Biografia - Fundació Marta Mata\nMarta Mata va al parvulari i a la primària del Grup Escolar Baixeras i del Grup Escolar Pere Vila, amb els mestres Ángeles Echávarri, Teresa Vila Arrufat, Pilar Rahola de Falgàs, Àngels Rueda, la mateixa Àngels Garriga i Anicet Villar de Sercs. L’any 1937 comença el batxillerat a l’Institut-Escola del Parc de la Ciutadella, dirigit per Josep Estalella, amb els professors Angeleta Ferrer, Enric Bagué, Anna Saavedra, Ernest Cervera, Joan Llongueras. Mestres i professors d’aquests centres van ser destituïts o dispersats l’any 1939.\nAcaba els estudis de batxillerat l’any 1943, a l’Institut Verdaguer, i inicia els de Ciències Naturals a la Universitat de Barcelona. Els ha d’interrompre a causa d’una malaltia abans d’acabar el primer curs.\n1937, amb mare i germans al terrat de l'Escola Pere Vila\nL’any 1944 es trasllada a passar la convalescència a la casa familiar, Cal Mata de Saifores, en un petit poble de seixanta habitants on comença a treballar en l’educació del temps lliure dels infants, seguint les orientacions de la seva mare Àngels Garriga, que des de 1946 s’ha retirat allà mateix a causa d’una paràlisi. Viuen a Saifores fins a 1965.\nDes de Saifores fa, en règim lliure, la llicenciatura de Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona, que acaba l’any 1957, i continua amb els cursos de doctorat. Pertany a la primera promoció de l’especialitat de Pedagogia, reiniciada després de la clausura de 1939. A la Universitat troba companyes que com ella volen canviar l’escola. Fora de la Universitat busca el mestratge d’Alexandre Galí, Artur Martorell i Jordi Rubió. També des de Saifores col·labora amb els primers grups de mestres de renovació pedagògica i en el discret ressorgiment d’escoles que plantejaven una educació renovadora en català. A Santa Oliva, població veïna de Saifores participa en la gestació del primer Jardí d’Infants per a nens menors de sis anys, que comença a funcionar l’any 1962 i que actualment és l’escola bressol municipal Les Orenetes.\nL’any 1959 fa una primera sortida a Ginebra per estudiar el fons de llibre de text del Bureau International d’Éducation on coneix Pere Rosselló. Fa l’assessorament pedagògic de les editorials Nova Terra i La Galera, i de la revista Cavall Fort, i treballa en algunes publicacions de l’Instituto Nacional del Libro Español i de les editorials Teide i Vicens Vives. L’estiu de 1964 viu un mes al kibbutz Dvir d’Israel on coneix el seu sistema d’educació.\nL’any 1965 torna a Barcelona. Amb un equip de mestres de diverses escoles, M. Antònia Canals, M. Teresa Codina, Jordi Cots, Pere Darder, Enric Lluch, Anna M. Roig, i amb el suport d’alguns pares d’alumnes d’aquestes escoles, inicia de manera clandestina l’Escola de Mestres Rosa Sensat a la qual es dedica a temps complet.\nEl mes d’octubre de 1965, amb la modèstia que imposen les circumstàncies i l’ambició de recuperar allò que s’havia perdut: l’escola pública catalana, amb la seva llengua, la seva cultura, la seva tradició pedagògica, es proposa fer, en un sol curs, una formació per als mestres similar a la dels tres cursos que havien fet els Estudis Normals de la Mancomunitat de Catalunya. És el primer Curs de Tarda de Rosa Sensat. En acabar el curs, i durant una quinzena del mes de juliol (1966), posa en marxa la primera Escola d’Estiu de Rosa Sensat, que pretén seguir també el model d’escola d’estiu de la Mancomunitat, d’un mes de durada. Aquests anys estableix relacions amb mestres renovadors de tot Catalunya, de les Illes, del País Valencià i del País Basc. La formació dels mestres com a base per fer realitat l’escola pública, l’escola de tots i per a tots, l’escola democràtica, l’escola activa, és el seu gran objectiu.\nEls set fundadors de l'Escola de Mestres Rosa Sensat\nTreball de grup sota els pins. Escola d'Estiu, 1968\nII Congrés del PSC amb Pep Jai, 1977\nMarta Mata a l'Escola d'Estiu, 1979\nPreparant el Congrés de MRP a Saifores, juliol de 1983\nCEPEPC, 10 anys de lluita, gener de 1987\nEn la seva doble condició de política i pedagoga, molt especialment després del I Congrés Internacional de Ciutats Educadores, que impulsa, i que se celebra a Barcelona l’any 1990, i amb el designi de promoure l’Associació Internacional de Ciutats Educadores que presideix fins l’any 1995, viatja als Estats Units, l’Argentina, Colòmbia, Suècia, Costa Rica, Suïssa, França, Itàlia, Anglaterra, El Marroc, El Salvador, i rep a Barcelona la visita de professors i institucions educatives, d’aquests i d’altres països.\nConsell Escolar de Barcelona, febrer de 1990\nPosa el seu patrimoni familiar al servei de la recuperació de l’educació democràtica i de l’escola de qualitat a Saifores, Baix Penedès, on durant vint-i-cinc anys ha anat convertint l’antiga casa pagesa en un centre d’estada, convivència, estudi i esplai, obert a famílies i grups en general, i especialment dedicat a mestres i nens, on ‘Rosa Sensat’ i moltes escoles hi han fet cursos i estades des de 1970, i on des de 1979 s’hi celebra l’Escola d’Estiu del Penedès. L’any 1984 hi crea la Fundació Àngels Garriga de Mata, actualment Fundació Marta Mata Garriga, entitat que té com a objectiu el desenvolupament d’una concepció dinàmica de l’escola i l’establiment de relacions entre el món de la cultura, del treball, de l’esplai i del civisme. La Fundació té una important biblioteca especialitzada en educació. L’any 2015 es va lliurar l’arxiu de Marta Mata a l’Arxiu Nacional de Catalunya, per facilitar-ne la consulta.\nSaifores, seu de la Fundació\nÉs autora de diverses obres sobre pedagogia i didàctica de la llengua. Ha escrit contes per a infants i n’ha adaptat i dirigit col·leccions. Ha escrit nombrosos articles sobre pedagogia i política educativa. Vegeu-ne la Bibliografia.\nBiblioteca de Saifores\n2004, prenent possessió de la presidència del CEE


Pol Garrido substitueix Oriol Torras a la banqueta del Barça d’hoquei herba | Canal Terrassa\nPol Garrido substitueix Oriol Torras a la banqueta del Barça d’hoquei herba\nEl fins ara entrenador del Vallès Esportiu, Pol Garrido, serà el nou tècnic del FC Barcelona la propera temporada. Garrido substituirà un altre egarenc, Oriol Torras que, després de tres temporades dirigint el primer equip blaugrana, marxa a entrenar el Júnior FC.\nGarrido ha fet una excel·lent temporada amb el segon equip de l’Atlètic, ja que era líder indiscutible amb 34 punts de la Divisió d’Honor “B” quan es va aturar la competició. Ara s’estrenarà per primer cop en una banqueta de la màxima categoria de l’hoquei herba estatal.\nEn les seves primeres declaracions com a nou tècnic culer, Garrido ha assenyalat que “en qüestió de 48 hores ja tenia clar que tenia ganes d’agafar aquest repte. A més, és un club que m’agrada i que conec” i ha reconegut la gran tasca del seu predecessor. “En els últims anys he estat seguint molt l’evolució de l’equip i d’entrada no penso que s’hagin de canviar moltes coses. Hem de consolidar un estil de joc i després somiar fins a on podem arribar”.\nTags: atlètic terrassaFC BarcelonahockeyHockey per Terrassahoquei herbaOriol TorrasPol GarridoRFEHVallès Esportiu\nEl Cinema Catalunya sorteja 2 abonaments per gaudir del DOCS Barcelona\nCancel·lada la primera edició de la Nations Cup d’hoquei herba


La policía va requisar 25 armes el 9 d’Octubre\nVint dels identificats per les Forces de Seguretat durant les concentracions i manifestacions del Nou d’Octubre estaven en possessió de diferents tipus d’armes, segons confirmat la Delegació del Govern espanyol. El delegat, Joan Carles Fulgencio, ha actualitzat les xifres després d’una jornada en què es van produir alguns moments de tensió durant la manifestació vespertina, però en la qual no es van arribar a reproduir els incidents de l’any passat.\nEn total es van produir 148 identificacions, la majoria en els punts d’arribada de mitjans transport, i es van cursar 58 actes per infracció de la llei de Seguretat Ciutadana, d’elles les esmentades 25 per tinença de diferents tipus d’armes, altres 19 per drogues i sis per desordres i desobediències. A més un dels identificats estava en crida i cerca per fets previs, va ser detingut i va ingressar a la presó.\nUn investigat per delicte d’odi\nTambé s’investiga almenys un delicte d’odi a les xarxes socials pel 9 d’octubre, tot i que segons ha explicat el delegat es tracta de xifres obertes ja que els serveis de policia judicial i d’informació van a seguir treballant amb les identificacions i amb les enregistraments que es van efectuar per ordre del propi Fulgencio per detectar aquelles actituds que fossin contràries a dret. Això donarà lloc, juntament amb altres diligències que ja estan obertes, a una investigació policial que, si escau, es traslladarà a l’autoritat judicial, va explicar.\n“Vam disposar tot un servei d’intercepció i identificació de les diferents persones que venien a manifestar-se tractant d’identificar aquells que a priori podrien tenir una actitud no recomanable per a l’ús de la via pública”, ha afirmat. Durant la jornada d’a 950 efectius del CNP van treballar de forma directa en el dispositiu al matí i més de 900 durant la vesprada.\nDe principis i poltrones 8 views\nL’ANC i el 21D: “La lluita no-violenta ens farà guanyar la independència” 3 views\nLa policia francesa mata el terrorista d’Estrasburg 3 views\nValentí Oviedo: “Al Liceu la cosa no va tant de diners com de prioritats” 2 views


