Un Nobel de la Pau carregat de simbolisme per combatre una realitat atroç: la violència sexual\nEl Comitè Noruec va concedir el passat 5 d'octubre el Premi Nobel de la Pau 2018 a l'activista iazidí Nadia Murad i al metge congolès Denis Mukwege pels seus esforços "per acabar amb l'ús de la violència sexual com a arma de guerra i conflicte armat", defensant que només es pot assolir un món més pacífic si les dones i els seus drets fonamentals són reconeguts i protegits\n11.10.2018 - 07:37\nDenis Mukwege al Prlament europeu / Wikimedia commons\nNadia Murad és una activista iazidí que va ser segrestada l’any 2014 per l’autoanomenat Estat Islàmic durant el setge i la matança de Sinjar al Kurdistan iraquià. Murad fou convertida en esclava sexual, sent una de les més de 3.000 nenes i dones iazidís que han estat víctimes de violència sexual perpetrada pel grup gihadista com a estratègia militar. D’ençà que va poder fugir, s’ha convertit en una de les veus més destacades per a conscienciar sobre les dinàmiques i els efectes que envolten la violència sexual i de gènere en conflictes armats.\nPer la seva banda, Denis Mukwege és un ginecòleg que ha destinat gran part de la seva carrera professional a atendre i ajudar a milers de dones víctimes de violació i ablació a la República Democràtica del Congo (RDC), que en diverses ocasions ha estat etiquetada com “la capital mundial de les violacions”. Mukwege ha condemnat repetidament la impunitat per violacions massives i ha criticat el Govern congolès i el d’altres països per no fer prou per aturar l’ús de la violència sexual contra les dones com a arma de guerra.\nEl Nobel de la Pau d’enguany entrellaça així dos camins que, tot i no tenir el mateix origen, són complementaris en el testimoniatge d’una realitat atroç: malgrat que la violència sexual és un dels signes més recognoscibles dels conflictes armats contemporanis, només s’albira la punta de l’iceberg de la problemàtica.\nEls delictes sexuals són considerats avui en dia com a violacions especialment greus del dret internacional, i es poden classificar com a crims de guerra, crims de lesa humanitat o actes de genocidi, depenent del mètode i del context. La violència sexual en conflictes armats es dirigeix contra la població civil en general i molt especialment contra les dones i nenes. Si bé actualment es reconeix el seu caràcter freqüent i sistemàtic, és un fenomen que ha restat invisible i invisibilitzat en l’anàlisi de la guerra al llarg de la història. La por a les represàlies, els sentiments de culpa o de vergonya i els tabús que impliquen la relegació dels drets sexuals i reproductius a un segon pla restringeixen la possibilitat de denúncia dels abusos i tortures per part de les víctimes. També existeixen, però, greus barreres materials que dificulten el seu abordatge holístic i augmenten els riscos de seguretat i d’integritat física, com són la manca d’infraestructures de comunicació i desplaçament, les barreres d’accés a la justícia o la falta de mecanismes de detecció, acompanyament i assistència integral.\nLa violència sexual en els conflictes armats no acostuma a perpetrar-se de forma aïllada i això també suposa una dificultat afegida en la seva anàlisi. Forma part de tot un entramat tàctic ofensiu on altres violències prenen forma simultània, tals com són el segrest, el reclutament i explotació infantil, la destrucció de béns, els robatoris o els homicidis. Les seves causes -directes i indirectes- són nombroses: des d’un clima d’impunitat generalitzada, que facilita alhora la proliferació d’armes petites i lleugeres, passant per l’absència d’un sistema normatiu clar que reguli la prohibició de la violència sexual com a crim, així com l’existència de vulnerabilitats múltiples (persones desplaçades internament, sense recursos socioeconòmics, vídues, etc.), la destrucció dels vincles comunitaris i el minvament de la resiliència individual. La violència sexual en contextos de conflicte armat s’utilitza, per tant, com un mecanisme tàctic de dominació i terror per part d’actors estatals, militars i policials, membres de grups armats no estatals organitzats, personal d’empreses militars privades i de seguretat, entre d’altres. En tots els casos, té conseqüències devastadores, principalment per a les mateixes víctimes i els seus familiars, pels seus efectes físics, psicològics i socioeconòmics, però també té conseqüències per a comunitats senceres quan els cossos s’instrumentalitzen i la por, intimidació i repressió es converteixen en una força destructora del teixit social.