Arrenca amb setze projectes el programa Reimagine Textile - Reimaginetextile\nArrenca amb setze projectes el…\nAquest divendres s’ha inaugurat el programa d’emprenedoria Reimagine Textile d’alt rendiment adreçat a emprenedors amb una idea de negoci en el sector tèxtil i moda oberts a incorporar innovació tecnològica en la seva proposta de valor com a avantatge competitiu. A la campanya de captació s´han rebut 29 candidatures, dels quals se n’han seleccionat 16.\nAquests 16 projectes participen en una primera fase intensiva (juny i juliol) on se’ls ajuda a idea el seu model de negoci amb experts del sector, participen en workshops, masterclasses de teixits i processos innovadors. Els candidats estaran tutoritzats per tècnics del Servei d’Empresa i Emprenedoria i podran fer ús de l’open space de la Incubadora Reimagine Textile, situada al Tecnocampus, mentre duri el programa.\nReimagine Textile és l’aposta estratègica pel sector tèxtil que fa l’Ajuntament de Mataró, de la mà del TecnoCampus i el centre tecnològic EURECAT I ASEGEMA. L’objectiu de Reimagine Textile és reinventar la indústria tèxtil pivotant en la innovació i la tecnologia i esdevenir el hub de la innovació tèxtil.\nPreviousPrevious post:Un triatleta participarà al’Ironman Barcelona 2018 equipat amb un mono sensoritzatNextNext post:ZER Collection, startup accelerada al programa Reimagine Textile, guanya el 2on premi en la 18ª edició dels Premis Creatic amb el projecte d’innovació tèxtil


doctor - De paraules per Context\n-El senyor doctor voldr\nI així, per aquest estil, anava el bon doctor destruint a les barbes mateixes de l'interessat, les il·lusions que el bon desig volia formar-se.\nA l'arribar a mig carrer de Mar m'aturo, perquè he vist el doctor Calvet i desitjo preguntar-li de la malalta. El bo de l'home deu tenir alguna visita urgent: va de pressa de pressa. Duu les mans encalofornades a les butxaques del paltó, la mangala sota l'aixella, i el barret al clatell. És blanc de celles, blanc de pestanyes, blanc de cabells i blanc de cutis: en la seva carassa magra i ossuda no hi ha més que blancor, llevat de la tinta blavissa que li acoloreix esblaimadament les nines dels ulls i les venes, que li arboregen pels polsos. Camina de pressa, i tan distret, que no s'adona de mi fins que em planto al davant seu a mitja passa de distància. Aleshores fa un surt, s'atura, m'examina un moment amb mirar miop, i deseguida tanca les parpelles, amb lo qual la seva cara acaba d'esblanqueir-se del tot. Vaig a parlar, però no em dóna temps. Sense obrir els ulls més que de tard en tard i a mitges, diu així, de correguda: -Ja sé lo que em vols preguntar. Es tracta de la teva teta: oi?... de la Jacobè. Est


Autogovern i canvi climàtic - Noticias Opinión - El Periódico Mediterráneo\nAutogovern i canvi climàtic\nJOSEP PASQUAL\tSancho\nL’Estat espanyol s’organitza en comunitats autònomes. Són entitats que representen l’expressió de la voluntat d’autogovern i han de servir per a satisfer les necessitats de la ciutadania, alhora garanteixen el dret a dissenyar polítiques pròpies per part de la població que integra les diferents nacionalitats i regions; tal i com disposa la Constitució.\nL’autonomia no ha caigut del cel. No cal que ens remuntem a l’època foral en què Les Corts Valencianes eren el cor del nostre sistema legal i polític, dins d’un sistema propi de l’Antic Règim i que, malgrat això, mantenia una representativitat avançada per a l’època; justament el model que cap monarca absolutista haguera desitjat, la qual cosa ens dóna una visió clara sobre els motius que van dur a l’infaust Felip V a abolir Les Corts l’any 1707.\nL’autonomia política no és una herència que es rep i es manté immune a les agressions que sovint li són llançades, sinó que es guanya dia a dia, exercint-la i defensant-la; de la mateixa manera que ho van fer els valencianistes durant la Segona República, els quals, encara que no disposaven d’un estatut d’autonomia, van ser capaços de crear institucions pròpies com ara la Biblioteca del País Valencià, en ús de les legítimes atribucions que la Constitució de 1931 garantia als diferents pobles de l’Estat. En l’actualitat, la nostra autonomia rep nous atacs, en forma d’impostos finalistes que se’n van de les nostres mans, tot i que les competències siguen nostres. És el cas dels 5 milions d’euros que l’Estat recapta al nostre territori en imposts per emissions de CO2. La indústria ceràmica ho paga, però ací ens quedem amb el fum i els diners per a combatre el canvi climàtic se’n van a Madrid. És intolerable: diguem prou!


Club d'Atletisme Olímpic Farners: Apretant les dents fins al final!\nApretant les dents fins al final!\nAquest final d'any, concretament el mes de desembre, ha sigut molt intens i participatiu pels atletes del C.O. Farners. El cros ha estat encapçalat pels més joves, on l'Aina Masferrer ha guanyat les últimes tres curses. Felicitats Aina! Els més grans no han parat aquests dos últims mesos, amb molta varietat de curses fins arribar a les mítiques Sant Silvestres de fi d'any. En Xavi Fraile va fer la marató de Nova York. La prova atlètica on tot corredor vol participar. Era la seva primera marató i va sortir a gaudir-la, ja que es trobava en viatge de noces. Va acabar fent turisme atlètic per aquesta gran ciutat, fent un temps de 03:45:00! En Mustapha Lachkar, "Musta", feia la marató de Castelló a principis del mes de desembre. Arribava en un moment no gaire bo. La fatiga i algun problema físic a la cama el feia dubtar molt. Però hi va posar totes les ganes i va fer els 42,195 km amb un temps de 03:13:00! Un temps boníssim tot i patir molt els últims 10 km.\nL' Ivan Brun debutava per primer cop en una marató de muntanya a l'Ardenya, a Santa Cristina d'Aro. Amb una qualitat atlètica admirable, feia en poc més de 5 hores els 42,195 km. El companys de club diuen que el van veure arribar fresc com una rosa! A la mateixa prova de l'Ardenya, també es feia una mitja marató de muntanya i els 10 km. En Manel Barroso i en Xavi Ruz van fer un bon paper en aquesta distància. Van gaudir molt ja que hi havia trams molt tècnics de superar. L' Albert Martí va fer el seu debut en els 10 km de l'Ardenya. Havia fet una bona cursa i amb molt bones sensacions.\nArribem a finals de desembre amb les tradicionals Sant Silvestres. Els atletes del C.O. Farners corren en diverses curses el dia de Sant Esteve. L'Ivan Brun i l'Isabel Bagudanch prenen part a la cursa de Llagostera, on els 10 km es fan molt durs pels constants desnivells. El mateix dia es fa la Sant Silvestre de Riudellots de la Selva, amb una bona participació d'atletes del C.O. Farners. Allà ens trobem amb molts companys colomencs que provenen d'altres disciplines esportives. Una cursa molt ràpida i molt ben organitzada. Llàstima de l'embús per accedir al pavelló, on es feia una tap per poder menjar la xocolata desfeta amb melindros!\nEl dia 31 acabem fent les Sant Silvestres de Lloret de Mar, Girona, Les Planes d'Hostoles (muntanya) i la cursa dels nassos de Barcelona. Un fi d'any molt engrescador per pròxims reptes el 2012. Bona any atlètic 2012! Salut i km!\nResultats Sant Silvestre de Riudellots de la Selva (7km):\n-Joan Massó Pastells 00:25:35 lloc 37 C.O. Farners\n-Sergi Lachkar Vall-Llosera 00:27:28 lloc 90 Lloret la Selva\n-Jordi Butinyà Castillo 00:27:39 lloc 96 C.O. Farners\n-Miquel Henderickx 00:28:01 lloc 111 C.O. Farners\n-Mustapha Lachkar 00:29:58 lloc 200 C.O. Farners\n-Ivan Muñoz Martínez 00:30:40 lloc 231 C.O. Farners\n-Xavier Sureda 00:31:11 lloc 261 Runningcampus\nResultat cursa dels nassos de Barcelona (10 km):\n-Xavi Fraile Yanguas 00:38:11 lloc 382 C.O. Farners\nResultats Sant Silvestre de Girona (5 km):\n-Mustapha Lachkar 00:19:24 lloc 113 C.O. Farners\n-Miquel Henderickx 00:21:04 lloc 253 C.O. Farners\n-Ivan Muñoz 00:21:12 lloc 270 C.O. Farners\nResultats Sant Silvestre de muntanya de les Planes d'Hostoles (10km):\n-Joan Massó Pastells 00:50:00 lloc 38 C.O. Farners\n-Jordi Butinyà Castillo 00:55:35 lloc 96 C.O. Farners\n-Miquel Henderickx 00:57:02 lloc 121 C.O. Farners\n-Carles Figueras 00:58:47 lloc 134 C.O. Farners\nEn Manel, en Xavi i l'Ivan a la marató i mitja marató de muntanya de L'Ardenya.\nUna bona colla de colomencs a la Sant Silvestre de Riudellots de la Selva.\nGaudint de la Sant Silvestre de muntanya de les Planes d'Hostoles.\nL'Ivan i en Miquel a la tradicional Sant Silvestre de Girona.\nEn Manel i la Mónica a la Sant Silvestre de Jaca. Prenem nota per l'equipació del club!\nCros de Ventalló, Malgrat de Mar i Santa Cristina ...