Èxit de nidificació del Corriol Camanegre a Vilanova i la Geltrú - Què fem\nÈxit de nidificació del Corriol Camanegre a Vilanova i la Geltrú\nNaixement de tres pollets de corriol camanegre, espècie protegida en el recent espai renaturalitzat de la desembocadura del Torrent de Sant Joan- Ribes Roges a Vilanova i la Geltrú.\nPer quart any consecutiu es confirma la nidificació del corriol camanegre a la desembocadura del Torrent de Sant Joan – Platja de Ribes Roges. Enguany han nascut tres pollets d’una posta de tres ous el que es considera un èxit del 100%.\nEls pollets caminen només néixer i no romanen en el niu (són nidífugs), corren per tota la platja prop de la femella i el mascle que els protegeixen i s’encarreguen d’alimentar-los. Tant els ous com els pollets tenen un gran mimetisme amb l’entorn i davant el perill sempre intenten camuflar-se amagant-se a la sorra.\nEls pollets estan en un moment vulnerable, ja que són caminants i necessiten créixer i desenvolupar-se durant les properes setmanes moment en el qual aprenen a volar. Es demana a la població respectar l’espai, no apropar-se i evitar qualsevol entrada en el tancat tant de persones com d’animals, en especial de gossos. Des de la glorieta de Ribes Roges es té un lloc privilegiat per mirar amb prismàtics a la nova família de corriols sense destorbar-los.\nDurant el mes d’abril es van iniciar les observacions i el seguiment continuat d’aquesta espècie protegida pel Servei de Medi Ambient de l’ajuntament, coincidint amb l’inici de l’època reproductiva del corriol camanegre i un cop finalitzats els treballs de millora i les plantacions en aquest nou espai renaturalitzat. Enguany es compta amb la col·laboració d’una alumna en pràctiques de la facultat de Biologia de la UB que realitza el seu treball de final de grau. També es manté el contacte i la comunicació amb ornitòlegs locals col·laboradors per al seguiment de l’espècie.\nEl passat dia 13 d’abril es va confirmar l’existència d’una posta d’ous del corriol camanegre a la desembocadura del torrent de Sant Joan, avís que va rebre el Servei de Medi Ambient de l’Ajuntament de Vilanova a través de l’expert Dr.Vittorio Pedrochi.\nLa incubació és d’uns 25 dies. En les setmanes prèvies com posteriors s’ha intensificat el seguiment i la vigilància de l’espècie a través del servei de medi ambient.\nAhir dia 3 de maig, l’alumna universitària en pràctiques de l’ajuntament va confirmar l’aparició dels tres pollets, els quals es mimetitzen en l’espai i estan en tot moment propers als seus dos progenitors.\nPer criar, aquesta espècie requereix terrenys de platja amb vegetació dispersa, característiques que són presents a l’ambient de les dunes. Aquesta espècie té una recessió en tot el litoral català, pel que aquesta nidificació exitosa és rellevant per tota la costa del Garraf – Baix Penedès.\nL’espècie està protegida per àmplia legislació ambiental, és una espècie d'interès especial, espècie protegida (categoria C) i espècie sensible.\nA Vilanova i la Geltrú es té constància de la presència del corriol camanegre tant en aquest espai de la desembocadura, com en l’espai protegit de la Platja Llarga, una platja que té una gestió diferent a les platges urbanes, i on s’afavoreixen els ecosistemes dunars, els saladars i les zones litorals d’aiguamolls.\nDes del Servei de Medi Ambient de l’Ajuntament de Vilanova i la Geltrú es continuarà la vigilància de l’indret i el seguiment ambiental, i es compta també amb el suport d’ornitòlegs col·laboradors, la Universitat de Barcelona i el Consorci Els Colls i Miralpeix –Costa del Garraf.\nCal recordar que el període de nidificació de l’espècie s’inicia l’abril i pot arribar fins a finals del mes de juliol, i que és probable que les parelles de corriols intentin una segona posta d’ous en el mateix any.\nEs demana a la població respectar en tot moment l’espai, evitant l’entrada de persones i animals de companyia dins del tancat d’estaques o cordes per no interferir i alterar els comportaments i la nidificació del corriol, destruir els nius i molestar la fauna autòctona.\nL’espècie és fàcilment observable des del Parc de Ribes Roges.\nEl recent espai renautalitzat de la desembocadura del Torrent de Sant Joan – Platja de Ribes Roges i les actuacions que s’hi ha portat a terme, confirmem la compatibilitat i una millora per acollir a aquesta espècie protegida singular. Les obres de millora han incidit en la definició del curs del torrent, la delimitació de la llera amb biorolls, la creació d’espais laterals de “platgeta” per afavorir les aus, la plantacions d’espècies autòctones i l’augment de la biodiversitat de l’indret, així com la recreació de dunes i l’augment del tancat d’estaques i cordes de l’espai, entre d’altres accions.\nEls ecosistemes litorals han patit al llarg dels anys un procés de degradació i de desaparició quasi total al llarg de tota la costa del país, fet que ha han alterat aquests ecosistemes, i en conseqüència ha afectat a diverses espècies, entre elles les poblacions de corriol.\nLes recents obres de renaturalització de la desembocadura del Torrent de Sant Joan – Platja de Ribes Roges, els treballs de rehabilitació dunar a la Platja de la Farola (al Far) i l’espai protegit costaner de la Platja Llarga (Prat de Vilanova) configuren un nou escenari de les platges de Vilanova, un nou paisatge, que alhora està facilitant que la ciutadania pugui gaudir de forma molt propera la flora i la fauna litoral: com exemple aquesta nova família de corriols camanegres.


Un gran incendi destrueix part de l'escorxador L'Agudana a Cervera - Torà online\nEconomia dissabte 19 maig 2007 Autor: Diversos\nUn gran incendi destrueix part de l'escorxador L'Agudana a Cervera\nL'empresa Primayor de Molerussa sacrificarà, de forma transitòria, els animals per a l'Agudana. A l'espera de trobar-hi una solució.\nEl devastador incendi a les instal.lacions de l'escorxador L'Agudana va ser causat possiblement per una espurna que va saltar en un moll de càrrega. L'empresa càrnia, gestionada des del mes de febrer del 2001 per una associació de cooperatives --després de declarar-se en fallida els anteriors propietaris--, acabava d'invertir 2,5 milions d'euros a la factoria i esperava tancar aquest exercici amb beneficis. La Generalitat, a través del conseller d'Interior, Joan Saura (ICV- EUiA), es va afanyar a garantir la continuïtat de l'activitat de l'escorxador.\nEls operaris que ahir al matí havien anat ben d'hora a cobrir el seu torn de treball van assegurar haver sentit "una petita detonació", "un soroll estrany", van explicar. Minuts després van comprovar que s'havia declarat un foc i, impotents, van donar la veu d'alarma. Cap d'ells va patir danys.\nLes flames, que es van propagar amb rapidesa per les cobertes de la factoria i que, en alguns moments, van arribar a semblar incontrolables, van cremar finalment una superfície de 5.500 metres quadrats dels 22.000 que té la fàbrica. La zona més afectada pel foc va ser l'àrea de sacrificis, on es concentra el gruix de l'activitat de la planta.\nEls bombers de la Generalitat van haver d'efectuar un gran desplegament de mitjans, amb fins a 26 unitats procedents de diferents parcs de Lleida i Barcelona, ja que l'estructura radial de la fàbrica, situada al polígon industrial de Cervera, va dificultar enormement els treballs d'extinció.\n"L'incendi ha avançat per la teulada, però els bombers s'han trobat que, a mesura que queien trossos d'uralita a terra, el foc anava reactivant-se", va relatar el conseller Saura.\nDILLUNS, A MOLLERUSSA\nEl titular d'Interior es va comprometre a "treballar fort, perquè l'empresa no es vegi tocada de mort", va assegurar. La seva intenció, va explicar, és traslladar a un escorxador de Mollerussa (Pla d'Urgell) part de la producció, perquè els clients de L'Agudana no es vegin afectats pel sinistre. "Estem fent gestions per veure si és possible que el trasllat es faci dilluns mateix", va assenyalar Saura.\nMés enllà de l'impacte econòmic, l'incendi de l'escorxador de Cervera podria tenir efectes territorials, va confessar el conseller. L'empresa dóna feina a 260 persones i té associats uns 400 llocs de treball indirectes. L'escorxador, que va travessar una greu crisi entre els anys 2000 i 2001, semblava estar remuntant finalment la seva delicada situació.\nUna empresa vinculada amb Torà\nLa empresa L'Agudana va ser fundada pels germans Garriga a Torà. A la década dels anys 80 es va traslladar a Cervera, on va tenir un procès força complicat. Tot i les ajudes de la Generalitat, l'any 1999 va fer fallida, amb uns deutes superiors a 4.500 millones de pessetes. El novembre del 2001, es va formalitzar la venda de L'Agudana al grupo Copemo, que l'ha dirigida fins el present. El 2006 va ser el primer exercici en el qual va entrar en guanys.\nEl passat mes de març va morir Antonio Garriga, un dels creadors de l'empresa, juntament amb el seu germà Ramon, que va morir també tres mesos abans.\nEtiquetes: sinistres cervera agudana\nLectures: 908 Darrera: 23.06.2021