\nAixí mateix, si bé la violació i altres formes de violència sexual i de gènere tenen una incidència alarmant en contextos de vulneració sistemàtica de drets humans com els conflictes armats o crisis humanitàries, és també necessari recordar que és una xacra que està ancorada diàriament a cada continent i que no té una condició única; no necessita cap cicle de conflicte concret per tenir lloc i reproduir-se. És una de les expressions de la violència contra les dones que s’articula a través del patriarcat i de la visió compartida de la masculinitat hegemònica, trobant el seu propi reforç en relacions de submissió i dominància imposades des d’una posició de poder, jerarquitzada i desigual.\nEl Premi Nobel de la Pau no pot deslligar-se de la marea feminista global que, especialment des de 2017 arran del moviment #MeToo, ha anat condicionant l’agenda política i ha mostrat reiteradament el rebuig contra tota forma de violència sexual i de gènere. Moltes dones reconegudes socialment han admès per primer cop la seva condició de víctima d’abusos o agressions sexuals i moltes altres han sortit als carrers per defensar la necessitat que els drets sexuals i reproductius tinguin la mateixa consideració que altres drets humans i per denunciar la cosificació constant que pateixen les dones en tots els contextos. La conscienciació i sensibilització envers una realitat que ha estat ensorrada contínuament en tots els sectors i des de tota posició social, va prenent força motora, tot i ser encara relativitzada per una cultura patriarcal que l’ha minimitzat històricament com a fenomen natural i inevitable.\nLa violència sexual no és una problemàtica indefugible i, per aquest motiu, l’atorgament del Nobel de la Pau a Nadia Murad i a Denis Mukwege esdevé un toc d’atenció a la comunitat internacional: la lluita contra la violència sexual és un dels principals reptes pendents en un marc de justícia global i el primer pas és trencar amb la seva normalització. El guardó representa, per tant, un reconeixement carregat de simbolisme: és una contribució destacada a la visibilització i conscienciació de la violència sexual com a greu violació dels drets humans de les dones que urgeix abordar; una evidència de la necessitat de reforçar la resposta humanitària i les estratègies de prevenció i de suport dirigides a gestionar les seqüeles físiques i psicològiques de les sobrevivents i les seves comunitats; un reconeixement a la resistència i a les minories nacionals, ètniques, racials i religioses que estan sent perseguides, esclavitzades i exterminades; una mostra de gratitud i admiració a la tasca diària que desenvolupen multitud i diversitat d’actors de la societat civil en països en conflicte armat o en contextos de conflicte social greu; i un homenatge per a aquelles persones que, avantposant-se a tota contrarietat, han aconseguit trencar el silenci i alçar la veu de denúncia per a totes les que ja no ho poden fer i per a totes les altres que fan de l’anhel de llibertat el seu bri d’esperança.\nVíctimes de violència infantil: el doble de risc…\n“L’ajuda mèdica i psicològica que MSF apliquem a…\nBarcelona atén en un any més d’un centenar de…\nSalut Mental Espanya denuncia que el tracte a les…\n"L'ajuda mèdica i psicològica que MSF apliquem a…


