrovanosti a ve zmatku před brankou vstřelil z několika kroků Adam Čihák nakonec jediný gól Sokolova.\nČtvrt hodiny před koncem Táborsko definitivně rozhodlo. Po faulu ve vápně si vzal míč Zbyněk Musiol a z penalty zvýšil střelou doprostřed branky na 4:1. Další tutovku nevyužil opět Musiol, když mu k dorážce do prázdné branky příliš nechybělo.\nSokolovští předvedli ještě jednu gólovku, z které ovšem nezapršelo. Na Kučeru hosté tak dlouho doráželi, až ho Glaser obral o míč. Kučera jen rozhodil rukama a přihlížel, jak se Glaser řítí na Tomu. Střelou nad Tomu ale hostující kapitán neuspěl a domácí gólman skvěle míč vyrazil nad branku.\nNakonec ještě necelých šest stovek diváků branku vidělo. Rychlá Kučerova akce po levé straně skončila centrem před branku, kde se po zmatku prosadil Jakub Kopřiva. Hosté ještě reklamovali ofsajd, nebylo jim to ale nic platné. Na góly bohatý zápas skončil nakonec vítězstvím Táborska 5:1.


Soubory cookies – Hvězdárna v Rokycanech a Plzni\nCookie jsou malé textové soubory, které slouží k ukládání malých informací. Soubory cookie jsou uloženy ve vašem zařízení, když je webová stránka načtena do prohlížeče. Tyto soubory cookie pomáhají webovým stránkám řádně fungovat, zajišťují bezpečnější webové stránky, poskytují lepší uživatelské prostředí a uchovávají informace o stylu prohlížení stránky.\nJako většina on-line služeb, naše webové stránky používají soubory cookie a soubory cookie třetích stran pro různé účely. Naše soubory cookie jsou většinou nezbytné pro to, aby webová stránka fungovala správným způsobem, a neshromažďují žádné vaše osobní údaje.\nSoubory cookie třetích stran používané na našich webových stránkách jsou používány hlavně pro pochopení toho, jak web funguje, jak komunikujete s našimi webovými stránkami a pro udržení služeb v bezpečí. Jsou to například cookie Google Analytics.\nNezbytné: Některé soubory cookie jsou nezbytné pro to, abyste mohli plně využívat všech funkcí našich stránek. Umožňují nám udržovat uživatelské relace a předcházet jakýmkoli bezpečnostním hrozbám. Neshromažďují ani neuchovávají žádné osobní údaje. Tyto cookies vám například umožňují přihlásit se do vašeho účtu.\nStatistické: Tyto cookies ukládají informace, jako je počet návštěvníků webu, počet unikátních návštěvníků, které stránky webu byly navštíveny, zdroj návštěvy atd. Tyto údaje nám pomáhají porozumět a analyzovat, jak naše webové stránky fungují.\nJak vypnout používání cookie?\nPokud se rozhodnete později změnit své preference cookie, můžete na obrazovce kliknout na kartu „Zásady ochrany osobních údajů a souborů cookie“. Tím se opět zobrazí oznámení o souhlasu, které vám umožní změnit vaše preference nebo zcela odvolat váš souhlas.\nKromě toho různé prohlížeče poskytují různé metody blokování a odstraňování souborů cookie používaných webovými stránkami. Nastavení prohlížeče můžete změnit tak, aby cookies blokoval nebo odstraňoval. Více informací o tom, jak spravovat a mazat cookies, naleznete na wikipedia.org.


Pracovní oděvy - Box na nářadí Plano HD HDP60\nBoxy na nářadíBox na nářadí Plano HD HDP60\nBox na nářadí Plano HD HDP60\nKvalitní velká pracovní skříňka na nářadí, která má všestranné možnosti využití. Výjimečně robustní, téměř nerozbitné a odolné proti vlivům počasí - to jsou nářaďové boxy pro opravdové profesionály. Boxy řady HeavyDuty Line jsou navrženy pro ochranu vašeho nářadí a vybavení v extrémních pracovních podmínkách. Materiál: polypropylen. Rozměry: šířka 600mm, výška 450mm, hloubka 400mm. Hmotnost: 5,9 kg. Barevné provedení: černá. Nejčastěji nakupují: řemeslníci