ÈXIT ROTUND DE LA SEGONA EDICIÓ DEL BEO\nPosted on 26 juny, 2018 Carla\nLa segona edició del Barcelona European Open (BEO) es va celebrar al passat dissabte 16 de juny al festival d’action sports imaginExtreme al Parc del Fòrum. Les tres finals del BEO, la de categoria júnior, femenina i masculina, es van realitzar una darrera l’altra a la tarda de dissabte al Street Park creat per Califòrnia Ramps. Aquest any van voler fer un circuit molt tècnic, amb molts handrails, gaps i vorades per lliscar i saltar sobre ells.\nLa primera final del BEO va ser la dels skaters més joves, la categoria júnior, i per a alguns d’ells era la seva primera competició oficial. Hi havia 6 riders de diferents nacionalitats: txecs, marroquins i diversos espanyols. Vam poder veure que els nois tenen molt estil i molt potencial ja que la final va estar molt renyida entre els més petits perquè tenien un nivell similar. La ronda més sòlida amb el millor truc que vam poder veure va ser per al català Kevin Lopez que es va endur la medalla d’or, seguit amb la medalla de plata d’Ayoub Elmrabet des del Marroc i la de bronze per a un altre espanyol l’Alejandro Beneito.\nDesprés va ser el torn de la final femenina. Aquesta també la disputaven 6 riders i destacava la més jove que amb tan sols 9 anys va aconseguir el seu lloc a la final del BEO. Les noies van arriscar molt perquè volien donar el millor d’elles i demostrar que també saben patinar. A més, vam veure trucs molt bons en les rondes en tots els mòduls del Street Park. Després d’una gran batalla amb les rondes seguides dels best tricks, la gran guanyadora que es va endur la medalla d’or va ser per a sorpresa de molts per a Daniela Terol, amb tan sols 9 anys, que amb una espectacular ronda i uns best tricks que van deixar a més d’un amb la boca oberta. La plata se la va emportar Andrea Benítez, una de les favorites d’aquesta final, i el bronze va ser per Eugenia Ginepro, que ja va pujar al podi en la passada edició.\nLa tercera i última final del BEO va ser la masculina quan les grades ja estaven plenes de gent per gaudir de l’última competició del dia. Els finalistes d’aquesta edició venien de molts països diferents: Brasil, Argentina, Portugal, Alemanya i també un rider local, Danny León, que va ser l’únic espanyol en poder classificar-se. El nivell de la final va ser espectacular i la decisió dels jutges en veure competir a tots els riders va ser molt complicada i ajustada per decidir qui eren els 3 guanyadors. Finalment, la medalla d’or es va quedar en mans del brasiler Joao Lucas, amb una impressionant ronda i un increible best trick sw flip fs board al handrail gran. El segon va ser l’alemany Justin Sommer que es va endur la medalla de plata i el bronze se’l va ser pel francès Adrien Bulard.\n2018, BEO, CAMPEONES, FEMENINO, FINALES, JUNIOR, MASCULINO


França "recolza" a Espanya després de la crisi a Ceuta, que atribueix a la "tensió diplomàtica" amb el Marroc\nPublicat 24/05/2021 12:23CET\nAdvoca per reprendre la cooperació amb Rabat i per "una política migratòria més europea"\nEl secretari d'Estat d'Assumptes Europeus de França, Clement Beaune, ha descrit com a "europeu" el fenomen migratori i ha dit que "recolza" a Espanya després d'un "episodi específic" amb el Marroc que atribueix a una "tensió diplomàtica" entre els dos països veïns.\nLa migració, ha declarat, "és un problema europeu", precisament hores després que el ministre d'Exteriors marroquí, Nasser Bourita, acusés Espanya de voler que sigui Europa qui "assumeixi" la crisi per la suposada "entrada fraudulenta" del secretari general del Front Polisario, Brahim Ghali.\nEl Govern gal va evitar criticar el Marroc durant la seva primera reacció després del pic d'arribades a Ceuta i Beaune ha advocat per la "represa de la cooperació" amb el regne alauí. Ara bé, ha reconegut que hi ha hagut un "episodi específic" on "Espanya ha estat posada en una situació difícil".\nAixí, el secretari d'Estat gal ha dit en declaracions a la cadena BFMTV que, després del "pic" d'arribades i les "imatges esquinçadores" de Ceuta, França "recolza" a Espanya, si bé ha anat més enllà i ha advocat per una millor gestió de fronteres i, en general, per "una política migratòria més europea".\nBeaune ha plantejat el reforç de l'agència de fronteres Frontex i també un mecanisme per al repartiment de migrants i refugiats, però ha recordat el rebuig de països com Hongria i Polònia. Així mateix, ha apostat per reforçar el desenvolupament per frenar la migració a l'origen.


Cs censura que Ribó obligue els hostalers a desemborsar 600 euros anuals més per una terrassa zona centre\nCiutadans (Cs) a l'Ajuntament de València ha censurat que l'Alcalde de València, Joan Ribó, obligue els hostalers a pagar un increment mitjà d'aproximadament 600 euros anuals per tindre una terrassa en la zona centre de València, després de la pujada de fins a un 40% de la taxa de taules i cadires.\nEl portaveu de Cs, Fernando Giner, ha criticat després de reunir-se amb l'Associació Empresarial de Cafés-Bars i Cafeteries de València i província, al costat del regidor de Cs, Rafa Pardo, que “a més d'existir més de 2000 llicències embossades de terrasses per la falta de gestió del bipartit, ara ens trobem amb que els qui reben una llicència, després d'un llarg temps d'espera, l'hauran de pagar a un preu desorbitat”. Giner ha recordat que aquesta mesura afectarà a aproximadament 4.400 bars amb terrassa en les tres zones estipulades pel Consistori. Les pujades seran d'un 43% per a la zona 1, un 17% per a la zona 2 i un 1% per a la zona 3.\nGiner ha explicat que Ribó va reconéixer en el ple de juliol, a preguntes de Cs, que l'Ajuntament té 2.371 expedients relatius a la instal·lació de terrasses d'hostaleria sense un termini concret de resolució.\n“La pujada d'impostos de Compromís i el PSOE no asfixiarà només als autònoms i als empresaris, sinó també a les famílies de classe mitjana”, ha dit el portaveu taronja, qui ha incidit que l'afany recaptatori de Ribó, amb la taxa de taules i cadires, provocarà un augment de la recaptació de l'Ajuntament de 133.803,72 euros en passar de 2.323.057,68 a 2.456.861,40 euros de recaptació. “Engrossir les arques públiques a costa dels autònoms i de les famílies de classe mitjana no té cap sentit”, ha incidit.\nPer a concloure, el regidor de Cs Rafa Pardo ha censurat: “Compromís i PSOE estan asfixiant als nostres hostalers i autònoms amb pujades massives d'impostos i retards injustificats en la concessió de llicències, danyant contínuament la generació d'activitat econòmica i creació d'ocupació a la nostra ciutat”.


