Associació d'Estudiants Progressistes | AEP - Part 27\nPàgina en construcció disculpeu les molèsties.\nHistòria de l’AEP\nLluita als Instituts!\nLluita per l’Universitat Pública!\nLluita contra l’heteropatriarcat!\nLluita per un planeta verd!\nSegueix a l'AEP:\nAEP-Associació d’Estudiants Progressistes devant la retallada de la Generalitat i les declaracions de Dídac Ramírez\nWritten by AEP-UB on 19 Març, 2011 . Posted in Comunicats\nLa decisió de la Generalitat de Catalunya de reduir la despesa pública afectarà de forma ben evident a les universitats catalanes. La Universitat de Barcelona, ja perjudicada per l’històric deute que la Generalitat té amb ella, es veurà de nou agredida i més afectada, si cap, amb aquesta nova retallada, que perdurarà mínim dos anys. La implantació de l’Espai Europeu d’Educació Superior a cost zero per al Govern de la Generalitat ja va obligar a la Universitat de Barcelona a du a terme unes mesures i desenvolupar unes polítiques que varen afectar –i continuen fent-ho- al conjunt de la comunitat universitària. A la pujada de les taxes universitàries, encariment dels preus dels serveis (bar, esports, menjadors, etc.), externalització i privatització dels serveis i devaluació de la docència i la recerca, ara, segurament, li haurem de sumar la dificultat en l’accés i l’enduriment en la permanència a la Universitat.\nEl beneplàcit de l’Associació Catalana d’Universitat Públiques (ACUP), amb Dídac Ramírez com a president de torn, s’allunya de la suposada responsabilitat i solidaritat que diuen tenir amb el conjunt de la societat. El seu vist i plau a les polítiques del Govern significa prendre posició i defensar els interessos d’un sector determinat de la societat. L’ACUP s’ha alineat amb les classes dominats, amb els responsables de la crisi i amb qui ara pressiona i du a terme mesures que ofeguen a les classes més humils com a solució per sortir de la crisi. L’ACUP ha deixat de banda la seva màxima responsabilitat: garantir que les Universitat Públiques Catalanes siguin realment públiques i de qualitat. El posicionament que ha pres l’ACUP significa la renuncia explícita a que les Universitats Catalanes ofertin un accés universal, uns serveis públics, una docència de qualitat i una recerca vinculada al progrés social. .\nL’AEP-Associació d’Estudiants Progressistes veu com obligada una resposta unitària de rebuig front aquestos atacs a la Universitat Pública. Expressem la nostra disposició i voluntat per fer realitat una resposta organitzada per part del moviment estudiantil. És necessari que el descontent de l’estudiantat i el conjunt de treballadors es canalitzi des de les assemblees de base fins als òrgans de govern de la universitat. L’esquerra transformadora requereix de totes les eines i canals per visualitzar la defensa i lleialtat a la Universitat com a institució pública, i fer evident que una altra sortida de la crisi és possible.\nDimecres, 16 de març del 2011\nDavant les amenaces feixistes, reforcem la mobilització!\nWritten by AEP-UB on 7 Febrer, 2011 . Posted in Comunicats\nArran de la protesta des dels sectors progressistes per la instal·lació d’una capella a la Facultat d’Economia i Empresa de la UB, de la qual ens hem posicionat i hem parlat amb anterioritat, s’han portat a terme tot una sèrie de calumnies, mentides i s’ha criminalitzat el moviment estudiantil. Ara però, arriben les amenaces feixistes. Aquestes venen d’una organització, Juventudes de La Falange, que diu ser hereva de la Falange Española de las JONS, organització feixista protagonista d’assassinats en massa, tortures, terrorisme i vulneracions dels drets humans.\nAquesta organització ha fet pública una carta oberta al rector de la Universitat de Barcelona, oferint-se per “vetllar per la seguretat” d’aquells que volen anar a pregar a la capella, ja que segons ultra-conservadores el rector hauria suspès les eucaristies per falta de seguretat. Citant textualment, “ Si el motivo como dice, no ha sido otro que la coacción de los violentos, las Juventudes de La Falange se ofrecen para garantizar la seguridad de los mismos, manifestando contar con los recursos y la determinación uficientes para ello.”. Això suposa una amenaça cap els sectors progressistes i que aposten per la laïcitat a la universitat, en aquest cas aquelles persones que han participat i participaran en les legítimes mobilitzacions convocades des de les Assemblees de Facultat.\nDavant d’aquest fet l’AEP-Associació d’Estudiants Progressistes:\nCondemna aquesta amenaça i l’ús de la violència. Cal aclarir que, per part dels i les estudiants participants en les mobilitzacions, mai no s’ha fet servir la violència ni cap persona ha resultat ferida\nDemana que les autoritats universitàries no facin el joc al feixisme i vetllin per la seguretat de l’estudiantat davant de possibles atacs de grups violents d’extrema-dreta\nContinuarà apostant per la mobilització i la lluita per una universitat laica i no es deixarà atemorir ni coaccionar per cap amenaça o possible agressió.\nDemana al Rector i al seu equip que facin cas omís i denunciin el contingut de la carta, i deixin clar que no existeix cap problema de seguretat.\nAEP-Associació d’Estudiants Progressistes\nEl Consell de l’Alumnat posa entre les cordes al President del Consell Social de la UB\nWritten by AEP-UB on 15 Desembre, 2010 . Posted in Comunicats\nJoaquim Coello (a la dreta) i Antoni Castells (a l’esquerra)· Font: Economia Digital\nAEP-Federació UB. 15/12/2010\nArrel d’una resolució aprovada pel Consell de l’Alumnat, on es demana que el Claustre es posicioni a favor de demanar la destitució del President del Consell Social al Govern de la Generalitat, i per la filtració a la premsa d’aquesta iniciativa de l’alumnat de la UB, Coello ha encetat una campanya de proselitisme cap a la seva figura. La mostra més il·lustrativa és una carta que ha fet arribar al Claustre.\nCal destacar que l’activitat i la carrera de Coello està plena d’accions qüestionables, tot i que durant el Govern d’Entesa va ser el favorit del Conseller Castells (PSC) per gestionar entitats amb participació pública (com l’Agència Portuària), i que actualment és el Conseller de la Generalitat al Consell d’Administració d’Spanair, empresa d’aviació rescatada pel govern català al 2009. A més a més, és directiu de l’empresa Applus+, corporació de la qual un 70% del capital pertany a Carlyle Group, companyia de la qual va ser directiu George H. W. Bush i George W. Bush.\nPer la seva banda, la patronal catalana ha donat suport públic a Coello, interferint i ingerint en la vida interna de la Universitat de Barcelona. Tant Foment del Treball Nacional com PIMEC han fet públiques llurs posicions a través de comunicats.\nLa seva figura ha estat decisiva en la paralització de diferents acords del Consell de Govern de la UB, sobre tot el relacionat amb qüestions laborals del Personal d’Administració i Serveis, torpedejant l’autonomia universitària i menyspreant els acords democràtics.\nAixí mateix, el President del Consell Social de la UB va organitzar una sèrie de trobades, el passat juliol, amb diferents presidents de Consells Socials de les universitats catalanes on es van marcar línies d’atac frontal a la democràcia i l’autonomia universitària. En plena sintonia amb Estrategia Universidad 2015, patrocinada per la banca i el seu lobby (la Fundación Conocimiento y Desarrollo) es va elaborar un document que ha arribat a les nostres mans i que presentarem en la reunió del Claustre de divendres (el podeu consultar aquí).\nFinalment, cal recordar que va ser l’impulsor de l‘Informe KPGM, sobre l’estabilitat financera de la UB, on s’establia que la solució als problemes econòmics havien de passar per un major finançament privat, amb la conseqüent privatitzacio, i per les retallades dràstiques en el servei de Biblioteques, personal, etc.\nActe a la Facultat de Geografia i Història: 75 aniversari del Front Popular\nWritten by AEP-UB on 18 Febrer, 2011 . Posted in Comunicats\n+info al bloc de l’AEP-Raval\nComunicat de l’AEP davant la publicació del Conveni de la UB amb l’Arquebisbat de Barcelona\nWritten by AEP-UB on 18 Gener, 2011 . Posted in Comunicats\nLa publicació del Conveni entre l’Arquebisbat de Barcelona i la Universitat de Barcelona vint-i-dos anys després de la seva redacció i signatura és, si més no, preocupant.Entenem que els acords presos per un ens públic han d’estar a l’abast de tothom, atès que la ciutadania ha d’estar informada i ha de tenir coneixement de quines són les normatives per les quals es regeix aquell ens. Per això, no entendríem perquè s’ha hagut de pressionar tant per a que es fes públic si no fos perquè darrera hi ha el pes d’una institució privada amb molta influència: l’església catòlica apostòlica i romana (en aquest cas, l’Arquebisbat de Barcelona).\nAquest conveni va ser signat l’1 d’agost de 1988, en ple període de vacances, com a concreció d’un acord pres el 6 de febrer de 1979, pel rector de la UB del moment, Josep Maria Bricall, i per l’Arquebisbe de Barcelona, Narcís Jubany i Arrou.\nPel que fa al Conveni, estableix:\nLa concreció, al 1988, d’un acord pres prèviament al 1979, i la legitimació legal i democràtica d’una situació pre-constitucional. És a dir, fa legal, i adapta a l’etapa constitucional, la influència de l’església catòlica en el side la Universitat de Barcelona mitjançant la implantació d’un servei religiós anomenat Servei d’Atenció i Formació Religiosa (SAFOR).\nQue aquest servei estaria vinculat al Rector o al Vicerrector o Vicerrectora designat.\nQue les funcions del SAFOR serien el d’acolliment religiós, l’estudi de temes i qüestions relacionades amb la fe, les celebracions de fe (eucaristies) i l’animació cultural\nQue aquest servei podria fer servir de forma totalment gratuïta espais de la UB com la capella situada a l’edifici de l’Escola de Ciències Empresarials i un despatx de 30 metres quadrats a la Facultat de Dret.\nQue els espais abans esmenats serien d’ús privatiu i exclusiu\nQue la Universitat de Barcelona garantiria l’ús de la capella de l’Edifici Central\nLa ubicació dels espais necessaris per al desenvolupament d’aquest servei\nQue la ubicació de futurs espais o locals s’haurien d’establir per mutu acord entre les parts signants\nLa dotació pressupostària per al desenvolupament d’aquest servei cap a l’Arquebisbat de Barcelona. És a dir, el traspàs de fons públics a un ens privat.\nL’acord té vigència indefinida des del moment de la signatura\nÉs per tot això que des de l’AEP-Associació d’Estudiants Progressistes entenem que:\nLa Universitat de Barcelona com a universitat pública ha de tenir un caràcter laic. Per tant, no està en la obligació ni hauria d’establir un servei d’orientació religiosa. A més a més, la demanda d’aquest servei, absolutament minoritària, i la seva oferta a l’exterior de la universitat, prou satisfactòria per als fidels d’aquesta religió, fa que un servei d’aquest tipus en el si de qualsevol universitat pública sigui totalment innecessari.\nL’església catòlica, a partir d’aquest conveni, rep finançament i espais públics de forma gratuïta d’una entitat pública com la Universitat de Barcelona, fet deplorable en un estat que es declara aconfessional i en una institució que hauria d’estar al servei de tothom i no d’un determinat grup de persones. A més a més, estableix espais d’ús privatiu i exclusiu, fet que xoca frontalment amb el caràcter públic de la UB.\nLa decisió de traslladar la capella de l’Escola de Ciències Empresarials a la Facultat d’Economia i Empresa s’hauria d’haver portat a terme, segons explicita el conveni, amb l’acord de l’Arquebisbat i el Rectorat. La presa d’aquesta decisió mai s’ha fet pública ni s’ha citat en cap informe del Rector al Claustre de la UB.\nEl trencament d’aquest conveni no suposaria cap càrrega cap a la Universitat de Barcelona, donat que no s’especifica cap clàusula ni cap compensació.\nAixí doncs, reivindiquem:\nEl trencament del conveni i un compromís ferm de les Universitats Públiques catalanes de foment de la laïcitat, del coneixement científic i del pensament crític.\nLa no utilització de cap espai de les universitat públiques, i en aquest cas de la UB, per cap tipus d’ús religiós, ja que totes tenen uns espais limitats i cada any han de donar cabuda a més estudiants. El fet que hi hagi espais reservats per a la pràctica religiosa ho limita encara més.\nUn debat en el si de tota la comunitat universitària sobre el paper de la religió en aquest ens públic. Ha de ser a partir del debat democràtic i públic, a partir de la participació de tothom que s’han de prendre les decisions estratègiques per a les universitats públiques catalanes.\nL’AEP-UB davant l’atac de la dreta ultracatòlica al moviment estudiantil\nWritten by AEP-UB on 4 Desembre, 2010 . Posted in Comunicats\nDavant els atacs per part d’un reduït sector de la dreta catòlica més reaccionària de la societat catalana a les lluites que s’estan portant a terme en defensa d’una UB veritablement pública i laica, l’AEP-Associació d’Estudiants Progressistes,\nDenuncia la manipulació mediàtica envers l’organització i lluita dels i les estudiants de la Universitat de Barcelona en la defensa dels espais públics. Les informacions emeses des de la premsa en general i els mitjans de comunicació de les organitzacions catòliques en particular són falses. Es tracta d’una tergiversació dels fets amb clara intenció de desprestigi als sectors progressistes de la universitat. Una vegada més, estem davant d’una mostra del caràcter poc democràtic d’un sector que creu que l’organització d’una societat s’ha de regir per principis morals privats i no sota principis resultants d’espais de deliberació pública.\nAquests atacs, doncs, no són propis d’una societat democràticament organitzada. En un Estat Social i de Dret, la llibertat d’expressió és un dret inalienable de les persones. Per aquest motiu, no rebutgem la confessió religiosa, sinó la seva pràctica en un espai que és públic i, per tant, aconfessional. Els i les estudiants manifestem la nostra opinió, ja que és tasca nostra mostrar el rebuig a aquells aspectes que socaven el caràcter públic de la Universitat. L’organització estudiantil no apel·la a un atac a cap religió concreta, sinó que es tracta d’una defensa estricta de la Universitat Pública.\nL’AEP ha treballat, treballa i treballarà sempre al costat de les Assemblees de Facultat. Són aquestes l’espai legítim de vertebració del moviment estudiantil, actor indispensable en la construcció d’una universitat veritablement pública. L’AEP defensa la independència de l’estat i les seves institucions respecte qualsevol organització o confessió religiosa.\nPer una UB veritablement laica, tots i totes a les Assemblees!\nDimecres 1 de desembre del 2010\nAssociació d’Estudiants Progressistes-\nTweets por @AEP_nacional\nPlataforma d'Afectades per les Taxes\nAEP | Associació d'Estudiants Progressites | Lluitem per l'educació pública i de qualitat.\nLogin per Administradors/Editors