The Land of Graccus: LA REGIDORA (QUE NO EL BATLLE) RESPON\nLA REGIDORA (QUE NO EL BATLLE) RESPON\nAvui he rebut per correu electrònic la resposta a la meva indignació (jo també estic indignat, però no faig xarlotades) per la manca de sensibilitat del Govern Municipal de Barcelona, envers els dos patriotes honorables, en Moisès Broggi i n'Heribert Barrera, que com es recordarà, van haver de fer els seus parlaments davant dels manifestants per la Independència del passat dia 9, enfilats dalt d'una plataforma d'un camió. Llavors vaig enviar al senyor Xavier Trias un correu electrònic a la seva adreça institucional que, a grans trets, coincidia amb el contingut d'un post que ja havia penjat en aquest modest i humil bloc. I que, cal assenyalar, va ser un dels que més accessos va generar en els ja més de 8 anys que fa que funciona.\nMalgrat que, com he dit, el meu correu inicial anava adreçat al senyor batlle de la Capital, qui em respon és la nova Regidora del Districte de Ciutat Vella, Mercè Homs i Molist (per cert, aquests dos cognoms, em recorden un altíssim càrrec de la Generalitat, oi? I és que tot queda en família, abans els Nadal o Carod, ara els Homs o els Puig).\nEl contingut íntegre de la resposta de la Regidora, a la qual li desitjo tota la intel.ligència i sort del món, atès que és un càrrec de risc, o si no que li preguntin a alguns dels seus antecessors socialistes -Itziar Gonzàlez, que va rebre, si no recordo malament, fins i tot amenaces de mort, o Carles Martí, el Breu, que va ser cessat i subsituït per la maquiavèlica Assumpta Escarp-, és el següent (la lletra cursiva és meva a efectes de diferenciar el text):\nBenvolgut Sr. Josep Sort i Jané\nL’Alcalde m’ha transmès el seu correu electrònic on li fa arribar la seva queixa per una situació viscuda a la manifestació del proppassat dia 9 de juliol. Lamento la interpretació que fa vostè dels fets, ja que és la nostra voluntat el permetre qualsevol expressió dels ciutadans sempre que aquesta es desenvolupi de forma pacífica i respectuosa. L’Alcalde sempre ha expressat el seu respecte i suport per les iniciatives impulsades des de la societat civil adreçades a promoure el dret a decidir.\nEn referència als fets publicats en alguns mitjans de comunicació i difosos per part de l’organització vull fer-lo coneixedor que la primera ubicació sol·licitada per tal de realitzar el final de la manifestació va ser el Passeig Lluís Company. Aquesta primera ubicació va ser desestimada degut a que les grades instal·lades per les activitats esportives que s’hi realitzaven aquell cap de setmana no ho permetien. Per aquesta raó, des del Districte de Ciutat Vella vam proposar una ubicació alternativa a la confluència entre el Passeig Pujades i el Passeig Picasso i es va donar permís per instal·lar un escenari per de fer els parlaments finals. Tot i així va ser la mateixa organització qui finalment va declinar instal·lar cap infraestructura pels parlaments si no es permetia també realitzar un concert posteriorment a la manifestació.\nResto a la seva disposició per aquesta o qualsevol altra consideració de vulgui fer-me avinent.\nOkis. Molt agraït, senyora Regidora per la seva resposta. Naturalment, jo no formava part de l'organització, de manera que no puc ratificar, com indica vostè, que en darrer terme qui va ser el responsable de la no col.locació de l'escenari va ser la pròpia organització, davant la negativa a no donar el permís pel concert de música que s'havia preparat. Això ho hauran de fer, si s'escau, la pròpia organització.\nAra bé, sí que puc dir que l'excusa de la coincidència amb les instal.lacions esportives que hi havia a l'Arc del Triomf, em sembla una mica fluixa. Penso que s'hauria pogut celebrar perfectament el concert i que s'hauria respectat la integritat de les instal.lacions esmentades. No debades, els independentistes som gent normal i no indignats arreplegats.\nBé, penso que si algú vol contestar a la resposta de la Regidora amb més coneixement de causa, ho pot fer a l'adreça electrònica mhomsm@bcn.cat\nEtiquetes de comentaris: ASSUMPTA ESCARP, CARLES MARTÍ, HERIBERT BARRERA, ITZIAR GONZÀLEZ, MERCÈ HOMS i MOLIST, MOISÈS BROGGI, XAVIER TRIAS\nescrit per JOSEP el 8/01/2011 10:32:00 p. m.\nJosep, penso que va ser una greu errada de l'organització. Mai de la vida a mi ni a tu s'ens hagués ocorregut pujar Broggi i Barrera dalt d'un camió. Abans suspenem el parlament.\nDit això, penso també, que el protocol de l'Ajuntament (i de la Generalitat) hauria d'obligar a que qualsevol anunciat parlament d'un ex-president tant del govern com del Parlament es fessin de la manera mes digna possible, i no deixar-los tirats en mans de qualsevol xiruquer. Muntar una tarima amb un atril no es tant complicat, i tots els ajuntaments en disposen.\n2 d’agost de 2011 a les 8:53:00 CEST\n"TORNA LA LOCOMOTORA (NO LA NEGRA)" AL BGS


'Fes un Gest per l'ELA!' | Xarxanet - Entitats i voluntariat de Catalunya per un món millor\n'Fes un Gest per l'ELA!'\nDissabte, 17/06/2017 fins Diumenge, 25/06/2017\nLa campanya pretén arribar a tots els pobles implicant als Ajuntaments i Colles Castelleres de tota Catalunya.\nEn motiu del Dia Mundial de l'ELA, des de la Fundació Miquel Valls es demana que el proper 21 de juny, per donar a conèixer L'Esclerosi Lateral Amiotròfica i el projecte que desenvolupa l’entitat, tothom qui ho desitgi es faci una fotografia Fent el Gest per l’ELA i la pengi a les xarxes socials.\nA més a més, la campanya de visibilitat pretén arribar a tots els pobles implicant als Ajuntaments i Colles Castelleres de tota Catalunya. Per aquest motiu, es busca que els ajuntaments il·luminin un edifici del municipi de color verd, color de l'entitat la nit del 21, a més a més de que tot el consistori també es faci una fotografia fent el Gest per l’ELA i la pengin a les xarxes socials. Les colles castelleres de tot el territori també donaran suport a la campanya fent un pilar on l'enxaneta hi estarà fent el Gest per l'ELA.\nTotes les persones que participin a la campanya, ja siguin els consistoris, les colles castelleres o particulars, poden utilitzar l’etiqueta #fesungestperlela, #fesungestperlela2017, #fundaciomiquelvalls, #diamundialela i #ela.\n17 de juny - 515K non stop a Vilanova i la Geltrú\n17 de juny – Camina per l’ELA a Begues\n18 de juny – Torneig Volei Solidari a Barcelona\n18 de juny – IV Villa Marina a Cambrils\n25 de juny – Caminem per l’ELA a Vallgorguina


Melyssa Pinto carrega contra Rocío Flores per l'actitud que aquesta va tenir cap a la seva germana al plató de 'Supervivientes' | GTRES / EP\nMelyssa Pinto s'ha mostrat dolguda i molt contundent amb la filla d'Antonio David\nper María Merino 06/08/2021 10:35h\nMelyssa Pinto està vivint un moment de màxim protagonisme als mitjans. I és que ha estat una de les concursants més entregades de 'Supervivientes'.\nRecentment ha concedit una exclusiva a 'Lecturas' on ha parlat del seu pas pel reality. Fins i tot ha comentat la relació que té amb el seu ex i company de concurs, Tom Brusse.\nPerò el més destacable és que en aquesta entrevista ha donat uns titulars molt 'sucosos' sobre Rocío Flores. Sí, ha carregat contra ella pel comportament que va tenir amb la seva germana en un plató.\nEl 'conflicte' que no ha agradat a la concursant de 'Supervivientes'\nNela, la mare de Pinto, és qui habitualment la defensava a les gales. No obstant això, quan va viatjar a Hondures per a veure la concursant, el seu lloc el va ocupar la seva altra filla, Lorena.\nLa jove no va tenir una estrena televisiva senzilla. Va ser víctima dels retrets de Rocío Flores i de Marta López durant dos programes. Tot perquè va qüestionar Olga Moreno, en considerar que tenia una amistat falsa amb la seva germana, a qui no havia deixat de criticar.\nVa exposar que aquesta havia parlat malament de Melyssa a l'esquena, de manera que no era sincera en la relació que tenien. I això va fer que la filla d'Antonio David saltés a defensar la seva madrastra dient: «He de recordar alguna cosa. La primera setmana, la primera persona que va nominar l'Olga va ser la Melyssa, de manera que el teu argument queda tirat per terra».\nEn sentir això, Lorena li va respondre de manera contundent: «No queda tirat per terra, perquè la va nominar quan encara no eren amigues. Després es van fer amigues, i també amb la Marta, i després aquesta es va barallar amb la meva germana. Llavors les dues van començar a criticar la meva germana».\nEn aquest punt, tant Rocío Flores com Marta López van negar les paraules de Lorena, però aquesta va ser molt clara: «Que posin els vídeos d'elles dues criticant-la».\nDe la mateixa manera, la jove va manifestar que no li agradava l'amistat entre la seva germana i la sevillana perquè no es fiava d'aquesta.\nParaules que van provocar que Rocío manifestés: «Des que em vaig asseure aquí, porto aguantant contínuament el mateix argument: que l'Olga utilitza aquest o aquest altre».\n«Les persones que la critiqueu, em podeu donar un altre argument? Gràcies. Jo veig que és bona companya i bona concursant. I qui no ho vulgui veure, és problema seu, però és així, és una realitat».\nAixò sense oblidar que, entre llàgrimes, va dir després: «Cada vegada que m'han posat alguna cosa d'ella, m'he partit la cara per a defensar-la. I ho seguiré fent fins el dia que em mori, perquè així ho sento».\nMelyssa Pinto 'explota' contra el comportament de Rocío Flores\nEn l'exclusiva que Melyssa Pinto ha concedit a 'Lecturas', ha estat molt clara referint-se a la filla d'Antonio David. Després de veure els vídeos de com va actuar davant de Lorena, s'ha mostrat dolguda i també molt clara: «Tant el Tom com la meva germana deien que l'Olga em va criticar al principi del programa. Per tant, tenien raó i la defensa de Flores és invàlida, perquè no diu la veritat».\nTot seguit, ha carregat contra Olga, que es va proclamar guanyadora del concurs. Ha dit: «Si hi ha alguna cosa que no m'agrada d'ella és que no reconegui els errors».\n«Soc molt empàtica i ho entenc tot, però a ella li posaven imatges i deia que no se'n recordava. Si a mi em diu "Mira, Melyssa, al principi no em vas caure bé i parlava malament de tu, però després t'he conegut i em sembles una tia de puta mare", doncs li dic que molt bé i que no passa res».\nFamília Supervivientes Telecinco Mediaset Rocío Flores