L’ús de les llars de foc i les xemeneies a les llars s’intensifica amb les baixes temperatures i el fred.\nAspectes de seguretat a tenir en compte en relació al manteniment. En la construcció i el manteniment de les llars de foc s’han de seguir les indicacions del fabricant o constructor i utilitzar materials adequats.\nConsells de seguretat respecte al seu funcionament: Allunya de la llar de foc tots els materials combustibles propers, com materials plàstics, fustes, parquet, catifes, moquetes o qualsevol altre teixit.\nEn relació a la construcció:


Salut declara 70 ingressats més (1.255) i 18 crítics més a l'UCI (237), amb 7.944 nous contagis La República\nSalut declara 70 ingressats més (1.255) i 18 crítics més a l’UCI (237), amb 7.944 nous contagis\nACN Barcelona.-El Departament de Salut ha declarat 70 ingressats més a planta per covid en les darreres 24 hores i el total és de 1.255. A més, hi ha 18 […]\nACN Barcelona.-El Departament de Salut ha declarat 70 ingressats més a planta per covid en les darreres 24 hores i el total és de 1.255. A més, hi ha 18 crítics més a l’UCI, amb un total de 237. D’aquests, 10 tenen menys de 30 anys i 85 entre 30 i 49. En paral·lel, Salut ha notificat 7.944 nous casos de covid-19 confirmats per PCR o TA, que situen el total des de l’inici en 746.438. L’Rt baixa sis dècimes i se situa en l’1,34. El risc de rebrot baixa vuit punts, fins als 1.330. En les darreres 24 hores s’han notificat set morts més i el total des de l’inici de la pandèmia es manté en 22.301. La incidència acumulada a 14 dies passa de 979,20 a 1.015,18, mentre que a set dies és de 606,41. El 19,30% de les proves de la darrera setmana han donat positiu.\nEl risc de rebrot era de 1.660 entre el 28 de juny i el 4 de juliol, i baixa a 1.330 en l’últim interval. Pel que fa a l’Rt, baixa 6 centèsimes i se situa en el 1,34, un valor inferior al de la setmana anterior (3,42). La incidència a 7 dies és de 606,41 entre el 5 i l’11 de juliol, per sobre dels 408,77 de l’interval anterior. A 14 dies, la incidència és de 1.015,18 entre el 5 i l’11 de juliol, per sobre dels 500,58 de l’interval anterior. Pel que fa als casos confirmats per PCR o tests d’antígens, en el període del 5 a l’11 de juliol n’hi va haver 47.093, molt superior a l’interval anterior, quan se’n van declarar 31.745. Durant l’última setmana analitzada s’han fet 160.524 PCR i 104.211 tests antígens, dels quals el 19,30% ha donat positiu, superior al valor de l’interval anterior (15,75%). La mitjana d’edat de les persones positives se situa en els 28,93 anys.Des de l’inici de la pandèmia s’han confirmat 809.095 casos, dels quals 746.438 per PCR/TA. Pel que fa a les morts, se n’han declarat set en les darreres hores, amb 22.301 des de l’inici de la pandèmia: 14.200 en hospitals i sociosanitaris (+6), 4.566 en residències, 1.184 en domicilis i 2.350 no classificables (+1).Entre el 5 i l’11 de juliol s’han declarat 17 defuncions, mentre que la setmana anterior se’n van notificar 12. En l’últim interval hi havia ingressades a l’hospital 995 persones. La setmana del 28 de juny al 4 de juliol n’hi havia 548.Entre les persones que viuen en residències, s’informa de 31744 casos confirmats per PCR o TA des de l’inici de la pandèmia, 50 més. Amb la resta de proves, el nombre total de casos acumulats és de 35.272. En total, han mort des de l’inici de la pandèmia 8.810 persones, set més.10 ingressats de menys de 30 anysPel que fa als pacients ingressats a les UCI, es mantenen 10 de menys de 30 anys. En concret, set tenen de 20 a 29 anys (-1), dos tenen entre 10 i 19 (+1) i un té menys de deu anys. A partir dels 30 anys, 40 tenen de 30 a 39 anys (+2), 45 van dels 40 a als 49 anys (-2), 30 tenen de 50 a 59 (+2) i 63 tenen de 60 a 69 anys (+3). A partir dels 70 anys, les xifres disminueixen força, ja que només hi ha 26 malalts crítics majors d’aquesta edat: 22 de 70 a 79, quatre de 80 a 89 (+1) i cap de més de 90.Pel que fa a les dades d’ingressats general, dels 1.255 que hi ha actualment als hospitals catalans, 606 tenen més de 50 anys i 522 són menors de 50. De la resta no es coneix l’edat. Un total de 108 tenen menys de 30 anys (+7). En concret, 92 tenen de 20 a 29 anys (+4), onze tenen de 10 a 19 anys (+5) i cinc tenen menys de 10 anys (-2). La taxa d’ingressats per cada 100.000 és de 20 per a les persones de 50 anys o més i de 11 per als menors de 50. La franja que més ha augmentat és la de 20 a 29 anys, passant d’1 a 11 des del 30 de juny al 14 de juliol. La dels 30 als 39 ha passat de 5 a 22 des del 25 de juny fins ara.Pel que fa a la incidència acumulada a 7 dies per edats, la franja de 20 a 29 és la més afectada, amb 1.766 casos per cada 100.000 habitants, quan fa un mes, el 13 de juny, era de 75. Tot i això, és més lleugerament més baixa que el valor d’aquest dimecres (1.767). També la franja de 10 a 19 s’ha incrementat exponencialment en poques setmanes, passant de 63 a 1.110 casos per cada 100.000 habitants en un mes. La següent franja més afectada és la de 30 a 39, amb 922 casos, pels 60 del 14 de juny.De fet, el 27% de les PCR o tests d’antígens surten positius en la franja de 20 a 29 anys, percentatge que baixa al 24% en el cas de 10 a 19 anys i de 30 a 39. En línies generals, la positivitat és del 22% entre els menors de 50 anys i del 10% entre els que tenen 50 o més.Regió sanitària de Barcelona ciutat: el 23,15% de les proves surten positivesA la regió sanitària de Barcelona ciutat, que inclou la capital catalana, Montcada i Reixac i una ABS de Sant Adrià de Besòs, hi ha 2.196 nous positius, i el número total de confirmats per PCR o TA des de l’inici de la pandèmia se situa en 171.458, xifra que s’eleva a 190.319 amb totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia, han mort 6.787 persones a l’àrea, cinc més.El risc de rebrot baixa 33 punts i se situa en 1.826. El de la setmana del 28 de juny al 4 de juliol era de 2.365. L’Rt baixa 6 centèsimes, fins a l’1,28, per sota del valor de la setmana anterior (3,17). La incidència a 7 dies és de 815. El 23,15% de les proves que es fan surten positives.A la regió actualment hi ha 329 pacients ingressats, 26 més que fa 24 hores, i 96 crítics a l’UCI.Regió metropolitana nord: 1.912 nous positiusLa regió metropolitana nord suma 187.609 confirmats per PCR/TA des de l’inici de la pandèmia (+1.912) i 205.321 amb totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia el territori ha registrat 4.940 defuncions, sis més. El risc de rebrot baixa 12 punts, fins a 1.212. El de la setmana del 28 de juny al 4 de juliol era de 1.806. La velocitat de propagació baixa 6 centèsimes, fins a 1,23, mentre que la setmana anterior era de 3,61.La incidència a 7 dies és de 557. El 16,18% de les proves que es fan surten positives. Segons