benvinguda / Informació de tennis / Roland-Garros ajornat una setmana: del 24 de maig al 13 de juny de 2021\nFFTInformació de tennis\nEn consulta amb les autoritats públiques i els organismes internacionals de tennis, la Federació Francesa de Tennis ha decidit ajornar una setmana el torneig Roland-Garros del 2021, que ara se celebrarà del 24 de maig al 13 de juny.\nDurant el seu darrer discurs, el 31 de març, el president de la República va anunciar que a partir del maig es preveia un retorn gradual a la normalitat dels esdeveniments culturals i esportius, supeditat a una millora de la situació sanitària. Sobre aquestes bases, la FFT va treballar en estreta col·laboració amb el Ministeri d’Educació Nacional, Joventut i Esports i els serveis estatals pertinents en els diversos escenaris que tenia a l’abast per a l’organització de Roland. -Garros, tot tenint en compte el calendari esportiu internacional.\nEn aquest context, l’ajornament del torneig durant una setmana semblava ser la solució més adequada. Així, les qualificacions tindran lloc del dilluns 24 de maig al divendres 28 de maig i aniran seguides del sorteig final, del diumenge 30 de maig al diumenge 13 de juny.\nSi la FFT s’alegra que els poders públics hagin mantingut esdeveniments esportius importants malgrat les restriccions sanitàries, el seu objectiu, per a aquesta edició de Roland-Garros del 2021, és maximitzar les possibilitats que el torneig es pugui jugar davant del major nombre possible de espectadors, tant per als jugadors com per a tota la comunitat d’entusiastes, tot garantint la seguretat sanitària de tots. Tenint en compte aquest doble objectiu, cada setmana pot resultar inestimable.\n"Estic encantat que la consulta amb les autoritats públiques, els diferents organismes internacionals de tennis, els nostres socis i emissores i el treball en curs amb el WTA i l'ATP hagi permès ajornar l'edició 2021 del torneig una setmana. Roland- Torneig Garros, i els hi dono les gràcies. Aquest ajornament permetrà una mica més de temps per millorar la situació sanitària i hauria de permetre’ns optimitzar les nostres possibilitats d’acollir espectadors a Roland Garros, en aquest estadi transformat que ara s’estén per més de 12 ha. Ja sigui per als aficionats, els jugadors però també per l’ambient, la presència del públic és fonamental per al torneig, el primer esdeveniment esportiu internacional de la primavera ”, declara Gilles Moretton, president de la FFT.\nEn declaracions en nom dels quatre torneigs de Grand Slam, el director general de la Junta de Grand Slam, Ugo Valensi, va dir: Aquest període continua sent extremadament difícil per a la gent de tot el món. Tot i que l’optimisme està en ordre de futur, la pandèmia segueix formant part de les nostres vides. Els torneigs de Grand Slam que representin els esdeveniments emblemàtics del nostre esport farem tot el possible perquè s’organitzin en les millors condicions. Després de consultes, el Consell del Grand Slam dóna tot el seu suport a la FFT en la seva decisió d'ajornar Roland-Garros durant una setmana per augmentar les seves possibilitats d'organitzar el torneig en bones condicions ".\nA més, la FFT continuarà treballant amb els serveis estatals per tal de desenvolupar les condicions organitzatives més adequades en termes de salut. Els protocols sanitaris que es definiran d’aquesta manera seran objecte d’una comunicació posterior.\nTant per als amants de l’esport, com per al públic en general, Roland-Garros és una cita ineludible. El 2020, Roland-Garros es va emetre a 222 territoris de tot el planeta, donant al torneig la dimensió d’un esdeveniment esportiu mundial de màxima importància. Organitzat per la Federació Francesa de Tennis, Roland-Garros és l’únic torneig de grand slam que es juga sobre terra batuda, una de les superfícies més antigues i nobles de la història del tennis.\ncomunicats de premsaRoland Garros


Pere Regull, vicepresident de la nova Associació de Municipis de l'Arc Metropolità\nL'entitat, de la que formen part Vilafranca i Vilanova, comença a caminar amb debats sobre infraestructures, mobilitat sostenible i habitatge\nPere Regull, vicepresident de la nova Associació de Municipis de l'Arc Metropolità. ACN\nL'Associació de Municipis de l'Arc Metropolità ha celebrat aquest dijous l'assemblea constituent de l'entitat i ha escollit com a primera presidenta l'alcaldessa de Sabadell, Marta Farrés. L'alcalde de Martorell, Xavier Fonollosa i el de Vilafranca del Penedès, Pere Regull, ocuparan les vicepresidències d'un ens que comença a caminar amb el suport de nou ciutats de la segona corona metropolitana. La nova entitat, que ja va assentar les seves bases el passat mes d'abril, neix amb l'objectiu de fer sentir la veu del territori i situar les ciutats de l'arc metropolità "al lloc que es mereixen", ha dit Farrés. En la primera reunió de treball, els alcaldes han posat sobre la taula debats sobre infraestructures, mobilitat sostenible i habitatge.\nL'amfitrió de la trobada, l'alcalde de Mataró, David Bote, ha explicat a l'inici de l'assemblea que la nova entitat vol esdevenir "una sola veu" en defensa d'un territori disseminat al voltant de la gran Barcelona, però amb problemàtiques comunes. "En moments polítics complicats, s'ha de donar un enorme valor a les ganes de treballar junts", ha afegit Farrés.\nEn aquest sentit, l'alcaldessa de Sabadell i nova presidenta de l'entitat ha explicat que l'Associació de Municipis de l'Arc Metropolità no vol ser una amenaça per a cap altra institució del país, ja que no treballarà "contra ningú" i menys contra Barcelona, assegura. Farres demana, això sí, que els pobles i ciutats de la segona corona siguin escoltats.\n"El model centralista està esgotat i cal vertebrar el país d'una forma diferent, donant veu a municipis com els que representem", ha etzibat la presidenta. Les nou ciutats fundadores de l'entitat sumen prop d'un milió d'habitants i en el conjunt de les comarques que configuren l'arc metropolità hi viuen uns tres milions de catalans.\nA banda de Sabadell i Mataró, hi són també Terrassa, Rubí, Martorell, Granollers, Mollet del Vallès, Vilafranca del Penedès i Vilanova i la Geltrú. L'Associació, però, està oberta a que altres municipis de més de 25.000 habitats i consells comarcals de la segona corona s'hi puguin anar afegint. "Nosaltres tampoc volem exercir el centralisme", apunta Farrés.\nDurant la primera reunió de treball dels alcaldes s'han apuntat alguns dels temes de l'agenda de l'Associació de Municipis de l'Arc Metropolità, com les infraestructures, tant viàries com ferroviàries, la mobilitat sostenible, o l'accés a l'habitatge. En aquest sentit, una de les propostes que n'ha sorgit es la implantació de zones de baixes emissions (ZBE) al territori.


ARCCI: ASSEMBLEA DE SOCIS A BARCELONA\nASSEMBLEA DE SOCIS A BARCELONA\nL'Associació inicia una campanya de captació de nous socis\n(crònica de Jaume García)\nL'ARCCI va celebrar la tarda-nit del passat dijous, 26 de març, una assemblea general de socis a Barcelona per passar comptes dels primers mesos d'activitat de la nova junta, presidida pel reusenc Andreu Lascorz i formada en gran part per gent del Camp de Tarragona. L'entitat va decidir donar un nou impuls a la captació de nous socis i recuperar els antics; i va anunciar que en les darrers temps s'ha passat de 300 a 500 associats.\nL'entitat, fundada fa 29 anys a Barcelona, havia baixat notablement la seva activitat els darrers anys, raó per la qual un grup de gent del Camp de Tarragona va decidir revitalitzar-la i traslladar la seva seu a Reus. La posada al dia del nombre d'associats i del cobrament de les quotes és un dels objectius del redreçament de l'entitat.\nLascorz, president des del mes de juny de l'any passat, va passar balanç del darrer any de treball destacant la visita cursada per l'ambaixador d'Israel, Rafael Schutz, al Camp de\nTarragona el passat mes de febrer, així com la pròxima signtura d'un conveni amb l'Ajuntament d Tarragona perquè l'ARCCI estudiï el passat jueu de la ciutat.\nEntre altres activitas, l'ARCCI ha demanat que l'Ajuntament de Reus dediq ui un carrer a l'hebraista Josefina Ferrater, que va traduir un llibre de pregàries jueves del segle IX, considerat una fita en la traducció de l'hebreu al catlà i que ha servit de model a traduccions en altres països. Ferrater va morir fa un any i mig en l'anonimat.\nEntre les activitats més destacades per als pròxims mesos destaca la celebrció del 60è aniversari de la creació d el'Estat d'Israel, que l'ARCCI celebrarà Reus i participarà als actes que tinguin lloc a Barcelona.\npublicat per arcci a les 19:24\nTOV ME'OD JAUME!\n31 de març de 2008 a les 21:31\nMolt bones notícies i encertades iniciatives!\n3 d’abril de 2008 a les 16:04


Teddy Picker - WikiLingua.net\nSenzill d'Arctic Monkeys\nde l'àlbum Favourite Worst Nightmare\nDesembre de 2006 en Miloco Studios, Londres, Anglaterra\nPosició en llistes\n#20 (UK Singles)\nCronologia de senzills d'Arctic Monkeys\n"Teddy Picker" és una cançó d'Arctic Monkeys i és el tercer senzill del seu segon àlbum Favourite Worst Nightmare. Va ser llançada el 3 de desembre de 2007 a Regne Unit. La cançó va entrar a la llista UK Singles i es va posicionar en #20. Va romandre sólamente una setmana en el top 40 estant en la mateixa posició, convertint-se en el senzill amb les posicions més baixes de la banda fins a ara.\n[editar] Video musical\nEl video musical és dirigit per Roman Coppola, qui va treballar prèviament amb The Strokes i Daft Punk. El video complet va ser acabat en sólamente un dia i és sobre la banda tocant la cançó en viu en l'estudi i caminant per les banquetas. El video va guanyar el premi al Millor Video de NME Awards 2008.\n[editar] Llista de cançons\n"Teddy Picker" - 2:43 (Veu per Alex Turner; música per Arctic Monkeys)\n"Bad Woman" – 2:18 (Patrick Sickafus)\nRichard Hawley canta els cors; originalmente llançada per Pat Farrell i The Believers;\nCD RUG279CD, 10" RUG279T\n"Teddy Picker" - 2:43 (Veu by Alex Turner; música per Arctic Monkeys)\n"The Death Ramps" – 3:19 (Death Ramps)\n"Nettles" – 1:45 (Veu by Alex Turner; música per Death Ramps)\n↑ Arctic Monkeys - News. Consultat el 2 de febrer de 2008.\n↑ “Arctic Monkeys announce new single”, NME, 3 d'octubre de 2007.\n↑ YouTube - Arctic Monkeys - Teddy Picker. Consultat el 2 de febrer de 2008.\n↑ “Shockwaves NME Awards 2008: Arctic Monkeys crowned Best British Band”, NME, 28 de febrer de 2008, pp. 1. Consultat el 13 de març de 2008.\nCategories: Singles de 2007 | Cançons d'Arctic Monkeys\tViews\nAquesta pàgina va ser modificada per última vegada en 08:46, 7 jun 2008 per Usuari Thijs!bot de Wikipedia. Basat en el treball d'Usuari(s) José Daniel, Mur Bot i Germo de Wikipedia.\tContingut disponible sota els termes de la Llicència de documentació lliure de GNU (vegi's Drets d'autor).