Bloc d’en Joan Panisello: de febrer 2010\nTal com us anunciava fa uns dies, segueixo amb la idea de posar-vos, una o dos vegades al mes, una mini exposició d’obres recents, mai exposades abans.\nLes obres d’avui son petits murals cuits amb la tècnica del ra-kú.\nSi els periodistes omplen els seus blocs amb els comentaris de premsa, els poetes ho fan amb els seus poemes, els arquitectes amb els seus projectes....perquè un ceramista no pot mostrar, en petites dosis, els seus treballs més recents?\nDe totes formes, aquí els teniu novament. Espero mantenir aquest costum per molt de temps.\nIgualment posaré al bloc els comentaris que em dediquen els mitjans de comunicació, les meues col·laboracions en temes artístics o socials en els que participe, les visites importants que vinguen a les sales d’exposició que mantinc obertes al públic, previa petició de visita...i més coses que ben segur em vindran al cap.\nEl dia 27 de febrer i en el marc de la Fira de l’Oli 2010, a Jesús, s’han exposat les obres participants al nou Concurs de Pintura. També s’han fet entrega dels premis en les diferents categories.\nLa novetat d’aquest any ha estat el fet que el tema proposat era: el món de la pagesia, de l’oli i del camp. Aquesta novetat ha fet que el nombre de participants haja estat més baix que en altres edicions per la novetat del tema, que ja es pensa institucionalitzar per estar d’acord amb el motiu que mou al poble de Jesús a organitzar la mateixa fira i tots els actes que s’hi realitzen: el món de la pagesia, de l’oli i del camp. Estem convençuts que en properes ocasions es recuperarà l'alta participació dels darrers anys.\nLes fotos, per ordre d’aparició, són de Joana Casanova, Maite Mestre i Vicent Querol.\nPublicat per Joan Panisello a 23:54\nMalgrat ser el més curt de l’any, el mes de febrer d’enguany ha estat farcit de visites de gent estrangera, a banda de nacional, al nostre taller i sales d’exposició permanent:\n1.- Una representació de Finlàndia amb motiu del Projecte Comènius amb l’Escola de Jesús.\n2.- Una representació de Turquia amb motiu del Projecte Comènius amb l’Escola de Jesús.\n3.- Una representació de Líban amb projectes interessants.\n4.- Una representació de Síria també amb projecció de futur.\n5.- La Cònsol General Adjunta de la Xina a Barcelona.\n6.- Alt càrrec de l’Ambaixada de la Xina a França.\n7.- Directors de revistes d’art amb projectes de Publicacions en editorials catalanes, de la India i d’Estats Units...un mes molt curt però força intens.\nPublicat per Joan Panisello a 10:16\nL’Ajuntament de Corbera d’Ebre i el Patronat del Poble Vell editen un magnífic catàleg de 62 planes amb la totalitat de les obres que van formar part d’aquest important esdeveniment cultural de la Terra Alta a l’estiu del 2009. El disseny gràfic l’ha realitzat Zero mig partit pel mig i les fotografies són de Magda Zaragoza i Josep Cañada.\nAl susdit catàleg hi surten publicades totes les obres exposades a la Biennal i relacionades amb: ÀFRICA, DONES OCULTES, ENTENDRE L’ALTRE, EXILI, PROU, DRETS HUMANS, PAU, MIRADES, NEGRA NIT NEGRE FUTUR, ABECEDARI DE LA LLIBERTAT. Una exposició per a recordar i un catàleg per a tenir i guardar per la seua dignitat i presentació.\nA la primera foto hi surten Josep Cañada i Joan Panisello a la sala d’exposicions del ceramista, mentre preparen un treball per a publicar al proper exemplar de la revista “Mansanes i Pataques”, Arts Plàstiques a la Terra Alta.\nPublicat per Joan Panisello a 19:29\n174 Ex–libris de Frederic Mauri comentats per Manel Ollé\nAl mes de febrer s’ha publicat un llibre, llargament esperat, obra de l’extraordinari dibuixant, gravador i pintor que és Frederic Mauri. Els comentaris són del magnífic escriptor i gran persona, Manel Ollé; un tàndem molt difícil de superar. Tots dos treballs es complementen i donen al llibre un valor afegit. Estem davant d’una obra altament recomanable.\nHe gaudit de la companyia te tots dos autors els darrers vuit anys del meu treball de mestre d'expressió artística a l’Institut “Joaquín Bau” i el seu contacte diari fou un regal més d’aquesta important etapa de la meua vida.\nL’estudi introductori del Sr. Oriol M. Diví, com a gran expert en ex-libris, els farà entendre molt millor del que ha faig jo, la vertadera magnitud d’aquesta obra. Els invito a que la coneguen.\nPublicat per Joan Panisello a 0:29\nLa prestigiosa revista BUTLLETÍ INFORMATIU DE CERÀMICA, editada a Barcelona, dedica a l’exemplar Nº 96/97 editat al febrer de 2010 un article magnífic escrit pel ceramòleg Emili Sempere, gran coneixedor del treball del ceramista.\nInauguració al blog de petites exposicions d’obra recent\nCom a novetat d’aquest any 2010 pensem penjar dues vegades cada mes, si el dia a dia ens ho permet, petites exposicions d’obres recents, mai exposades abans. D’aquesta forma els nostres seguidors podran veure les novetats més recents. Aquest 2010 mostrarem les obres cuites, amb la tècnica de ra-kú, l’estiu tardor del 2009 i les que courem aquesta propera primavera i estiu del present any 2010.\nEn principi seran obres planes, o siga plafons, petits i mitjans.\nDe tant en tant vindran les obres de volum.\nEsperem que us agrade la idea. Si voleu podeu opinar al mateix blog. Gràcies.\nLes obres que veureu avui són de petit format. Tenen entre 8 i 9 cm. de diàmetre. Properament en podreu veure també algunes d'emmarcades en aquest mateix blog.\nPrimera foto. Títol: Mar de Corall\nPropera foto. Títol: Laberint\nPropera foto. Títol: Illa volcànica\nPropera foto. Títol: Performance Reial\nPropera foto. Títol: El Pla de les Illes


FGC projecta fer un metro al centre de Manresa – Castellvilarenc.info\nby ACN 28/12/2020 28/12/2020\nFa poques setmanes es va finalitzar l’estudi informatiu per ampliar la línia Llobregat-Anoia, amb un cost previst d’entre 40 i 60 MEUR\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) ha tret a licitació l’estudi informatiu per a l’ampliació i integració urbana de la línia Llobregat-Anoia a Manresa. La proposta implica allargar la línia actual, que acaba a l’estació de Manresa-Baixador, fins a l’entorn de la Plaça Espanya o de al Font de les Oques. Així, la línia arribarà més a prop del centre de la ciutat i de punts estratègics com el CAP Bages o la mateixa plaça d’Espanya com a intercanviador intermodal amb les línies de bus. L’estació de Manresa-Baixador s’enderrocarà i s’urbanitzarà l’espai. La previsió és que les obres s’executin entre el 2023 i el 2025. Els treballs tindran un temps d’execució previst d’uns 3 anys i costaran entre 40 i 60 MEUR


El desenvolupament de mesura en el futur - solucions - Nano (XI) metrologia Co, Ltd\nEl desenvolupament de mesura en el futur\nNano (Xian) Metrologia Co, Ltd | Updated: Nov 28, 2016\nMesura és un antic i emergents de negocis, es desenvolupa juntament amb el desenvolupament de tecnologia producció i Ciències social. Al mateix temps també marca el nivell de modernització d'un país de treball. Treball de mesura és una manera de millorar la prestació econòmica de les empreses industrials, i també és una garantia per millorar la producció i la qualitat del producte.\nA activitats econòmiques, més del 80% de la producció industrial pot ser adonat només després d'una mesura, mesurament activitats en els països industrialitzats aporta 4% ~ 6% i el producte nacional (PNB), mesura és el "ull" de la producció industrial. En els darrers 25 anys, amb l'aparició de làser escàner 3D i tecnologia òptica, tecnologia de mesura obté el ràpid desenvolupament. Com a resultat, aquest camp s'adonaran de més desenvolupament de les noves característiques en el futur, que millorarà la capacitat, control de qualitat i proves. Nous esforços de desenvolupament també es traduirà en canvi del procés de fabricació.\nLa feina de testatge de Metrologia s'emocionarà de laboratori al taller de producció. La clau d'aquest canvi és la portabilitat, simplicitat i flexibilitat dels equips. A més, la mesura s'implementarà en el cas de cap intervenció humana, el procés de fabricació serà capaç de corregir-se segons el resultat del mesurament automàtic.\nPerquè laaparells de mesuraés cada vegada més a prop el taller de producció, ha de tenir la simplicitat i facilitat d'ús, que poden fer el fabricant de les parts de la prova. La inspecció i el control de qualitat de parts ja no serà un procés de Paral·lels, es convertirà en una part integral del procés de fabricació. Mesura interpretarà diverses vegades en el procés de fabricació, així hi ha compost diverses mesures abans de les peces de recanvi.\nAra, cada vegada més operadors cal realitzar el control de qualitat i provar directament en el taller de producció. Aparells de mesura així serà més intuïtiu i fàcil d'usar i entendre. El nivell de coneixement de funcionament i professional necessària també disminuirà.\nEn el futur, intervenció humana serà substituït pel sistema de mesurament automàtic. Perquè la programació és probable que sigui immediatament el malson del grup de control de qualitat, seran més propensos a adoptar la integració flexible i intuïtiva programari i maquinari. Al final del dia, només una mica fàcil, per tant, robot pot separar registres i dur en la programació del camí.\nFinalment, la mesura intel·ligent serà una inversió completa del procés de fabricació. Basat en automatitzatsolució de mesura, processos de fabricació s'adonaran de correcció automàtica. De fet, aquest concepte és el desig comú de molts futuristes.\nUn parell de: La influència en CMM causada per mesurar Bar i pilota\nSegüent: La solució de deformació de dades i aplicació del CMM


El negoci mortuori - La Veu de l'Anoia\nEl negoci mortuori\nL’ésser humà immers de manera irremissible i peremptòria en el mateix cicle natural que els animals i les plantes, neix, creix es desenvolupa a diferents nivells i finalment mor. Dit això i només fent referència a un ordre concret de la realitat de l’home, en tant que expressió genèrica, es constata que l’ésser entra, per raons del devenir de l’existència i corroborat per la història, en convivència amb el factor econòmic ja des de el mateix moment del seu naixement. Unes vegades ho fa per determinació pròpia i altres per circumstàncies ineludibles. Em centraré exclusivament en la realitat concreta del final de l’etapa de l’ésser, a saber, la mort.\nQuan una persona arriba al final dels seus dies el destí més habitual, a la nostra societat occidental, és caure a les mans dels anomenats gestors del procés mortuori. La mort, que\nha segat la vida de l’individu, posa, de forma inexorable, en mans d’uns professionals les despulles de l’ésser. La persona difunta pot haver deixat dita o escrita la seva voluntat de\ncom ha d’estar tractat el seu cos un cop mort; pot haver anunciat, en vida, que voldrà ser sepultat, enterrat o incinerat. Aquesta voluntat és, i cal que sempre sigui així, respectada. Ara bé el que no pot canviar la voluntat dita o escrita és la ingerència del factor econòmic en la gestió del procés mortuori.\nLa societat occidental ha posat en mans d’empreses privades la gestió de la mort. L’Estat, pretesament democràtic i de Dret ha permès que sigui el sector privat consorciat amb l’administració pública el que s’encarregui del sepeli de la persona morta des del punt i final de la vida fins l’acomiadament últim; fent d’aquest procés un acte lucratiu. La mor a occident és un negoci.\nCóm s’ha arribat a aquest estat? On es troba l’arrel d’aquest tracte mortuori? No és l’objecte del present escrit. Mitjançant aquestes línies només pretenc fer un toc d’atenció per a que la societat reflexioni sobre l’assumpte exposat, per a que cadascun de nosaltres aporti inquietuds al respecte i exigeixi, al cap de vall, a l’Administració que faci un canvi de rumb i ofereixi una mort digna però gratuïta; es tracta d’un dret bàsic i universal. En vida es paga i es tributa prou com per què al final de l’existència la família de la persona difunta hagi de suportar unes exaccions injustes pagant unes quanties costosíssimes a una empresa privada per a que es pugui donar digne repòs a la persona que deixa aquest món.\nAnem cap un model que ens allunya de les cobertures fonamentals i inalienables de l’ésser humà. De la mateixa manera que la Sanitat pública garanteix el naixement, l’Estat del benestar ha de garantir un enterrament que no comporti cap càrrega econòmica. No procedeix ni és de justícia que s’hagi de pagar el procés mortuori. Tot el que comporta, a saber, el trasllat del difunt, la preparació del cos, les esqueles, la caixa -si es tracta d’un enterrament o sepultura (a terra o en un nínxol )- o les despeses que genera la incineració, ha de estar garantit i per tant suportat per l’Estat. Es dóna per entès que en tot moment parlo de garantir un procés mortuori amb plenes garanties sanitàries, digne i, per suposat, auster, sense cap mena de pompa.\nPenso que per gestionar adequadament el procés mortuori l’Estat està prou capacitat per fer-ho des de la vessant purament pública. Ara bé si necessita d’ajut extern, és a dir, privat, ho pot fer sempre i quan la pròpia administració assumeixi els costos i no els repercuteixi a les famílies de la persona morta. Per a mi és execrable que es tregui profit econòmic del fi d’etapa d’una vida. Considero abominable que s’hagin de ser empreses privades les que gestionin el procés mortuori i s’enriqueixin d’aquest fet irremeiable, d’aquest destí natural i universal. Puc admetre i entendre, perfectament, que hi hagi empreses que ofereixin serveis addicionals a la mort digna per aquelles famílies que, voluntàriament i per què s’ho poden permetre, decideixin assumir uns costos, uns plusos econòmics, per donar llustrosa sepultura als seus difunts; em refereixo a les caixes mortuòries sumptuoses, a l’amortallament o a la tanatoplàstia (tècnica reconstructiva en casos de mort per accident).\nCal repensar seriosament aquesta qüestió. Aclamem al cel que doni llum suficient per a que el procés mortuori estigui sufragat per l’anomenat Estat del Benestar.\nOpinió- Josep Oriol Jorba\nArticle anteriorJutges peons, un cas únic al món\nPròxim articleLinkedin: un potencial infrautilitzat