Barcelona"Prou violència i prou ocupació a Gaza!". Així comença el manifest que han signat aquest dimecres diverses ONG catalanes i en què reclamen la participació activa de la comunitat internacional per aconseguir un alto el foc i resoldre el conflicte entre Israel i Palestina. Entre els signants figuren la Federació Catalana d'ONG per la Pau, els Drets Humans i el Desenvolupament, la Fundació per la Pau i l'Institut dels Drets Humans de Catalunya, entre d'altres.\nEl manifest condemna tots els actes de violència que tots dos bàndols han realitzat durant l'últim esclat de violència a la franja de Gaza. Tot i així, les ONG critiquen sobretot "la brutal actuació de l'exèrcit israelià", que queda evidenciada per "les xifres de mort i destrucció". Les dades esmentades són les de la UNRWA i les del mateix govern d'Israel, que aquest dilluns passat xifrava les víctimes en "1.067 morts (en un 70% civils, dels quals un 30% infants), 6.223 ferits i 170.461 desplaçats" per als palestins, i "45 morts (43 dels quals soldats)" per als israelians.\nLes ONG signants també condemnen "la passivitat, quan no directa complicitat, de la comunitat internacional davant d'aquesta situació". Segons el manifest, aquesta actitud internacional es demostra en l'actual incapacitat per aturar la violència, fins i tot quan centres de l'ONU amb refugiats palestins han estat atacats. També quedaria palesa la inactivitat de l'ONU durant els darrers anys, en què el govern d'Israel ha destinat esforços "clars i evidents" per fer "inviable" l'acord de partició de la Nacions Unides de 1947, "ocupant i annexionat territoris palestins, posant assentaments" i "dificultant la vida diària de palestins amb el mur".\nFinalment, el manifest destaca la dificultat que suposa trobar una "solució justa i pacífica", però crida a la mobilització per pressionar els estats i posar fi a la violència i a l'ocupació. Per fer "possible la pau i el respecte als drets humans també a Palestina i Israel."\nONG manifest Gaza Pau


Interior condecora el número dos d'Trapero amb la Medalla al Mèrit Policial\nEl ministre de l'Interior, Juan Ignacio Zoido, ha condecorat a 7 membres dels Mossos d'Esquadra, amb motiu de la festivitat dels Àngels Custodis, i entre ells, destaca la concessió al comissari Francisco Xavier Gámez Martín, adscrit a la Prefectura. A ell se li va a atorgar la Creu al mèrit policial amb distintiu blanc.\nSegons fonts policials, la concessió d'aquesta medalla va ser proposada fa mesos, a través de l'excomissari de la Brigada d'Informació de la Policia a Catalunya, Pedro Esteban. No obstant això, la distinció que encara no ha estat lliurada, contrasta amb la tensió del moment, i més quan diferents associacions de Guàrdia Civil i sindicats de la Policia Nacional estudien denunciar la cúpula de la policia catalana.\nCom cada any, quan s'acosta el dia dels Àngels Custodis, patrons del Ministeri d'Interior, s'ha elaborat una llista amb el nom d'agents de les forces de seguretat i persones civils als que premia per reconèixer actuacions meritòries .\nDes de dijous passat, les diferents comunitats autònomes celebren actes de celebració i condecoracions amb motiu dels Àngels Custodis, però a Catalunya, no s'han pogut celebren aquest dilluns encara davant el complicat moment que es viu.


Hola famílies, abans de festes vam realitzar el taller de cuina que era part del premi del” Logo”, ens va agradar molt fer el taller i va ser molt divertit. Aquí teniu imatges d’alguns dels moments del taller\nEls alumnes de 4t el dimarts 30 d’abril anirem a Vic tot el dia, marxarem a les 9h del matí i tornarem a les 16:30h. Anirem al Museu Episcopal a fer unes activitats, també anirem a visitar l’oficina de turisme de Vic i farem una ruta turística pel casc antic.\nCal portar: esmorzar, beguda (ampolla plàstic o cantimplora) i dinar.\nEsperem que el temps ens acompanyi !!!\nRUTA PEL RIU TER I VISITA AL MIT\nHola a famílies, aquí podeu veure la sortida que vam fer amb bicicleta pel Ter i també tot el que vam poder visitar i fer en el museu del Ter. Va ser genial i molt interessant !\nEXPERIMENTS AMB L’AIGUA I L’AIRE!!\nAquest segon trimestre els alumnes de 4t han realitzat tot un seguit d’experiments amb dos elements importantíssims: l’aire i l’aigua, i els hem relacionat amb el clima d’Osona. Aquí podeu observar una mostra del que han fet.