VILALTA: El bilingüisme poca-solta de la Diputació de Lleida\nla foto de la xiqueta despullada, malgrat que debia ser una mena de campanya per la llengua (no ho sé)i està relacionada amb el tema, estaràs d' acord amb mi que és fruit del patriarcat i, per tant, l' hauríem de denunciar i combatre.\nAu, cuida' t i salut!\nEn el mateix entit que elcomentari anterior, reproduint models estètics mantenim les brides que ens lliguen als rols i a l'estètica consumista i patriarcal.\nQue visquin tots els cossos i la seva bellesa!\nCal·lo i Ana:\nLa imatge està treta d'internet i suposo que és d'alguna campanya de normalització lingüística de l'occità. Això que dieu vaig estar-ho pensant i no vaig arribar a una conclusió tan clara com vosaltres. És veritat que reprodueix un tipus d'imatge usada reiteradament per fomentar el consumisme (el cos nu d'una dona que segueix el cànon de bellesa establert) però no veig gens clar que la imatge en el seu conjunt, amb lemes i tot, reprodueixi un missatge patriarcal. Si en fem una lectura en clau sexual, el missatge incita a donar plaer al cos de la foto. No crec que el plaer sexual femení sigui -ni hagi estat mai- cap prioritat del patriarcat. D'altra banda, si les meves escassíssimes nocions d'anglès no em fallen, el "Be Occitan" de la capçalera tant incita a "ser occità" com a "ser occitana"; no cau, per tant, tampoc enun altre dels preceptes inamobibles de les societats patriarcals: la visió inequivocament heterosexista de les relacions. No ho sé, si ha de generar rebuig no em fa res retirar la imatge. De moment, si només genera debat, encara que sigui d'un tema que no era el de l'entrada, la deixaré.\nUsar la imatge estèticament "correcta" del cos d'una dona per a vendre el que sigui comporta reproduir els valora patriarcals del sistema capitalista.\nAmb ho de "imatge correcta" vull referir al model físic emprat com a cànon o com a objectiu al que arribar per a ser acceptada en el grup social.\nPodé resulta recargolada l'explicació. La qüestió és que SEMPRE s'usa una imatge per a vendre, una imatge concreta que no trasmet més que sotmetiment: a una manera de vestir, de menjar, de relacionar-se, i que aparta del imaginari col·lectiu la bellesa que hi ha en tots els cossos de totes les persones.\nÉs un model i som prou intel·ligents per a saber que ho és, però això no treu que sigui qüestionada una imatge com aquesta, almenys per parlar de l'antipatriarcalisme, que ens afecta a TOTES (les persones).


8M: La igualtat de gènere als ulls de les dones de la Comunitat CETT | CETT\nLes dones són un dels pilars del CETT, i així ho mostra la seva presència a la comunitat CETT, que és, en total, del 61 %. També encapçalen les posicions més altes de l’equip directiu, integrat per cinc dones -entre elles, la CEO i la gerent-, i dos homes, fet que suposa que un 71,5 % de dones ocupen el consell de direcció. Pel que fa als caps de departament, hi ha paritat amb un 47 % de dones, així com també a l’alumnat, en què el 56,5 % són dones. D’altra banda, a les empreses del CETT, són dues dones les que lideren l'Hotel Alimara Barcelona i Àgora BCN-Residència Universitària Internacional.\nLa igualtat és una qüestió prioritària pel CETT, i per això aquest any posa en marxa el nou Pla d’Igualtat, que a més de ser una eina per introduir mesures d’igualtat, preveu incloure la perspectiva de gènere tant al contingut que genera el CETT com en les accions que duu a terme des de la vessant corporativa.\nOcupar més posicions de lideratge i la conciliació, dos grans reptes\nEl sector del turisme, l’hoteleria i la gastronomia compta amb una àmplia presència de dones, però afronta actualment encara molts reptes en l’àmbit de la igualtat de gènere. Un d’ells és l’escassa presència de dones en llocs de responsabilitat. Mireia Mestres Cañadell, alumni del Grau de Turisme de la promoció 11/12 i del Màster Oficial de Direcció d’Empreses Turístiques de la promoció 14/15, detalla que “s’han produït petites millores que ens han permès ocupar més posicions de lideratge, però encara ens trobem amb situacions de desigualtat i falta d’oportunitats”. Per Anna Albuixech Vila, presidenta de CETT Alumni, “encara falten dones en càrrecs de gerència o d’alta direcció” i afegeix que “ens ho hem de creure, hem de lluitar, no hem de pensar que la conciliació familiar ens resta punts a l’hora de créixer professionalment”.\nLes dones de la comunitat CETT que formen part del sector coincideixen que un dels grans reptes és la conciliació i la gestió del temps entre la vida personal, familiar i laboral. Es tracta d’una assignatura pendent a tots els àmbits de la societat, també al nostre sector. En aquest sentit, Marina Guerra Cobija, alumni del Grau de Ciències Culinàries i Gastronòmiques de la promoció 17/18, explica que “els reptes que estan pendents d'assolir, no només ho estan al nostre sector, sinó que és un repte cultural. Hauria d'haver-hi més igualtat i facilitats per a la conciliació familiar”.\nEl CETT no només està format per professionals del turisme, l’hoteleria i la gastronomia, sinó també d’àmbits com el tecnològic, un sector en el qual predominen els homes. Esther Boix Garcia, membre de l'equip d'Stic, l'àrea de sistemes TIC del CETT, indica que “tenim un llast històrico-cultural que hem d'anar resolent. No hi ha cap fet que justifiqui la no capacitat de les dones de desenvolupar una professió tècnica” i assenyala que “és necessari fer més divulgació de les dones referents”.\nLes futures generacions seran clau per aconseguir la igualtat\nEl paper de les futures generacions serà fonamental per a la transformació tant de la societat com de sectors com el turisme, l’hoteleria i la gastronomia. Elisabet Ferrer Fernandez, gerent del CETT, apunta que "les noves generacions han de seguir persistint i liderant aquest canvi perquè la igualtat esdevingui una realitat definitivament". El sector educatiu, en les diferents etapes d’aprenentatge, té un rol molt rellevant per a les futures generacions. Emma Pla Rusca, professora de l’Escola Universitària i investigadora del grup de recerca TURCiT CETT-UB, explica que “És una obvietat dir que tenim una societat encara molt immadura en la igualtat de gènere i en què encara és necessari fer sensibilització i formació en aquest aspecte”. Pla afegeix: “Incloc la perspectiva de gènere tant a les classes com en la recerca que els alumnes fan en els graus i màsters”. També ho trasllada a les classes Alba Ruiz Ceamanos, professora de l’Escolta Tècnica Professional, que afirma que “a l'aula incorporo la perspectiva de gènere. Utilitzo llenguatge inclusiu i intento desmitificar algunes idees preconcebudes". Així mateix, Luz Alvarado Zaiz, alumni del Màster Universitari de Gestió Estratègica de l'Empresa Turística de la promoció 09/10, assegura que “els models educatius inclusius i la mentoria entre dones són claus per vèncer reticències”.\nDes de l’Hotel Alimara Barcelona, Amaya Morgado Tirapu valora molt positivament el fet de treballar en una organització en què hi ha paritat d’homes i dones “sóc conscient que avui dia és estrany trobar una empresa en què la majoria dels càrrecs directius són dones” i diu a les estudiants del CETT que “si una cosa t’agrada, has de lluitar per ella. Marca’t objectius i aprofita les oportunitats que vinguin sense posar-te barreres”.\nA les futures generacions també s’hi dirigeix Encarna Gómez Estévez, part de l’equip de neteja del CETT des de fa 24 anys, que recomana a les joves “que estudiïn i que lluitin, perquè som tan vàlides com els homes”.\nLa implicació de les futures generacions, imprescindible\nAl CETT, les estudiants representen el 56,5% de l’alumnat i són, en definitiva, les persones que s’incorporaran al mercat laboral en un futur i seran part del sector. Elles són les noves generacions que marcaran com serà el sector en el futur.\nLes alumnes expliquen que en l’àmbit laboral encara hi ha diferències entre homes i dones. Clàudia Centelles Olmo, estudiant del Cicle Formatiu de Tècnic Superior en Agències de Viatges i Gestió d’Esdeveniments, indica que li agradaria pensar que tindrà les mateixes oportunitats quan treballi que els seus companys, però assegura que “la realitat no és aquesta, se'ns valoren aspectes diferents i se'ns ofereixen condicions diferents, independentment de la capacitat i coneixements que tinguem”.\nQuant a l’àmbit de la gastronomia i restauració, Julia Caparrós Crespo, alumna del Grau de Ciències Culinàries i Gastronòmiques, fa referència al fet que tradicionalment el perfil de la dona s’ha associat a la cuina de casa, i apunta que “s'hauria d'impulsar i reconèixer les xefs dones, encara existeixen barreres que limiten la nostra carrera professional”.\nTotes les alumnes creuen que hi ha un sostre de vidre al sector en el qual treballaran. En aquesta línia, Nora Prado Garcia, alumna de Cicle Formatiu de Tècnic en Cuina, Gastronomia i Serveis de Restauració, assenyala que “tenim les mateixes capacitats per liderar que ells”. Ainhoa Amor Martínez, alumna del mateix cicle, afirma que "lluitem perquè hi hagi les mateixes dones que homes coneguts al món de la cuina en un futur".\nConscients de la situació actual, les noves generacions també miren al futur amb esperança. “Vull ser optimista i creure que en el futur hi haurà més igualtat de gènere”, explica Despoina Vlachou, estudiant del Màster Oficial de Direcció d’Empreses Turístiques. Per la seva banda, Júlia Mateu Bonet, Resident d’Àgora BCN assegura que "hem de treballar plegats per un futur feminista, perquè les noies patim una violència estructural i sistemàtica injustament normalitzada. També és cert que gràcies a la lluita incansable de moltes, poc a poc està minvant la desigualtat de gènere, però encara queda molt per fer”.\nAquesta és, en definitiva, la idea més recurrent entre les dones de la comunitat CETT: s’ha avançat però no prou, encara queda camí per recórrer.