Escalades al Penyagolosa: 17 - Viciano - Guallart o Sherpa, 6a\nOberta per: Ferran Guallart i José Luis Viciano (Sherpa) el 12 d'agost de 1961.\nDificultat i longitud: 6a i uns 200 m.\nEquipament: parabolts i un espit.\nAccés: - Si fem l'entrada original començarem de baix, arribant per el camí que bordeja tota la pared fins una profunda però curta canal. A la dreta d'aquesta comença la via. No obstant l'habitual és començar des de el replà de dalt al que accedim caminant pel sender que va pegat a la paret. A l'inici trobarem una placa commemorativa i ja veurem els parabolts que porten a la R-2.\nDescripció: El primer llarg esta poc transitat i herbós, al temps que no esta equipat el que fa que la majoria de cordades inicien la via des de la placa. D'aquesta seguim l'aresta evident fins la R. El tercer llarg creua per la vira cap l'esquerra passant la canal per damunt i remunta per un diedre on trobarem un espit i parabolts fins la R-3. Després i seguint pel diedre pujarem fins eixir al final per l'esquerra a la R-4. El quart llarg és el més difícil i supera unes plaques fissurades en tendència a l'esquerra fins la R-5; aquest llarg és una variant ja que l'original escàs d'equipament va per la dreta seguint un petit diedre on ens trobarem un pitó per després creuar a l'esquerra a la R-5. D'ací al cim superarem uns primers blocs per entrar en una canal un tant bruta per arribar al cim.\nEtiquetes de comentaris: 17- Viciano-Guallart o Sherpa


el MON en IMATGES: Prešernov trg (Ljubljana)\nPrešernov trg (Ljubljana)\nLjubljana (SLO) - Prešernov trg, inserito originariamente da Danielzolli.\nLa plaça de Prešeren (Prešernov trg) és el cor de la petita capital eslovena, Ljubljana. El casc antic de la ciutat sembla sortir d'una petita capsa de bombons per a fins pal·ladars.\nL'Esglèsia Franciscana presideix la plaça en les vistes des del riu Ljubljanica o des del Castell de Ljubljana, que presideix dalt d'un turó el centre administratiu, econòmic, cultural i universitari de la petita república centro-europea.\nSobre el riu Ljubljanica, el Tromostovje (el triple pont) apropa el principal barri administratiu i financer de la capital a l'altra riba, on els estrets carrers del casc antic intenten pujar fins al turó del castell que presideix la ciutat.\nPublicat per Catarrà a 17:12


Commemoració del Día de Andalucía a Sentmenat - sentmenat.com\nInici Cultura Commemoració del Día de Andalucía a Sentmenat\nCommemoració del Día de Andalucía a Sentmenat\nDemà 28 de febrer se celebra el Día de Andalucía. Per aquest motiu, la Casa de Andalucía de Sentmenat ha organitzat com cada any un conjunt d’activitats commemoratives i festives que tindran lloc durant tot el cap de setmana i que inclouran des d’actuacions musicals fins el tradicional vi d’honor.\nAndalusia celebra la seva diada el 28 de febrer, una diada que commemora el referèndum que l’any 1980 va permetre aprovar l’Estatut d’Autonomia de la comunitat.\nLa Casa de Andalucía de Sentmenat ha volgut sumar-se a la commemoració d’aquesta diada amb l’organització de diverses activitats que tindran lloc aquest cap de setmana.\nEls actes festius i commemoratius començaran el dissabte a partir de 2/4 de 8 del vespre, al pavelló municipal Tèxtil Besòs amb les interpretacions de cançó andalusa de Salvador Arroyo i de Coplas Legendarias de Victoria Ocaña.\nEl mateix pavelló acollirà a 2/4 de 10 el sopar de germanor que anirà seguit d’un ball amb música en directe a càrrec de l’Orquestra Trio a partir de les 11 de la nit.\nEls actes continuaran l’endemà diumenge al local de l’entitat sentmenatenca. A les 12 del migdia, el professor de guitarra de la Casa de Andalucía David Fernández Delgado oferirà un concert de guitarra flamenca amb cajón.\nLa commemoració del Día de Andalucía es clourà a la 1 del migdia amb el tradicional Vi d’honor d’homenatge als socis que inclourà una degustació de tapes, aperitius i vins típics d’Andalusia per a tots els assistents.\nEls actes compten amb el suport de l’Ajuntament de Sentmenat i de la Junta de Andalucía.


Endesa anuncia un tall de llum a Ciutat Jardí i Sant Genís durant el matí d’aquest divendres | Ràdio Palafolls\nHome Societat Endesa anuncia un tall de llum a Ciutat Jardí i Sant Genís durant el matí d’aquest divendres\nMarc Ferri , juliol 18, 2019\t / 389 0\nDemà divendres, diversos carrers de la urbanització de Ciutat Jardí patiran un tall d’electricitat.\nSegons ha informat Endesa, es tracta d’un tall programat i que es fa per treballs de manteniment a les instal·lacions de la companyia.\nSegons l’empresa, l’actuació vol servir per “incrementar la qualitat del servei elèctric”, i obligarà a interrompre de forma temporal el subministrament d’energia elèctrica a la zona entre 8 del matí i 12 del migdia.\nEl tall afectarà a Sant Genís i els carrers de Ciutat Jardí que hi ha entre la rotonda d’entrada a la urbanització i fins a l’autopista C-32, és a dir, els carrers situats a la part sud.\nSegons ha informat Endesa, les tasques de manteniment es faran al centre de transformació de Endesa té a Ciutat Jardí, i consistiran en la neteja dels aïlladors i una revisió dels elements de la infraestructura.\nLa companyia recorda que, tot i que fer els treballs, les línies es consideren en tensió, per la qual cosa el subministrament es pot reprendre en qualsevol moment.\nEs constitueix el nou Consell Comarcal del Maresme, presidit per ERC


El tècnic de Sòria creu que hi ha temps i talent per revertir la delicada situació de l’Espanyol\n6 min. Cornellà de Llobregat 08/10/2019 19:00\n651x366 Carlos García Pont, Pablo Machín i Rufete durant la presentació. / ALEJANDRO GARCÍA / EFE Carlos García Pont, Pablo Machín i Rufete durant la presentació. / ALEJANDRO GARCÍA / EFE\nEl desembre del 2015, Constantin Galca va presentar-se amb la voluntat d’“arrossegar l’afició amb un equip que tracti bé la pilota, que la tingui i desgasti el rival amb un bon joc”. L’estiu del 2016, Quique Sánchez Flores va aterrar a l’Espanyol amb el “compromís de fer alguna cosa especial per arribar al cor dels aficionats”. El del 2018, Rubi va parlar de “valentia” i de “fer espectacle” perquè la gent gaudís de l’equip i se sentís “identificada” amb la seva manera de jugar. El juny passat, Gallego va insistir que “l’objectiu mare” del seu projecte era que l’afició se sentís “identificada” amb el seu equip. Ahir, Pablo Machín, la cinquena aposta durant el mandat de Chen Yansheng per a la banqueta espanyolista, també va situar l’afició com la principal destinatària de la feina que ha de fer el seu equip: “El principal objectiu és que els 27.000 socis del club vagin a l’estadi i disfrutin”. Per aconseguir-ho, va reivindicar que primer cal inculcar als seus homes un element innegociable: “Donar-ho tot sobre la gespa i no abaixar mai els braços”. Machín vol que l’Espanyol torni a competir.\nMissatges diferents per a una mateixa afició que fa temps que espera un entrenador que aconsegueixi consolidar el creixement d’un club que no creix a la mateixa velocitat a la gespa i als despatxos. “Vinc en un moment que és el que és, quan m’ha arribat”, va comentar el nouvingut, que té clar per on ha de començar. “La base és posar-los-ho difícil als rivals. Ser competitiu vol dir ser difícil de batre. Les cases es comencen pels fonaments. No podem regalar el punt que ens dona la Federació abans de començar els partits. I a partir d’aquí, intentar ser efectius”. Machín, que firma fins al 2021 i arriba acompanyat de Jordi Guerrero (segon entrenador), Jordi Balcells (preparador físic) i Carlos Martínez (assistent analista), va evitar fer qualsevol promesa més enllà de la “màxima implicació” des del primer fins l’últim minut. El tècnic de Sòria va deixar clar que intentarà impregnar-se de les “senyes d’identitat històriques de l’Espanyol”, un club que va assegurar que coneix bé. I va afegir que no va dubtar gens quan li van proposar assumir el càrrec. “Quan era a casa veient opcions que podien passar, l’Espanyol era un dels equips més atractius. No m’ho vaig pensar quan em van trucar”, va confessar. Ahir, Chen Yansheng va desitjar-li sort i èxits en aquest nou repte en una breu videotrucada traduïda pel conseller Mao Ye i difosa pel club.\n651x366 Pablo Machín, durant la seva presentació amb l'Espanyol / RCD ESPANYOL Pablo Machín, durant la seva presentació amb l'Espanyol / RCD ESPANYOL\nMachín va apuntar que té clar que arriba a “un club històric” que vol deixar “en el lloc que es mereix”. “Si l’Espanyol està en aquesta situació és perquè ha fet coses malament, però també n’ha fet de ben fetes. En el moment que les identifiquem, estarem més a prop de ser un equip competitiu”, va apuntar. El tècnic de Sòria va presentar-se amb un discurs humil i sense populismes, en què paraules com “treball” i “ambició” van tenir un pes significatiu. “Vinc a aquest projecte per créixer junts”, va prosseguir, abans de deixar clar que, tot i que no llençarà “per la borda” l’Europa League, té clar que on ha d’encertar-la “tant sí com no” és a la Lliga, la competició “prioritària” i que dona “viabilitat” al projecte.\nTot i partir d’una posició de desavantatge respecte a altres equips, Machín té clar que hi ha marge per capgirar la situació en què es troba l’Espanyol. “El temps no és el problema més greu. No serà una excusa, queden moltes jornades. Hem de fer millor que altres equips moltes coses”. El nou entrenador va aclarir que els jugadors estan rendint per sota de les seves possibilitats i que, tot i que els tècnics no tenen “una vareta màgica”, intentarà que recuperin la versió que ja van demostrar la temporada passada. “Sempre dic que cap entrenador pot fer d’un ase un cavall de carreres, però aquests jugadors tenen capacitats i els he de fer veure que jugant diferent es pot produir un context perquè brillin”, va afegir el preparador.\nEn aquest sentit, el flamant entrenador espanyolista va anticipar que ja s’ha imaginat com intentarà integrar el seu característic 3-5-2 (o 5-3-2) a l’Espanyol. “He fet els meus càlculs, hi ha una plantilla àmplia i haurem d’adaptar futbolistes versàtils al model de joc”. Machín, això sí, va reconèixer que, si aquest esquema no funciona, no tindrà problemes per modificar-lo: “Si en algun moment entenc que la plantilla se sent més còmoda amb un altre sistema, o he de fer matisos, que ningú dubti que ho faré. El que busco és el benefici de l’equip i les victòries que ens donin confiança per mirar a posicions més altes”, va sentenciar.\nRufete avisa de pèrdua d’identitat\n“La seva trajectòria és coneguda. Encarna valors com humilitat, treball i ambició, que és el que som. No pretendre ser més del que som. L’ambició és la recepta per arribar més amunt del que la humilitat et requeriria. Ens ajudarà a fer que tota la plantilla agafi ambició i faci que aquesta sigui una meravellosa temporada per al club. Una temporada en què la sort encara no està dictada”, va apuntar el vicepresident Carlos García Pont, que va sumar-se a alguns jugadors de la plantilla per enviar un missatge d’agraïment cap a David Gallego. “Ha fet una feina espectacular en aquests sis anys al club, és una llàstima que no hagi pogut seguir amb nosaltres però pensem que és millor tirar endavant”.\nTambé s’hi va referir en termes positius el director de futbol professional del club. Tot i assegurar que s’endú moltes coses del temps que ha pogut treballar amb “un periquito” com Gallego, Rufete va enviar un missatge crític amb la dinàmica que arrossegava l’equip. “Necessitem no només jugar bé sinó impregnar-nos d’esforç, treball i sacrifici, que són les senyes d’identitat de l’Espanyol. El joc a vegades pot sortir bé o malament, però si perdem les senyes d’identitat com a model correm risc, hem de reflexionar i pensar que si som on som és perquè estem perdent aquestes senyes d’identitat”. Rufete confia que Machín “li pot anar molt bé al club”, i desitja que l’equip pugui “aprendre d’aquests moments perquè, quan se’n surti, no hi torni”.