les últimes dades, ara hi ha 318 ingressats, 13 més que l’última dada registrada. Hi ha 64 crítics a l’UCI.Regió metropolitana sud: el risc de rebrot baixa 23 punts (1.476) La regió metropolitana sud suma 127.937 casos confirmats per PCR o TA, 1.562 més en 24 hores. En total són 139.837 amb totes les proves. Les persones que han mort per coronavirus en aquesta regió són 3.783. El risc de rebrot baixa 23 punts, fins a 1.476, i estava en 1.696 en l’interval anterior. La velocitat de propagació baixa 6 centèsimes, fins a 1,43. La setmana anterior era de 3,54.El 20,13% de les proves que es fan surten positives. La incidència acumulada a 7 dies se situa en 634. Segones les últimes dades, en aquesta regió hi ha actualment 236 pacients ingressats per covid-19, 5 menys. Hi ha 25 crítics a l’UCI.Catalunya central: lleuger descens de l’Rt i el risc de rebrotLa regió sanitària de la Catalunya central té un total de 54.138 casos acumulats confirmats per PCR/TA, 314 més en les últimes hores. La xifra s’eleva a 58.819 si es tenen en compte totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia han mort 2.369 persones en aquesta regió, tres més.El risc de rebrot baixa 3 punts, fins a 709 punts, mentre que l’interval anterior era de 1.004. La taxa de reproducció baixa 4 centèsimes, fins a 1,22, per sota de l’Rt de la setmana del 28 de juny al 4 de juliol (3,09). La incidència a 7 dies és de 319 i el 14,70% de les proves que es fan donen positiu. La regió té actualment 47 pacients ingressats, dos més que fa 24 hores. Pel que fa als crítics, n’hi ha 9 a l’UCI.Camp de Tarragona: positivitat del 22,20%Al Camp de Tarragona s’han registrat 48.586 casos confirmats per PCR o tests d’antígens, 449 més. Si es tenen en compte totes les proves, el nombre de casos acumulats des de l’inici de la pandèmia és de 50.258. En aquesta regió han mort des de l’inici de la pandèmia 1.128 persones, cap més.El risc de rebrot puja 19 punts, fins a 1.469, pels 1.112 de la setmana anterior. L’Rt baixa 12 centèsimes, fins a l’1,67, per sota del 3,07 de la setmana del 28 de juny al 4 de juliol. La incidència a 7 dies és de 581. L’índex de positivitat de les proves diagnòstiques és del 22,20%. Actualment hi ha 68 pacients ingressats, sis més que en el darrer registre; i 14 crítics a l’UCI. Terres de l’Ebre: el risc de rebrot puja a 511La regió sanitària de les Terres de l’Ebre acumula, des de l’inici de la pandèmia, 11.846 casos confirmats per PCR o TA, 115 casos més que en el balanç anterior, i 12.209 si es tenen en compte totes les proves. En aquesta regió han mort 181 persones des de l’inici de la pandèmia, cap més.El risc de rebrot puja 27 punts, fins a 511, mentre que en l’interval anterior era de 411. La incidència a 7 dies és de 219. El 12,69% de les proves que es fan surten positives. L’Rt puja a 1,39, una centèsima més que en l’últim balanç i per sota del registre de la setmana anterior, quan era de 1,97. Actualment hi ha set pacients ingressats, dos més que fa 24 hores, i dos crítics a l’UCI.Regió de Lleida: el risc de rebrot puja a 879A la regió sanitària de Lleida hi ha acumulats des de l’inici de la pandèmia 39.582 casos confirmats per PCR/TA, 229 més. Són 40.944 si es tenen en compte totes les proves. Un total de 653 persones han mort per coronavirus des de l’inici de la pandèmia, cap més.El risc de rebrot puja 76 punts, fins a 879, per sobre del registre de la setmana anterior, quan era de 560. La velocitat de propagació puja una centèsima, fins a l’1,94. La setmana del 28 de juny al 4 de juliol era de 3,50. La incidència a 7 dies és de 313. El 16,42% de les proves que es fan surten positives. Actualment hi ha 18 pacients ingressats als hospitals, quatre més; i sis crítics a l’UCI.Regió de l’Alt Pirineu i Aran: baien l’Rt i el risc de rebrotA la regió sanitària de l’Alt Pirineu i Aran hi ha acumulats des de l’inici de la pandèmia 7.514 casos confirmats per PCR/TA, 45 més. Són 7.901 si es tenen en compte totes les proves. Un total de 158 persones han mort per coronavirus des de l’inici de la pandèmia, igual que fa 24 hores.El risc de rebrot se situa en 855 punts, 10 menys que dimecres, mentre que la velocitat de propagació és de l’1,05, quatre centèsimes menys. Se situa per sota del 3,88 de la setmana del 28 de juny al 4 de juliol. La incidència a 7 dies és de 409. El 16,24% de les proves que es fan surten positives. Actualment hi ha nou pacients ingressats a la regió, un menys.Regió de Girona: 10 ingressats més (96)A la regió sanitària de Girona, els casos confirmats per PCR i TA acumulats són 81.767 (+864) i 85.542 si es tenen en compte totes les proves. Des de l’inici de la pandèmia han mort 2.125 persones, cap més.El risc de rebrot puja 33 punts, fins a 1.204, per sota dels 1.279 de la setmana del 28 de juny al 4 de juliol. L’Rt baixa cinc centèsimes i ara és d’1,54. La incidència a 7 dies és de 494. El 19,45% de les proves que es fan surten positives. Actualment, hi ha 96 pacients ingressats, deu més que en l’anterior balanç; i 21 crítics a l’UCI.70.951 persones més amb pauta completaEl Departament de Salut ha administrat 4.663.181 primeres dosis de vacuna contra la covid-19 des de l’inici de la campanya, 34.032 més que fa 24 hores, i 3.471.431 de segones, 57.659 més que un dia abans. A més, hi ha 3.870.931 de ciutadans amb la pauta completa, 70.951 més que fa un dia. Així, hi ha un 59,3% de la població amb una dosi i un 49,3% amb la pauta completa.Per franges d’edat, tenen la primera dosi el 93,3% de les persones de 80 anys o més; el 92,8% de les de 70 a 79; el 88,6% de les de 66 a 69, el 85,7% de les de 60 a 65; el 82,5% de les de 50 a 59; el 75,7% de les de 45 a 49, el 68,7% de les de 40 a 44; el 54,1% de les de 35 a 39; el 33,6% de les de 30 a 34 anys; el 23,6% de les de 20 a 29 anys; i el 18,2% de les de 16 a 19 anys. També l’han rebut el 86,3% dels treballadors essencials, el 98% de les persones institucionalitzades, el 90,6% del personal de residències; el 92,7% del personal d’atenció primària i hospitalària, el 88% d’altre personal sanitari i sociosanitari i el 90,7% de les persones amb gran dependència.Pel que fa a la pauta completa, la tenen el 92,6% dels ciutadans de 80 anys o més; el 92,2% dels de 70 a 79 anys, el 75,2% dels de 66 a 69; el 75,2 dels de 60 a 65; el 79,5% dels de 50 a 59, el 67,3% dels de 45 a 49; el 52,1% dels de 40 a 44; el 15,3% dels de 35 a 39; el 5,2% dels de 30 a 34; el 4,7% dels de 20 a 29, i el 2,4% dels de 16 a 19. També la tenen el 79% dels treballadors essencials; el 97,2% de les persones institucionalitzades; el 88,5% del personal de residències; el 90,5% del personal d’atenció primària i hospitalària; el 82,4% de l’altre personal de l’àmbit sanitari i sociosanitari i el 89,4% dels grans dependents.