Maria Guasch i la immersió del lector en «un món de sensacions físiques» | NacióDigital\nMaria Guasch i la immersió del lector en «un món de sensacions físiques»\nLa jove autora publica "Els fills de Llacuna Park", un llibre amb una atmosfera que no ens deixa, de la primera a la darrera pàgina\nper Esteve Plantada , 12 de desembre de 2017 a les 16:23 |\nMaria Guasch, autora d'«Els fills de Llacuna Park» | Esteve Plantada\nMaria Guasch era documentalista, ha tornat a la universitat i treballa en una escola. Llicenciada en Comunicació Audiovisual, la vida l'ha portat per diversos camins –vitals i laborals– fins que ha trobat el seu lloc, que compagina amb una vocació literària que va esclatar ben d'hora. Nascuda a Begues l'any 1983, va publicar la seva primera novel·la, La neu fosa (El Toll), l'any 2013, just quan tenia vint anys. Un any després, li va seguir Olor de clor sota la roba (RBA-La Magrana), amb què va ser triada Nou Talent FNAC 2014. Ara, torna a la càrrega amb Els fills de Llacuna Park, publicada per L'Altra Editorial.\nLa Clara té trenta-dos anys i no fa gaire que ha començat a treballar de professora a la presó. Quan hi entra, oblida tot allò que té a fora, al mateix temps que una interna se la comença a mirar com si es coneguessin. Una nit, seguint el rastre del Gabriel, la Clara agafa el tren de rodalia que la retorna a Canyars, la ciutat de l'adolescència. El llibre compta amb una escenografia molt concreta, que acompanya el lector a través d'una atmosfera que no ens deixa, de la primera a la darrera pàgina. "Vaig estar fent unes pràctiques a la presó –detalla–. El llibre neix d'aquesta sensació d'estranyesa davant del món, present a les tres novel·les que he fet i més accentuada en l'instant de fer el llibre".\nGuasch confessa que hi va haver un moment en què ja no sabia què era més estrany: si el món de dins o el de fora. "Curiosament, el món de fora es reprodueix a l'interior de manera molt més intensa. Vius com un moment en suspens. I, a mi, aquell parèntesi em feia respirar". L'autora no percebia una violència especial a la presó, però sí l'absurditat de tenir-hi els reclusos "com si fossin nens de parvulari". La bombolla que representava la presó va fer que anés sortint la necessitat de crear una atmosfera amb un personatge com la Clara, desconcertat i molt misteriós, ple de llacunes i d'el·lipsis, que diu molt "no ho sé" i que s'excusa en una certa idea de fatalisme i predestinació quan fa servir expressions com "ja sabia que havia de passar".\nUna escenografia inspirada en Gavà\nPodria semblar que a Els fills de Llacuna Park no hi ha acció, però sí una atmosfera i una escenografia, inspirada en Gavà. "També hi ha una idea de descens als inferns, amb un corrent subterrani –la trama secundària–, on ella va descobrint coses del passat dels personatges". El fet de no tenir una trama claríssima obliga l'autora a treballar més l'escriptura. "Tinc certa tendència a ser molt preciosista i, després, quan em rellegeixo, no m'agrado. El fet de tenir una trama secundària frenava aquest impuls, perquè no podia estar per gaire floriments. Les atmosferes m'ajuden a submergir el lector en un món molt intens de sensacions físiques. Per a mi, aquestes sensacions són més importants que els sentiments".\nCom a les novel·les –Raymond Chandler o Ross MacDonald– i al cinema negre dels anys 30 o 40, obres que t'introdueix en una atmosfera de malson, de somni, de melancolia, de personatges que es retroben amb el passat. "Escrivint pensava en El extraño amor de Martha Ivers, en uns personatges marginats que tenen més tendresa i passió de la que sembla". Una idea que lliga amb la tria lingüística i la combinació de registres. "Jo mateixa no controlo el meu propi llenguatge i en una mateixa frase puc fer servir paraules cultes i, de cop, passar a un registre massa baix. Aquesta vacil·lació em ve d'haver passat per tants ambients diferents. Néixer a Gavà m'ha enriquit moltíssim i si això no surt a la novel·la em sento molt falsa". La paraula precisa, com a exemple de la pulcritud en els detalls i de saber embolcallar el lector des de la més addictiva de les inquietuds.\nCultura i Mitjans, Gavà, Maria Guasch, L'Altra editorial, literatura catalana


Torà on-line : El Consell aprova l'adhesió de Torà i Biosca al Solsonès\n<< Tornar divendres 23 abril 2010 Torà Autor: Maria Alba Riu El Consell Comarcal del Solsonès ha aprovat aquest dijous, en un ple extraordinari, l'acceptació, per part de la comarca receptora, del canvi d'adscripció comarcal dels municipis de Torà i Biosca, ara a la Segarra, al Solsonès.\nPle extraordinari del consell del Solsonés\nL'aprovació s'ha fet amb els vots a favor de CiU, que té majoria, i el PSC. Per la seva banda, ERC i El Comú s'han abstingut i han lamentat que no s'hagi obert un procés de participació per consultar els ciutadans sobre el canvi de comarca.\nL'alcalde de Torà, Domènec Oliva i el de Biosca, Corneli Caubet, han estat presents al ple per defensar el canvi de comarca. Els dos pobles ja han començat els tràmits per incorporar-se al Solsonès i, per tant, a la Catalunya central.\nEl president del Consell Comarcal del Solsonès, Marià Chaure, ha destacat, després del Ple, que tot i les discussions "no hi ha hagut cap vot en contra" i que, aquesta aprovació, és només un primer pas pel canvi de comarca. Chaure ha recordat que l'última paraula la té Governació.


Encuentra aquí información de Respirar sota l'aigua; Alex Flinn para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nRespirar sota l'aigua; Alex Flinn\nNarrativa (novela) juvenil. Personajes. Argumento. Adolescencia\nEnviado por: NoOrK\nEn la història real\nNick (Nicholas Andreas) = Protagonista. No molt alt, ni molt musculós. Es troba totalment en soledat. El seu millor amic, Tom, l'ha abandonat des de que va pegar a la Cat i molta gent del institut l'insulten. La solució al seu problema, la troba anant a les classes de rehabilitacions, i conèixer a gent com ell i tindre un lloc on expressar-se.\nPare Nick = Sempre maltractant-lo. Al final Nick aconsegueix superar la seva por, i enfrontar-s'hi.\n(3 - Explica tot el que sàpigues de Leo)\nLeo = Un dels nois que va a classes de rehabilitació amb el Nick. La seva vida es quasi idèntica a la del Nick, és per això que encara que al principi tenen uns quants piques després es fan “amics” i el Leo li explica la seva vida.\nEl Leo tenia un germà que es deixa Felix, i el padrastre d'ells L'Héctor, feia que es barallessin. Així va ser com van distanciar-se i odiar-se. Més tard en Felix es va tragar un pot sencer de pastilles i va morir. En Leo guarda una arma a la seva habitació per si acas.\nNeysa = “Novia” del Leo. Li tenia por a ell.\nTom = El millor amic del Nick ha desaparegut. Ara està totalment en contra del Nick, al veure lo que li estava fent a la Cat, va tindre que pegar-li un cop de puny a la cara del Nick, perquè parés i a partir d'aquell dia ja no es parlen (casi).\nLiana = Novia del Tom\nCat (Caitlin Alyssa McCourt) = Intenta evitar sempre trobar-se amb el Nick. Però el Nick, es troba amb ella aposta pels passadissos\nElsa = Amiga de Cat de tota la vida. Ara més que mai la intenta ajudar a superar-ho i sempre que veu al Nick, li fa indirectes ofensives.\nSaint = El jugador del mateix equipo de futbol que el Nick, és ara el següent novio de Cat, i sempre que veu al Nick no li para de fer venir enveja, dient-li comentaris sobre els pits de la Cat, el seu cul, la seva boca, etc.\nEn la del diari\nNick (Nicholas Andreas) = Protagonista. No molt alt, ni molt musculós. Amb el seu amic Tom comparteix tots els moments, tan els bons com els dolents, però mai li parla de que el seu pare el maltracta.\n(4 - Com es comportava Nick amb la Cat ?)\nEstà bojament enamorat de la Cat, però es massa possessiu, només vol que ella estigui amb ell.\nPare Nick = A la mínima que el Nick fa algo que ofengui, que no li agradi, que no es trobi agust, li va a pegar. Aquesta es la manera per parlar amb el seu fill.\nTom = El millor amic del Nick. Sempre el deixa vindre a casa seva, el Nick diu que vol estudiar amb ella o qualsevol altre excusa, però la veritat, es que ha tingut alguna discussió amb el seu pare.\nCat (Caitlin Alyssa McCourt) = Està bojament enamorada del Nick. Ho fa tot per a ell. Fins hi tot, quan el Nick li diu tot lo que ell no vol que fagi, ella sempre li fa cas, encara que a ella li agradi. La primera vegada, que no li va fer cas, va ser la última. Després de desobeir-lo, el Nick, va anar cap a ella i la va pegar per tota arreu.\nElsa = Amiga de Cat, sempre intentant posar el nas entre els dos a la mínima oportunitat.\nSaint = El jugador del mateix equip del Nick. Bastant xuleta, i acostuma a fer comentaris “tontos”.\nLa història comença als jutjats de Miami. Nick ha sigut acusat per pegar a la Cat.\nLa jutgessa li imposa una pena de Anar a classes de rehabilitació contra la violència, i escriure un diari amb tot el que va pasar amb la relació de la Cat, abans que arribés el dia de que la va pegar.\nAl anar a les classes de rehabilitació, que les fa el Mario, aprèn a controlar-se davant els insults dels seus antics amics, entén el que li passava amb la Cat i millora dia rere dia.\nTots els amics que el Nick tenia, es esperen de ell per a protegir la Cat.\nEl Nick, comença a fer poemes per a la assignatura de Anglès, i en el poema, posa la desesperança de no tenir al teu costat ni el teu millor amic. La professora diu que es una gran obra, i li proposa sortir a la revista de poemes.\nEl Nick, es fa amic amb un dels de la classe de rehabilitació, el Leo. Amb ell parlen sobre la Cat, etc i el Leo li diu que pera ell ha sigut fàcil, la seva novia ha retirat la denuncia en un segon. Però la veritat es que li ha obligat i la segueix maltractant. Al final, el Leo discuteix amb la Neysa, i la mata amb la pistola i després es suïcida ell.\n(5 - Com aconsegueix vèncer Nick al seu pare?)\nEl Nick, aconsegueix vèncer el temor cap al seu pare, simplement evitant la veu de sempre, i escoltant la veu de Mario, el professor, així, les coses que deia el seu pare, passaven a tenir un significat nyicris.\n(2 - Com acaba l'obra ?)\nNick va a l'escola i el Tom el crida. El Tom li diu, que per què mai no li havia dit re de que el seu pare el maltractava. Que si li hagués dit, entendria la conducta amb la Cat i no l'hauria deixat tirat. Al final, el Nick i el Tom es fan amics un altre cop.\nLa Cat sa traslladat de casa, a viure amb el seu pare, i s'ha canviat de col·legi. A una escola especial d'arts escèniques.\nNick i Tom, seguiran les seves vides. I en Nick, repetirà curs amb el Mario de rehabilitació, ja que li ha ajudat molt.\nPREGUNTES EXAMEN SEGURES\n1 - Digues un nou final\n2 - Com acaba l'obra ?\n3 - Explica tot el que sàpigues de Leo\n4 - Com es comportava Nick amb la Cat ?\n5 - Com aconsegueix vèncer Nick al seu pare?


EMPRESA | INSTAL·LACIONS VIMA\nSom una empresa amb un equip d’alta qualificació professional que uneix l’experiència amb les últimes tecnologies.\nComtem amb una nau industrial situada al polígon de Montferrer de 700m2 als quals s’hi realitza i desenvolupa tota la part de disseny i construcció de mobiliari d’acer inoxidable i qualsevol altra instal·lació necessària que requereixi d’un espai ampli per treballar.\nDisposem de camió amb pluma o cistella per realitzar feines a altura. També disposem de plataforma elevadora per a treballs de llarga durada en altura tipus instal·lació en nau industrial, etc..\nLa botiga i les oficines estan situades al Carrer Comptat d’Urgell 42 de la Seu d’Urgell. Aquest local compta amb un espai de 500m2 destinats a magatzem, botiga i oficines.\nFotografia dels anys 60 on vam començar a reparar i distribuir tancs de llet de la marca FONTSERÉ. Aquest va ser l’inici on la empresa es va començar a especialitzar en el camp del fred industrial.\nL’any 1968, va ser la data en què ENRIC VIDAL i JAUME MATA després de diversos anys d’experiència en el sector elèctric i juntament amb les seves respectives parelles DOLORS ALTIMIR I ANNA GINESTA, van decidir crear la seva pròpia empresa, INSTAL·LACIONS VIMA nom de la combinació dels cognoms VIDAL I MATA.\nRecolzats inicialment per un petit equip professional, el seu esforç i dedicació, al costat d’una filosofia de treball basada en el compromís i la qualitat, es va traduir en un constant creixement i la consolidació de l’empresa. Inicialment l’empresa estava orientada a sectors industrials, domèstics i de la construcció i va anar creixent progressivament abastant i consolidant-se en les instal·lacions frigorífiques, climatització, fontaneria, muntatge i construcció de mobiliari d’acer inoxidable i reparació i muntatge de maquinària d’hoteleria.\nL’any 1995 ens vam adquirir el espai on actualment hi ha la botiga i el magatzem ja que l’antic local situat al Cr Mare Janer s’havia quedat petit. Aquesta oportunitat ens va dotar de més espai i infraestructura per poder disposar de millors espais de treball amb unes oficines espaioses, un taller per a reparar i un bon magatzem.\nl’any 2001 vam adquirir la nau al polígon industrial de Montferrer. Amb aquest espai vam poder donar un salt de qualitat en el món del moviliari d’acer inoxidable, disseny i muntatge de cuines per a la restauració, taller per al muntatge de centrals frigorífiques, etc..\nAmb la entrada de la crísis l’any 2010, vam decidir incorporar el servei de fontaneria a fi de poder donar un servei integral i de qualitat en les instal·lacions domèstiques, idustrials i serveis a fi de poder ser mer competitius en els nostres pressupostos. Durant els últims anys hem incorporat un sistema de gestió empresarial integral que ens proporciona un major control dels avisos d’avaria, manteniments, control d’obra, etc.