El Wiski és un gos genial!!! És jovenet, deu tenir un any aproximadament. Es porta perfectament tant amb mascles com amb femelles. Amb la corretja passeja perfectament i sense ella també, ja que és molt juganer però súper obedient. Li encanta perseguir papallones... i quan les ha caçat ,doncs .... no se, les deu trobar bones jejeje. És un gos 10, un company ideal !!!!. ADOPTAT!!!! Gràcies família!!!!\nEl Dark és un gos jove d'un any aproximadament. És molt bo i súper afectuós. Busca la companyia de les persones constantment i es desfà en mimos. Es porta perfectament amb mascles i femelles. Té molta energia i ganes de jugar com a gos jove que és, però passejar amb ell és una meravella, tant amb corretja com sense ella. Si vols un gosset ben divertit, una alegria per a la teva casa i un company fidel, el Dark és el teu company ideal....vine que t'està esperant!!!! ADOPTAT!!!! Felicitats petit!!!


Enric I. Canela » Blog Archive » Un sistema immune fort protegeix contra les infeccions\nUn sistema immune fort protegeix contra les infeccions\nEl diari El Periódico publicava el dia 22 un article que titulava Els suplements de vitamina D no protegeixen contra la Covid-19. És la traducció d’una nota de l’agència EFE. Sembla que sense pensar més, un munt de diaris ho han publicat.\nLa nota elaborada per l’agència EFE es basa en un recent article a la revista BMJ, Nutrition, Prevention and Health. L’article és Lanham-New SA, Webb AR, Cashman KD, et al. Vitamin D and SARS-CoV-2virus/COVID-19 disease. BMJ Nutrition, Prevention &Health 2020;0. doi:10.1136/bmjnph-2020-000089\nEl clam dels autors és que no es prengui un excés de vitamina D amb suplements. L’excés és dolent, ho comparteixo.\nTanmateix, el que realment conclou l’article és:\n(1) La vitamina D és essencial per a una bona salut.\n(2) Moltes persones, en particular les que viuen a latituds del nord (com ara el Regne Unit, Irlanda, el nord d’Europa, el Canadà i les parts del nord dels EUA, el nord de l’Índia i la Xina), tenen un estat de vitamina D deficient, sobretot a l’hivern o si estan confinades. en interiors\n(3) Un estatus baix de vitamina D es pot agreujar durant aquesta crisi COVID-19 (per exemple, a causa de la vida a l’interior i, per tant, a la reducció de l’exposició solar), i a qualsevol persona que s’aïlli amb un accés limitat a la llum solar se li recomana prendre un suplement de vitamina D, d’acord amb les recomanacions del seu govern per a la població en general (és a dir, 400 UI / dia per al Regne Unit i 600 UI / dia per als EUA (800 UI durant> 70 anys)) i la Unió Europea (UE).\n(4) No hi ha evidències científiques concloents que demostrin que la ingesta molt elevada (és a dir, mega suplements) de vitamina D serà beneficiosa per prevenir o tractar COVID-19.\n(5) Hi ha evidència de riscos per a la salut amb aportacions excessives de vitamina D, especialment per a aquelles persones amb altres problemes de salut, com ara una funció renal reduïda.\nCal dir que la nota d’EFE i per tant l’article del diari El Periódico són confosos. Entre altres coses no parlen del sistema immune. La vitamina D és essencial per a l’homeòstasi del sistema immune i això també ho diu l’article del BMJ, Nutrition, Prevention and Health. Amb baixa vitamina D, sistema immune, entre altres coses, deficient i més risc de patir infeccions. Greu dèficit de la premsa. Diu la premsa que “molt poca quantitat d’aquesta vitamina pot portar al raquitisme o al desenvolupament de l’osteoporosi”. Al raquitisme en els nens, però en cap cas a l’osteoporosi. L’osteoporosi és una malaltia d’etiologia complexa, bàsicament depenent de desequilibris en les hormones sexuals. Efectivament, als que tenen osteoporosi se’ls recomana tenir un nivell del vitamina D adequat. Els autors agafen la cita de la Royal Osteoporosis Society que recomanen un bon status de vitamina D i prendre suplements si no és el cas, però no diuen en cap moment que la manca de vitamina D causi osteoporosi. Els autors no diuen tampoc que la causi a l’article. Si que ho diu la investigadora principal a l’entrevista i no és cert.\nAmb tot, no estic completament d’acord amb l’article del BMJ, Nutrition, Prevention and Health. Diu l’article que les persones que viuen a latituds nord tenen menys vitamina D. Justament a Europa Itàlia i Espanya estan molt pitjor que Noruega, que en té més. Hi ha resultats dispars, però això és bàsicament així. Tampoc en la toxicitat. La toxicitat comprovada està per sobre de les 10.000 UI/dia, molt per sobre de la quantitat que conté qualsevol suplement. De totes formes, no es convenient prendre’m durant temps molt llargs ja que s’acumula.\nEn síntesi, si el sistema immune està fort, les defenses contra patògens són més eficaces, incloses i especialment les malalties respiratòries. Un sistema immune fort, resisteix millor la infecció del SARS-CoV-2. La vitamina D enforteix i és essencial per a un sistema immune fort.\nConclusió: La vitamina D és essencial per patir menys danys per qualsevol infecció. Prendre vitamina D en excés creient que evitaràs la malaltia, pot ser un risc. Les dosis dels suplements comercials no són perilloses. Prendre’s el pot sencer de cop, sí.


EPS - Espai de Participació a Secundària: Article sobre participació\nArticle sobre participació\nUs reproduïm un article publicat a la web de l'Associació d'Estudiants progressistes\nParticipar és educar, educar és participar!\nComunicat de les Diades 2008 per l’escola pública del Marc Unitari de la Comunitat Educativa (MUCE)\nL’educació és un dret al que tothom ha d’accedir. Les administracions han de garantir el compliment d’aquest dret en un marc d’equitat i respecte als pensaments individuals i col·lectius. Però l’educació no és un acte individual. La formació, l’adquisició de coneixements, l’assumpció de valors per parts de les persones es produeix en un context social.\nEl Marc Unitari de la Comunitat Educativa considera que la participació és un principi fonamental i un dels requisits de l’educació de qualitat. Participar és, a la vegada, un dret de ciutadania, un principi educatiu i un valor cultural que cal consolidar en l’educació dels infants i els joves. La participació configura una cultura, una manera de fer les coses, que dóna als ciutadans el dret i l’obligació d’intervenir en els afers col·lectius, ser informats, consultats i - en els àmbits corresponents – ser coresponsables de les decisions que es prenen. En aquest sentit, manifestem que l’educació és participació perquè és part essencial de l’objectiu de conformar una ciutadania democràtica amb capacitat per fer-se responsable i intervenir activament en els afers col·lectius amb criteris de llibertat i responsabilitat.\nL’alumnat és el protagonista del processos d’aprenentatge; defensem una cultura on l’aprenentatge és significatiu perquè respon a l’acció, la implicació i la reflexió sobre allò que s’aprèn.\nLa participació és, també, la complicitat, el consens i el treball en comú de famílies, estudiants, professionals i altres agents educadors, buscant la coherència en les seves actuacions i establint espais per a la confiança mútua i l’actuació col·lectiva.\nEn l’àmbit del centres educatius, la cultura democràtica ha de presidir el funcionament del centre, la seva gestió i la seva pràctica educativa. La participació és molt més que formar part dels òrgans de govern i col·laborar en el seu funcionament. Ha d’impregnar la cultura de les aules, la cultura dels centres, obrint i fomentant àmbits on l’intercanvi i la interacció entre tots els membres de la comunitat educativa sigui una constant.\nEl consell escolar és l’espai de confluència formal de la comunitat educativa per prendre les decisions i marcar els objectius del centre. La participació és requisit imprescindible per a l’exercici de l’autonomia responsable on la definició col·lectiva del projecte educatiu n’és l’eix vertebrador.\nReivindiquem que aquesta cultura democràtica impregni profundament la nova llei d’educació de Catalunya, formulant propostes i establint mesures que estimulin i garanteixin aquest exercici de la participació de la comunitat educativa en el seu conjunt.\nReclamen, també, la creació i el desenvolupament de nous espais de participació que transcendeixin el centre i on els objectius educatius es puguin compartir amb altres agents educadors. En el marc més proper, al barri o al poble, al districte o la comarca, al municipi, a la zona educativa, ... és on es pot donar amb major facilitat aquesta confluència que ha de configurar un model educatiu, on escoles, instituts, centres d’educació en el lleure, associacions, entitats culturals i administracions poden configurar projectes educatius territorials que fan creïble una nova cultura educativa on l’educació és cosa de tothom\nPublicat per cjb.cat en 13:06


> CINE > propostes didàctiques > fragments de pel.lícules > Howl\nTema: llibertat de pensament i de creences, llibertat d'expressió\nFragment: final del judici per obscenitat\nDirecció: Rob Epstein, Jeffrey Friedman\nArgument: Fals documental sobre el judici per obscenitat contra l'editor de "Howl" (1956), del poeta Allen Ginsberg. Ginsberg (1926-1997) pertanyia al moviment anomenat "beat". En la pel.lícula es barregen parts en què s'escenifica que el poeta explica la seva vida i recita el poema, parts en què el poema s'il.lustra amb animacions, i parts en què s'escenifica el judici contra l'editor.\nInici del fragment: Intervenció de l'advocat defensor, "El senyor Ginsberg, a l'explicar la seva història..." (minut 66 aprox.)\nFinal del fragment: Final de la sentència del jutge, "Declaro l'acusat innocent." (minut 70 aprox.)\nL'advocat defensor de l'editor acusat de publicar una obra obscena, defensa la llibertat d'expressió i la subjectivitat del concepte d'obscenitat, i a continuació el jutge fa també un al.legat a favor de la llibertat d'expressió i absol l'acusat.\nFer un debat sobre la llibertat d'expressió i sobre la subjectivitat de conceptes com l'obscenitat.\nFer un debat sobre els límits de la llibertat d'expressió existents en la societat en què vivim.\n-Es pot justificar que la llibertat d'expressió tingui algun límit? Hi ha algun país en què la llibertat d'expressió sigui absoluta?\n-Quins són els límits de la llibertat d'expressió en el nostre país? Creus que algun d'aquests límits és legítim i altres no? Si és així, quins?\n-Creus que la paraula "terrorisme" avui pot plantejar dilemes semblants als de la paraula "obscenitat" als anys cinquanta del segle passat? Creus que és fàcil consensuar què és i què no és "terrorisme"?\n-I pel que fa a "delictes d'odi", és fàcil consensuar els criteris?\n-Si aparegués un nou Hitler, hauria de poder fer apologia del seu antisemitisme, la seva homofòbia i el seu menyspreu als gitanos?\n-És el mateix ser antisemita que proposar l'extermini dels jueus?\n-Al teu institut hi ha límits a la llibertat d'expressió? Quins? Et semblen bé?


Es reprenen les obres d'urbanització del Parc Central | Valencia Extra\nAhir es van reprendre les obres d’urbanització del Parc Central Russafa-Malilla que no es van poder executar en la zona que havia estat ocupada per instal·lacions d’un concessionari de cotxes. Els treballs, que van haver de ser licitats de nou, van començar al juny de l’any passat, però van haver de suspendre’s temporalment. El motiu: les proves de laboratori de control de qualitat, que habitualment es realitzen durant l’execució de les obres, van qualificar de “no perillosos” en lloc de “inerts” els residus procedents de l’excavació i moviment de terres. Aquesta circumstància suposa que eixos residus han de traslladar-se a un abocador, especialitzat en residus “no perillosos”, en lloc d’un abocador d'”inerts”, com contemplava el projecte licitat. No es tractava d’un problema de contaminació si no de la mena d’abocador on havien de traslladar-se.\nDesprés de la suspensió de les obres el passat 28 de juliol, la Direcció Facultativa de les obres i el servei de Suport Tècnic de la societat València Parc Central, van realitzar estudis i proves\n(tastos i assajos de caracterització del terreny, proves de càrrega i anàlisi de la gestió de les terres)\nper a elaborar una proposta tècnica i econòmica que determinara la quantitat a retirar, l’abocador especialitzat i l’impacte econòmic en el contracte, conforme amb la Llei de Contractes del Sector Públic.\nLa cerca de la solució s’ha centrat en reduir la quantitat i reciclar al màxim els productes de les excavacions en la mateixa obra. No sols per criteris econòmics sinó també mediambientals.\nLa proposta tècnica i econòmica havia de ser aprovada per l’òrgan de contractació de la societat València Parc Central. Una vegada aprovada s’ha alçat la suspensió temporal de les obres que tenen un termini d’execució de 8 mesos i un pressupost vigent d’1.483.357,86 €.\nEntre les actuacions del parc pendents destaquen, en l’entorn confrontant a l’Av. Peris i Valero: l’ampliació del moll 4, la finalització del mur verd, la construcció de l’arener -un joc infantil- i la continuïtat del canal i font de l’accés pel carrer Dr. Domagk. A més de l’execució de vials també es completaran les instal·lacions elèctriques del centre de repartiment de requerit per Iberdrola.\nEls treballs s’han représ amb l’adequació de l’accés per a camions, revisió del clos i desbrossaments.\nLa superfície aproximada de les obres de la “Separata d’Obres d’Urbanització del parc Central Zona Russafa. Zona Dr. Domagk i altres”, és d’uns 4.000 m², distribuïda en dues parts, una de 1.400 m² que afecta instal·lacions del parc i una altra de 2.500 m² que afecta vials de la urbanització de les parcel·les edificables.