El 75% de la població catalana ja té la pauta completa de vacunació - El triangle\nEntre els majors de 12 anys, la població diana, la xifra d'immunitzats arriba al 84,1%\nUna jove vacunant-se a la UAB\nEl 75% del total de la població de Catalunya ja ha rebut la pauta completa de vacunació contra la covid-19, segons ha informat aquest diumenge el Departament de Salut. La xifra escala fins al 76,3% quant als catalans que han rebut almenys una dosi d’alguna de les vacunes contra el coronavirus.\nEntre la població diana, és a dir, els majors de 12 anys, el percentatge de persones completament immunitzades se situa en el 84,1%, mentre que els qui s’han sotmès tan sols a una injecció se situen en el 85,6% del conjunt de la societat.\nDes que va començar la vacunació enfront del SARS-CoV-2, Salut ha administrat 6.042.649 primeres dosis, 1.010 més que en l’última actualització de dades, i 5.238.273 segones dosis, 1.911 més que en l’anterior balanç. L’obligatorietat de presentar el certificat covid en bars, restaurants, gimnasos o residències -el Govern anunciarà dilluns quan entra en vigor després de fer marxa enrere- ha suposat un impuls a la campanya d’immunització, segons confirmava la secretària de Salut Pública, Carmen Cabezas.\nEn paral·lel, s’han administrat 584.746 dosis de reforç, 3.438 més que fa 24 hores. Al voltant d’un 45% dels majors de 70 anys han rebut la tercera dosi, la qual cosa situa a Catalunya com una de les comunitats més ressagades en aquest aspecte, segons dades del ministeri de Sanitat. El conseller de Salut, Josep Maria Argimon, va anunciar en el programa Preguntes Freqüents de TV3 la seva intenció d’ampliar aviat la campanya de vacunació amb les dosis de record als majors de 60 anys.\nTambé s’està estudiant vacunar als nens i nenes entre 5 i 12 anys després que l’Agència Europea de Medicaments aprovés les vacunes per a aquest col·lectiu de població.\nPrevLos defensores del Delta del Ebro protestan para pedir la apertura de los embalses y la llegada de más sedimentos


S’enfronten a multes d’entre 1.000 i 3.000 euros\n1 min. Andorra la Vella 23/09/2020 13:21\n651x366 Una dona fumant en un bar abans de la prohibició. / EUROPA PRESS Una dona fumant en un bar abans de la prohibició. / EUROPA PRESS\nEl portaveu del Govern, Eric Jover, ha explicat aquest dimecres que l’executiu ha iniciat cinc expedients sancionadors a cinc establiments de l’hostaleria per incomplir les mesures aprovades per frenar els contagis de la Covid-19. Els procediments corresponen a “infraccions greus” per saltar-se mesures aprovades abans del darrer decret anunciat pel cap de Govern, Xavier Espot, aquest dilluns.\nDe fet, Jover ha informat que alguns d’aquests procediments s’han obert perquè el personal no duia la mascareta posada o perquè no es respectaven les distàncies de seguretat entre les taules de l’establiment objecte de la sanció. Els responsables, que ara poden presentar les al·legacions que creguin pertinents, s’enfronten a multes d’entre 1.001 i 3.000 euros.\n“Quan agafem les mesures que agafem, tot i saber les dificultats per les quals passen els negocis, aquests han de saber que les mesures s’han de complir i que les hem de fer complir, amb els elements coercitius necessaris”, ha valorat Jover.


// Crònica publicada el 29 de gener de 2007.\nEls manresans Sherpah estan d'enhorabona perquè aquest dissabte van organitzar un concert, que el podríem catalogar de festival. La idea de tota la moguda venia pel fet de que hi havia la intenció d'enregistrar un DVD a cal Gallifa de Sant Joan de Vilatorrada.\nDissabte passat, dia 27 de gener de 2007, cap a les 00:00 van començar els diferents grups convidats. El preu de riure: 5€ que realment van estar ben aprofitats i amb molt públic jovenívol de Manresa i rodalies.\nKòdul des de Balsareny van mostrar-se a mig camí entre el punk i la música Ska, donant festa i provocant que la gent practiqués el pogo durant una estona.\nSeguidament Sherpah van sortir a l'escenari. Ho van fer amb un desplegament probablement mai vist a Sant Joan, és a dir: juraria que hi havia 8 càmeres de vídeo, una pantalla gegant, bon equip de so, bons aparells sobre l'escenari i a darrera la sala un equip d'enregistrament per a l'ocasió. Amb el seu mestissatge van oferir un dels millors concerts dels seus que hem pogut veure mai. Convidats com alguns membres dels Remendaos i altres bandes van anar circulant per l'escenari. Una bona actuació que va fer vibrar el públic de debò.\nVan acabar la nit el grup Thanks For Coming amb la seva barreja de hip hop i rock dur, sortint a escena cap a quarts de quatre de la matinada.\nEsperem que no cessin aquestes festes que tan bé fan a Sant Joan de Vilatorrada.\nFotografia i text: Maurici Ribera\nWeb amb més informació: http://www.sherpah.net/


Executiva PSC del Camp de Tarragona\nActualitzada 03/05/2017 a les 21:33\nFa un segle un home, fill d’una família humil i orfe de pare des de ben petit (fet que el va obligar a guanyar-se la vida en condicions summament precàries com a aprenent d’impremta), s’esforçava a organitzar els treballadors i a defensar els seus drets tant al Congrés com a les mobilitzacions populars al carrer. El lema d’aquell primer de maig de fa cent anys ens sembla ara difícilment rebatible: «Per la jornada laboral de vuit hores». Les pancartes que anaven al darrere encara més: «Pa i treball», «No a l’explotació laboral dels infants», etc.\nMalgrat que ara ens sembli inversemblant (que ho és) també aleshores determinada patronal i determinada dreta política es dedicaven a qualificar de «radicals» aquestes justes reivindicacions dels treballadors i a desqualificar-les afirmant que es tractava de propostes «utòpiques» i absolutament «inassumibles» d’acord amb la dinàmica derivada d’una economia de lliure mercat. Què eren somnis de quatre bojos, vaja... Malgrat això aquest home honest que es deia Pablo Iglesias va continuar lluitant per vertebrar un partit Socialista fort al carrer i a les Corts Generals conscient com era que tan sols l’organització dels treballadors i el seu més i major accés a la cultura i a la formació els podria treure de l’espiral d’atur, treball precari i explotació a que estaven sotmesos.\nDoncs bé, cent anys després ens trobem en una situació menys dramàtica però no menys paradoxal que ens ha obligat, novament, a sortir al carrer aquest primer de maig i a seguir treballant des de les institucions per reivindicar allò que és just. Amb quin escenari ens trobem ara? Amb un Govern del PP quasi presumint de dades macroeconòmiques, índexs de creixement i d’haver «tret al país de la crisi.» Astorament general entre el comú dels mortals que no entén com és possible que haguem sortit de la crisi i, en canvi, no notin res a les seves vides.\nCom podem haver sortir de la crisi quan molts treballadors encara no han recuperat el seu lloc de treball? Quan molts altres tenen ocupacions temporals, precàries i mal pagades? Quan veiem com els salaris han perdut poder adquisitiu mentre els guanys de l’economia especulativa continuen en xifres estratosfèriques? Quan tants i tants joves que han estudiat i s’han format es veuen obligats a elegir entre l’atur o haver de marxar a l’estranger a guanyar-se la vida? I així podríem seguir...\nDe fet, des de l’inici de la crisi econòmica hem retrocedit en drets que creiem consolidats. Què dir, per exemple, de la nefasta reforma laboral impulsada pel Govern del PP que ha laminat els convenis col·lectius que tant havien fet avançar els drets efectius dels treballadors? En aquests moments a les comarques tarragonines hi ha 15.000 famílies que tenen a tots els seus membres a l’atur, a tots, i que ja no perceben cap prestació o subsidi d’atur (d’aquestes 15.000 famílies dues terceres parts amb fills petits a càrrec). Així mateix, continuem en paràmetres d’atur elevadíssims: prop de 60.000 aturats censats en una província de 800.000 habitants. Són dades eloqüents que ens donen una imatge nítida de quina és la realitat que el PP s’entesta a qualificar com a «miraculosa sortida de la crisi.»\nAquest primer de maig els socialistes hem estat al carrer acompanyant i donant escalf a les justes reivindicacions, per exemple, dels estibadors del Port de Tarragona i dels treballadors de la planta de Bic Graphic del polígon Entrevies amenaçats per un ERE que podria deixar al carrer prop del 40% de la plantilla actual, és a dir, quasi 140 treballadors. El nostre primer compromís és amb ells, amb la continuïtat dels seus llocs de treball i la defensa de la dignitat de les persones que s’ha vist atacada per una crisi que té molt d’ideològica i que ha estat alimentada per aquells que defensaven que calia donar barra lliure al mercat i mutilar el paper de política per corregir disfuncions i garantir drets i llibertats.\nAvui els socialistes reivindiquem novament el que Pablo Iglesias definia com a una política de benestar constructiva, és a dir, una política socialista que garanteixi un creixement econòmic capaç de generar llocs de treball al mateix temps que es desenvolupen conquestes socials, aprofundim en la necessària democràcia econòmica, reduïm les desigualtats i eradiquem la pobresa.\nFa un segle Pablo Iglesias defensava que els treballadors teníem la força del nostre vot per canviar la realitat. A diferència dels grups anarquistes que defensaven la violència (la famosa disjuntiva entre el vot o la pedra) ell sempre va defensar que només amb organitzacions polítiques i sindicals fortes els treballadors veurien reconeguts els seus drets. El poder popular s’expressa a les urnes. Una reflexió que encara és vàlida ara: només amb una esquerra forta capaç de defensar els interessos de les classes populars, treballadores i menestrals podrem transformar la realitat. En cas contrari el futur de populismes i de demagogs de tota mena serà fecund. Tan sols cal recordar que l’extrema dreta disputarà la segona volta de les eleccions presidencials franceses d’aquest cap de setmana.