En una aposta clara pel periodisme de proximitat, l’editora Som Contrapunt estrena set noves capçaleres digitals i quatre edicions en paper a la comarca del Vallès Oriental\nLes capçaleres digitals Contrapunt, AraGranollers i AraVallès canvien el seu nom a SomMollet.cat, SomGranollers.cat i SomValles.cat, respectivament, i s’unifiquen sota la marca comuna SOM. A més, aquesta xarxa de diaris locals s’ampliarà amb uns altres set digitals de proximitat on trobar la informació més rellevant de cada municipi: SomParets.cat, SomMontornès.cat, SomlaLlagosta.cat, SomMontmeló.cat, SomSantfost.cat, SomMartorelles.cat i SomMartorelles.cat.\nPel que fa a les edicions en paper, el setmanari AraGranollers passarà a dir-se SomGranollers i Contrapunt es diversificarà en SomMollet i Baix Vallès, amb edicions amb capçalera pròpia a Parets, Montornès, les Franqueses i la Llagosta.\nLa redacció de l’AMIC ha pogut parlar amb Ramon Torrents, conseller delegat del grup cooperatiu SOM, qui ens ha explicat més detalls de la nova xarxa de diaris locals.\n- Com neix aquest ambiciós projecte de crear una xarxa de mitjans de comunicació al Vallès Oriental? I per què vau prendre aquesta decisió?\nNeix de la reflexió que les empreses de comunicació locals hem d'oferir els continguts i la publicitat amb la màxima precisió per garantir que d'una manera o altra entrem a cada casa. I també neix del convenciment que la hiperproximitat fidelitza i fa créixer l'audiència amb la generació de comunitats de lectors més potents. Crear set noves capçaleres digitals, una per municipi, que se sumen a les tres que ja teníem (amb informació pròpia però també amb notícies destacades de les poblacions del seu entorn per no perdre la força del conjunt), i generar capçaleres en paper per a quatre municipis, a banda de Mollet i Granollers, segueix aquesta lògica.\n- Logísticament quin canvi comporta augmentar les àrees de cobertura informativa?\nEl nou repte ens obliga a personalitzar els continguts per municipi i ampliar la informació, de manera que hem segmentat a través de webs independents cadascuna de les nou capçaleres locals, a banda del diari comarcal SomVallès que abasta tot el Vallès Oriental. Ampliem la tirada de 24.000 a 28.000 exemplars en conjunt per setmana i ampliem amb un periodista, corresponsals de municipi i un nou comercial el nostre equip. També establim més punts de distribució, més de 1.500 arreu del territori, i estrenem nous dissenys en paper i noves plataformes web, totalment adaptatives.\n- En un moment en que prediuen la mort dels mitjans en paper, per què heu decidit fer la versió paper de quatre dels set nous mitjans digitals? I per quin motiu heu triat aquestes poblacions?\nLa informació de caràcter local, la més propera, no només es consumeix en xarxes o a través dels digitals, la presència dels mitjans en l'espai públic, la difusió en paper dels continguts continua tenint una força molt rellevant i un gran impacte, per a aquells mitjans de referència en un territori concret. Aquesta "colonització" del paper en l'espai públic s'entén per analogia de la mateixa manera que Facebook o Whatsapp no substitueixen l'experiència de fer un cafè amb amics en el bar del centre, o qualsevol activitat d'una entitat a la plaça Major. La proximitat també és això, un producte en format físic, tangible. En una societat on les pantalles ocupen cada vegada més hores laborals per a molts i moltes professionals, la lectura en paper torna a ser un plaer, una manera menys dispersa de consumir la informació, més relaxada, amb un llenguatge visual propi on gaudir de les imatges i les infografies.\nI hem triat aquests quatre municipis a banda de Mollet i Granollers per la seva població i singularitat en el territori. En una segona fase volem que els altres tres municipis que sí tindran edició digital també disposin d'edició en paper personalitzada.\n- Per què heu decidit canviar el nom d’un mitjà tan arrelat com Contrapunt per SomMollet?\nMalgrat que cadascun dels mitjans de la xarxa Som al Vallès Oriental té personalitat pròpia, volíem com a editora que se'ns reconegués la dimensió en conjunt. D'aquí que haguem unificat les marques a partir del nom del nostre grup empresarial (Contrapunt forma part de la cooperativa catalana de comunicació i cultura, Som). Som Contrapunt es manté com a nom de l'editora, però volíem posar l'accent en el pes de les ciutats, hi creiem molt en els municipis i en la seva interrelació, i d'aquí que en les capçaleres els posem de relleu. Contrapunt ha estat una meravellosa experiència de quasi 18 anys, un tronc que ara muta en diversos esqueixos que ens permetran fer una més gran brotada en el territori. No perdem una marca que ens ha posicionat en tot aquest temps, en guanyem 10. I evidentment la nostra tasca del dia a dia posarà en valor les noves marques.


Lloguer de cotxes Ibiza: Fiat Panda - Solo Ibiza\nSi has demanat qualsevol moment a l’entrar en una pàgina de lloguer de cotxes que significa Peugeot 107 o similars, aquí tenim un exemple clar, del terme similar. El Fiat Panda pertany a la mateixa categoria i ofereix prestacions molt semblants, però amb un parell d’avantatges sobre l’anterior.\nDimensions de la Fiat Panda. Lloguer de cotxes Ibiza\nPerquè dimensions molt reduïts. Un cotxe urbà indicat especialment per moure’s fàcilment a la ciutat i no trobava indicada per altres vehicles d’estacionament. El total de la longitud del vehicle supera estalviant-los tres metres i mig mentre que l’amplada no hi arriba per un estret marge mil sis-cents centímetres. Un cotxe estret no és adequat per a persones de més de quatre per les molèsties que planteja l’espai limitat entre els dos seients posteriors.\nNi el tronc és molt esquerra. Sense moure els seients lliscant cap a la part davantera aconseguir un volum de càrrega de 176 litres. Moure els seients al front poden tenir seixanta litres de capacitat addicional. Si porten massa equipatge pot sacrifici els seients del darrere i arribar-hi 786 litres de capacitat, encara que no és una opció molt recomanada en el cotxe de lloguer.\nRendiment i consums de la Fiat Panda. Lloguer de cotxes Ibiza\nLa velocitat màxima del cotxe arriba a les cent seixanta – dos quilòmetres per hora. Per descomptat, la velocitat es redueix el consum de la climatització si posem. Encara que hi ha que aclarir que no tots els models d’aquest vehicle té d’un element que considerin essencial durant els mesos d’estiu a Eivissa.\nEl consum urbà és una mica superior a altres models de la seva categoria. Amb gairebé sis litres i mig de gasolina pot viatjar a cent quilòmetres en circuit urbà. Què ens porta a una altra de les dades importants en el lloguer de cotxes. Quanta capacitat té el dipòsit de combustible de la Fiat Panda? Com trenta-cinc litres.\nLlogar un Fiat Panda a Eivissa\nÉs una bona opció si busquem un lloguer barat. Les distàncies a l’illa no són excessiva pel que fa a patir per l’espai en ells transferències encara que sempre tenen que tindrà en té l’espai reduït tant en el moment de nosaltres com a seure-hi coses de transport en l’arrencada.\nAquest cotxe és poden llogar no només a Eivissa. També a Mallorca, Menorca i Formentera.