Dani Ramis: “Gravar la cultura amb un 21% és una vergonya. Vol dir que l'expressió identitària d'un país, d'una gent, és un luxe” | Surtdecasa.cat\nDani Ramis: “Gravar la cultura amb un 21% és una vergonya. Vol dir que l'expressió identitària d'un país, d'una gent, és un luxe”\nLa banda de metal actuarà el proper 26 d'agost en el marc de l'Igualada Rock City, durant la Festa Major d'Igualada\nD'esquerra a dreta: D. Ramis, A. Requena, J. Bazooka, J. Carry i B.B. Plaza\nCrisix, la banda catalana de metal que ha picat més alt a nivell internacional aterra aquest agost a la capital anoienca, on resideixen, assagen i preparen el seu quart treball, també auto-editat, amb Fallen Records. Fitxar per la casa francesa Listenable Records els ha permès fer un pas més enllà en la distribució del seu projecte, amb el qual aquest 2017 han tocat a festivals com el Summer Breeze -Alemanya-, el Metaldays -Eslovènia- o el Rock Fest -Barcelona-, entre d'altres. A partir del setembre i fins a finals d'any portaran el seu darrer llarg 'From blue to black' al Marroc, França, Alemanya o la República Txeca. Parlem amb els membres de la banda BB Plaza -Marc Busqué, guitarra- i Dani Ramis -baix-. Conformen la resta del grup el Juli Bazooka -vocals-, el Javi Carry -bateria- i l'Albert Requena -Guitarra-.\nBB Plaza: “Ens ho estem currant molt. Dins del món del metall estem posant Igualada i la Conca al mapa europeu”\n- Com va l'European Tour?\nBB.: És la segona gira europea que fem amb el darrer disc, 'From blue to black'. Amb la primera vam picar portes a diferents entitats europees i aquesta segona ha sigut fruit de l'interès que vam despertar.\nD.R.: La primera la vam fer amb tres bandes més i l'afluència de públic va ser molt bona. En aquesta segona gira ens han posat de caps de cartell a festivals de França o Alemanya. Estem molt contents.\n- Com compagineu el calendari amb el dia a dia?\nBB.: Hem enfocat la nostra vida de forma que podem compaginar la música amb les nostres activitats diàries.\nD.R.: Cal sacrifici i moltíssimes hores. El més important és que per a tots, la prioritat és la banda. I si cal sacrificar alguna cosa són altres parts de les nostres activitats abans que la banda.\n- Treballeu amb un nou disc?\nBB.: Correcte. Serà el quart disc de la banda i el segon a nivell internacional. Sobre paper el volem tenir gravat a finals d'estiu per llançar-lo a principis del 2018.\nD.R.: Aquesta és la idea. Girar l'estiu que ve amb el nou treball.\n- Teniu les mateixes influències ara que al principi del vostre recorregut?\nBB.: El que ofereix una banda és un tot, des de la música fins a la posada en escena, passant per altres elements, com pot ser un discurs més cuidat en els vídeos o en el màrqueting. A nivell musical la influència és i serà el trash metal, però ens fixem en moltes altres bandes, fins i tot d'altres estils i tractem d'incorporar el que ens agrada al nostre discurs.\n'Five as one' del treball 'From blue to black'\n- En el tema 'Five as one' heu fet servir frases fetes en català, per exemple.\nBB.: Sí. Volíem fer una cançó amb cinc idiomes i ens van acompanyar en la col·laboració el Guillermo Izquierdo, d'Angelus Apatrida cantant en anglès, el Juan de Soziedad Alkoholika, en euskera, el Javier Cardoso de Vita Imana, en castellà, el Pla Vinseiro de Mutant cantava en gallec i el Juli, en català.\n- I el tema no és tan trash.\nBB.: Sí. Aquest ha sortit potser més punk, més obert.\n- Feu cançó protesta?\nD.R.: Es pot dir que sí. Tots els membres de la banda, d'una o altra forma som sensibles a la política. Vam publicar 'One by one', un tema del disc anterior, crític amb algunes actuacions policials o també en aquest darrer, un dels temes és en homenatge a les víctimes del franquisme. No ens volem alienar, tampoc. Vivim el dia a dia i algunes decisions polítiques ens toquen de prop a tots.\n- Us considereu una cara amable dins el món i l'estètica del trash?\nBB.: Tenim també una cara desenfadada que volem posar sobre la taula. 'Brutal gadchet' és un reflex d'això. Ens agrada el metal agressiu i la crítica però no anem emprenyats a tot arreu ni ens definim solament amb aquests traços. El sentit de l'humor és quotidià en les nostres vides i el volem reflectir. El metal ens dóna una identitat però el portem al nostre terreny, al nostre discurs.\n'Brutal Gadchet', una picada d'ullet a 'The Mask'\n- I al darrer vídeo publicat 'G. M. M. (The Great Metal Motherf*cker)' tracteu la història de Frankenstein.\nBB.: Sí. Tracta la idea del creador que mor a mans de la seva creació.\nD.R.: Buscàvem una història fantàstica i hem fet un petit tribut al cinema de ciència ficció. A més, és un producte 100% local. Ha estat enregistrat en un negoci de serralleria del Barri del Rec d'Igualada.\n- El proper 26 d'agost toqueu a la capital anoienca durant la Festa Major. Us acompanyaran altres bandes?\nBB.: Sí. Vindran els 77 Seventy Seven de Barcelona i Viva Belgrado, de Còrdova. De fet, volem agrair al Rikki Rokkett l'esforç que fa per picar pedra i portar bandes d'aquest i altres estils.\nDarrer clip de la banda amb 'G. M. M. (The Great Metal Motherf*cker)'\n- Quant feia que no tocàveu a Igualada?\nD.R.: 4 anys. Hem tocat a Lleida, Reus, Castellgalí o Manresa, per exemple. Però aquí costa.\nBB.: Estem molt contents de tornar a tocar a casa, durant la Festa Major i en el marc de l'Igualada Rock City. Fa uns mesos hem assistit al Rock Fest de Barcelona, al costat de bandes com Aerosmith, Alice Cooper i altres noms més coneguts. Potser això ha donat un cop de mà perquè ens programin aquí. No passa cada dia que una banda catalana despunti a nivell internacional. Amb això vull dir que ens ho estem currant molt. Dins del món del metal estem posant Igualada i la Conca al mapa europeu.\n- Trobeu molta diferència en esdeveniments d'aquestes característiques en altres territoris o altres països?\nBB.: Al País Basc si que notes una major permeabilitat d'estils, ja sigui en festivals o en festes majors. I a França o Alemanya ja és un altre nivell. I si comences a valorar l'IVA...\nD.R.: Gravar la cultura amb un 21% és una vergonya. Vol dir que l'expressió identitària d'un país, d'una gent, és un luxe. A més, ofega qualsevol iniciativa que vulgui obrir-se camí.\n- Quins concerts us esperen els propers mesos?\nBB.: Al setembre toquem a l'estat espanyol i al Marroc, a l'octubre tenim una gira a França amb 10 dates tancades, al novembre tornem a Alemanya acompanyats d'altres bandes i al desembre ens arribem a la República Txeca.\nWeb de Crisix\nFacebook de Crisix


Ets a: Portada > Notícies del circ > Últimes novetats respecte a les mesures contra la COVID19\nÚltimes novetats respecte a les mesures contra la COVID19\nInformació sobre l'afectació de les mesures en espais de formació i entrenament de circ\nUs informem de les últimes novetats respecte a la RESOLUCIÓ SLT/3512/2021, de 25 de novembre, que ha aprovat noves mesures en matèria de salut pública per a la contenció del brot epidèmic de la pandèmia de COVID-19 al territori de Catalunya. Des de l'oficina de l'APCC hem elaborat aquesta informació amb l'assessorament de l'advocada Andrea Leunda.\nCom ja sabeu, aquesta resolució preveu l’obligatorietat de demanar el passaport covid per als usuaris i usuàries d’algunes activitats concretes.\nA causa de problemes tècnics que van dificultar la tramitació del passaport COVID, aquesta mesura en concret quedà suspesa temporalment. El passat dilluns, però, la Generalitat va anunciar que la normativa entrarà en vigor aquest divendres (3 de desembre) i estarà activa fins al dia 10 de desembre.\nPel que fa a l’afectació d’aquesta mesura a les activitats dels espais de circ, us ho expliquem en detall a continuació:\n• Formació reglada: no està afectada per aquesta normativa. Per tant, es segueixen aplicant les mateixes restriccions vigents fins a la data, tal com especifica l’apartat 15.3 de la resolució:\n...els ensenyaments de règim especial reglats han d'aplicar les mesures d'ensenyament previstes als seus plans d'organització del curs 2021-2022.\n• Formació no reglada i extraescolars (infantil i juvenil): no està afectada per aquesta normativa. Per tant, es segueixen aplicant les mateixes restriccions vigents fins a la data, tal com especifica l’apartat 15.3 de la resolució:\nLes activitats formatives o educatives no reglades presencials i d'esport escolar, organitzades dins o fora d'un centre educatiu per qualsevol entitat pública o privada, es poden realitzar d'acord amb el document Especificacions sobre el Pla d'actuació per al curs 2021-2022 per a centres educatius en el marc de la pandèmia per COVID-19 en relació amb les activitats extraescolars i les colònies i sortides escolars.\n• Formació no reglada per a adults: l'aplicació del passaport covid en aquest tipus d’activitats no està clara, ja que en la resolució no se’n parla específicament. Tanmateix, tant a l'exposició de motius com a l'articulat, sí que s'especifica l'obligatorietat de demanar el passaport covid en gimnasos i sales on es practica activitat física i/o esportiva. Així, segons la intepretació que fem de la resolució (tenint en compte l'exposició de motius, articulat i finalitat de la mesura): els espais de formació de circ no són gimnasos, ni sales d’activitat física, sinó espais de formació i, per tant, no estarien afectats per aquesta normativa.\nEn el cas dels espais de circ que impartiu formació però teniu una llicència d’activitat esportiva o esteu donats d’alta en algun epígraf d’esports o activitats física, pot ser més difícil justificar la inaplicació d'aquesta mesura i, per tant, cal estudiar cas per cas. Si teniu algun dubte, poseu-vos en contacte amb nosaltres (projectes@apcc.cat) i farem la consulta a la nostra advocada.\n• Espais d’entrenament: en aquest cas, estaríem en el mateix supòsit que el punt anterior, a la resolució no es parla específicament d’aquesta activitat i és difícil valorar si estem davant d'una activitat física atenent al sentit de la mateixa resolució. Segons la nostra interpretació, considerem que es pot justificar la realització d' una activitat professional (assajos i entrenaments d’artistes professionals), per tal de diferenciar-se dels gimnasos i espais d'activitat física a fi de poder quedar exempts de l’obligatorietat de demanar el certificat.\n• Espectacles i exhibició de circ: no estan afectats per aquesta normativa, segueixen amb les mateixes restriccions que fins ara, tal i com especifica l’apartat 12.1 de la resolució:\nEn els locals i els espais en què es desenvolupen activitats culturals d'arts escèniques i musicals, com ara teatres, cinemes, auditoris i circs, i els espais especialment habilitats per a la realització d'espectacles públics, s'ha de garantir una bona ventilació dels espais tancats mitjançant ventilació natural o altres sistemes de ventilació.\nTambé us informem que, en tot cas, l’exigència de demanar el passaport covid només afecta als usuaris i usuàries. Per tant, en cap cas afecta a les persones treballadores de l’espai.\nI per últim, us recordem que cal seguir amb les recomanacions i mesures de prevenció establertes fins ara: neteja de mans i material, mascareta en interior i ventilació (trobareu informació detallada a l’annex 2 de la resolució).\nPer qualsevol dubte ens podeu contactar a projectes@apcc.cat.