Abutilon, l’arç de floració o de saló, florirà gairebé sense parar - Electrodomèstics i electrodomèstics essencialsLlegir Més\nPrincipal Electrodomèstics i electrodomèstics essencials Abutilon, l’arç de floració o de saló, florirà gairebé sense parar\nAbutilon, l’arç de floració o de saló, florirà gairebé sense parar\nEls Abutilon són plantes de flors lliures amb fulles com els arbres d'auró i flors de colors que tenen l'aspecte de paper crep. Tot i que Abutilon no té cap relació amb l'arbre d'aurons, es coneix freqüentment amb el nom de "auró en flor". Abutilon té fulles palmades en forma d’arce. També podeu notar una similitud amb l’avira i l’hibisc. Es tracta de cosins d’Abutilon i, a més de formes florals similars, comparteixen la capacitat de produir desenes de flors. De fet, un feliç Abutilon pot florir gairebé sense parar, de tons blancs a groc pàl·lid fins a coral profund i vermell.\nHàbit de creixement: Els abutilon són arbusts petits i verticals amb branques arquejades que es dobleguen sota el pes de totes les flors.\nFulles : Les fulles són palmades i poden ser profundament lobulades i / o serrades.\nFlors: la majoria té flors que comencen en forma de copa i acaben desembocant en gairebé planes, amb un costum descendent a la baixa. Alguns híbrids tenen flors més petites amb més forma de trompeta. Sembla que floreixen la més llarga de les varietats.\nArce florit, auró de la sala, malva índia\nAbutilon només és perenne de manera fiable a les zones 9 a 11 de la USDA, tot i que sovint es cultiva com a planta d'interior i es pren a l'aire lliure durant l'estiu.\nMida madura de la planta\nLa mida madura del seu auró en flor depèn de la varietat que es cultivi. Al terra, Abutilons pot arribar a amplar 8 peus d’alçada i d’amplada. Solen ser molt menors quan es cultiven com a plantes en test i es poden podar per mantenir-ne la mida que vulgueu.\nPer a la floració més prolongada, localitzeu l’aur floreix a ple sol fins a l’ombra parcial.\nTotes les plantes d'Abutilon es repeteixen en flor. Poden florir contínuament si es donen temperatures càlides i molt de sol.\nDisseny amb Abutilons\nCom que Abutilon es conrea sovint en contenidors, sol ser una espècie vegetal. No obstant això, a l'aire lliure, els colors rics es combinen especialment bé amb els blaus i els morats saturats, com la sàlvia i el clematis.\nDegut a l’habitual arxiu d’abutilon, és una bona elecció per un port d’entrada. Fins i tot es poden entrenar com a espalders, al llarg de tanques i parets o com a estàndard, quan es cultiven en un recipient. Moltes varietats també es fan bé com a plantes penjants.\nVarietats Abutilon suggerides\nAbutilon "Kentish Belle" : una flor en forma de campana de dues tonades de groc d'albercoc amb estams morats. (Zones 8-10, 8 'x 8')\nAbutilon "Canary Bird" : hàbit de creixement arrodonit i flors extremadament llargues, amb flors en forma de trompeta de color groc. (Zones 9-10, 10 'x 10')\nA. pictum 'Thompsonii' - Atractives fulles de color groguenc compensades per flors de color salmó. (Zones 9-10, 15 'x 6')\nConsells per al cultiu de plantes d'Autilon\nEls aurons florals no són massa particulars sobre el sòl, però reaccionaran als extrems del temps i de l'aigua. No ho fan bé amb períodes secs perllongats, però tampoc volen seure al sòl humit.\nEl pH del sòl hauria d’estar al rang neutre, però el que és més important, ha d’estar ben drenant. Torneu a col·locar el recipient Abutilon's cada dos o dos anys i canvieu el terrisser.\nPropagació: Propaga per esqueixos. Tireu una punta d'una branca de 4 polzades mentre la branca encara és verda i una mica tendra. Deixeu 3 fulles i talleu l'excés de fulles i de flors o brots.\nTenint cura de les plantes d'Abutilon\nAlimentació: Abutilon pot ser alimentador pesat, probablement perquè fa tanta floració. Això és especialment cert quan es cultiven en envasos. L’alimentació cada dues setmanes amb un fertilitzant diluït i soluble en aigua els mantindrà en flor.\nPoda: Abutilon requereix la poda bé. Consulteu la poda de les plantes joves, per impulsar el nou creixement i obtenir una forma més completa. Si el vostre comença a ser alt i agrupat, treure-ho de nou a una articulació de fulla us animarà a enviar noves branques. Si voleu controlar-ne la mida, també es pot podar a Abutilon a la primavera.\nProblemes i plagues dels aurons florals\nInsectes: Les plagues habituals d’horts domèstics afectaran Abutilon, incloses les mosques blanques, els àcars aranya, la bàscula i les llagostes. Busqueu problemes per regar.\nMalalties: Les malalties que afecten Abutilon inclouen: putrefacció arrel, rovell, Alternaria i punt de fulla de Cercospora. Es poden controlar proporcionant una bona circulació de l’aire, mantenint les fulles seques i utilitzant un fungicida, si cal. També hi ha el virus del mosaic d'Abutilon, però la decoloració o variació de les fulles sol considerar-se una característica.\nArticle AnteriorTreure les taques de te de la catifa\nArticle SegüentCom reparar una caldera amb combustible d’oli\nAimin Tang / E + / Getty Images Els Abutilon són plantes de flors lliures amb fulles com els arbres d'auró i flors de colors que tenen l'aspecte de paper crep. Tot i que Abutilon no té cap relació amb l'arbre d'aurons, es coneix freqüentment amb el nom de "auró en flor". Abut © Copyright 2019


Encerts i desencerts: pràctiques cooperativistes i sindicals transformadores - Coòpolis\nHome Agenda Encerts i desencerts: pràctiques cooperativistes i sindicals transformadores\nEncerts i desencerts: pràctiques cooperativistes i sindicals transformadores\nQue el cooperativisme és una eina de resolució de necessitats col·lectives no genera dubtes, tampoc la necessària posada al centre de les persones, l’autogestió i l’autonomia dels projectes, ara bé no tot són flors i violes.\nÉs per això que creiem important poder fer autocrítica per identificar aquelles pràctiques que malgrat la seva forma jurídica actuen sota uns principis que no són els del moviment cooperativista i reprodueixen formes de fer mercantilistes.\nPer altra banda, d’ençà el naixement de les primeres associacions obreres del segle XIX a Catalunya a través del cooperativisme i els sindicats fins l’actualitat han hagut molts encerts i desencerts d’aquests dos moviments. La pèrdua de credibilitat del sindicalisme pro statu quo ens ha fet desconfiar de les causes o dels interessos que hi ha darrera d’aquest moviment, oblidant les pràctiques sindicals transformadores i la tasca de suport a les lluites socials que estan portant a terme i que són un exemple revolucionari transformador on el cooperativisme té molt a dir.\nEn aquest darrer debat del cicle “Cooperativisme i Sindicalisme” volem posar en valor aquests encerts i desencerts per tal que siguin una eina d’aprenentatge mútua i ens serveixin per destriar el gra de la palla.\nParticipen al debat:\nTanquem així el Cicle de debats: Sindicalisme i Cooperativisme, suport mutu per la dignificació del treball.


El programa d'entrenament per a La Mitja és seguit per 269 persones - somlesFranqueses\nEl club L'Aire Esports i l'Ajuntament organitza els entrenaments des de fa 11 anys\nDivendres, 15 de febrer de 2019 | 13:00h\nEl grup de principiants que es preparen per a La Mitja | Ajuntament de Granollers\nCada any l’Ajuntament de Granollers i el club d'atletisme L’Aire Esports organitzen el programa Comença a fer La Mitja per preparar els corredors i corredores per superar la cursa. Al programa d’enguany, que arriba a l’11a edició, s’hi han inscrit 269 participants, 155 dones i 114 homes.\nL’objectiu dels entrenaments és ajudar els esportistes a afrontar i completar La Mitja Marató i les proves del Quart o dels 10 Km.\nPer aconseguir el repte, els monitors estableixen un programa d’entrenaments setmanals i divideixen els corredors en tres grups en funció del nivell físic: principiants (no han fet mai La Mitja o l’han feta una vegada amb un temps superior a les 2 hores); iniciats (han fet alguna vegada La Mitja o són esportistes esporàdics); i atletes (han fet la Mitja més de tres vegades i corren de manera habitual).\nEls entrenaments van iniciar-se al mes d'octubre i finalitzaran l’1 de març, una setmana després de La Mitja Marató, que es correrà diumenge 24 de febrer.\nA4elkm també entrena La Mitja\nPer vuitè any consecutiu, el club A4elkm, conjuntament amb el Patronat d'Esports de les Franqueses, també desenvolupa el programa Entrena la Mitja per tal d'ajudar a qui ho desitgi a preparar la cursa, tot iniciant-se amb el Tast de la Mitja i els 10 km de les Franqueses. En aquesta ocasió s'hi han inscrit mig centenar de persones, que entrenen des de finals de setembre.


Navarro: “La declaració de Granada passarà a la història”\nAugura que l'acord territorial entre el PSOE i el PSC posarà "nerviosos" CiU i PP\n2 min. Granada 06/07/2013 16:25\nEl líder del PSC, Pere Navarro, ha proclamat aquest dissabte que “la declaració de Granada passarà a la història” perquè “dóna esperança als ciutadans i es dóna pas a l'estat federal”.\nDavant les crítiques d'un sector del PSC, Navarro ha assegurat que “ningú pot dir que la direcció del PSC està entregada al PSOE; hem seguit la línia de defensar el que considerem que és millor”, que, en aquest cas, segons ell, és que aquest “acord històric” posarà “nerviosos” els que volen trencar el camí de futur, és a dir, a criteri seu, CiU i PP. Navarro ha augurat que es veurà “nerviosisme” entre els partits que no han sabut veure que el camí és l'estat federal.\nDavant els que asseguren que aquest document aprovat pel consell territorial és irrellevant, Navarro ha explicat que gràcies a la seva aportació es reconeixen les singularitats de Catalunya. I ha fet la seva pròpia lectura de les conclusions. Quan uns minuts abans el secretari general del PSOE, Alfredo Pérez Rubalcaba, havia insinuat que no s'ha de considerar que Catalunya sigui una nació, jurídicament parlant, perquè el Constitucional no hi va entrar a valorar-ho perquè està recollit en el preàmbul i no en l'articulat, Navarro ha insistit que sí, que en el document socialista s'apel·la el que estableixen els estatuts i, com a tal, “Catalunya és una nació”.\nEl dret a decidir, fora\nNavarro ha assegurat que no renuncia al dret a decidir però que no s'havia de proposar en la reforma de la Constitució perquè és un concepte que només recull la carta magna d'Etiòpia. Per ell, “no és una consulta sobiranista, sinó un principi democràtic”. Per Navarro, la consulta “només pot ser legal i acordada” i, per això, li sembla “increïble” que ell hagi estat capaç d'haver negociat aquest model territorial amb el PSOE, i en canvi el president de la Generalitat, Artur Mas, i el del govern central, Mariano Rajoy, “no hagin estat capaços d'enviar-se una carta”.\nEl partit d'Ernest Maragall veu un "pacte de rendició" en la declaració que el PSC ha signat amb el PSOE\nMas qualifica de "cants de sirena" la proposta del PSOE de reforma de la Constitució