Medicina - Maier3D\nMedicina\tmaier\t2017-03-24T15:18:25+00:00\nDescobreix els avantatges de les impressores 3d per a la medicina\nL’alta precisió de les impressores 3D es converteix en un clar avantatge en el sector de l’anatomia. La impressió 3D es converteix en una nova eina per a la visualització de l’anatomia complexa.\nEls models es poden realitzar a partir de les dades d’imatges de pacients de TC o RM en els escanejats, a continuació el processament d’imatges i el disseny del model en 3D específic del pacient es realitza amb les impressores 3D.\nEls models CJP a tot color (Color Jet Printing) són ideals per al seu ús abans de la cirurgia, tant per a la planificació quirúrgica com per a l’educació del pacient.\nEls models translúcids SLA (realitzats amb estereolitografia) es poden millorar de forma única amb la pigmentació selectiva per ressaltar les estructures vitals. Aquests models poden ser esterilitzats amb vapor per a ser usats com a referència durant el procediment quirúrgic.\nPlanificació quirúrgica virtual (VSP)\nBasat en el servei aprovat per la FDA per a la cirurgia personalitzada. La planificació quirúrgica virtual (VSP) combina l’experiència en imatges mèdiques, simulació quirúrgica i la impressió 3D utilitzant impressores 3D.\nAquesta utilitza dades d’imatges mèdiques per planificar amb precisió la cirurgia en un ordinador i després transferir aquest pla virtual a la sala d’operacions per posar-ho en pràctica en el pacient utilitzant instruments personalitzats.\nImpressió de metall i fabricació mèdica\nProducció de formes anatòmiques complexes. Impressió directe de metall (DMP) molt adequat per a la fabricació de formes anatòmiques complexes, ja que només requereix un pas de producció per integrar les bastides poroses per a la osteointegració a l’implant. És un ajustament perfecte tant per als implants específics del pacient i per a la producció de volum dels implants estàndard amb les impressores 3D.\nCompanyies de dispositius mèdics es basen en la nostra impressió de metall per a la fabricació de múltiples variants de prototips d’implant per avaluar ràpidament i eficientment variants de prototip de l’implant. Després de la finalització d’un nou disseny dels implants, la tecnologia de DMP s’aplica per a la fabricació amb grans quantitats.\nImpressores 3D per a medicina\nCasos d'èxit en medicina\nImpressió 3D en metall per la sala d’operacions\nEl Parc Tecnològic de Kielce a Polònia competeix en l’escenari mundial amb la impressió 3D SLS\nLes impressores 3D li regalen una vida normal\nLa impressió 3D ajuda a alleujar el dolor en una cirurgia innovadora\nPurps: el pingüí lesionat que va tornar a caminar gràcies a la impressió 3D\nEstudiants de secundària d'un institut d'Estats Units han aconseguit que un pingüí de l'aquari de la ciutat de Mystic torni a caminar fabricándole una bota a mida amb l'ús de la impressió 3D.


Vilafranca és un dels 12 municipis que participen al concurs El Contenidor d’Or de reciclatge de vidre | Medi Ambient\nInici / Notícies / Vilafranca és un dels 12 municipis que participen al concurs El Contenidor d’Or de reciclatge de vidre\nVilafranca del Penedès participa, juntament amb 11 municipis més de Catalunya, en el concurs El Contenidor d’Or, un concurs impulsat per Ecovidrio que premia el compromís de la ciutadania amb el reciclatge de vidre. El regidor de Territori, serveis Urbans i Medi Ambient de l’Ajuntament de Vilafranca Josep M. Martí ha presentat la campanya, acompanyat de Sílvia Mayo d’Ecovidrio, i Núria Bel de la Mancomunitat Penedès-Garraf. El regidor vilafranquí ha destacat la iniciativa que “va en la línia de millora del reciclatge, d’un model d’economia circular que ha de permetre arribar als objectius fixats per la UE: un 50% de reciclatge per al 2020 i que Catalunya ha incrementat fins al 60%”. Martí ha afegit que el repte d’aquesta campanya “és millorar la recollida selectiva de la fracció de vidre i recuperar la tendència a l'alça registrada a Vilafranca quan es van instal•lar els nous contenidors”. La iniciativa té com a objectiu incrementar la taxa de reciclatge de vidre (els quilos de vidre que es reciclen per cada habitant) en els municipis participants i alhora, la campanya destaca els beneficis ambientals, socials i econòmics del reciclatge.\nLa competició El contenidor d’or ha començat aquest mes de novembre i s’allargarà fins al 30 d’abril de 2018. Durant aquest període, cada mes es quantificaran els residus de vidre que es reciclen en cada municipi participant i es compararan amb els reciclats durant el mateix mes de l’any anterior. Els municipis seleccionats són Badalona, el Prat de Llobregat, Girona, Granollers, Lleida, Rubí, Sant Boi de Llobregat, Sant Cugat del Vallès, Tarragona, Viladecans, Vilafranca del Penedès i Vilanova i la Geltrú.\nCada mes, el municipi que més augmenti, en percentatge, el vidre reciclat aconseguirà El Contenidor d’Or, el trofeu que lluirà en un espai emblemàtic de la ciutat en reconeixement del compromís de tots els veïns amb el reciclatge del vidre.\nEn finalitzar els sis mesos de concurs, el municipi que més hagi augmentat la taxa de reciclatge de vidre serà el guanyador final i podrà fer realitat un projecte de ciutat, com per exemple un parc infantil, un projecte d’una entitat o ONG local, materials per a un equipament cultural o associatiu o el patrocini d’un equip esportiu.\nL’actualitat de la competició es podrà seguir a través de la pàgina web www.elcontenidordor.cat\nEl 100% del vidre dipositat al contenidor verd es recicla i s’utilitza per fabricar nous envasos de vidre, aconseguint nombrosos beneficis mediambientals, socials i econòmics. Amb un gest tan senzill com separar els residus d’envasos de vidre es redueixen les emissions de CO2 i el consum d’energia, s’estalvien matèries primeres, es frena la crescuda dels abocadors i es creen nous llocs de treball.\nLa participació en el concurs permetrà fer de Vilafranca una ciutat més compromesa amb el medi ambient i aconseguir incrementar la quantitat de residus d’envasos de vidre que es reciclen per habitant. L’any passat es van reciclar a Vilafranca una mitjana de 21,55 quilos d’envasos de vidre per persona. La mitjana catalana és de 18,8 quilos per persona anuals.\nNovembre 2016 Desembre 2016 Gener 2017 Febrer 2017 Març 2017 Abril 2017\nTaxa de reciclatge de vidre (kg/habitant) 1,12 1,82 1,94 1,69 2,08 1,64


Apartment Junior Suite.12 Ascona Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 172 allotjaments a Ascona.\nApartment Junior Suite.12\nDissenyat tant per oci com per negoci, Michèle 3 està situat idealment a Ascona; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Michèle 3, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar, ascensor.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, renta vaixelles, banyera, rentadora per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Michèle 3 és una elecció inteligents per a viatgers a Ascona, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Apartment Junior Suite.12 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.\nTots els comentaris (11) Parelles (4) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (3) Grups (1)