“Un Fòrum neutral” -\n“Un Fòrum neutral”\njul. 31, 2020 Política\nArticle d’opinió del representant del Partit Popular de Molins de Rei\nTinc l’absoluta convicció que l’independentisme i, de fet, qualsevol nacionalisme, és un pensament nefast i, en qualsevol cas, arcaic. Només aconsegueixo valorar com a positiu un cert patriotisme que molt poques vegades he practicat. Potser quan Espanya va guanyar el Mundial de Futbol… però el pobre Emilio Sánchez Vicario, un crack del nostre esport… jo anava sempre amb McEnroe. Igual sóc un mal espanyol…\nUna altra convicció meva –que arrogant i superb m’està quedant l’article- és que puc convèncer a la gent que l’independentisme no és beneficiós per a Catalunya i que –agarra’t lector, que vénen corbes, que, encara que fos beneficiós per a Catalunya, de manera que, desconnectats d’Espanya, la nostra terra catalana fos un “Shangri-la” modern, ecològic, feminista, sense turistes… continuaria apostant per McEnroe, perquè hi ha coses que no té a veure amb guanyar o perdre, sumar o restar; hi ha coses que estan bé, unes altres que estan mal i altres que no se sap… però l’independentisme, l’any 2020, és un error.\nIgual no convenço a ningú. Segurament no convenceré a ningú. Però ho intentaré. I vull fer-ho en condicions de “fair play democràtic” i de neutralitat institucional. Vull que l’Ajuntament de Molins de Rei sigui un fòrum neutral on discutir de política i que els ciutadans que vinguin a escoltar-me com a representant del Partit popular, un, cent, milers (això últim potser és una exageració) no se sentin estigmatitzats, forasters, de segona categoria o menyspreats pel seu Ajuntament. I això és el que ocorre quan l’espai públic de l’Ajuntament s’instrumentalitza per a llançar unes consignes polítiques o ideològiques.\nOn existeix un fòrum públic la neutralitat política de les institucions s’imposa de manera absoluta.\nL’independentisme català necessita que els seus militants no s’adonin del fracàs que va suposar el proces i la fortalesa institucional de la nació espanyola, més enllà del govern de torn. Ja sé que el primer argument demagògic en contra ¿serà demanes joc net mentre fiques als nostres líders en la presó? Madureu. Rufián no està en la presó. Tarda tampoc. Ni tan sols Arthur Más. ERC no està il·legalitzada. Estan en la presó el que van infringir la Llei de manera clara, notòria i evident, després d’un procés judicial impecable, just i democràtic. Per a ocultar aquesta realitat, l’independentisme necessita gestos constants, proclames diàries, que permetin mantenir la tensió. I necessita alterar la vida institucional a la qual pot accedir, com els ajuntaments. Els municipis no són per a crear Repúbliques sinó per a gestionar la vida diària de la gent.\nEl ple municipal no té legitimitat per a aprovar decisions fora de l’àmbit municipal ni pot aprovar decisions contràries a la Llei ni als Tribunals i l’independentisme ho sap perfectament. El ple no és sobirà. L’Ajuntament és de tots i no pot ser utilitzat de manera partidista per uns pocs, però tampoc per uns molts. Qualsevol que reflexioni d’una manera honesta s’adoni que aquesta és una veritat fonamental en democràcia i que qualsevol que defensi que una institució és seva té un germen d’autoritarisme en el seu interior.\nEl govern municipal tolera per interessos partidistes que s’infringeixi la llei, la qual cosa hauria de bastar als militants independentista per a entendre que el gest de la pancarta o de la bandera és, de fet, buit i innocu. Molins de Rei continua sent Espanya amb pancarta o sense ella, però és una Molins de Rei pitjor, perquè aquesta pancarta enfronta a catalans contra catalans, a molinencs contra molinencs, una altra qüestió que l’independentisme intenta ocultar.