Reconstruint la identitat – El Baluard\nReconstruint la identitat\nby Josep Gras Carmona\nTraducció d’Ernest Riera\nBarcelona: La Magrana, 2012 (1ª edició, setembre)\n362 pàgs. 21 euros\nNicole Krauss (Nova York, 1974) és considerada una de les més importants escriptores nord-americanes actuals de la seva generació. La seva darrera novel·la, Casa gran (Great House, 2010), ha contribuït a consolidar aquest prestigi, la qual cosa no és pas poc meritòria si tenim en compte que aquesta és tot just la seva tercera novel·la publicada. The New Yorker (tot un “santuari” de la crítica i l’assaig literaris, on noms il·lustres com George Steiner, Philip Roth o John Updike hi han escrit regularment) la recomana sense reserves.\nCasa gran, la seva segona obra traduïda al català després de La història de l’amor (La Magrana, 2006) i Llega un hombre y dice (només en versió castellana a Salamandra, 2008), amb la qual va ser candidata el 2010 al National Book Award, és una novel·la polifònica: diferents veus en primera persona assumeixen la conducció dels seus respectius relats.\nPer ser més exactes, hauríem de parlar de narracions més que no pas d’una novel·la estructurada de la manera habitual. Es tracta de quatre històries que en una primera part són relatades de manera independent, però que acabaran confluïnt en punts de trobada argumentals i complementant-se recíprocament en la segona part del llibre.\nUna inesperada fragilitat\nEl principal d’aquests nexes el constitueix l’existència d’un singular escriptori, d’una presència aclaparadora –com diuen alguns dels seus usuaris en diferents moments- i que aquí es converteix en un personatge més de la novel·la. El que representa aquest escriptori en les vides dels seus propietaris provisionals és summament important i acabarà marcant-ne el rumb i provocant-hi canvis imprevistos.\nSi alguna cosa en comú tenen aquests personatges és una necessitat, més o menys urgent segons el cas, de recompondre la seva identitat, de resoldre alguns interrogants encara pendents. Rememorant episodis del seu passat en el que és més un acte imaginatiu –tal com la mateixa Nicole Krauss ha manifestat al respecte en entrevistes a diaris i revistes- que un exercici rigorós de memòria, aquestes persones s’adonen de la fragilitat amb què se sostenen el que fins ara pensaven que eren uns fonaments sòlids en les seves existències aparentment plàcides.\nAquesta cerca en la pròpia vida viscuda fins ara per mirar de trobar respostes pren, en la narrativa de Nicole Krauss a Casa gran, un to d’introspecció gens abstracte ni elucubratiu sinó molt vinculat sempre al moment present en què es troben els personatges. En aquest sentit, contribueix a justificar-ne les accions que aquests emprenen i a comprendre millor la complexitat de les seves actituds.\nCamins que convergeixen\n¿Què poden tenir en comú, a priori, una escriptora nord-americana que viu sola, només amb la companyia imponent d’un valuós escriptori, un advocat ja retirat i ara vidu per a qui un dels seus fills és un autèntic desconegut, una altra escriptora que va sobreviure al genocidi nazi però que amaga alguna cosa i un antiquari jueu perseverant i audaç? L’autora aconsegueix que camins distants i diferents acabin trobant-se ni que sigui esporàdicament i fer així que determinats assumptes pendents trobin per fi una via, encara que incerta, de resolució. Krauss demostra aquí el mestratge amb què governa els rumbs un punt erràtics d’uns personatges clarament infeliços. La seva escriptura és pacient, sobtil, elaborada.\nLa continuïtat temàtica entre totes quatre històries és evident, i el que canvia és l’ordre cronològic dels fets i vivències que s’hi expliquen. Sens dubte aquest és, al meu parer, un altre dels encerts destacats de la novel·la. L’escriptora mostra un gran domini en l’ús de la memòria personal i com aquesta va prenent forma de manera fragmentària però cohesionada en el cos del relat.\nNo podem deixar d’esmentar un tret que amb o menys intensitat forma part també de la literatura de Nicole Krauss i és la influència del seu origen jueu. Ella mateixa ho ha reconegut sempre públicament: tant pel que fa als seus descendents familiars (els seus avis van ser els únics supervivents de l’holocaust a la seva família), com respecte a principis i valors del pensament jueu que són presents en les seves obres, la incertesa per posar només un exemple.\nUna incertesa que avui plana pertot, que domina pràcticament tots els àmbits de la nostra vida quotidiana i a la qual és difícil oposar-s’hi. Potser per això, al capdavall, els neguits dels personatges d’aquesta novel·la ens resulten més propers i familiars del que ens podria semblar a primera vista.\nOvació de gala al degà dels dramaturgs catalans\nEl gran amfitrió\nJosep Gras Carmona 30 de Març de 2013\njose patiño ha dit:\n24 de Juny de 2014 a les 17:40\nJosep soy (tu alma pesada del globus\ny la braseria.Tus comentarios son como un pintura de acuarela ligeros\nespaciosos y de un color transparente siempre supe que escribias y escribes bien.\nY lo que mas me gusta es la reseña de la pelicula LA GRANDE BELLEZA yo disfrute mucho con esa peli tiene que cogerte en la edad que tienes una mezcla de decadencia y ganas de vivir\n24 de Juny de 2014 a les 17:41


El Suprem avala per unanimitat l'exhumació de Franco i que siga enterrat en Mingorrubio | Valencia Extra\nLa Sala contenciosa administrativa del Tribunal Suprem ha avalat de forma unànime i per raons d'”interés general”, segons han assenyalat a Europa Press fonts jurídiques, la decisió del Govern de Pedro Sánchez de traure les restes del dictador Francisco Franco de la Vall dels Caiguts per a la seua posterior inhumació en el cementeri del Marró-Mingorrubio. El recurs de la família contrari als plans de l’Executiu ha sigut rebutjat íntegrament.\nL’alt tribunal ha donat a conéixer aquest dimarts solament la fallada sobre aquest assumpte, que a penes li ha suposat una hora de deliberació als sis magistrats que componien la Sala. La resolució tardarà uns dies a donar-se a conéixer, segons les mateixes fonts.\nEn el seu recurs davant el Suprem, els Franc argumentaven contra la decisió del Consell de Ministres sobre les restes i reclamaven que, en tot cas, la reinhumació es produïra en la cripta de la Catedral de l’Almudena on posseeixen un panteó que ja guarda les restes d’altres membres de la família. El Govern rebutja aquesta alternativa per motius de seguretat, i per a evitar que la nova destinació de Franco siga un lloc d’exaltació a la seua figura.\nCoincidint amb la deliberació, i a les mateixes portes de l’alt tribunal, més de cent organitzacions de memòria històrica havien convocat una concentració sota el lema #NiValleNiAlmudena. Una d’elles, l’Associació per a la Recuperació de la Memòria Històrica (ARMH), ha emés un comunicat en el qual adverteix que procedirà contra l’Estat si les restes del dictador continuen en sòl públic, ja siga aquest la Vall dels Caiguts o en Mingorrubio.\nA més de l’exhumació, que l’Executiu va fonamentar en la Llei de Memòria Històrica, l’aspecte de la demanda que concentrava major complexitat jurídica era el relatiu al lloc de repòs definitiu de les restes una vegada aquests isquen de la Vall dels Caiguts, situat en el municipi madrileny de l’Escorial.\nLa seua resolució venia dividint al tribunal durant les deliberacions que s’han produït en els últims dies en afectar el dret dels familiars a triar el lloc per a donar sepultura a les restes del seu familiar.\nEl tribunal que finalment ha aconseguit un acord unànime està presidit per Jorge Rodríguez Zapata i l’integren també els magistrats Celsa Pic, José Luis Requero, Pilar Teso, Segon Sanz i Pablo Lucas. El ponent de la resolució que es coneixerà en els pròxims dies és aquest últim, l’esborrany del qual de sentència ha sigut assumit per tots els integrants de la Sala.\nPARALITZACIÓ AL JUNY\nEl Suprem va paralitzar l’exhumació acordada pel Govern per al passat 10 de juny i ho va justificar en la necessitat d’evitar el perjudici que, d’una altra manera, es causaria als recurrents -la família Franco i altres tres col·lectius- i, especialment, als interessos públics encarnats en l’Estat i en les seues institucions constitucionals, “els quals es veurien greument afectats si, exhumats aqueixes restes, s’estimara el recurs i calguera retornar-los al lloc en què es troben”.\nEn aquest assumpte estan personats, a més de la família Franco, La Fundació Francisco Franco, la comunitat Benedictina en Cuelgamuros i l’Associació de Defensa de la Vall dels Caiguts. Els seus recursos es resoldran més endavant en el mateix sentit que el dictaminat aquest dimarts.\nDavant la negativa de la família de renunciar de moment a enterrar a Franco en la sepultura que posseeixen a perpetuïtat en la cripta de l’Almudena, un lloc que el Govern considera inadequat per la seua situació tan cèntrica i el seu interés turístic, l’Executiu va aprovar posteriorment, el 15 de març, un altre acord pel qual decidia reinhumar les restes del dictador en el cementeri del Marró-Mingorrubio i fixava per al 10 de juny la data dels treballs d’inhumació.\nEn les seues al·legacions sobre el fons, la família Franco qualificava de “precipitada” la decisió del Govern de Pedro Sánchez i denunciava que encaixava en una voluntat “electoralista” sense justificació.\nPer part seua, l’Advocacia de l’Estat, la postura del qual ha sigut l’avalada, assenyalava que totes les decisions de l’Executiu encaixen en la legalitat i no vulneren drets de la família del dictador, per la qual cosa han de complir-se de ple de la Llei de Memòria Històrica.