ANNEXOS INFANTIL, PRIMÀRIA I EDUCACIÓ NO FORMAL - PDF\nDownload "ANNEXOS INFANTIL, PRIMÀRIA I EDUCACIÓ NO FORMAL"\nElvira Figueroa Ríos\n1 ANNEXOS INFANTIL, PRIMÀRIA I EDUCACIÓ NO FORMAL SAME 2014\n2 ANNEX 1: CAPACITATS, OBJECTIUS DIDÀCTICS, CONTINGUTS I CRITERIS D AVALUACIÓ DE LA PROPOSTA DIDÀCTICA Educació primària Capacitats Lingüística Enfortir l habilitat per expressar i interpretar pensaments, sentiments, opinions, vivències i fets de forma oral i escrita. Implica capacitat empàtica de posar-se en el lloc de les altres persones, de llegir i escoltar opinions diferents de la pròpia amb sensibilitat i respecte. Social i ciutadana Valorar les diferències a la vegada que reconèixer la igualtat de drets de les persones. Reflexionar sobre els conceptes d igualtat i solidaritat. Comprendre la realitat social en la qual es viu, cooperar, conviure i establir compromisos per contribuir a la seva millora. Autonomia i iniciativa personal Enfortir l adquisició de valors i actituds personals (responsabilitat, perseverança, autoestima) i potenciar la capacitat d imaginar, emprendre i desenvolupar amb responsabilitat projectes individuals i col lectius. Coneixement i interacció amb el món físic Comprendre successos i conseqüències i actuar per a la millora de les condicions de vida pròpia i de les altres persones. Objectius didàctics * Comprendre la importància del dret a l educació per a tothom. * Conèixer situacions actuals en el seu entorn proper i del món, on es vulneri el dret a l educació de moltes persones i en especial de les que tenen discapacitat, i fer-se sensible en aquelles proposant actuacions raonables. * Desenvolupar actituds contràries a la violència, estereotips i prejudicis, reconeixent el valor de totes las persones malgrat les seves diferències. * Fomentar l autoestima personal i l empatia. * Reconèixer la necessitat de complir drets i deures, tant personalment com a nivell col lectiu. * Conèixer la funció que compleixen les persones amb càrrecs polítics en relació al compliment del dret a l educació i als mecanismes que tenen els nens i nenes per donar a conèixer, reclamar i fer seguiment del dret a l educació. Criteris d avaluació * Reconeix la importància de totes les persones i el seu valor malgrat les seves diferències. * Utilitza el llenguatge verbal (escrit i oral) per desenvolupar pensaments, expressar sentiments i vivències en relació als drets a l educació de * Identifica, descriu i rebutja les desigualtats de fet i de dret que es produeixen entre les persones, mostrant una posició crítica. * Assumeix tasques que desenvolupa amb responsabilitat i adquireix actituds que afavoreixen la convivència (diàleg, escolta activa...). * Participa en la vida del centre i del seu entorn i realitza propostes per sensibilitzar i donar a conèixer la importància del dret a l educació per a tots i totes. * S informa, investiga i mostra interès per conèixer els mecanismes dels quals es dota la societat en democràcia per de millorar l entorn i la societat local i global on viu. 2\n3 Fets i conceptes * Les persones som diferents. * Les persones amb discapacitat i el dret a l educació. * El dret a l educació per a * Com podem actuar per fer complir el dret a l educació? Mobilitzar-nos i realitzar peticions als representants polítics. Procediments * Posar-se al lloc de l altra persona. * Identificació de coneixements, sentiments i opinions. * Anàlisi de conseqüències. * Reflexió personal. * Consulta i recollida d informació. * Reconeixement d actituds responsables. * Idear comportaments i actituds coherents. * Treball en grup. * Entrenament d habilitats socials (expressió d idees i sentiments, mostrar acord i desacord, negociar, escoltar). * Elaboració de textos i definicions. * Preparació d activitats, accions, peticions, manifests o compromisos que promoguin el dret a l educació de * Anàlisi de testimonis. Valors i actituds * Rebuig d actituds i conductes violentes, estereotipades o amb prejudicis. * Respecte a opinions i raonaments diferents als seus. * Desenvolupament d actituds de diàleg, escolta i negociació per arribar a acords. * Desenvolupament de valors i actituds de solidaritat i compromís. * Participació de forma proactiva en les activitats proposades. * Reconeixement del dret a l educació com a instrument necessari per tenir una vida digna. * Sensibilitat envers situacions i persones que pateixen situacions de vulneració de drets. * Reconeixement de mecanismes per participar i mobilitzar-se per al dret a l educació. 3\n4 Educació infantil Capacitats Aprendre a pensar i comunicar: expressar a través de diversos llenguatges (paraula, dibuix...) com entén i valora conceptes relacionats amb el tema treballat (com a escola, amistat, ser diferent...) Aprendre a relacionar-se amb altres persones: descobrir en l entorn altres persones que són diferents i descobrir principis que ajuden a conviure amb aquelles. Aprendre a tenir equilibri personal: desenvolupar i refermar sentiments positius respecte a les persones, que l envolten i respecte a si mateix/a, reconeixent les seves pròpies possibilitats i límits. Objectius didàctics * Conèixer que tots els nens i nenes del món tenen dret a anar a l escola. * Descobrir que moltes vegades els nens i nenes tenen dificultats o no poden anar a l escola per diferents motius, un d ells tenir alguna discapacitat física, sensorial o psíquica. * Reconèixer el valor de les altres persones tot i les seves diferències. * Descobrir les possibilitats que tenen nens i nenes d actuar i moure s amb l'objectiu que tots els nens i nenes puguin anar a l escola. * Potenciar l autoestima i la l autoafirmació. Criteris d avaluació * Descobreix que totes les persones som diferents però que tenim els mateixos drets. * Reconeix la importància de totes les persones i el seu valor malgrat les diferències. * Utilitza diferents llenguatges (verbal, artístic...) per expressar sentiments i vivències sobre el dret a l educació de nens i nenes. * Reconeix les dificultats de molts nens i nenes per accedir a una escola. * Participa en propostes per donar a conèixer al seu entorn la realitat de nens i nenes que no tenen accés a l educació. Fets i conceptes * Les persones som diferents. * Les persones amb discapacitat i el dret a l educació. * El dret a l'educació per a Procediments * Identificació de diferències entre les persones. * Identificació de les seves pròpies necessitats i de les necessitats d altres persones. * Expressió d idees i sentiments. * Anàlisi de contes. * Observació i atenció de successos i esdeveniments de l entorn que els envolta. * Observació i classificació de diferències i dificultats per l accés a l escola. * Contribució a la consecució d una escola per a Valors i actituds * Actitud d escolta durant les converses i respecte del torn de paraula. * Acceptació de la pròpia identitat i la dels altres. * Acceptació de les normes establertes per a la convivència i el respecte entre * Participació activa en propostes i activitats. 4\n5 Educació no formal Objectius 1 Reconèixer el valor de les altres persones tot i les diferències. 2 Fomentar l empatia envers altres persones, així com nens i nenes amb diferents realitats i capacitats. 3 Afavorir l expressió de sentiments i reflexions envers situacions diferents que viuen les persones pel fet de ser diferents. 4 Comprendre la importància del dret a l'educació per a totes les persones. 5 Conèixer situacions actuals del món on es vulnera el dret a l educació, en especial en persones amb capacitats diferents Continguts Conceptes * Dret a l'educació per a * Educació inclusiva. * Diferents capacitats. * Treball en equip. Habilitats * Anàlisi de necessitats bàsiques. * Creativitat. * Aprendre a valorar les diferències. * Recopilació de dades. * Anàlisi d informació. Actituds * Participativa i de col laboració entre els membres de l equip. * Respectuosa envers educadors/es i companys/es. * Crítica envers els estereotips. 5\n6 ANNEX 2: LA CAIXA MISTERIOSA Alfabet Braille a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z Fragments a desxifrar S ometen signes de puntuació, accents i majúscules. 1º Es van posar llavors els quatre amics a deliberar sobre com podrien fer-ho per espantar als bandits. Finalment, van discórrer una bona estratagema. 2º L ase es va recolzar al costat de la finestra; el gos es va pujar a l esquena de l ase; el gat es va posar damunt del gos i per últim, el gall va batre les seves ales i es va posar al cap del gat. 3º Ja ben col locats, l ase va fer un senyal i tots van començar a cridar. Imagineu quin guirigall amb el gos lladrant, el gat miolant, el gall cantant i l ase bramant! 4º Al mig d aquell guirigall els quatre companys es van precipitar de cop a l habitació trencant els vidres de la finestra. Fragment 1 es van posar llavors els quatre amics a deliberar sobre com podrien fer-ho per espantar als bandits finalment van discorrer una bona estratagema 6\n7 Fragment 2 lase es va recolzar al costat de la finestra el gos es va pujar a lesquena de lase el gat es va posar damunt del gos i per ultim el gall va batre les seves ales i es va posar al cap del gat Fragment 3 ja ben col locats lase va fer un senyal i tots van comen ar a cridar imagineu quin guirigall amb el gos lladrant el gat miolant el gall cantant i l ase bramant Fragment 4 al mig daquell guirigall els quatre companys es van precipitar de cop a lhabitacio trencant els vidres de la finestra 7\n8 ANNEX 3: CONCERT A BREMEN Els músics de Bremen (conte) Hi havia una vegada quatre animals: un ase, un gos, un gat i un gall. Cadascun d ells havia viscut a una granja feliç i content, però després de molts anys treballant, els seus respectius amos els veien vells i havien decidit sacrificar-los. Abans que la intenció dels seus amos es fes realitat cadascun dels animals es van anar escapant i trobant pel camí. El primer en escapar fou l ase, que va decidir marxar abans de ser sacrificat, i es va dirigir a Bremen per ser músic a la banda musical. Pel camí es va trobar amb un gos, els amos del qual també el volien matar i després d explicar-se el que els hi succeïa, l ase el va convidar a què anessin junts. Poc després de començar a caminar, l ase i el gos es van topar amb un gat que plorava i es lamentava perquè el seu amo el volia els tres junts es van trobar amb un gall que plorava la seva mala sort i li van fer la proposta de formar part de la nova aventura i per suposat de la banda de música. Però la ciutat de Bremen estava lluny i es va fer de nit. Els quatre músics van decidir refugiar-se al costat Des de dalt, el gall va divisar una llum d una casa i van decidir apropar-s'hi. Quan van arribar a la casa, es van adonar que a l interior hi havia un grup de bandits, després d alguna discussió, van preparar un pla per fer-los fora. L ase va recolzar les potes de davant a la finestra; el gos va pujar a sobre de l ase; el gat es va enfilar a sobre del gos i el gall, damunt el cap del gat. Després del senyal, tots van començar la seva música: l ase bramava, el gos lladrava, el gat miolava i el gall cantava. I, després d'un altre senyal, tots es van llençar cap a la finestra. El vidre es va trencar en mil bocins i els bandits van marxar espantats. Els quatre músics de Bremen es van seure a la taula, van menjar un bon sopar, i en acabar van apagar el llum i se'n van anar a dormir. Quan els bandits es van tranquil litzar, el capità va manar a un que tornés a la casa per espiar. El bandit va entrar sense fer soroll; al fons de l habitació brillaven els ulls del gat. El bandit va pensar que era foc i va acostar un llumí per encendre una espelma. Llavors, el gat es va llençar a sobre del bandit i li va esgarrapar la cara; quan fugia va ensopegar amb el gos i aquest li va mossegar una cama; finalment, l ase li va pegar una coça tremenda. Quan l home fugia aterrit va sentir el cant del gall. El lladre va tornar on estaven els seus companys i els va dir: - A la casa hi ha una bruixa horrible. Només d'entrar m ha esgarrapat la cara. Després, m ha agafat la cama amb unes tenalles i un monstre negre i pelut m ha donat cops amb una porra. Quan m'escapava, un fantasma ha cridat: porteu-me l aquí! A partir d aquell dia, els bandits no van gosar tornar a la casa i els quatre músics de Bremen es van quedar allà per sempre. 8\n9 ANNEX 4: GYMKANA L ILLA ENCANTADA Prova 1 * Escriptors: Cervantes, Shakespeare, Quevedo, Miguel Hernández, J. K. Rowling. * Científics: Newton, Galileo, Einstein, Copérnico, Ramón y Cajal, Stephen Hawking. * Artistes: Goya, Picasso, Dalí, Miguel Ángel, Leonardo Da Vinci, Velázquez, Sara Baras, Víctor Ullate. * Esportistes: Messi, Alberto Contador, Cristiano Ronaldo, Edurne Pasabán, Mireia Belmonte, Fernando Alonso, Neymar. * Músics: Mozart, Beethoven, Vivaldi, Mecano, Los Beatles, One Direction, Melendi. * Líders: Gandhi, Mandela, Madre Teresa de Calcuta, Lincoln, Angela Merkel. Prova final adaptació 2 Alfabet Dactilològic Català 9\nANEXOS INFANTIL, PRIMARIA Y EDUCACIÓN NO FORMAL SAME 2014 ANEXO 1: CAPACIDADES, OBJETIVOS DIDÁCTICOS, CONTENIDOS Y CRITERIOS DE EVALUACIÓN DE LA PROPUESTA DIDÁCTICA Educación primaria Competencias básicas\nLes altes capacitats: detecció i actuació en l àmbit educatiu Materials per a l atenció a la diversitat Guia per a mestres i professors Educació primària Educació secundària obligatòria Les altes capacitats:\nLA CARPETA DE L EQUIP: UNA EINA PER AJUDAR A TREBALLAR EN GRUPS COOPERATIUS A L AULA.\nLA CARPETA DE L EQUIP: UNA EINA PER AJUDAR A TREBALLAR EN GRUPS COOPERATIUS A L AULA. TRAVER MARTÍ, Joan Andrés (1) RODRIGUEZ FELIU, Manuel Miguel (2) CAÑO LLORENS, José Manuel (3) jtraver@edu.uji.es manolo.feliu@gmail.com