Jordi Griera / 2017-08-30\nVilanova era Adarró, una cultura ibèrica incorporada un dia a l'imperi romà. Es diu que el català ve del llatí, però la professora Carmen Jiménez Huertas ha mostrat que tal cosa és científicament impossible. Diu "si el català no ha canviat gaire en el mil·lenni des de les Homilies d'Organyà, per què hauria d'haver canviat tant en els mil anys anteriors?". Profundes consideracions gramaticals la porten a dir que la llengua dels habitants d'Adarró, com de tota la nostra costa, era un català que avui podríem reconèixer.\nL'alfabet iber era molt semblant al berber-libi del Magrib. El so favorit dels ibers, la i, és el que ens va donar el nom: ber-bers allà, i-bers aquí. Ens identifiquem amb la "i", sóc vilanoví, barceloní, ens encanten els noms en i: Jordi, Núria la fem Nuri, i així.\nEl Dr. Josef Meulemans, neuròleg belga, va descobrir que a l'hemisferi dret del cervell hi ha un punt, ara conegut com "punt Meulemans", simètric a l'anomenat «punt Broca» de l'hemisferi esquerre, que correspon a un «centre de memòria» lingüístic. La seva estimulació permet aprendre llengües d'una manera holística i és la base de l'Endolinguística. La bondat de la teoria l'ha demostrada la seva filla Christiane Elias, que parla 44 idiomes. I ara ve la traca! Segons el Dr. Meulemans, la llengua catalana és "pivotal" entre les llengües mediterrànies; quan un aprèn primer el català és més fàcil aprendre francès, italià, castellà, etc. La veritat és que l'experiència diu que els catalans tenim més facilitat per a aprendre idiomes que els països veïns.\nEl polític basc Xabier Arzallus ens deia poc abans dels Jocs Olímpics que "los vascos somos una raza, en cambio los catalanes sois una cultura". Això explicaria que les repetides onades migratòries esdevenen catalanes; aquesta cultura s'encomana molt! De què està feta? De tres principis que aquí són més sagrats que en altres terres: fer la feina, respecte i llibertat. La llengua destil·la l'essència de la cultura i el respecte català el veiem en expressions com "parlem-ne", que és intraduïble al castellà, mentre aquí no sabríem com dir "va a ser que no".\nNumància, Sagunt... els ibers eren famosos per no tenir por en la defensa de la seva llibertat. Dels catalans medievals recordem la guerra dels Remences, la nostra "Revolució Francesa" tres segles abans que la de París. Al segle XX vam inventar l'anarquisme. Hi ha una trajectòria de llibertat i respecte en aquesta cultura, que el dia 11 sortirà al carrer una vegada més.\nEls ibers del segle 21 volen votar com ha de ser el seu país. La vida és massa curta per no fer allò que et ve de gust. Veurem què passa... Em ve al cap el que em va dir, amb sorna, un anònim patrici sevillà: "Desde que el mundo es mundo los amos hemos utilizado a los esclavos fieles para retener a los que luchan por su libertad".


Refugi dera Restanca (2.008,50 m) » Pirineus | mirador.cat\nLliteres, Matalassos, Mantes\nConnexió amb el servei de taxis\nNo hi ha cobertura mòbil\nAmb vehicle, des d'Arties s’agafa una pista fins a l’aparcament de Pònt deth Ressec (9km), on es continua caminant (2h) fins al refugi.\nA peu, des de Pontet de Rius es puja al refugi pel GR11. Surt del costat de la cabana, es fica dins el bosc, sempre pel marge dret del riu dera Restanca. En sortir del bosc, ja veiem la presa i tan sols ens queda creuar-la per arribar al refugi (4km, +600m, 3h ascens, 2h descens).\nÉs possible trobar servei taxi fins a Pontet de Rius des de Pònt deth Ressec, o fins i tot des d'Arties (consultar amb el refugi o establiments de la zona).\nServei de Taxi i altres transports interns de la Vall d'Aran.\nCapacitat: 80 places.\nRefugi d’emergència: 12 places amb lliteres, matalassos, mantes i radio d'emergència.\nEl refugi de la Restanca és un refugi de muntanya que es troba dins el municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) a 2.010 m d'altitud i situat al costat dret de l'estany de la Restanca, embassament creat per la presa dels Llacs Val d'Aran, en el Circ de Restanca. Està dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. En són els propietaris la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC) i el Conselh Generau d'Aran. Wikipedia ()\nRefugi dera Restanca (visitvaldaran.com)\nAccés al Refugi dera Restanca des de Pontet de Rius\nAquest bloc proporciona la llista de llocs més propers a Refugi dera Restanca. Aquesta és una característica Premium.


La campanya ‘Bons Manresa’ es tanca amb un impacte econòmic d’1,29 milions d’euros - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesGeneralLa campanya ‘Bons Manresa’ es tanca amb un impacte econòmic d’1,29 milions d’euros\nLa campanya ‘Bons Manresa’ es tanca amb un impacte econòmic d’1,29 milions d’euros\nEls Bons Manresa permetien obtenir un descompte directe de 5 euros per cada 25 euros de compra. És a dir, que cada ciutadà podia obtenir fins a 25 euros de descompte directe als comerços i establiments de restauració de la ciutat. Dels descomptes se’n podia beneficiar qualsevol ciutadà major de 16 anys, fos o no de Manresa, amb la voluntat de reforçar el paper de la ciutat com a capital comercial. I els comerços també n’han quedat satisfets.\nSegons les estadístiques, el perfil més habitual de les persones compradores ha estat el d’una dona d’entre 40 i 55 anys.\nLa campanya es va iniciar l’1 de juny del 2021, en una primera fase, i va tenir continuació els dos darrers mesos previs a les fetes de Nadal. Durant l’estiu, a més, es va permetre una segona descàrrega de bons per totes aquelles persones que ja haguessin gastat els cinc primers.\nLa setmana de major impacte de la campanya ha estat la setmana del 22 al 28 de novembre, amb persones que van avançar les compres de Nadal.\nPel que fa als comerços que més han facturat gràcies als bons, entre els deu primers hi ha 3 del sector de moda, 2 d’esports, 2 de productes de la llar, 1 de tecnologia, 1 de perfumeria i 1 d’òptica.\nEloi Hernàndez, 22 anys participant amb els Pastorets de Calaf