27 Montefiore Hotel Tel Aviv Israel - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMontefiore 27 street, Centre urbà Tel-Aviv, Tel Aviv, Israel, 65793 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a 27 Montefiore Hotel?\nPuntuació 5,7 (412 comentaris)\nBarri Centre urbà Tel-Aviv Zona de Platja Centre urbà Tel-Aviv Centre urbà Tel-Aviv Petah Tikva Zona de Platja\nMés informació sobre 27 Montefiore Hotel\nBen situat a la l'oci nocturn, les platges, els restaurants area de Tel Aviv ciutat, 27 Montefiore Hotel us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. El centre de la ciutat és només a 0.1 km i l'aeroport és només a 16 minuts. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: The Great Synagogue, Mandelbaum's jewelry & design, Hibino.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Tel Aviv. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), banyera hidromassatge, habitacions per a no fumadors per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com massatge. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, 27 Montefiore Hotel no troba competidors en cap categoria.\nPreu del desplaçament a l'aeroport: 140 ILS\nTots els tipus de viatgers (27)Viatger de Negocis (3)Parelles (15)Viatgers en solitari (7)Famílies amb infants grans (2)


Marc Grajal i Gema Barrachina guanyadors de la cursa "paral·lela" celebrada sobre 10 km\nDilluns, 20 Maig 2019 16:25\nEl guanyador travessant l'arribada de forma espectacular\nL’estrena de la Mitja Marató en horari de tarda, que es deia que s’havia fet per augmentar el nombre de participants, potser no va acabar de ser tant positiu com s’esperava. De fet en la mitja pròpiament dita va baixar el nombre, ja que van arribar 457 atletes, 383 homes i 74 dones, menys de la meitat de la quantitat de l’última edició, quan van arribar 925 atletes. Sumant els 238 atletes de la cursa de 10 km s'arriba als 695 arribats, lluny encara dels del desembre del 2017. Això no vol dir, tot al contrari, que l’ambient no fos magnífic durant tot la competició.\nEls registres tot i que el recorregut, per la N-II i absolutament pla, semblava indicar que podrien ser molt bons, també van estar lluny dels records de la prova del kenyà Jacob Kiplagat amb 1:02:58 i de Lídia Rodríguez amb 1:13:58, aquest establert l’any passat en un recorregut en teoria molt més complicat.\nEl guanyador absolut va ser Carles Montllor (Inverse) amb 1:09:50, seguit de Jordi Alsina (Torelló) (1:11:51), Albert Ruz (CN MATARÓ) (1:13:25), Manel Cabanillas (1:13:54) i Manel Deli (Manresa) (1:13:57).\nEn categoria femenina la primera va ser Ana Martínez (Castelldefels) amb 1:35:19, seguida de Ana Sotos (1:37:02), Paqui Calerio (La Sansi) 1:38:02, Linda Arnott (1:40:18) i Elena Pablo (Ansiedad) 1:40:48.\nMarc Grajal guanyador dels 10 km\nEn la prova de 10 km, quasi equivalent al quart de mitja marató, va guanyar el mataroní Marc Grajal (Ríos Running Team), que havia guanyat l'any 2017 la cursa del terç de mitja. Va fer-ho amb amb 34:35. En segon lloc va arribar el també mataroní Enrique Luque (Ríos Running Team) (35:04) i tercer va ser Mattias Rosa (Maimakansu) (37:00). La primera noia va ser Gema Barrachina (Ríos Running Team) amb 37:25.\nGema Barrachina la 1a noia en 10 km\nEs va celebrar també al matí la 25a Marató Escolar a la mateixa zona del Passeig de la Marina, davant del Parc de Mar. Tots els participants van portar el número 1, en un esdeveniment no competitiu.\nClica aquí per veure un RECULL D'IMATGES DE LA PROVA\n21a Mitja Marató


El temps a Palamós: 2013: l'any més càlid de tota la història a Austràlia\nMapa d'anomalies en la temperatura mitjana d'Austràlia de l'1 de setembre al 30 de novembre del 2013. Observeu com aquesta va ser entre 1 i 3ºC més alta a quasibé tot el país.\nSi fa poc us parlava de la nova onada de calor amb la que han començat l'any a Austràlia, el Servei Meteorològic d'Austràlia també acaba d'anunciar que la temperatura mitjana de l'any 2013 va superar la mitjana climàtica en més de 1,2°C. Aquesta dada significa que ha estat l'any més càlid de tota la història d'aquest país. Cal destacar que a l'any 1910 es van començar a recollir els primers registres meteorològics.\nPels experts, aquesta calor cada vegada més forta seria un clar símptoma del canvi climàtic. Els diferents estudis tenen molt en compte l'evolució de l'hivern de l'any passat on, recordem, al voltant de Sydney es van produir els incendis més grans dels últims 45 anys .\nSegons la nota del Servei Meteorològic "l'escalfament que està afectant Austràlia és un reflex de la situació mundial i el rendiment tèrmic de l'any passat mostra que la tendència actual s'està movent cap a temperatures cada vegada més altes i onades de calor de llarga durada".\nEls experts australians també assenyalen que la tendència a l'escalfament es veu molt clar des de principis del 1950, és a dir, quan la temperatura va començar a pujar a tot el planeta. Les projeccions per al 2014 també serien descoratjadores, només cal pensar en les diverses onades de rècords de calor que han caigut com fitxes de dòmino en aquesta primera part de l'estiu. El 2 de gener, fins i tot, s'han fregat els 50°C.


El cicle ‘Bandes a les Arts’ s’obri al flamenc i al ‘jazz’ en la seua edició de 2020\nL’Auditori i el Teatre Martín i Soler són les seus dels concerts programats els dies 1 i 29 de març així com el 26 d’abril\nEl Palau de les Arts i la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana (Fsmcv) exploren nous horitzons artístics amb l’obertura de ‘Bandes a les Arts 2020’ a noves músiques com el ‘jazz’ i el flamenc que s’incorporen per primera vegada en la programació artística del teatre.\nD’aquesta manera, el cicle, que manté també els seus vincles amb l’oferta lírica, amb la presència de compositors com Mozart, Verdi, Rossini i Pablo Sorozábal, se suma a l’obertura de les Arts en la Temporada 2019-2020 a nous públics i audiències per mitjà de noves propostes musicals i escèniques.\nSis bandes han sigut les seleccionades per una comissió mixta integrada per representants de les Arts i de l’Fsmcv per a les tres sessions dominicals dobles programades els dies 1 i 29 de març, així com el 26 d’abril.\nL’Auditori i el Teatre Martín i Soler seran les seus dels diversos concerts, que se celebraran a les 12.00 i a les 17.00 hores. Les Arts recorda que totes les sessions són d’accés gratuït per mitjà d’una invitació que es podrà recollir a les taquilles des d’una hora abans de l’inici de l’espectacle fins que es complete l’aforament.\nD’aquesta manera, el dia 1 de març, la Unión Musical de Mislata (12.00 hores) i la Sociedad Musical Unión de Pescadores de València inauguraran aquest cicle a l’Auditori.\nEls seguiran, el 29 de març, el Centre Instructiu Musical de Massanassa (12.00 hores) i Societat Renaixement Musical de Vinalesa (17.00 hores) al Teatre Martín i Soler.\nAixí mateix, la Societat Musical Amics de la Música de Benifaraig i Societat Musical i Recreativa Lira i Casino Carcaixentí clausuraran ‘Bandes a les Arts’ el 26 d’abril al Teatre Martín i Soler.


pladurgell 15:10 18/11/14\nL'Ajuntament de Mollerussa preveu tancar el 2014 amb un endeutament del 103%, un percentatge que espera situar en el 93%, al tancament del 2015, molt per sota del 110% que estableix la llei.\npla mollerussa ajuntament definitivament sanejament liquida\nL'alcalde Marc Solsona presenta les xifres del pressupost de Mollerussa pel 2015.\nL'Ajuntament de Mollerussa tancarà definitivament el Pla de Sanejament que l'hi va imposar la Generalitat, després de dues prologues, el que ha permès al consistori elaborar el pressupost sense aquesta càrrega financera. Així ho ha explicat aquest dilluns l'alcalde de la capital del Pla d'Urgell Marc Solsona.\nEl consistori presentarà uns comptes pel 2015 que s'eleven a 11.763.972, una xifra que representa un increment de l'1'5% respecte a l'exercici anterior. Segons Solsona la reducció de la despesa financera ha permès doblar el capítol d'inversions al que es destinaran 400.000 euros, dels que 35.000 es destinaran a la rehabilitació de l'antic escorxador. Un equipament des del qual es gestionarà el Banc d'Aliments que per primer cop podrà distribuir producte fresc.\nEl consistori preveu amortitzar el pròxim any 1,4 milions d'euros de préstecs, una xifra per sota dels 1,9 milions, que ha hagut d'amortitzar aquest any. Aquesta xifra situa l'endeutament de la ciutat en el 103%, amb la previsió de reduir-lo al 93% al tancament del 2015, molt per sota del 110% que estableix la llei.\nUna situació que segons Solsona\ndemostra que la salut econòmica de l'Ajuntament continua millorant\nEl capítol de personal representarà una partida de 4,1 milions d'euros, amb una reducció de l'1'6% respecte a l'anterior exercici. Amb aquestes xifres el consistori dona resposta al dimensionament de l'estructura que es va proposar.\nPel que fa a la despesa corrent, el segon termini de la sentència judicial del bloc d'habitatges del passeig La Salle, per un import de 250.000 euros, i els 360.000 de la licitació del servei de jardineria, incrementaran aquest capítol en 700.000 euros, situant la xifra en 5,1 milions d'euros.\nRespecte als ingressos per impostos directes, el consistori deixarà de percebre l'IBI de les finques no urbanitzables afectades per la darrera revisió del Cadastre, el que suposarà una reducció d'entre 130.000 i 150.000 euros, segons ha explicat Solsona. Una xifra negativa que es podrà contrarestar amb la previsió de l'increment dels ingressos en les aportacions de l'Estat, la Generalitat i la Diputació de Lleida.\nSegons Marc Solsona, el consistori ha aconseguit posar ordre a les finances reduint l'endeutament bancari en més de 600.000 euros des del gener del 2011.


A PEU » 2013 » març » 19\nArxivar per 19, març de 2013\nEl pacte de les catacumbes\nEL NOU BURXETA és un blog que segueixo amb assiduïtat. És d’un capellà de Girona que es diu Joaquim Pla. Avui recordava un text molt interessant que es va escriure després del Concili vaticà II i que jo he volgut recollir al meu blog. Caldria tornar-lo a llegir amb molta atenció.\nCrec que és just i necessari recordar, ara que tenim un nou Papa, el que es va esdevenir al final del Concili Vaticà II, l’any 1965. Quaranta pares conciliars (bisbes), encapçalats per Helder Camara, bisbe d’Olinda i Recife, al Brasil, es van reunir per celebrar una missa a les catacumbes de santa Domitila, a Roma, i per signar un pacte que, des de llavors, s’ha conegut com a “pacte de les catacumbes”. Aquest document, signat per tots els bisbes presents, té 13 apartats. Em plau transcriure’l, amb alguns alleugeriments estilístics, però respectant absolutament el contingut.\n“Nosaltres, bisbes i pares conciliars del Concili Vaticà II, ens comprometem al que diguem a continuació:\n1.- Procurarem viure tal com viu el nostre poble pel que fa a casa, menjar, mitjans de locomoció i tot el que té relació amb aquests aspectes.\n2.- Renunciem per sempre a l’aparença i la realitat de la riquesa, especialment en el vestit (vestits luxosos, colors cridaners) i en símbols de metall preciós (aquests símbols han de ser evangèlics. Ni or ni plata).\n3.- No posseirem béns mobles o immobles, no tindrem comptes al banc a nom propi. I, si necessitem posseir alguns béns, els posarem a nom de la diòcesi, o de les obres socials o caritatives.\n4.- Confiarem la gestió financera i material de la nostra diòcesi a una comissió de laics competents i conscients del seu paper apostòlic. Nosaltres volem ser més pastors i apòstols, i menys administradors.\n5.- No permetrem que, verbalment o per escrit, ens imposin noms i títols que expressen grandesa i poder (Eminència, Excel.lència, Monsenyor…). Preferim que ens donin el nom evangèlic de pare (del llatí pater. En català: mossèn).\n6.- En el nostre tarannà i relacions socials evitarem tot allò que pugui semblar privilegis, primacia, o inclús preferència, als rics i poderosos (per exemple, en banquets que ens ofereixin o que nosaltres hàgim d’oferir, en serveis religiosos…).\n7.- Si hem de demanar ajudes procurarem no adular la vanitat de qui ens les pot concedir. Invitarem els fidels a aportar les seves almoines com una participació normal al culte, a l’apostolat i a l’acció social.\n8.- Dedicarem tot el nostre esforç i capacitat al servei apostòlic i pastoral de les persones i dels treballadors, especialment els més febles i subdesenvolupats, sense que això pugui perjudicar altres persones i grups de la diòcesi. Recolzarem els laics, religiosos, diaques o capellans enviats a evangelitzar els pobres i els treballadors i que vulguin compartir la seva vida i el seu treball (capellans que viuen i treballen com els altres treballadors).\n9.- Sabent què ens exigeix la justícia i la caritat, procurarem transformar les obres de beneficència en obres socials, basades en la caritat i la justícia. Que tinguin en compte tothom, com un humil servei als organismes públics.\n10.- Farem tot el que puguem perquè els responsables del nostre govern i dels serveis públics creïn i posin en pràctica lleis, estructures i institucions socials necessàries per a la justícia, la igualtat i el desenvolupament harmònic i total de tots els homes. Perquè assolim un ordre social nou, digne dels homes, fills de Déu.\n11.- Perquè la col.legialitat episcopal sigui evangèlica i es posi al servei dels qui viuen en la misèria física, moral i espiritual -dos terços de la humanitat. Per això ens comprometem:\n. a compartir, segons les nostres possibilitats, aquests anhels al servei dels projectes urgents dels episcopats de les nacions pobres.\n. a demanar als organismes internacionals, tal com va fer Pau VI a les Nacions Unides, l’adopció d’estructures econòmiques i culturals que no fabriquin més pobres en un món cada dia més ric. Que permetin que les majories pobres surtin de la misèria.\n12.- Ens comprometem a compartir la nostra vida amb els nostres germans en Crist, capellans, religiosos i laics perquè el nostre ministeri sigui un verdader servei. Per això:\n. ens esforçarem a revisar la nostra vida amb ells.\n. cercarem col.laboradors per poder esdevenir animadors en l’Esperit abans que caps (“jefes”).\n. procurarem ser, tant com sigui humanament possible, presents i acollidors.\n. estarem oberts a tothom, siguin de la religió que siguin.\n13.- Quan tornem a les nostres diòcesis publicarem aquestes decisions i les comunicarem als nostres diocesans. Els demanarem que ens ajudin amb la seva comprensió, la seva col.laboració i les seves pregàries. Que Déu ens ajudi a ser-hi fidels”.\nTrobareu la versió castellana a Eclesalia.\nQue bonica que era aquesta utopia eclesial i conciliar! Aviat la màquina curial es va cuidar d’esclafar-la. Tot i que tinc les meves pors, tant de bo que aquest nou Papa pugui avançar i treballar en aquesta línia. Per posar-me en òrbita, tornaré a llegir la Utopia, de Thomas More.