\nLa neutralitat institucional no és un principi que l’estat espanyol s’hagi tret de la màniga per a impedir el proces i la independència; per contra, és un element fonamental de la democràcia, una garantia per al ciutadà que les institucions no són partidistes i que en aquest cas l’Ajuntament és un fòrum de tots.\nEl Partit Popular de Molins de Rei considera que ha de defensar la neutralitat de l’Ajuntament de Molins davant la inacció del govern municipal, en els Tribunals i aquesta defensa es fa en nom de tots els habitants de Molins de Rei, independentistes o constitucionalistes, perquè tinguin sempre un Ajuntament que no adopti una actitud esbiaixada contra ells, perquè puguin debatre totes les opcions ideològiques, en un fòrum neutral i just.\nAntonio Valverde Cornejo_Representant Partit popular\nCiutadans i Partit Popular denuncien a l’Ajuntament per no retirar la pancarta on es demana la llibertat dels presos polítics\nEn resposta al contenciós contra la presència de la pancarta LLIBERTAT PRESOS POLÍTICS a la façana de l’Ajuntament


Es flexibilitza l'ús que poden fer els comuns de les transferències del Govern - FÒRUM.ad\nEs flexibilitza l’ús que poden fer els comuns de les transferències del Govern\nOn: 03/12/15 21:47\n“Un petit pas d’un camí molt llarg”. Així ha definit el cap de Govern l’aprovació de la modificació de la Llei qualificada de transferències als comuns que té com a objectiu suprimir l’obligació de destinar el 80% de les transferències a inversió i a eixugar deute. L’aprovació, que havia de ser per majoria qualificada, s’ha pogut tirar endavant gràcies al suport dels consellers del grup liberal, que han votat a favor de la modificació “per no perjudicar els comuns”, tot i considerar-la “un pedaç que correspon a un electoralisme evident”. El debat d’aquesta qüestió ha derivat en un debat més ampli sobre els models d’Estat que defensa cada formació i ha acabat amb un enfrontament entre el cap de Govern, Toni Martí, i el cap de l’oposició, Josep Pintat.\nLa Llei, presentada inicialment pels comuns, s’ha modificat per la via d’esmenes per incloure que en un termini màxim de dos anys s’abordi la reforma general del marc normatiu de transferències i de competències. A més, també inclou una modificació de la Llei de l’IGI per equiparar el mateix tractament de l’IGI al de l’ITP.\nAixí doncs, aquesta modificació puntual és el primer pas per abordar definitivament la reforma de les competències i les transferències, és a dir, del model d’Estat. Durant la sessió d’aquest dijous, l’oposició ha acusat el Govern de no voler afrontar aquest debat, i Josep Pintat ha anat més enllà i s’ha dirigit a Martí assegurant que “el seu model de pressió fiscal baixa està a punt de volar a trossos”. Toni Martí, de la seva banda, ha insistit en la necessitat que aquesta reforma requereix el seu procés, de la mateixa manera que va costar molt de fer el 1993.\nPrevious Post: UL potenciarà l’esport d’alt nivell com a reclam per reactivar el turisme i el comerç\nNext Post: Enginesa guanya el premi Green Building Solutions per l’edifici Aconcagua


RESUM DE L'ANY 2010 A GATA ( I ): Gener a juny | CRONISTA DE GATA DE GORGOS\nRESUM DE L'ANY 2010 A GATA ( I ): Gener a juny\nMOLTES D’AQUESTES NOTÍCIES LES PODEN CONÉIXER AL BLOG, des del 10 d’abril en avant.\nJa ho anunciava ahir. Quan es tanca un any fem balanç de les coses que han ocorregut, les bones i les dolentes. A la primera part de l’any aquestes eren les notícies més destacades.\nComençaven mal l’any. Gata va tindre un mal somni el dia de Sant Antoni. El 17 de gener un home perseguia a la seua dona, la feria greument i després es suicidava. Això passava al carrer Trossets. Malauradament Gata va ser portada de seguida en tota Espanya, sent aquest el primer cas de violència de gènere d’Espanya del 2010. A la vesprada següent centenars de veïns es manifestaven a la Plaça de l’Església i es llegia un comunicat oficial de l’Ajuntament de repulsa. La dona, afortunadament, i molt poc a poc, va anar recuperant-se.