Exposició Pep Camps al Divinum - Restaurant Divinum\nExposició Pep Camps al Divinum\nInaugurem la tardor, amb una col·lecció d’art de les mans de Pep Camps , aquesta col·lecció estarà present al restaurant fins a mitjans de Novembre. Us convidem a visitar-la.\nNeix a Girona a l’any 1962. Cursa estudis d’Història de l’Art a la UAB i és autodidacte.\nComença en el món de l’art a principis dels 80 amb instal·lacions i performances, a mitjans de la dècada en una estada a Berlín. La pintura pren el protagonisme en el seu treball.\nDes del 87 fins al 92 fa llargues estades, intermitents a l’Àsia, un fet que exercirà una forta influència en la seva vida i obra. A finals dels 80 obté beques de la Generalitat de Catalunya i de Banesto. La seva obra figura en diferents col·leccions públiques i privades. Ha fet exposicions a Barcelona ( Fundació Miró, Galeria Joan Prats, galeria Dennis Levy), a Madrid (Galeria Moriarty, My name is Lolita), a Bangkok, a València, i en diverses ciutats de França i d’Itàlia.\nLes seves exposicions més recents van ser a la J.F Gallery a Zurich, a la Fundació Valvi de Girona, a la Fundació Espais de Girona, a I Rèplica també a Girona, al Fons d’art d’Olot, a la Mercè de Girona, al castell dels Benedormiens a Castell d’Aro, a la Galeria Joan Planella de Tossa, al Vallgrassa Centre Experimental de les Arts, a la Galeria Dolors Ventós de Figueres i les Bernardes de Salt ( work in progress).\nDurant el 2013 ha fet les exposicions Screen in progress al Puntal ( Fundació Lluis Coromina) a Banyoles, al Bòlit Centre d’arts Contemporani de Girona ( Viatge extra-ordinari exposició col·lectiva), al Portal de Mar a Torroella de Montgrí, al Castell de Palol de Revardit o la Biennal de Girona 2015.\nHa col·laborat il·lustrant els escrits de Ramon Carbó- Dorca en el Diari de Girona i en el llibre “sis octets d’octets” a més d’altres projectes. Continua en la pintura i viu i treballa al Baix Empordà.\nPer obtenir més informació sobre els treballs de Pep Camps podeu consultar la seva pàgina web:\nDivinum 3 de juny de 2015 General\n“Joan Morillo i Laura Tejero van estudiar a l’Escola d’Hostaleria de Girona, on van ser alumnes de Joan Roca. Avui, el seu mestre és client de Divinum [...] Per menjar i beure bé” Cristina Jolonch (Magazine de La Vanguardia)\n- de 13:30 a 15:45\n- de 20:30 a 23:00\nDisseny by: VolcanoGrup


30 Days of Night: Dark Days - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDark Horse Entertainment, Stage 6 Films i Ghost House Pictures\nSony Pictures Group Worldwide Acquisitions\n30 Days of Night: Dark Days és una pel·lícula de terror estatunidenca dirigida per Ben Ketai, estrenada el 2010. És la seqüela de 30 Days of Night.\nDesprés haver sobreviscut un any a la massacre de Barrow a Alaska, Stella Olemaun (Kiele Sanchez) es trasllada a Los Angeles, on vol atreure l'atenció de la població local de vampirs i vol a qualsevol preu fer sortir la veritat sobre el que realment va passar a Alaska. Ningú no la creu. Continua estant determinada a venjar la mort del seu marit, Eben.\nLlavors troba un grup de persones que han viscut la mateixa cosa que ella... S'assabenta llavors que el verdader responsable de la massacre a Barrow és Lilith (Mia Kirshner), una potent vampir que tothom tem... Ajudada per Paul (Rhys Coiro), Amber (Diora Baird) i Todd (Harold Perrineau), Stella és més determinada que mai tenir unes paraules amb la responsable...\nMonique Ganderton: Betty\nJody Thompson: Peggy\nKiele Sanchez va reemplaçar Melissa George al paper de Stella Oleson.\nContràriament a la primera part, aquesta va sortir directament en DVD.\nMentre que la primera part va costar 30 milions de dòlars, aquesta no ha costat més que 2 milions de dòlar, o sigui 28 milions de dòlars menys.\nL'última escena de la primera pel·lícula on Eben mor cremat sota el sol ha estat refeta per a aquesta pel·lícula però, al lloc de Melissa George, surt Kiele Sanchez.\n30 Days of Night: Dark Days a Internet Movie Database (anglès)\n30 Days of Night: Dark Days a Allmovie (anglès)\n30 Days of Night: Dark Days a FilmAffinity (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=30_Days_of_Night:_Dark_Days&oldid=18629681»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 jul 2017 a les 11:00.


El fons solidari d'ajuda als refugiats ucraïnesos rep els 2.520 recaptats a la cursa Illa Carlemany - Poble Andorrà\nEl fons solidari d’ajuda als refugiats ucraïnesos rep els 2.520 recaptats a la cursa Illa Carlemany\nEl xec l’ha rebut la presidenta de l’Associació d’Ucraïnesos d’Andorra, Anastasia Kravets, i el cònsol honorari d’Ucraïna, Antoni Zorzano\nUn moment de l'acte d'entrega del xec celebrat aquest dimarts al ministeri de Cultura.\nLa ministra de Cultura i Esports, Sílvia Riva, juntament amb la ministra d’Educació i Ensenyament Superior, Ester Vilarrubla, ha entregat aquest dimarts el xec amb la recaptació de l’11a edició de la Cursa Popular Illa Carlemany que es destinarà al fons solidari per l’acollida dels desplaçats a Andorra a causa de la crisi a Ucraïna. El xec l’ha rebut la presidenta de l’Associació d’Ucraïnesos d’Andorra, Anastasia Kravets, i el cònsol honorari d’Ucraïna, Antoni Zorzano.\nD’aquesta manera, s’ha entregat un total de 5.250 euros fruit de la recaptació de 2 euros per samarreta venuda de la cursa. Els diners es destinaran al fons per ajudar a les persones que es refugien a Andorra fruit de la guerra a Ucraïna.\nPer altra banda, aquest dimarts també s’han entregat els premis d’Escola Activa en el marc de la celebració de la Cursa Popular Illa Carlemany. Els premis reconeixen aquelles escoles que han tingut una participació més alta d’alumnes a la cursa popular amb l’objectiu de promocionar l’adquisició d’hàbits saludables entre els més petits.\nAixí, s’han premiat les tres primeres escoles classificades de primera ensenyança amb un import de 300 euros per destinar a material esportiu. Les guardonades han estat: l’Escola Andorrana de Canillo, Col·legi Sagrada Família i l’Escola Francesa de Santa Coloma. En el cas de les escoles de segona ensenyança es premia amb un premi de 300 euros per destinar a material esportiu a l’escola amb un percentatge d’alumnes més elevat. Enguany el premi se l’ha endut el Col·legi Sagrada Família.\nPas alternatiu a la rotonda de la Margineda a causa d'un accident de trànsit


Oportunitats solidàries: petit comerç o grans superfícies | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\n31 de Març de 2020, per Mariona Quadrada\nAquests dies i en aquesta situació estranya i adversa en què ens trobem, se’ns accentuen les ganes d’ajudar, de ser solidaris amb tothom, cosa que cadascú exerceix segons les seves possibilitats. Tanmateix, ara durant el confinament, tenim una gran oportunitat de donar suport a les petites empreses d’alimentació i anar a comprar als petits comerços i als mercats. Que la nostra despesa es quedi allí. Veiem cues als supermercats i poques als mercats, com a mínim aquestes dues últimes setmanes.\nLes botigues petites més localitzades en barris o zones concretes es defensen com poden, segons la fidelitat dels seus clients habituals, que ja tenien abans de la pandèmia, tot i que també tocades per l’acumulació de compres fetes als supermercats. Això no és d’ara i passa perquè entre els últims 30 o 35 anys la nostra estructura política, l’administració, la societat, tots plegats, hem prioritzat la producció i el comerç sota el punt de mira de la globalització per damunt del de les sobiranies.\nDit d’una altra manera, hem passat de tenir el control del territori, de la producció i la venda, de la traçabilitat natural del producte a dependre de les grans multinacionals, empreses l’escomesa de les quals és la rendibilitat econòmica i prou. La diferència és ben clara. La primera opció, a més de donar-nos seguretat alimentària, sobretot pel que fa al producte fresc, ens humanitza, ens acosta a la relació social, entre venedors i compradors, entre els mateixos que, mentre fem cua, enraonem de quin tall va millor per estofar, o de quina és la millor fruita de la temporada. I això és més important del que ens pensem per a desenvolupar i mantenir una societat sana i ser comunitat.\nNo podem oblidar tampoc que parlem de petits autònoms amb algun treballador al seu càrrec. La segona, el que fa és dissenyar productes, crear nous gustos i combinacions i, sobretot, que se’n venguin molts, tant se val com estiguin elaborats. I en el com i entra l’on, la procedència: d’on vénen els productes que consumim? Quants quilòmetres han fet per arribar? Quan de temps han jagut en una càmera? Qui els ha produït i en quines condicions? A nivell humà és freda, impersonal, individualista i tramposa: acostumem a comprar més del que cal seduïts per l’abundància dels prestatges i els taulells. En aquesta opció tractem amb empreses milionàries, de dubtosa qualitat ètica envers els seus treballadors.\nI arribat aquest punt, és indubtable que la contradicció a l’hora de fer la tria són els preus. Sí, el compte puja més quan anem al petit comerç o al mercat, justificat de vegades amb allò de: “és una opció personal, pagues més, però cadascú és lliure de triar”. Argument que no acull tothom perquè senzillament, la butxaca de molts no ho permet. Als supermercats, en canvi, els preus són més econòmics, sí, també, però, realment hi comprem el que necessitem o davant l’allau d’oferta caiem a la temptació de l’alimentació supèrflua i la compra compulsiva, la satisfacció del moment? Per això pensem que ara més que mai, els mercats i el petit comerç de l’alimentació han de ser una estructura de país, una estructura sobirana que va des del productor al venedor i al consumidor. És a dir, han de fer la funció que els toca.\nMariona Quadrada és exregidora de la CUP a l'Ajuntament de Reus.\n3Comiat a Antoni Foz\n4Tancat a casa en temps de coronavirus (30 de març de 2020)


Iturgaiz demana al PSOE que exigeixi a Odón Elorza que refaci el pacte amb el PP\nLa ruptura del PSOE amb el PP a l'Ajuntament de Sant Sebastià ha obert la caixa dels trons entre tots dos partits. Els populars acusen la nova directiva socialista d'haver canviat d'estratègia al País Basc i d'acostar-se als nacionalistes, i demanen a Rodríguez Zapatero que faci rectificar a l'alcalde Elorza. Pels socialistes, el responsable de la ruptura és el PP.\nEl president del PP al País Basc està indignat per la ruptura de l'equip de govern a l'Ajuntament de Sant Sebastià. Carlos Iturgaiz, acompanyat de la tinent d'alcalde, ha exigit al nou secretari general del PSE i també al del PSOE que facin fer marxa enrere a l'alcalde socialista de la capital guipuscoana. Pel líder del PP, és incomprensible que el mateix dia que el PSE trenca amb el PP a Sant Sebastià, afavorint un pacte municipal amb Batasuna, en altres fòrums aposti per continuar amb l'aïllament dels "abertzales" radicals. Pel PP al País Basc, està en perill l'entesa amb el PSE. Estan convençuts que després del congrés del cap de setmana els socialistes bascos es volen aproximar al PNB i afavorir l'estratègia d'aïllar primer el PP i no ETA i els violents. La resposta del nou dirigent socialista al País Basc no s'ha fet esperar. Patxi López ha reclamat al PP que no barregi una decisió d'àmbit municipal, a Sant Sebastià, amb la formació de la nova executiva dels socialistes bascos. Patxi López ha anunciat la petició al "lehendakari" Ibarretxe d'una reunió per afrontar la millora de la seguretat dels regidors.\nOdón Elorza comunica al PP la finalització del pacte de govern a Sant Sebastià\nEl PSE tanca el Congrés sense una executiva integradora però sense corrents deslleials