Magí Negrevernis Amic sarria\nQui eren els Negrevernis.\nSembla demostrat el seu origen francès doncs hem trobat que l'any 1680 quan es va casar en segones núpcies Antoni Negrevernis, mestre de cases, especiificant que era originari de França.\nAl 1679 trobem un Negrevernis mestre de cases en la valoracio de les obres de la casa parroquial de Vallvidrera.\nUn fill seu anomenat Magí que es va casar a Sarrià el 1703 amb Eulàlia Amic.\nMagí Negrevernis Amic ( 1706-1783 )\nVa ser un destacat comerciant de Barcelona de la Real Compañía de Comercio de la ciutat fundada en 1756 y de la que va ser director del 1762 al 1765.\nEs va associar amb Guillermo Timmermans de una família dedicada també a los negocis. Va crear una empresa coneguda com "Negrevernis Timmermans" a la que ell va aportar 40.000 lliures. Al 1773 ens consta el seu actiu comerç amb Hamburg i Amsterdam.\nTot i tenir la casa del seu pare a Sarrià vivia de jove a Barcelona. L’any 1743 va comprar una gran finca a Sarrià al carrer Major amb una casa, jardí, hort i granja ( on avui hi ha el restaurant Tram Tram ). En aquesta finca segons la tradició escrita hi va viure la Duquessa de Orleans quan va arribar fugint de la revolució francesa que ja havia guillotinat el seu marit.\nEs va casar el 1746 amb Josefa Lopez Pares establint-se des de llavors pràcticament en Sarrià y vinculant-se totalment a la vida de Sarrià. Com ho demostra per exemple que a 1781 va fer donació de 3.000 lliures per a la construcció de la nova església, i que era una de las tres persones a qui el Bisbe de Barcelona va confiar el control de las obres de l’esglèsia.\nMagí Negrevernis Lopez ( 1751-1821 )\nFill de l’anterior. No queda molt clar com es deia doncs hi ha documents que diuen Magí, Magí Ignasi, o Ignasi.\nEn ser l’hereu va continuar els negocis familiars i la seva vinculació a Sarrià, que es va demostrar sobretot a l’època de la guerra d’independència.\nCom va passar el 7 de desembre de l’any 1809 quan el general Duhesme va manar ocupar Sarrià militarment, registrant totes les cases i triant a 5 homes que van afusellar a la plaça del poble i la cosa hauria anat a més de no ser per la intervenció de Magí Negrevernis que va poder calmar els ànims.\nO quan el dia 1 de gener de 1812 els francesos exigien una contribució als pagesos de Sarrià que no podien pagar i sort d’en Magí Negrevernis que va els va deixar els diners, en total 2.200 lliures.\nFirmen el rebut: Anton Cuyás, Benet Cuyás, Josep Gelabert, Sebastià Canet, Ignasi Modolell, Joaquin Closas, Joaquim Piera Santomá, Grau Piera i Josep Sangés.\nEs va casar l’any 1784 amb Teresa Piera Casas.\nDels fills d’aquest matrimoni no sabríem a quin destacar:\nVicens Negrevernis Piera ( 1784-1837 ) Hereu dedicat als negocis familiars.\nJosepa Negrevernis Piera ( 1787-1860) Casada a Sarrià amb el metge Juan Lopez.\nSalvador Negrevernis Piera ( 1792-1857 ) Militar que va demanar el retiro en convertir-se en hereu per la mort del seu germà gran. Va ser regidor i alcalde de l’Ajuntament de Sarrià.\nTeresa Negrevernis Piera ( 1796-1870 ). Casada a Sarrià amb Joaquim Cuyás Regás\nNarcís Negrevernis Piera ( 1799- ? ) Casat amb Josefa Cuyàs Regás de professió Pilot Naval dedicat sovint a les qüestions públiques i a la política. Va ser secretari de l’Ajuntament de Sarrià ( 1833-1838), i cap de la Milícia urbana a Barcelona.\nEulàlia Negrevernis Piera ( 1800-1878 ) casada a Sarrià el 1837 amb el mestre de cases Jaume Feliu Castelló\nFrancesc Negrevernis Piera .(1805-?) Només sabem d’ell que que es dedicava als negocis a Barcelona.\nJosep Oriol Negrevernis Piera ( 1809- ? ) Vivia i tenia negocis a Terrassa i a Barcelona.\nDe fet amb aquesta generació s’acaba la presencia de la família Negrevernis a Sarrià.