\nLa cara amable i bona del mes la protagonitzà Sílvia Soler, que guanyà el premi de la campanya comercial de les festes nadalenques, organitzada per "Comerç de Gata".\nNotícia bona pel camp arribada amb les pluges fortes i l’aigua del riu Gorgos que baixava fort amb prou cabdal.\nA nivell polític, el primer plenari de l’any ens deixava l’anunci de que l’Ajuntament arreglaria les deficiències de la urbanització Residencial Gata.\nA nivell esportiu, Gata recuperava la carrera de muntanya i organitzaven el I Gran Premi Trail del Tossal.\nEn l’apartat musical, el grup "Cinc Metalls" i el Grup Instrumental de Gata oferien un concert benèfic per ajudar als damnificats del terratremol de Haití.\nEls immigrants colombians organitzaven la primera Ciclovia, iniciativa que va continuar uns poques vegades més.\nEl dia 13 complia 100 anys la veïna Francisca Costa Diego. Tot un aconteixement social, que va celebrar la seua llarga família.\nAl dia següent, tornava a ser notícia l’esport. En aquesta ocasió l’atletisme. Es disputava la XIV Volta Popular a Gata per primera vegada en diumenge. El gater Vicent Mas Leyda fou el guanyador. Al final del Circuit, que va ser a juny, també va guanyar en la Marina Alta.\nA mitjan març Pablo Mulet guanyava el VI Rally Fotogràfic que organitzva Foto Club Forat.\nEn clau política, el ple aprovava el projecte de l’edifici polivalent juvenil. Tenia un cost de 1,2 millons d’euros i seria sofragat pel Pla Confiança de la Generalitat Valenciana.\nA l’institut es feia el Primer Concurs de fotografia matemàtica.\nS’anunciava que el cementiri municipal de Gata tindria 128 nous nínxols.\nEl 26 de març altra centenària de Gata complia 101. Era María Pascual Pastor.\nA la setmana de Dolors, última de març, la banda de la Unió Musical oferia un excel·lent concert de música sacra dins del temple parroquial.\nEl dia 10, diumenge, començava l’aventura d’aquest blog del CRONISTA DE GATA.\nEixe mateix dia actuava Pep "el Botifarra" a la festa del segón diumenge de Pasqua a la Plaça Nova.\nEs donaven dos beques a dos joves estudians, els qual participarien a l’Escola de Matemàtiques de Dénia.\nUna jove gatera, Eva Mulet, feia mil i una peripècia per tal de tornar a casa, a causa del volcà d’Islandia i les seues cendres. De tornar a Espanya en avió va passar a tornar en barco nu dies dsesprés del previst.\nLa Unió Musical de Gata celebrava el "Mig Any de Santa Cecília". Era un avanç dels actes del 1º40 aniversari de la banda.\nEl 14 de maig els aficcionats al F.C. Barcelona van viure una jornada emotiva: es commemorava el 25 aniversari de la fundació de la Penya Blaugrana de Gata. Assistiren als actes el vice-president, aleshores, del Barça Jaume Ferrer i directius del club relacionats amb les penyes.\nGata inaugurà els parcs i passetjos construits per la Confederació Hidrogràfica del Xúquer al costat del vial de unió entre el carrer Sant Josep i el nou pont urbà -per una part- i el passeig del Raval, des del carrer Bisserot fins dalt de les Coves Roges.\nL’equip de govern municipal aprovava un pla de sanejament financer econòmic per al període 2011 a 2013. S’estalviarien 522.100 euros, reduint les despeses en personal i béns corrents.\nEl 27 de maig, l’enamorat del futbol local Juanjo Marín Almarcha de 58 anys ens deixava. La família del Gorgos C.F. li rendia un sentit homenatge.\nA nivell comarcal, s’estrenava al Palau de la Música de Valéncia, l’Himne Comarcal de la Marina Alta, l’obra "Set Fonts" del pegolí Ferrán Ferrando.\nEl 17 de juny un servidor tenia el plaer de presentar el llibre del prestigiós fill de Gata, el Bisbe Cervera, Juan Bautista Servera i Signes. Assistia a l’acte l’autor, el sacerdot canari En Julio Sánchez Rodríguez. El llibre porta per títol: "Juan Bautista Cervera, de franciscano descalzo a obispo ilustrado".\nDEMÀ DIA 2, segona part del resum: juliol a desembre.