«Primero, háblame en castellano», nou cas de discriminació lingüística\n24 octubre 2020 05:09\nLa Plataforma per la Llengua denuncia un nou cas de discriminació lingüística, en aquest cas a Guardamar del Segura, al sud d'Alacant. El fet es va produir el passat dissabte 15 de juliol al centre de salut del municipi.\nL'afectat va dirigir-se al punt d'atenció i d'informació del centre per demanar si havia de passar per aquesta zona abans d'accedir a la sala d'espera. Segons ha explicat el pacient, en aquell moment, la treballadora va interrompre el jove, que s'havia expressat en català, dient-li, amb to contundent, «primero, háblame en castellano». El pacient va canviar immediatament al castellà, ja que no sabia ben bé com reaccionar a la situació, segons explica la Plataforma per la Llengua. Una vegada va sortir de la consulta, el jove es va dirigir una vegada més a la zona d'admissió per demanar el full de reclamacions. Mentre l'omplia, es va adonar que no li havien facilitat el full de reclamacions, sinó un simple full de suggeriments. Finalment, després de queixar-se'n, li varen fer arribar la instància adequada.\nL'ONG del català considera molt greu l'actitud de la funcionària. «Cap persona pot ser discriminada per raó de llengua, i encara menys en l'àmbit públic». L'entitat ha adreçat dos escrits a la direcció del centre de salut i a la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública del País Valencià, dirigida per Carmen Montón, exigint mesures perquè situacions com aquestes no es tornen a repetir.\nLa Plataforma per la Llengua recorda que tots els ciutadans tenen «dret de conèixer i utilitzar el català, oralment i per escrit, tant en les relacions privades com en les relacions amb instàncies públiques». Així, l'ONG del català, destaca que la negació de l'atenció sanitària a un ciutadà per parlar català és un cas de discriminació contrari a la legalitat de l'Estatut d'Autonomia valencià, a l'article 2 de la Llei d'Ús i Ensenyament del Valencià (LUEV) i fins i tot a l'article 14 de la Constitució Espanyola.\nPer España, fa mes de 3 anys\nDejar de hablar de catalán y Cataluña. Hablar con propiedad valenciano y Comunidad Valenciana. Que Guardamar es alicantino, valenciano y español, pero no catalán analfabetos\nPer Quino, fa mes de 3 anys\nQue se quede en su centro de salud y no tendría que aterrorizar a los vegabajenses que ya está bien de pancatalanismo. Vega Baja independencia!!!, libre de la opresión de Valencia, la violación de Derechos Humanos y la minorización de nuestra lengua: el panocho.\nBLA....BLA....BLA....molt de "rollo"... no es tan importante la lengua con que se exprese....es mas importante que se hable la lengua que uno domina...aqui o en cualquier lugar del mundo..no seamos paletos... ser mas educados no cuesta nada.\nÉs increïble que passi això i no s'armi un guirigall més gros... tenim uns drets, i els hem de fer respectar. Si ens passa una cosa així hem de deixar ben clar que no permetem a ningú que ens digui el que hem de xerrar dins casa nostra, i que si no ens entenen i pretenen treballar aquí, no és el nostre problema, si no el seu, i una falta de respecte per part seva com un cabàs.\nQuan tu estàs governat per gent que no entén la teva llengua, és que estàs colonitzat.\nPer Moisès, fa mes de 3 anys\nAls ignorants: El Baix Segura és una comarca que parlà català SEMPRE i es va castellanitzar per motius històrics com pestes, immigració massiva castellana i prohibicions de la llengua. Guardamar és l'únic poble de la comarca on s'ha conservat encara que en situació precària. Per tant aquesta comarca SI fou catalanoparlant al passat.\nidò jo em sento el dominant, el digne......sempre he vist espanya com si fos un país atrassat i jo una orgullosa Atenes. Grècia era petita i va donar llum a tot el món. Crec que és així que ens hem de sentir per iniciar el camí de Catalunya. El govern ens hauria de dir com procedir per posar una denúncia amb comoditat, duu el tema L´OCB? També hauria de tractar el tema molt seriosament amb les empreses.\nPer Qunes coses!, fa mes de 3 anys\nCrec que és quasi segur que cada dia es produeixen dotzenes de situacions semblants a aqueixa però que no són denunciades perquè, en general, la gent no vol ficar-se en complicacions. Molts de valencians i d'illencs tenen com a una espècie de complex de vençuts, i tenen por d'alçar-se contra l'opressió dels que, per contra, tenen un complex de vencedors o de pertànyer a la banda dels vencedors, encara que no hi hagin fet res més que tenir el castellà com a llengua materna.\nPer a Arnau Sorell: Supòs que quan diu que "una llengua no es pot imposar a ningú" també es refereix al castellà.\nO aquest té bul·la?\nCastellà/espanyol: llengua estrangera, llengua imperial, llengua dels ocupants. Calen més demostracions?


L'anell ciclista és la infraestructura més utilitzada només en 10 dies\nL’Anell Ciclista s’ha convertit, tan sols deu dies després de la seua entrada en servici, en la infraestructura per a bicicletes més utilitzada de la ciutat, segons ha explicat el regidor de l’Àrea de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi, en la presentació de la imatge gràfica que, sota el lema “València camina cap al futur”, difon alguns dels avantatges d’aquest anell que recorre la ronda interior: més llibertat per a triar, més espai per als vianants i menys contaminació.\nAmb la presentació del cartell sobre l’Anell Ciclista, obra de la dissenyadora Julia Cejas, l’Ajuntament vol valorar una infraestructura “que els ciclistes ja estan usant massivament”, segons ha informat Grezzi, que ha ressaltat l’especial significació d’una obra “que és bidireccional, que es troba en un entorn molt important, com és el centre històric, i que està protegida i interconnectada amb les altres infraestructures ciclistes”.\nAlgunes d’eixes característiques són les que arreplega un cartell que incorpora el lema “València cap al futur” i que destaca tres característiques de l’Anell Ciclista: “Més llibertat per a triar. Més espai per als vianants. Menys contaminació”. Grezzi ha reiterat que la seua construcció “representarà un abans i un després en la ciutat per tot el que hem aconseguit: poder baixar les motos de les voreres, ampliar les voreres perquè el pas dels vianants siga més accessible i més segur; hem millorat parades d’autobusos, habilitat nous passos de vianants amb semaforització, i tot açò ens satisfà i ens enorgulleix perquè millora la ciutat en un entorn més amable com ha de ser la ronda interior”.