Cremen 2,5 hectàrees de vegetació agrícola entre la Tallada d'Empordà i Ullà - Empordà\nCremen 2,5 hectàrees de vegetació agrícola entre la Tallada d'Empordà i Ullà\nEl foc s'ha original en un camp de blat, al costat de la carretera GI-632\nACN 04.07.2016 | 06:57\nEls Bombers treballant en el lloc dels fets. GENCAT\nUn incendi ha cremat 2,5 hectàrees de vegetació agrícola entre la Tallada d´Empordà i Ullà, al Baix Empordà. Els Bombers de la Generalitat han rebut l´avís d´alerta quan passaven nou minuts de les dues del migdia. El foc s´ha originat en un camp de blat a tocar de la carretera GI-632, en el punt quilomètric 1,1 d´aquesta via.\nA tocar del camp afectat hi havia altres camps amb arbres fruiters. Els Agents Rurals estan investigant les causes del foc. En total, hi han treballat vuit dotacions terrestres i 2 mitjans aeris que, quan els efectius han envoltat les flames i han començat a estabilitzar l'incendi, s´han retirat. A causa de l'incendi, durant una estona s´ha donat pas alternatiu en aquest punt d'aquesta carretera.


El Papa va clausurar el Congrés Eucarístic Internacional.\nCridats a ser immaculats\nLeticia Soberón 21/09/2021\nLa festa de la Nativitat de Maria és un record entranyable que la mare de Jesús va ser un ésser humà com tota la resta i, tot i això, única en la seva relació amb el misteri de Déu U i Tri.\nÉs convicció de l’Església que ella va rebre el do de ser immaculada des de la seva concepció. Moltes vegades he mirat d’imaginar com seria una nena sense egoismes, sense orgull ni supèrbia, sense enveges... Una jove alegre i senzillament oberta als altres. Interiorment plena de llum, constantment dòcil a l’Esperit Sant, sense oposar-li mai resistències provinents d’una autodefensa malentesa.\nAquesta «immaculadesa» era la millor preparació per acollir el Fill de Déu dins d’ella i educar-lo com a nen i jove. I segur que sant Josep devia estar en la mateixa longitud d’ona perquè era imprescindible.\nI nosaltres? Tota la resta de les persones tenim una tasca i una crida: arribar a ser immaculats. Com Maria Magdalena —de la qual Jesús va expulsar «7 dimonis»—, abandonant tota forma de domini sobre els altres i submissions malsanes per arribar a establir relacions humanes respectuoses, benvolents, i assolir la plenitud de la puresa de cor.\nAquesta immaculadesa és necessària per viure el Cel, la vida sobrenatural que Crist fa possible per a nosaltres, començant ja des d’aquí. La docilitat a l’Esperit Sant, la disponibilitat per seguir els seus plans sense arrelaments ni covardies, porta a la llibertat i l’alegria. Aquesta és la santedat a la qual tots som cridats, i que es dona no de manera individual, sinó «en família», en comunitat, els uns al costat dels altres ajudant-nos amb paciència.\nMaria de Natzaret, la nostra Mare, ens acompanya en els esforços diaris per obrir-nos al do de l’amor de Déu que ens fa caminar cap a aquest ser transparents i immaculats.


Eva Ortiz pregunta al Consell pel centre de salut del Rabaloche d'Orihuela- PPCV\nEva Ortiz pregunta al Consell pel centre de salut del Rabaloche d'Orihuela\n13. nov. 2016.- La Portaveu Adjunta del Grup Parlamentari Popular, Eva Ortiz, ha sol·licitat al conseller d'Hisenda que responga en quina fase es troba l'expedient de contractació per a la construcció del centre de salut del Rabaloche d'Orihuela.\nEva Ortiz li ha dirigit una pregunta escrita al conseller en què també li sol·licita que explique quina consignació pressupostària existix en els pressupostos de 2015 per a este projecte perquè la inversió de 2,7 milions d'euros ja es va aprovar el passat mes de gener per part de l'anterior Consell per a dos anualitats i, no obstant això, “no tenim cap notícia de com va el projecte”.\nOrtiz ha recordat que la construcció del centre de salut Orihuela 1 “no es pot retardar més perquè esta és una infraestructura sanitària que mereixen els ciutadans d'Orihuela i que ja estava resolta amb l'anterior Consell. No obstant això ningú en l'actual Consell diu res respecte d'això”.\nLa Portaveu Popular ha indicat que “esperarem la resposta del conseller però els ciutadans del Baix Segura ens sentim discriminats per este Consell. És necessari corregir esta situació. Hi ha projectes pendents a Orihuela en concret com el centre de salut del Rabaloche, el Palau de Justícia, la connexió ràpida amb la costa o alguns col·legis que pareix que, amb este Consell, han quedat encallats. Des del Grup Popular en Els Corts no permetrem que hi haja poblacions que no compten, perquè el tripartit té oblidades a determinades comarques. Els membres del Consell ni tan sols es dignen visitar esta comarca, potser recordant a Lerma quan va dir que la Comunitat Valenciana acabava a Guardamar”.


Iniciar sessió gratuïta per deixar de banda els registres obligatoris als llocs web - Estil De Vida | Maig 2021\nIniciar sessió gratuïta per deixar de banda els registres obligatoris als llocs web\nMolts llocs que ofereixen serveis gratuïts requereixen que els usuaris crein comptes. El registre és gratuït, de manera que penseu: 'Què és el perjudici?' Bé, no hi ha cap mal, a menys que trobeu una molèstia una safata d'entrada plena de correu brossa d'aquesta empresa.\nAlguns llocs web fins i tot han simplificat el procés de registre gratuït donant-vos l’opció de registrar-vos amb el vostre compte de Facebook. Però potser no voldríeu un servei que heu fet servir un cop per tenir accés a la vostra adreça de correu electrònic, la llista d'amics, la data de naixement i diverses altres formes d'informació del vostre perfil de Facebook.\nEn lloc d'evitar tots aquests llocs de 'registre gratuït', podeu provar-ho BugMeNot.com. És un lloc web gratuït que ofereix noms d’usuari i contrasenyes de manera que pugueu completar el registre gratuït sense donar-los informació personal.\nFet divertit: Guy King, l’home que va iniciar BugMeNot, també està al darrere de RetailMeNot. És un lloc que ofereix cupons i codis promocionals per a botigues en línia.\nNomés cal que visiteu el lloc i escriviu el nom d’un lloc web al qual vulgueu accedir que requereixi un registre gratuït. Si hi ha disponibles credencials d'inici de sessió per a aquest lloc, a la pantalla apareixerà una llista de combinacions de nom d'usuari / contrasenya. Fins i tot us indica la taxa d’èxit d’aquestes credencials i podeu comprovar si funcionen o no com a consell per als futurs usuaris.\nSi les credencials d’inici d’inici d’aquest lloc no estan disponibles, pot ser que aquest lloc estigui bloquejat. Alguns llocs estan bloquejats perquè el registre no és gratuït, com la subscripció a Netflix. Alguns llocs estan bloquejats si hi ha risc de frau perquè aquests comptes contenen informació bancària, com ara Amazon. Alguns llocs de la comunitat estan bloquejats si els usuaris s’han de registrar per afegir contingut al lloc, com Reddit. Els llocs web que no volen formar part de la base de dades BugMeNot poden sol·licitar l'eliminació si s'ajusten a un dels tres escenaris esmentats anteriorment.\nTot i això, pot ser que les credencials d’inici de sessió no estiguin disponibles només perquè ningú no els ha necessitat pel lloc en concret al qual intenteu accedir BugMeNot us permet registrar un compte fals per registrar-se de manera gratuïta perquè no rebeu correu brossa. Aleshores, podeu compartir aquestes credencials amb futurs usuaris.\nAixí, si voleu evitar el correu brossa, però aconsegueu obtenir els avantatges dels llocs que requereixen registre, BugMeNot és una solució que heu de tenir en compte.\ntransmissió de llibres verds\nressenyes de fitbit fòssils