Gerda Kochanska EN RESiDÈNCiA a l'Institut Doctor Puigvert\nArtista visual el treball del qual, de caràcter processual i experimental, s'interessa pels episodis de ruptura del flux de la normalitat i sol materialitzar-se en accions, vídeos, instal·lacions, objectes.\nEs forma com a fotògrafa a Polònia. El 2004 es llicencia en Filologia Hispànica a la UB. En 2005-2014 treballa principalment en fotografia explorant la dicotomia privat-públic. Exposa en diversos països europeus, EUA i Xile. És guardonada amb diversos premis de fotografia. El 2010 realitza el Màster en Art actual: anàlisi i gestió a l'IL3/UB i el 2015 Màster en Producció i Recerca Artística a la UB.\nPrescindeix així mateix de la fotografia i investiga les teories i pràctiques no-representatives. El mateix any guanya la beca Guasch Coranty 2015/16 per a la creació artística amb el projecte "Every black píxel is an fet of a white píxel" i realitza la residència a la Fabra i Coats.\nEl naixement de la seva filla el 2017 "pausa" la seva activitat artística i obre noves vies d'investigació amb el procés creatiu de joc infantil en el centre de la seva pràctica.\nDes de març de 2021 és resident a Experimentem amb l'ART, a Barcelona.\nDesena edició d’EN RESiDÈNCiA en què participa l’Institut Doctor Puigvert (Sant Andreu). Luis Bisbe, Jaume Ferrete, Francesc Ruiz, Luz Broto, Ana García-Pineda, Enric Farrés Duran, Max Besora, Maria Llop i Vanesa Varela i Anna Irina Russell hi han desenvolupat processos de creació. Una vegada més, el Doctor Puigvert hi participa amb un grup d’alumnes de primer d’ESO.\nMercè Gaja i Maria Villar


Comença el Festival Internacional de Cinema de Cerdanya\nHome Festival Edició 2015 Comença el plat fort del 6è Festival Internacional de Cinema de Cerdanya\nComença el plat fort del 6è Festival Internacional de Cinema de Cerdanya.\nEl Festival Internacional de Cinema de Cerdanya arranca la programació habitual en el format d’anteriors edicions demà divendres amb una marató d’activitats que, gairebé de manera contínua, s’estendrà fins el diumenge al migdia. El programa constarà de dues sessions de projecció (Secció Especial i Sessió Golfa + 16), el taller de cinema solidari amb la Fundació Adis, enguany de temàtica zombi i que comptarà amb la direcció de la prestigiosa directora de cinema Marta Parreño, i el rodatge d’un petit film sobre l’elaboració de formatge a Cerdanya, al Molí de Ger.\nPer dissabte, el programa preveu la realització del Concurs Microfilmets, on tothom podrà rodar un petit clip de menys de tres minuts amb smartphones o tauletes sota l’òptica del cinema (coordinat per César Candilejo). Simultàniament, al Museu Cerdà, tindrà lloc la III Trobada del Sector de l’Audiovisual al Pirineu, enguany centrada en el turisme cinematogràfic i amb la presència del Director de Recerca i del màster en Innovació de la Gestió Turística del CETT, el professor Eugeni Osácar, principal divulgador i expert en turisme i cinema del nostre país, amb la conferència “Cinema i Turisme: un binomi d’èxit”. Posteriorment, a la tarda, tindran lloc les projeccions de la resta de films de la Secció Oficial i la Secció Finalistes. Entre sessió i sessió, s’oferirà un tast dels productes de la formatgeria del Molí de Ger, patrocinador del Festival. Ja al vespre, està programada la Secció Finalistes, on el públic visionarà i votarà en directe els 5 millors films que, a criteri del jurat, mereixen optar al premi econòmic del festival. Mentre es fa el recompte, es projectaran els curtmetratges fruit del taller solidari de l’any passat i el making of del taller d’enguany, així com els films del Concurs Microfilmets. A les 10 de la nit, es procedirà a l’entrega de premis als guanyadors i clourà el programa la tradicional festa de celebració del VI Festival, enguany amenitzada amb un concert gratuït del grup Jazz Do It fins a la una de la matinada, al Pati del Museu Cerdà.\nL’organització penja a la xarxa dins del canal de youtube de l’entitat (www.youtube.com/filmcerdanya) una crònica diària del desenvolupament de l’esdeveniment.\nLa sisena edició del Festival té un pressupost de 13.700€ i compta amb el suport de l’Ajuntament de Puigcerdà i la Diputació de Girona (pendent).\nShare the post "Comença el plat fort del 6è Festival Internacional de Cinema de Cerdanya"