4.1 Primera llei d’Habitatge: una oportunitat i un repte, però sobretot un deure « L'Altra Mirada\nDonar resposta als problemes d’habitatge en el marc dels Acords pel Canvi és una prioritat des del primer dia, incorporant la política pública d’habitatge en l’agenda política de les Illes Balears.\nS’han incrementat les ajudes al lloguer, prioritzat el lloguer social, implantat ajudes als subministraments bàsics d’aigua i energia i posat les bases per a un vertader servei públic d’habitatge. La primera llei d’Habitatge de les Illes, en tràmit al Parlament, és ara el pas imprescindible per a posar els fonaments que impedeixin fer passes enrere.\nLa bombolla immobiliària, la turistificació de les ciutats, la baixada de salaris i la crisi econòmica han generat des de fa uns anys un greu problema d’accés a l’habitatge i una realitat del risc de pèrdua d’aquest bé bàsic. La puja dels preus de lloguers, els desnonaments hipotecaris i per impagament del lloguer, són en l’actualitat un problema prioritari per moltes persones i famílies amb pocs recursos. Escoltar en els mitjans de comunicació parlar de situacions d’emergència d’habitatge ja no sorprèn la majoria de la societat. Gràcies a l’actuació i perseverança d’associacions a peu de carrer s’ha posat al cap de l’agenda pública la defensa del dret a l’habitatge.\nMolts llocs del món occidental, que fa anys no tenien la percepció del problema, avui tenen un problema real que afecta no tan sols a persones amb pocs recursos, sinó també a famílies i persones amb feina i de classe mitjana. Moltes comunitats autònomes de l’Estat espanyol i moltes ciutats europees cerquen solucions i promouen normatives per fer front a una situació que afecta significativament a la gent.\nEl dret a l’habitatge va ser reconegut a la Declaració Universal dels drets humans de 1948, a la Carta dels drets fonamentals de la Unió Europea, l’article 47 de la Constitució espanyola i l’article 22 de l’Estatut d’autonomia de les Illes Balears.\nAquesta llei no és la solució immediata del problema, però pretén posar les eines per donar una resposta integral i coherent de les polítiques públiques d’habitatge a les Illes Balears com a servei públic.\nS’introdueixen paràmetres de qualitat, disseny i habitabilitat, ajudes a la millora del parc edificat en necessitats funcionals i energètiques.\nLa part fonamental són els mecanismes per atendre la població amb més dificultat d’accés a l’habitatge i al seu manteniment.\nEs defineixen les situacions d’especial vulnerabilitat que són les que fan possible l’acció de demanda d’habitatge, i l’obligació a posar en disposició un habitatge o un ajut per garantir el dret en aquestes situacions determinades.\nS’estableixen per primera vegada en l’àmbit de llei els serveis d’acompanyament en tots els processos que suposen un risc de pèrdua de l’habitatge i a la vegada, per donar assessorament previ i proactiu per a la compra, finançament o lloguer. Una forma de posicionar els serveis públics al costat de les persones front interessos mercantilistes.\nAquesta funció social ja està en marxa. L’oficina anti-desnonaments de l’Ajuntament de Palma impulsada pel Govern de la Gent el 2015 és l’exemple més significatiu com també la reobertura de les oficines de l’IBAVI a les illes de Menorca, Eivissa i Formentera. La llei consolida la funció de servei públic de l’habitatge i en aquest marc els serveis d’acompanyament són bàsics, com també la col·laboració entre IBAVI, consells insulars i ajuntaments que són els que coneixen de primera mà les necessitats de la ciutadania.\nPer primera vegada s’obliga a elaborar un Pla públic d’habitatge a deu anys per a donar resposta habitacional a un mínim de 5.000 famílies i es posa èmfasi que les ajudes a la rehabilitació prioritzin les famílies amb menys recursos i s’encaminin a evitar processos de degradació, gentrificació i elitització de barris.\nEn relació a la política de mobilització d’habitatges desocupats es plantegen mesures per a grans tenidors, entitats financeres i promotores immobiliàries amb més de deu habitatges, amb la creació d’un registre obligatori i la cessió obligatòria per a lloguer social per un temps determinat amb garanties de cobrament i retorn suficients als propietaris en el cas de dos anys de mantenir buit l’habitatge. L’oficina de l’habitatge buit farà d’observatori impulsant mesures per a la seva mobilització, amb l’objectiu d’incrementar el parc d’habitatge en règim de lloguer.\nTambé per primera vegada es reconeixen els instruments legals per fer front a l’anomenada pobresa energètica, garantint els subministraments bàsics d’aigua, gas i llum en casos insuficiència de recursos familiars. Es crea un fons d’atenció solidària i les bases dels protocols d’actuació, coordinació i col·laboració entre l’Administració i les empreses subministradores per tal d’assegurar els subministraments bàsics a les famílies.\nUn capítol important de la llei és la d’establir el marc jurídic de l’habitatge protegit i garantir la seva funció social, amb règim de protecció permanent sense possibilitat de desqualificació voluntària i amb l’objectiu d’encaminar l’actuació pública cap al lloguer social.\nLa consideració d’altres fórmules de promoció de l’habitatge és la regulació de la cessió en superfície per a cooperatives d’habitatge. S’obre la porta a la col·laboració de l’Administració amb entitats sense ànim de lucre amb una mateixa finalitat d’interès general.\nImpulsada de baix cap a dalt per una demanda social encapçalada per associacions de lluita contra els abusos en favor d’aquest dret, fa passes valentes a l’hora de fomentar els instruments necessaris per a garantir el dret a l’habitatge en situacions d’especial vulnerabilitat, incrementar el lloguer social i assequible, la cooperació amb cooperatives d’habitatge, establir un règim d’habitatge protegit amb vocació pública i establir mecanismes per a garantir els subministraments bàsics en famílies en situació de l’anomenada pobresa energètica.\nCom moltes altres fites aconseguides i engrescadores, els Acords pel Canvi impulsen la primera llei d’Habitatge de les Illes com una oportunitat, un repte i un deure social complert.


QUÈ T'ANAVA A DIR: La imperfecció et porta a la plenitud\nA la vida he tingut la sort de conèixer gent que s'ha cregut perfecte tot i ser imperfecte i gent perfecte i que s'ha cregut imperfecte al llarg de la vida. La gràcia de la vida no és treure una matrícula d'honor i quedar-se aquí. La gràcia és treure un nou i treballar per treure un 10 encara que el profe li posi un nou. La gent perfecte és molt avorrida i sempre hem de buscar la gent imperfecte. Perquè la gent imperfecte pot saber perque no es perfecte, però la gent perfecte no sap perquè ho és perque no coneix la imperfecció Jo em quedo amb la gent imperfecte que no vol ser perfecte, simplement treballen la vida segons el seu estil Perquè a la fi de comptes ser perfecte és ser un més i no tenir personalitat. Per tant, no sé ningú. Jo em quedo amb la gent imperfecte amb personalitat particular. Potser es creueen a vegades raros, però de la gent rara "especial com es diria" es d'on es treuen les millors lliçons.Al tanto.


El CIM UPC col·labora en la producció del nou sistema d’admissió de Dynamics UPC Manresa | CIM UPC\nPer tercer any consecutiu, el CIM UPC ha ofert la possibilitat de patrocini a projectes de competició universitària de la Universitat Politècnica de Catalunya en l’àmbit de la mobilitat sostenible (automòbils i motocicletes de tracció elèctrica) reconeixent l'excel·lència en enginyeria a través de les competicions on els membres de l'equip dissenyen, construeixen i desenvolupen un vehicle. En la convocatòria d’enguany, Dynamics UPC Manresa ha presentat un projecte guanyador d’un patrocini valorat en 1.000€, que té la voluntat d'animar i donar valor els esforços que s'estan fent per a la millora de l'enginyeria i la fabricació digital.\nEn aquest sentit, hem col·laborat en la producció amb la tecnologia de fabricació additiva anomenada Sinteritzat Selectiu Làser (SLS), que mitjançant el material Poliamida PA12, ha permès una producció ràpida i flexible del nou sistema d’admissió pel monoplaça de Dynamics UPC Manresa. El grup d’estudiants de la UPC Manresa ja fa 5 anys que es va endinsar en el projecte Formula Student, que té l’objectiu de generar un vincle de cooperació entre els equips, les universitats i el món empresarial, servint alhora d’aparador pels estudiants de cara a les grans empreses automobilístiques d’àmbit internacional. Els participants posen a prova les seves capacitats enfrontant-se en proves on no només es valora la rapidesa, sinó també la capacitat per resoldre els problemes d’enginyeria i gestió del projecte que planteja la concepció i construcció d’un cotxe de competició.\nEl nou sistema d’admissió recull un conjunt de peces que canalitza l’aire i la benzina des d’un punt del vehicle fins a l’interior del motor. En els Formula Student, el sistema d’admissió ha d’estar dissenyat per tal que compleixi amb la normativa i, alhora, permeti maximitzar la potència i parell extrets del motor. Aquest, està format per 4 components principals:\nVàlvula de papallona electrònica : disc cilíndric que regula el pas dels gasos a l’interior del motor mitjançant una rotació sobre si mateixa.\nRestrictor : peça d’admissió que limita el flux d’aire entrant al motor, de 20 mm de diàmetre interior màxim per motors de benzina sense plom.\nPlenum : peça que hi ha entre el Restrictor i el col·lector d’admissió, dissenyada per poder emmagatzemar una quantitat concreta d’aire, per així maximitzar el flux que entra al motor per poder utilitzar, sobretot, a règims d’altes revolucions.\nCol·lector d’admissió o Runner : tram final del sistema d’admissió que canalitza l’aire i la benzina a l’interior del motor. Dins del mateix col·lector se situa l’injector en la part final per a què l’spray de benzina entri de manera homogènia a la cambra de combustió, juntament amb l’aire.\nEl Restrictor és imprescindible per complir amb un dels punts més importants de la normativa. El seu diàmetre és la meitat que el de l’obertura per l’entrada d’aire del motor, fent que el motor perdi potència respecte a la configuració original, ja que el cabal màssic d’aire es veu afectat, sobretot a altes revolucions, quan les velocitats s’aproximen al número de Mach. És per aquesta raó que cal dissenyar el sistema d’admissió amb una geometria que minimitzi les pèrdues causades pel Restrictor, que tingui capacitat “d’emmagatzematge” per a rangs de revolució elevats, permeti accelerar ràpidament l’aire i no tingui masses despreniments de capa per tal de mantenir el règim laminar.\nEl Plenum té la funció d’emmagatzemar l’aire a utilitzar en règims d’altes revolucions del motor. El seu disseny té una geometria de reforç externa amb un patró hexagonal, també conegut com a honeycomb, per tal de fer més rígid el Plenum i resisteixi les baixes pressions que es donen en el seu interior, evitant així la flexibilitat de la peça. També s’ha tingut en compte l’entrada al col·lector d’admissió (runner), dissenyada amb un velocity stack perquè l’aire agafi la major velocitat possible i entri amb el menor flux turbulent possible.\nEl col·lector d’admissió (runner) està dissenyat tenint en compte diferents paràmetres. El primer és el diàmetre intern, que és de 50mm i ve determinat per l’entrada d’aire del bloc motor, on originalment va la papallona electrònica, i el segon la longitud, que permet aprofitar el fenomen de la ressonància a altes revolucions. Però també s’ha treballat la seva curvatura, ja que com menys pronunciada sigui, més es mantindrà el flux laminar i la posició del conjunt respecte el bloc motor i tot el conjunt del vehicle. La proximitat del sistema d’escapament és un altre dels punts clau. Tot i que els conjunts estan aïllats tèrmicament, s’ha dissenyat permetent la major separació possible entre els dos conjunts.\nGràcies al patrocini ofert pel CIM UPC, l’equip Dynamics UPC Manresa ha pogut fer ús de l’equip de Sinteritzat Selectiu Làser Ricoh AM S5500p, únic a Espanya, i que donat el seu gran volum de construcció, va poder fer totes les peces en una sola construcció. Aquest equipament normalment s’utilitza per a oferir serveis tecnològics a empreses punteres de diferents sectors, ja sigui del món de l’automoció, fabricants de béns d’equip, enginyeries, estudis de disseny o despatxos d’arquitectura.\nSegons afirma Roger Uceda, Director d’Operacions del CIM UPC, “estem orgullosos de poder aportar el nostre granet de sorra per ajudar a que l’equip Dynamics UPC Manresa pugui assolir els objectius marcats abans de començar el projecte d’enguany. Però més enllà dels resultats, quedarà el procés d’aprenentatge que sense cap mena de dubte serà l’actiu més important per tots els membres de l’equip”.