Reportatge sobre taller alimentació saludable a Reus\n«Es pot millorar molt més el que mengem, sempre triem l’opció fàcil»\nEl taller sobre alimentació saludable «Menjar, comprar, menjar» té com a objectiu millorar els hàbits de compra i alimentació de la població i prevenir l’obesitat i el sobrepès | És una de les activitats que està duent a terme la regidoria de Salut de Reus\ndilluns, 21 d’octubre 2019 - 06:00h\nLa nutricionista Mònica Chica analitzant els aliments que han comprat els participants del taller | Adrià Morte\n«Es pot millorar molt més el que mengem, sempre triem l’opció fàcil. Comprem tot el que podem comprar fet per tal de no cuinar-ho a casa». Aquesta és una de les afirmacions de la nutricionista Mònica Chica, encarregada de portar a terme el taller sobre alimentació saludable «Menjar, comprar, menjar» organitzat per l’Escola Oberta de Salut Doctor Frias i la regidoria de Salut de Reus. El curs, que s’ha estructurat en tres sessions diferents, té com a objectiu principal la prevenció de l'obesitat i el sobrepès i millorar els hàbits de compra i alimentació dels assistents.\nFins a una vintena de persones han participat en les dues de les tres sessions programades de l'activitat. En primer lloc, el passat dilluns 7 d’octubre es va fer un taller on es van tractar temes alimentaris com els àpats al dia, els grups d’aliments, les racions adequades o el contingut de sucres entre altres coses. Alhora, també es van resoldre els dubtes i qüestions que van tenir els participants al taller. «Va ser molt enriquidor, va haver-hi moltes preguntes i vam tractar molts mites, que la majoria sempre són falsos i no tenen un fonament científic», explica Mònica Chica. Alguns d'aquests mites van ser els de menjar amanides o pasta a la nit o beure molta aigua durant el dinar o el sopar.\nDe fet, en l’actualitat qualsevol persona pot buscar i trobar informació sobre aliments a internet. Una eina útil però que s’ha de saber fer anar. «Internet està molt bé si saps on has de buscar perquè hi ha molta desinformació», assenyala Chica.\nImatge dels participants del taller fent la compra al supermercat | Adrià Morte\n«M’alarmo amb el que compra la gent al supermercat»\n«M’alarmo amb el que compra la gent al supermercat perquè em fixo en el que adquireixen, es compra molt ultra processat i nutricionalment no ens aporta res de bo, al contrari», comenta Chica. La nutricionista assenyala que els supermercats tenen uns horaris suficientment amplis com per fer una compra correcta i no argumentar que ens manca temps i adquirim productes elaborats. Per posar un exemple, l'encarregada del taller explica que no és el mateix comprar una amanida feta al supermercat que només porta verdures, deixant a banda l'ús del plàstic que serveix d'envoltori, que no una amanida que porta altres ingredients i que s'hauria d'analitzar si realment és una amanida.\nDe fet, la segona de les sessions del taller, que va tenir lloc el dilluns 14 d’octubre, es va centrar en tot allò que comprem al supermercat. Després d’elaborar una llista de la compra, els assistents es van repartir en dos grups i van haver d’anar a un supermercat a comprar els productes seleccionats i fer fotografies d’aquells aliments que són frescos. Un cop feta la sessió, la nutricionista Mònica Chica va analitzar el menjar que van comprar i quines van ser les decisions que van prendre.\nEls participants també havien de fer fotografies als aliments | Adrià Morte\nD’aquesta manera, es va donar informació d’un llarg reguitzell d’aliments i es van solucionar qüestions com el sucre, els hidrats de carboni, el gluten, la lactosa, la diferència entre integral i no integral i altres dubtes com el tipus de dietes actuals. A més, també es va analitzar el quadre nutricional de cada producte. Per tot plegat, l’objectiu és formar al públic adult en matèria d’aliments ja que fins a l’actualitat, els esforços de la regidoria de Salut s’havien centrat en la població infantil, per mitjà de diferents programes a les escoles que acullen a més de 1.500 alumnes.\nEls assistents es tornaran a trobar d’aquí a un mes per analitzar els nous hàbits\nLa tercera sessió del taller sobre alimentació saludable «Comprar, menjar, comprar» tindrà lloc el pròxim 4 de novembre. L’objectiu d’aquesta trobada és descobrir si han canviat els hàbits de compra i menjar dels assistents i compartir les experiències viscudes durant aquests dies.\nMés de 2.240 milions de persones tenen sobrepès i obesitat\nSegons les dades de l’Organització Mundial de la Salut (OMS), l’any 2016 el sobrepès i l’obesitat afectaven a més de 1.900 milions de persones adultes (de 18 anys o més) i més de 340 milions d’infants i adolescents (d’entre 5 i 19 anys) a tot el món. Pel que fa al nostre territori, l’Enquesta de Salut de Catalunya 2016 revela que la meitat de la població de 18 a 75 anys i el 36,3% de la població de 6 a 12 anys té excés de pes. L’augment de l’obesitat és tan alarmant en les darreres dècades que l’OMS ha arribat a considerar aquest trastorn com l’epidèmia del segle XXI.\nUn dels grups del taller sobre alimentació saludable, comprant al supermercat | Adrià Morte\n"🔴 URGENT: Ferida crítica en ser atropellada a Reus" "🚔 Enxampen un conductor a Reus per quatriplicar la taxa d'alcohol"


Ahir va ser la Festa del Firefox 3 a Barcelona | mozilla.cat\nAhir es va celebrar la Festa del Firefox 3 a Barcelona (la primera dels Països Catalans: ara queden València i Amposta el dia 28). Allà s’hi podien trobar molts dels membres de Softcatalà i també altres persones importants de la xarxa en català i dels diferents web en la nostra llengua.\nPrimer va començar amb una presentació del Firefox 3 a càrrec de Toni Hermoso, una explicació sobre el càrrec de Pascal Chevrel, secretari general de Mozilla Europe i cap de localització web de Mozilla, i una ràpida presentació de l’eyeOS per part d’un dels seus desenvolupadors.\nDesprés, la festa seguia a un bar del mateix edifici, amb actuació de La Carxofa i la Ceba, on es podien intercanviar paraules amb els protagonistes.\nweb de les festes dels Països Catalans\nweb de les festes de tot el món\nHISTÒRIC: Festa del Firefox 2 a Barcelona


Qualitat i medi ambient - Certificacions TS 16949, ISO 9001 i ISO 14001\nCreiem fermament que la qualitat està darrere de tota activitat, amb ambició, direcció intel·ligent i actitud proactiva a la nostra companyia. Quan la qualitat es converteix en una actitud, podem complir amb els requisits més alts en els nostres productes i serveis.\nAmb aquest objectiu, ens ajudem de:\nMètodes de control de processos segurs i respectuosos amb el medi ambient (sistema de qualitat total informatitzat en planta preparat a la indústria 4.0).\nEls sistemes de mesurament i controls de visió més avançats, desenvolupats perquè els utilitzin els mateixos operadors i ajudats per sistemes de validació i calibratge robustos.\nEquips multifuncionals que treballen conjuntament per trobar la millor solució per a cada desafiament. Creiem que “una empresa que creu que no té problemes té un gran problema”.\nAuditories de processos per capes a través de tots els nivells de la companyia i impulsades per un ampli col·lectiu de persones de totes les funcions industrials per garantir la consciència de la qualitat i el medi ambient.\nXarxa de col·laboradors amb els mateixos valors i objectius.\nA SOME estem totalment compromesos amb la millora del medi ambient.\nDesprés de més de 18 anys des de la implantació del sistema ambiental a SOME, tenim plenament integrada i transversalitzada aquesta gestió. Això, juntament amb la nostra dinàmica de millora contínua, ens permet ser cada vegada més eficients i sostenibles.\nLa transversalitat aporta a tots els nivells de l'empresa els principis bàsics de protecció del medi ambient, basada en la lluita contra el canvi climàtic, l'estalvi i l'aprofitament dels recursos naturals, la prevenció de qualsevol classe de contaminació, respecte pel territori i la millora contínua de tots aquests aspectes.\nEl nostre grup d'empreses està compromès i certificat d'acord amb IATF TS 16949, ISO 9001 i ISO 14001.\nCertificats i polítiques de qualitat i medi ambient


El polígon El Pla és una de les principals àrees d’activitat econòmica de Sant Feliu de Llobregat i Molins de Rei. Hi conviuen més de 300 empreses i hi treballen més de 10.000 persones. Segons el sindicat, després d’un bon treball de concertació en el marc del projecte Life Gesmopoli, es van posar en marxa la taula de la mobilitat i diferents accions i projectes que, entre d’altres, van millorar sensiblement els desplaçaments interns del polígon.\nCCOO ha criticat en diverses ocasions la manca de continuïtat i de coordinació de les actuacions dels diferents projectes, que d’altra banda, no han estat traslladades a la representació legal de les persones treballadores que operen diàriament a aquest espai laboral. Així, el sindicat ha traslladat als alcaldes de Sant Feliu i Molins de Rei, a través d’una carta, que aprofitant la Setmana Europea de la Mobilitat - que tindrà lloc el proper mes de setembre – seria un bon moment per reactivar la taula de mobilitat del Pla, com a espai d’interlocució, d’articulació de propostes de millora de la mobilitat dels i les treballadores i també per avançar en la qualitat de vida d’ambdós municipis.\nPer CCOO és prioritari concretar polítiques que transformin el model industrial, que modernitzin els polígons i espais industrials de la comarca i que apostin per un model de mobilitat més segur i sostenible que doni compliment a les actuals necessitats legals, socials i ambientals dels municipis i per extensió del conjunt del Baix Llobregat.


Òmnium Cultural Montnegre vol crear una territorial pròpia | Ràdio Calella Televisió\nÒmnium Cultural Montnegre vol crear una territorial pròpia\nÒmnium Cultural Montnegre està fent les gestions per separar-se de la territorial del Maresme i crear una territorial de l’Alt Maresme i la Selva. Les diferències en les necessitats de les dues sectorials és una de les causes d’aquesta decisió.\nHo ha comentat avui el portaveu d’Òmnium Cultural Montnegre, Jaume Planas, a la tertúlia del programa La Ciutat.\n“Quan Òmnium tenia 15.000 socis i tenia les seves tres potes, llengua, cultura i país, avui hi ha una altra pota que és cohesió, va anar treballant per mantenir aquestes tres potes. Avui el tema país s’ha desbordat, Òmnium ha liderat, és un dels moviments que lidera, i ha tingut un creixement, la gent del país confia en Òmnium i s’hi ha fet socis. Aquella estructura que hi havia l’hem d’adequar, hem d’anar transformant-la, l’hem de fer créixer, però primer s’ha de seure, s’ha de debatre i s’ha de dir com estructurem per poder arribar més, la ciutadania confia en nosaltres, com hi podem arribar més? I en això estem treballant”\nPlanas considera que Òmnium Cultural Montnegre és capaç de gestionar una nova territorial i que el següent pas és demanar el permís de la secció nacional d’Òmnium.\n“Des d’aquí penso que hem fet una feina determinada i hem dit ens veiem capaços de fer un pas més endavant. Els voluntaris ens veiem capaços i anem a demanar a la nacional tirar el projecte una mica més del que havíem fet fins ara”\nÒmnium Cultural Montnegre i la secció nacional de l’entitat tenen prevista una reunió a finals del mes de febrer.\nSegüent El CDR Calella, preparat per mobilitzar-se demà\nAnterior Bufa la bombolla! dona 7.311,49 euros per a la investigació de les immunodeficiències primàries\nLa campanya “La República, a les nostres mans” es presenta a Calella\nEs reforcen les mesures de seguretat a les zones més concorregudes de Calella


Rotàmetre - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRotàmetre que mesura el cabal d'oxigen\nUn rotàmetre és un aparell de mesura dissenyat per a mesurar el cabal d'un fluid que circula per un conducte. Consisteix en un indicador lleuger metàl·lic que s'ajusta per la part interior d'un tub graduat. La superfície de l'indicador, en contacte amb la paret del tub, té uns canals, tallats obliquament, que obliguen l'indicador a girar i a elevar-se, bo i mantenint un equilibri entre la força de la gravetat i la del corrent del fluid ascendent.\n↑ «rotàmetre». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rotàmetre&oldid=22354983»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 nov 2019 a les 19:19.


Inici » Actualitat » Notícies » Capturem moments envers la dona, nova proposta expositiva virtual al CC Jardins de la Pau\nTags: Exposició, enjardinades, fotografía, exposició virtual\nLa mostra, que s'anava a inaugurar divendres 13, es podrà visitar virtualment a la nostra web\nEl passat divendres 13 de març estava prevista la inauguració de l'exposició "Capturem moments envers la dona", amb motiu de la celebració del Dia Internacional de la Dona. Degut a les circumstàncies actuals, l'activitat presencial al centre s'ha aturat, però hem volgut oferir l’oportunitat de visitar aquesta mostra a través del Flickr fent clic aquí.\nEs tracta d’un recull d’imatges elaborades per les persones participants dels tallers de fotografia de Jardins de la Pau. Aquestes fotografies capturen diferents espais i moments del quotidià de les dones des de la visió dels alumnes que han participat. L’exposició s’ha coordinat des del centre i ha comptat amb la col·laboració i el suport dels professors/es dels tallers: Leandro García, Imma Quesada i Elena Álvarez.\nM. Izaskun Ribas,del taller d’iniciació a la fotografia amb telèfon mòbil, ens mostra a través de les seves captures imatges de la dona i el mar, una relació de solitud, de reflexió, i també de treball i de lluita.\nAnna Aragó, Olga Golovinskaya i Jose Luís Bravo del taller d’il·luminació interior i exterior, han treballat una sèrie fotogràfica on han volgut reflectir el procés de transformació de les dones, des de la invisibilització fins arribar al moment de major presencia i visibilització actual. Olga Golovinskaya també d’aquest taller ha volgut participar amb escenes quotidianes on la dona és la protagonista.\nAna Maria Domínguez, del taller d’iniciació a la fotografia amb càmera reflex, ha aportat unes imatges de les mans de la seva mare, unes mans que reflecteixen el treball de les dones, i David Rivas ha participat amb imatges del “Paraula de dones”, un espectacle en el que hi actuen dones de diferents perfils, edats i trajectòries i que des del 2011 organitzen el Teatre Kaddish i la Capsa.\nDes de Jardins valorem el gran treball i la il·lusió dipositada de les persones participants per crear aquesta exposició, tot i que la podreu visitar de forma virtual, a la tornada es podran veure també les fotografies produïdes exposades al centre.