La Barcelona de ‘Vida privada’ pren forma a Ponent\nSílvia Munt roda escenes de la minisèrie en un edifici modernista de Lleida i al castell de Montcortès\n5 min. Lleida 25/05/2017 23:21\n651x366 01. Francesc Garrido és un dels protagonistes de la minisèrie. 02. Sílvia Munt dirigeix la ficció, en què participen, a més de Garrido, Aida Folch i Pablo Derqui. / CCMA 01. Francesc Garrido és un dels protagonistes de la minisèrie. 02. Sílvia Munt dirigeix la ficció, en què participen, a més de Garrido, Aida Folch i Pablo Derqui. / CCMA\nSilenci: es roda. Així comença a enregistrar-se una de les escenes que formaran part de la minisèrie de TV3 Vida privada, dirigida per l’actriu i directora Sílvia Munt, en la qual apareix una de les filles de la família Lloberola, interpretada per l’actriu Diana Gómez. Part d’aquest film s’ha gravat en escenaris de Ponent: la setmana passada es van rodar escenes a les cases Duran i Dalmases de Cervera; dimarts i dimecres es va gravar a Lleida, i ahir l’equip de la minisèrie es va traslladar al castell de Montcortès de Segarra, on avui es donarà per acabat un rodatge que va arrencar el 21 d’abril.\n“Han sigut cinc setmanes molt intenses perquè és com rodar dues pel·lícules de 80 minuts en una i el pressupost fa que s’hagi d’intensificar el rodatge i les hores de gravació”, explica a l’ARA una Sílvia Munt esgotada però contenta amb el resultat de la feina que s’ha fet fins ara. “Estic satisfeta perquè crec que hi ha un nivell actoral i tècnic molt bo i ens han sortit unes escenes fantàstiques. A més, estem aconseguint el que volíem des d’un principi, que és reinterpretar la novel·la de Josep Maria de Sagarra”, afirma Munt.\nLa directora catalana buscava cases modernistes a Lleida on no s’haguessin fet canvis ni intervencions, i va trobar una joia al carrer Major de la ciutat, en ple eix comercial. L’immoble, que acull algunes escenes de la minisèrie, és un edifici l’interior del qual es va reformar per últim cop el 1914. “Pràcticament no hem hagut de tocar res d’ attrezzo, ja que la propietària el tenia impecable”, explica Oriol Maymó, un dels productors del film. “El que sí que hem fet és omplir l’habitatge de mobles i decoració, com si tingués vida, ja que fins ara estava tancat i feia molts anys que no hi vivia ningú”, afegeix. A canvi, però, l’equip de rodatge ha hagut de patir el clima extrem lleidatà a l’interior d’un pis sense ventilació. Els responsables de producció s’han encarregat que tant els actors com l’equip tècnic poguessin menjar al carrer, perquè dins del pis s’han superat els 35 graus de temperatura.\nUn clàssic català\nFrancesc Garrido ( Sé quién eres, El tiempo entre costuras), Àgata Roca (T de Teatre) i Diana Gómez ( El crac, Águila Roja) són alguns dels actors que s’han posat a les ordres de Sílvia Munt, que des de fa anys ha deixat de banda el món de la interpretació per dedicar-se de ple a la direcció. “Aquesta és la catorzena obra que dirigeixo entre curts, documentals i TV movies. Fer una minisèrie no és gaire diferent de rodar una pel·lícula, però ho hem hagut de fer en només cinc setmanes”, explica la cineasta.\nLa història de Vida privada comprèn tres generacions de la vida d’una família en un període clau de la història catalana contemporània. La novel·la de Sagarra, publicada el 1932, es considera una de les obres més representatives de la societat barcelonina de finals dels anys 20 i constitueix el màxim exponent del “retrat humà” amb el qual l’autor va voler mostrar la decadència de l’aristocràcia barcelonina al voltant de l’any 1930, en un moment políticament convuls per l’ensorrament de la dictadura de Primo de Rivera i la proclamació de la Segona República. En aquest context, el marquès de Sitjar i de Vallromana, Tomàs de Lloberola, veu com el seu món comença a ensorrar-se i, incapaç d’adaptar-se als nous temps, cau en la ruïna.\nMunt afirma que la història que explica la novel·la és cíclica i que es repeteix en el temps: “ Vida privada ens permet mostrar la immoralitat d’uns personatges que volen continuar vivint en un món en què la vida era plaer i no calia fer res per viure, però aquest dolce far niente se’ls acaba. Al segon capítol, i ja en plena República, es constata que el que té menys escrúpols és el que acaba guanyant la partida. Sembla que la gent no n’aprèn i tornem a repetir els mateixos errors”, reflexiona la directora.\nTot i que la trama transcorre a Barcelona, l’equip de la minisèrie va optar per no rodar a la capital catalana, principalment per motius logístics i pressupostaris. En comptes d’això s’ha recreat digitalment la ciutat, tal com era a principis del segle passat, als estudis Magical Media de Lleida. En aquestes mateixes instal·lacions es farà també part del procés de muntatge de la cinta, que es preveu que duri uns tres mesos. Segons Munt, la previsió és que els dos capítols de la producció estiguin totalment acabats entre el novembre i el desembre. TV3 encara no ha posat data a l’estrena de la minisèrie, que en qualsevol cas no veurà la llum, com a mínim, fins a principis de l’any que ve.\nVida privada, que té un pressupost d’uns dos milions d’euros, és una coproducció de TV3 i la productora Oberon, amb la participació del departament de Cultura i del Centre Experimental de la Cinematografia i les Arts Audiovisuals de Catalunya (CECAAC).\nLa 'Vida privada' de Sagarra serà una minisèrie a TV3\nTV3 retrata la decadència de l’aristocràcia amb ‘Vida privada’


Les tradicionals caramelles de Pasqua tornen a sonar als carrers de Sant Cugat - TV SantCugat.cat\nAquest any tampoc s’han pogut celebrar les caramelles en el seu format tradicional, però els membres de la Coral La Lira han trobat una alternativa perquè el so de les Caramelles es torni a escoltar als carrers de la ciutat.\nMembres de la Lira durant les Caramelles 2021\nLa Coral La Lira no ha pogut interpretar en viu les peces però han decidit reproduir gravacions d’altres anys des d’un carro commemoratiu amb fotografies històriques i actuals dels seus integrants i tot seguint el recorregut que feien habitualment pels carrers del centre de la ciutat durant el matí de dilluns de Pasqua.\nA la tarda van organitzar als Jardins del Paga-li Joan una conferència musicada amb públic presencial però aforament limitat, que va comptar amb la presència de l’alcaldessa de Sant Cugat. Durant la conferència els membres de la Lira van explicar l’origen de les caramelles.\nCategories Actualitat, Cultura, Destacats, SocietatEtiquetes lira


La Ingrid Padullés als campaments | Sahara Ponent\nTinc tants sentiments contraposats.\nVeure que tot aquí segueix igual i que ja no sóc la mateixa, em provoca una confrontació de pensaments que no puc d’escriure en aquestes linees.\nEm cauen les llàgrimes, cada vegada que tanco els ulls encara em trobo allà, veient la llum del sol sortir il·luminant caseta per caseta i poc a poc el cel i la llum abrassant tots els campaments. Escolto els galls cantar. Encara sento el silenci de la nit. El vent com mou l’arena. Encara vec els somriures de totes les persones que saludava amb el signe de victòria des de la finestra de la pikap del Sale quan tornavam cap a casa el Mou després d’una visita. Encara els meus pensaments em transporten enmig d’una assemblea en la qual el Pedró ens feia reflexionar i treure el millor de cada una de nosaltres.\nEm sento impotent, nostàlgica, rabiosa i melancòlica, sóc com un refresc que l’obres després d’haver-lo sacsejat. Ara puc afirmar que la Ingrid que va marxar no és la mateixa que ha tornat. Hi ha hagut una transformació en la forma en la que vec la vida.\nM’enduc tants valors i en reafirmo tants d’altres. Ha sigut un viatge meravellós ple d’aprenentatges, però per contra a sigut un xoc de realitat, d’una realitat que viuen milers de persones, una realitat molt dura que fa molts i molts anys que dura i continua, i que no hi prevec un final. Tot i així, l’esperança és l’ultim que s’ha de perdre i menys ells. Esperança per a que la seva causa sigui escoltada, esperança per que la seva lluita no sigui envà, per tal que la comunitat internacional els hi permeti fer un referèndum d’autodeterminació. Sembla molt fàcil sí, un cop escrit, però és tot un entramat d’interessos que fan que la situació sigui difícil de resoldre.\nEl Sàhara és un territori increïblement ric en recursos naturals, i això és el que el fa tant desitjable i l’hagi fet tant desitjable durant molts anys, ja que ha sigut un territori que ha sofert varies ocupacions, abans que la marroquina i l’espanyola, altres països van posar enclavaments comercials per tal de poder disfrutar de la seva riquesa natural. La seva gran mina de fosfat, la gran biodiversitat marina i el gran banc de pesca són els recursos que els països volen arrancar de les mans de la seva població. És un país d’una naturalesa absoluta, fet que sigui tant suculenta als ulls dels que tenen més poder al món. El monarca marroquí, Espanya, UE i tota la Comunitat Internacional volen repartir-se el gran pastís que significa el Sàhara i enriquir-se a costa seva i de la seva població.\nQue la seva lluita no sigui invisible. Que la seva lluita és converteixi en victòria.\nL’últim que em queda per escriure és un gràcies. Gràcies a totes les persones que han fet possible que aquesta experiència hagi sigut meravellosa davant d’una realitat tant dura.


Lluís Feliu: Mas ja investit mentre el Suprem segueix jugant amb foc\nCotes de llibertat, autogovern i autoestima... és nacionalista, no Independentista!\nIrviPrisly - Badalona ha dit...\nHola a tots!! Sóc fill d'inmigrants d'Andalusia nascut a Catalunya i el model d'immersió lingüística m'ha servit per aprendre a expressar-me i escriure en Català . Potser vaig trobar a faltar tot i això una mica més de reforç de la llengüa catalana pels fills de castellanoparlants, vull dir amb això, que he viscut el model català (sóc dels que va fer l'EGB del 83-92 on ja teniem democràcia) i fill de l'inmersió lingüística que ara es volen carregar. Em sembla fatal. Tan debò m'haguessin ficat també més hores de llengua extrangera, els nens ho aprenen tot i amb moltíssima facilitat. Aquesta mena de llei horrible el que aconseguirà si es posa en pràctica (amb els calers que suposaria) és segregar a la gent. Els nens escolaritzats en castellà tindràn un nivell de Català tan dolent que els tancarà portes al mon laboral. El castellà ja el parlen a casa i al carrer. Això per una banda. Us aseguro que parlo castellà i l'escric millor que el català i la "llengua vehicular" a l'escola va ser el català així que es deixin de romanços. A Catalunya l'escola és en Català i els nens ho aprenen sense problema. A França es parla francés i a Anglaterra anglès i ningú fa lleis per obligar-los a escolaritzar en castellà a ningú. Si vens a Catalunya els teus fills aprendran català i això és bo, no dolent. Es que aquestes resolucions judicials em treuen de polleguera.AAAARG!\nQue consti que no sóc convergent, però me n'alegro de que Mas sigui president, espero que pugui conduir aquestes qüestions pel bon camí.\nSalut i felicitacions pel blog!!\nMoltes gràcies pels vostres comentaris, especialment el d'en irviPrisly, comentaris com el teu ens animen a seguir lluitant per la llibertat del nostre país.\nD'altra banda Xesco, aprofito per passar-te un parell de link on podràs veure que l'Artur Mas sí que és independentista.\nLINK C: www.eldebat.cat/cat/notices/2010/06/mas___el_referendum_per_la_independencia_s_ha_de_convocar_per_guanyar-lo_71113.php\nMoltes gràcies i molt bones festes a tots\nUn plaer llegir-te Lluís!!\nRespecte l'ndependentisme de Mas, potser ell ho sent així a títol personal, però està clar que el seu partit no va per la via independentista, si no no buscarien un concert econòmic, buscarien la via directa per assolir l'independència.\nAixò no és ni bo ni dolent, és un fet.