Els passatgers hauran de declarar el seu estatus en relació a la covid-19 abans d'embarcar als aeroports europeus - MésEconomia\nTambé se'ls demanarà poder-los localitzar per si algun usuari dona positiu més tard en un test de la malaltia\nL’Agència de la Unió Europea per a la Seguretat Aèria (Easa per les sigles en anglès) i el Centre Europeu per al Control i la Prevenció de les Infeccions (ECDC, també sigles angleses) han elaborat un document que defineix les mesures per assegurar la salut dels viatgers i el personal de les aerolínies un cop reprenguin els vols regulars després de la crisi causada per la covid-19. Entre d’altres, la guia estipula que els viatgers hauran de declarar el seu estatus pel que fa a la malaltia abans de rebre la targeta d’embarcament. També se’ls demanarà informació de contacte per permetre un ‘posicionament i seguiment’ en cas que algú en un vol particular doni positiu més tard en un test de coronavirus.\nTambé observa mesures genèriques com la distància física entre passatgers allà on sigui possible, dur mascareta i practicar una higiene freqüent i escrupolosa. Amb tot, un cop dins l’avió la guia ofereix una certa flexibilitat atès l’espai reduït de la cabina, tot i que és clara en l’extrem que “sempre que sigui possible” els passatgers “haurien de mantenir” la distància física.\nEl document subratlla la importància d’assegurar la salut en cada fase del viatge de principi a final, i el divideix en sis fases que són abans d’arribar a l’aeroport, a la terminal de sortides, l’embarcament, el vol, en trànsit i l’arribada a la destinació final.\nEn el cas de la primera fase, es recomana que els acompanyants s’acomiadin dels passatgers abans d’entrar a la terminal, excepte en casos especials. Finalment estableix que els passatgers amb símptomes de covid-19 o que han estat en contacte amb persones infectades no haurien d’anar als aeroports o haurien de posposar els seus viatges per protegir la resta de passatgers.\nagència europea de la seguretat aèria


Diari de Solsona Diari de Solsona: Solsona obre el compte corrent del Fons d’emergència social per ajudar les famílies més afectades per la crisi\nSolsona obre el compte corrent del Fons d’emergència social per ajudar les famílies més afectades per la crisi\nL’Obra Social 'la Caixa' hi col·labora amb l’aportació de 5.000 euros\nAquest dimecres, 8 de juliol, a 2/4 de 2 del migdia, s’obrirà oficialment el compte corrent del Fons d’emergència social que impulsa la regidoria d’Acció Social de l’Ajuntament de Solsona, amb la col·laboració de diverses entitats i el Consell Comarcal del Solsonès. Aquesta iniciativa té la voluntat d’ajudar les famílies de la ciutat que viuen en situacions extremes i es troben en situació de risc, sense poder cobrir algunes de les necessitats més bàsiques, a causa dels efectes de la crisi.\nParticiparan en l’obertura del compte corrent a la Caixa l’alcalde de Solsona, Xavier Jounou; el regidor d’Acció Social, David Rodríguez; el president del Consell Comarcal del Solsonès, Marià Chaure; el president de Càritas Arxiprestal de Solsona-Morunys, Josep Montanyà, i el director de l’oficina 81 de la Caixa (carrer de Llobera), Albert Requena.\nTambé s’ha convidat a ser presents a aquest acte, amb què simbòlicament el Pla entra en ple funcionament, les altres entitats de Solsona que hi participen: Creu Roja del Solsonès, el Consell de la Gent Gran, Mans Unides, Rotary Club de Solsona, Solsonès Obert al Món (SOM) i Volem Feina.\nL’Obra Social “la Caixa”, seguint amb el seu programa de lluita contra la pobresa i exclusió social, col·labora amb l’obertura del compte corrent solidari fent la primera aportació de 5.000 euros.\nPrèviament, se signarà un conveni de col·laboració entre l’Ajuntament, Càritas i el Consell Comarcal del Solsonès on es fixen les bases que regeixen aquesta iniciativa, destinada a pal·liar els efectes més perniciosos de l’actual conjuntura econòmica sobre les famílies solsonines.\nPublicat per Diari de Solsona a 12:39


AVENC DE MAMELOTS- VIA SCHIBI — The Underground Adventure\nPublicado el junio 12, 2020 por Sarai\nEl passat cap de setmana vam decidir visitar la Via Schibi de l’Avenc de Mamelots, una via que té poca afluència de gent, ja que és difícil de trobar.\nPer accedir-hi descedim el gran pou de 34m aeri, continuem un ressalt d’uns 5m, un pou de 10m i arribem a la Sala de la Unió. Aquesta sala té varies opcions, una d’elles la Via SIRE, que dóna pas a la Sala SIRE i a la Sala del Castell (aquesta la més visitada), o bé la Via Schibi.\nPer anar a la Via Schibi, cal prendre la direcció oposada a la Via SIRE pel caos de blocs. Un cop enfilem la direcció correcta trobem alguns ressalts, un d’ells equipat amb una cordeta per facilitar la progressió. Seguidament, trobem el Pou de Gori de 20m que surt d’una petita finestra. Una de les finalitats d’aquesta visita era comprovar l’equipament de la via.\nJosep al pou de 35m (foto d’una entrada anterior)\nEl Pou de Gori arrenca amb un spit i un natural com a capçalera per superar la petita finestra que després s’obre i dóna lloc a un bonic pou replet de colades. Quan baixem uns metres trobem un desviador natural en bon estat que cal usar per evitar el fregament, el proper fraccionament és un altre spit a la mateixa paret de descens seguit d’un altre als pocs metres. Aquí cal observar la direcció del pou, ja que hi ha un parell d’spits a mode de capçalera a la paret oposada de difícil instal·lació. Cal obviar aquesta instal·lació i buscar l’spit en bon estat a la paret de descens. Des d’aquí cap al fons trobem un altre desviador que cal usar.\nJavi a la base del pou\nUn cop a la base del pou, podrem observar que la gran colada acaba en un gour, que aquest cop estava sec. Per continuar, trobem un ressalt de 2m equipat amb un spit que cal instal·lar. Arribem a una sala amplia que ens dóna l’opció de continuar baixant amb corda o bé desgrimpar per la seva dreta entre colades. Si escollim l’opció de baixar amb corda hi ha que anar amb precaució, ja que falten alguns punts d’equipament per evitar el fregament, o bé l’equipament d’un passamà.\nEn aquest punt, si continuem davallant, a la dreta trobem les Diaclasses Paral·leles, que com diu el nom són dos diaclasses independents prou estretes però amb colades ben formades i molt boniques. Sortint d’aquí continuem davallant des d’un natural equipat que ens porta a un passamà, que consta d’un parell més d’spits. Cal anar amb precaució, perquè l’equipament és just. Des d’aquí ja podem veure la base del pou i la Sala del Vivac, caldrà baixar uns 6m des d’un natural, reviseu l’estat d’aquest abans de baixar.\nFoto de grup a la Sala del Vivac\nEns trobem a la Sal del Vivac, lloc on entre el 1976 i 1979 van fer una llarga estància d’una setmana per investigar totes les possibles continuïtats. Es poden veure els burils a la roca, lloc on posaven les hamaques per dormir. Fins fa uns anys aquesta sala era plena de restes de carbur, que poc a poc durant els cursos d’iniciació és van anar netejant.\nAprofitem per investigar la sala, adonant-nos del gran tamany i de les mil possibilitats, a cada pas hi ha forats que tiren avall entre blocs. Hi ha moments que sembla que estem a l’Avenc del Polit, un avenc que queda ben prop i que en la base del seu últim pou de grans dimensions hi ha un gran caos de blocs similar a aquesta galeria.\nVicent treu la càmera per fer algunes fotos i després ja emprenem la tornada des de 131m cap a l’exterior.\nJavi se mira la sortida menuda de Mamelots, que anomenem triangle\nUna bona jornada amics, fins la propera!\nActivitat realitzada per Jordi Ortiz, Emma Ortiz, Javi Mir, Vicente Barraquet, Albert Albesa i jo mateixa.\nSala del Castell (foto d’una entrada anterior)\nCategorías: els ports, espeleofamilia, Espeleologia, exploracion, la mola de catí, Prospeccions, redescubrint, reequipar, Uncategorized, Varis\nSiguienteUnderground Tour 1.0


Alba martínez – La invitació a la lectura\n26 Abril 2021 by jcentell\n«La Carlota i el sentit de la vida», a L’Ofici d’Educar\nAhir, a l’Ofici d’educar de Catalunya Ràdio vam parlar del llibre “La Carlota i el sentit de la vida“, de Deborah Freedman, publicat per EntreDos. És la història de la Carlota que es passa el dia fent túnels i més túnels per sota terra, digerint fulles mortes i convertint la terra dura en sòl esponjós. Un dia, un ratolí li pregunta per què ho fa i no sap què contestar. Li agafa una certa angoixa, una crisi d’identitat, i decideix esbrinar-ho perquè s’adona que no ho sap. Comença a arrossegar-se, i pregunta a una conilla, a un esquirol, a una guineu, a un os, a un ratpenat i a totes les bèsties que es va trobant en el seu viatge. El missatge és bonic, ecologista, i ens indica que tots tenim una contribució a oferir, a la vida, per molt petits que siguem.\nVam acabar amb la pregunta d’aquesta setmana del concurs dels llibres per somiar, com sempre relacionada amb el llibre que presentem. La pregunta és:\nQuin animal és la Carlota?\nLes respostes a loficicideducar@ccma.cat Teniu temps fins diumenge.\nI donem l’enhorabona al Marc i família, que han guanyat un exemplar del llibre “Astronautes” del darrer concurs.\nEn el mateix programa es va parlar de Rap a les aules. Van ser molt aclaridores totes les intervencions. Va participar en Pau Llonch que fa més de 10 anys que ensenya rap a l’aula i ho ha sintetitzat al llibre “Rap a l’aula, aprenentatges d’una revolució en marxa“, on defensa que rapejar és una eina pedagògica, emocional, cognitiva, terapèutica, d’autoafirmació cultural i de reivindicació que contribueix a transformar l’escola i que no podem desaprofitar.\nTambé hi van participar l’Alba Martínez, “Bittah” rapera, de Versembrant i del grup Ascensa Furore i Tribade, la Cristina Aliagas, doctora en Humanitats i professora de la UAB, la Carme Ramilo i la Mireia Casals, professores i tutores de quart d’ESO de l’Institut El Vern de Lliçà de Vall, i el testimoni del Blai i la Berta, alumnes del taller de rap.\nHo podeu sentir clicant a:\nPublicat a notícies\t| Etiquetat Alba martínez, àlbum, Catalunya Ràdio, cicle inicial, dfeborah Freedman, Elisabet Pedrosa, EntreDos, Ofici d'educar, Pau Llonch | Deixa un comentari


Andorra la Vella remodelarà la part alta de Meritxell, Prada Ramon i la Rotonda - FÒRUM.ad\nAndorra la Vella remodelarà la part alta de Meritxell, Prada Ramon i la Rotonda\nOn: 20/12/14 20:30\nEl comú d’Andorra la Vella continuarà l’any vinent l’embelliment de les zones comercials. El pressupost preveu inversions a Prada Ramon i la part alta de l’avinguda Meritxell. També a la plaça de la Rotonda, on es vol fer un espai diàfan molt més aprofitable. Tot i així, el projecte final dependrà de molts aspectes tècnics.\nLa plaça de la Rotonda serà una de les zones on el comú d´Andorra la Vella vol intervenir l´any vinent. La majoria comunal vol convertir aquesta plaça en un espai diàfan que es pugui aprofitar molt més. Tot i així, la remodelació dependrà de molts condicionants tècnics.\nL’embelliment de la part alta de l´avinguda Meritxell seguirà la línia del que s’ha fet a la part baixa. L´any vinent el comú de la capital invertirà 300.000 euros en la remodelació d´aquest eix comercial. Minguillón ha explicat que tot i que hi haurà continuïtat en el vial, el projecte final no està tancat perquè és demanarà la participació ciutadana i dels comerciants de la zona.\nEl projecte que sí està més definit és el de la remodelació de Prada Ramon. En aquesta zona es canviarà el mobiliari urbà i s´ampliaran les voreres per eliminar els aparcaments laterals almenys a l´eix principal, el carrer Riberaygua.\nPrevious Post: El ferit en l’accident de la rotonda de la Margineda, en estat crític\nNext Post: El pessebre de Canillo, amb prop de 300 figures, es consolida com a reclam turístic