En Francesc, veí de Terrassa, en perill de presó - Indymedia Barcelona\nEn Francesc, veí de Terrassa, en perill de presó\nAdreça: www.alertasolidaria.org\t 06 abr 2005\nAquest és el comunicat que ha fet Alerta Solidària en suport a aquest jove la defensa del qual s'està fent des del col·lectiu de Suport Antirepressiu de Terrassa (SAT).\nDestacar que el proper divendres a les 10:30 del matí es presentarà un recurs i es farà concentració de suport a Arc de Triomf.\nEn Francesc, veí de Terrassa, en perill d’empresonament!\nL’Audiència Provincial de Barcelona ratifica una condemna a presó de 2 anys i 7 mesos.\nEl passat dia 1 d’abril, la Secció 2a de l’Audiència Provincial va desestimar el recurs interposat contra la sentència condemnatòria del Jutjat Penal núm. 2 de Terrassa del 22 de setembre. D’aquesta manera queden ratificats els delictes d’ultratge a l’Estat espanyol, atemptat a l’autoritat i desordres públics: 2 anys i 7 mesos.\nTal i com ha confirmat la defensa, aquesta setmana es presentarà un nou recurs, aquest cop al Tribunal Suprem que, molt probablement no aturarà l’execució de l’empresonament en tractar-se d’un recurs extraordinari.\nLa desproporció del cas fou denunciada ja en els preliminars del judici per la manca del respecte a la presumpció d’innocència i per la manifesta intencionalitat persecutòria d’agents municipals contra el jove egarenc. El judici però, presidit per Enrique Rovira del Canto, no donà cap credibilitat a la defensa ni a les proves aportades: simplement, l’inculpat no era present en el lloc dels fets denunciats.\nL’inici del cas el troben en uns incidents que van tenir lloc a la Festa Major de l'any 2002, quan en el transcurs d'una cercavila la policia municipal va efectuar una forta càrrega. En aquells moments algú va despenjar la bandera espanyola de l'Ajuntament.\nUn dels agents de la policia municipal denunciants havia renunciat a la seva reclamació econòmica per lesions, ja que en una vista prèvia va quedar clar que no reconeixia els joves en els incidents. Durant el judici cap dels agents va declarar reconèixer els joves com a agressors ni que intentessin treure la bandera. La defensa va provar que en el moment dels incidents ambdós joves es trobaven a l'entorn del recinte de la Festa Major Alternativa i no a davant de l'Ajuntament.\nDes del SAT es prepara la resposta.\nAquest cas té similituds evidents amb el del jove de Viladamat condemnat també darrerament per "Ultraje a España". En aquella ocasió el poble en bloc va indignar-se per l'evident intent d'atemorir la feina política dels col·lectius locals. A Terrassa, el SAT (Solidaritat Antirepressiva de Terrassa) - el col·lectiu que dóna suport polític als joves- ha entès així mateix que aquesta és una manera de desprestigiar els moviments polítics que treballen a la localitat.\nAprofitant la presentació del recurs, i convocades pel SAT, les persones solidàries amb en Francesc tenen cita a la concentració d’aquest divendres, a les 10’30 hores, davant de l’Audiència Provincial de Barcelona (Pg. Lluís Companys). A més a més, i amb l’ànim de rebre el suport de la resta del país, Alerta Solidària es suma ja a la convocatòria de manifestació, per al 14 de maig, a les 19 hores que recorrerà Terrassa. Així, aprofitem per fer una crida a la necessària participació de totes les persones que entenem que no podem quedar-nos de braços creuats quan a un dels nostres se l’està a punt d’empresonar. Tots i totes amb en Francesc.\nRe: En Francesc, veí de Terrassa, en perill de presó\nper said\t 06 abr 2005\nAupa franki, ànims des de kapellades... no ens faran creure!!!\nper carles\t 06 abr 2005\nAi Argemí, sempre liant-la.\nVisquen els Supporters Terrassa\nper kiki\t 06 abr 2005\nKANYA KONTRA EXPANYA!!\nper Catalan Solidarity\ninfo ARROBA catalansolidarity.org\t 06 abr 2005\nTot el nostre suport al company Franki, sempre estarem en tu. Prou repressio!!!!\nUn salut revolucionari des d`Anglaterra.\nper kaos\t 06 abr 2005\nTota la nostra solidaritat amb el company Francesc!!!\nper kiku\t 07 abr 2005\nkanya kanya vaya farsa de justícia cada dia més klara el seu intent de fer-nos kallar. però NO KALLAREM, amb megafons o sense megafons no ens treureu les nostres ganes de CRIDAR!! FORA L'ESTAT OPRESOR i FORA FEIXISTES!\nMAI ENS FAREU CREURE!!\nestem amb tu Franki! no estàs sol.\ntothom divendres a la puta provincial a les 10.30\nRÀBIA, RÀBIA, RÀBIA RÀBIA RÀBIA! atakalestat\nper rentadores mexicanes\ntarambana08@hotmail.com\t 07 abr 2005\nÀnims Kiku!! No ens faran creure!!\nper Eric\t 25 abr 2005\nEndavant Cesc; no et deixis acollonir per aquets malparits que fan especulació i empresonen la gent per despenjar suposadament estanqueres


Doble programa d’autocròs i resistència off-road a Mollerussa | Notícies - FCA\nActualitat - 20/05/2019\nEl Circuit Parc de la Serra de Mollerussa va acollir el dissabte 18 de maig una nova Diada off-road, amb la segona prova de la temporada del Campionat català d’autocròs i la quarta de la Copa de Catalunya de Resistència.\nMés de setanta pilots van prendre part en el doble programa en una jornada assolellada que va aplegar un bon nombre d’aficionats a l’off-road al voltant del traçat lleidatà.\nLa matinal va arrencar amb els entrenaments i les classificatòries que van configurar les graelles per a les finals. Els turismes, que corrien junts, estaven dividits en dos grups: la divisió II, reservada a vehicles de fins a 2.000 centímetres cúbics, i la II-A, per a vehicles d’inferior cilindrada, no superior als 1.600 centímetres cúbics.\nDesprés de les 9 voltes al circuit, la victòria en la divisió II va ser per a Josep Vidal que amb un Opel Corsa, ja havia obtingut el triomf a Lleida. La segona posició va ser per a Jordi Fabregat, que pilotava un Volkswagen Golf, i que va creuar la meta a 14 segons del vencedor. El podi de la categoria el va completar Eduard Blanco, amb un Renault Clio RS.\nEn la divisió II-A, el triomf va ser per a Pedro Castellano que, amb un Peugeot 106, millorava el segon lloc aconseguit en la primera cursa a Lleida. El segon lloc va ser per a Anselm Llovera, que competia amb un Citroën Saxo. El podi el completaria Lluís Codina, amb un Citroën Saxo.\nI després dels turismes seria el torn dels sempre espectaculars Car Cross. Ivan Piña, amb un Semog Bravo Sport, es va imposar amb autoritat en la final i suma així la segona victòria de la temporada en el campionat català. Anton Muiños, que també comandava un Semog, va ser segon, a una volta del vencedor. El tercer calaix del podi va ser per a Francisco Javier Lucena, amb idèntica muntura, que va creuar la meta a set segons del segon classificat.\nEntre els Junior Car Cross, el triomf va ser per a Antonio Herrerías, amb un Yacar Cross. Eduard Banyeres, amb un Speedcar Xtrem, va ser segon a 7 segons del líder. La lluita pel tercer calaix del podi va ser emocionant fins al final i es va decantar en favor Pol Duran, que amb un Speedcar Xtrem va superar per només un segon Biel Gavilán, amb idèntica muntura.\nLa propera prova del Campionat de Catalunya d’autocròs serà el 27è Premi Ara Lleida, que tindrà lloc els dies 1 i 2 de juny, i puntuarà per al Campionat estatal.\nLa victòria va ser per a Jordi Farrés i Joaquim Guillamet, que amb un Seat Ibiza 1.9 TDI, van donar 148 voltes al circuit i van ser primers també de la classe 3. El segon lloc va ser per a Jordi Ayala, Aitor Alsina i Oliver Vila, que s’alternaven als comandaments d’un Peugeot 106 i que van ser els millors de la classe 1. El tercer lloc de la general el va ocupar Adrià Vila i Marc Cañellas, amb un Opel Astra GSI, guanyadors de la classe 2. David Cabeza i Oriol Gel, amb un Peugeot 205, van acabar en quarta posició, segons en la classe 1. La parella va superar Ivan i Xavier Margarit, que amb un Citroën Saxo, van completar el podi de la classe 1. Jordi Paez i José Antonio González, sisens de la general, van ser els segons de la classe 2, amb un Opel Kadett GSI. El podi de la classe 2 el van completar Ferran Vilamitjana i Marc Montaner, amb un Volkswagen Golf GTI. El duet format per Guillem Mesull i Jordi Banyeres van ser segons de la classe 3, amb un Volkswagen Lupo 1.4 TDI.\nLa propera prova de la Copa de Catalunya de Resistència tindrà lloc el 28 de setembre, de nou, a Mollerussa.


Miserachs: Llambordes i platges sota la retina - El Temps\nMiserachs: Llambordes i platges sota la retina\nLes revoltes estudiantils de maig del 68, a París, i la Costa Brava són dos dels escenaris que van quedar gravats en els negatius de Xavier Miserachs (Barcelona, 1937 - Badalona, 1998). Els recordem ara que la Fundació Catalunya-La Pedrera li dedica la primera exposició panoràmica després de la seva mort. S’inaugura el 16 de març\nEl piropo a la Via Laietana, obra de Xavier Miserachs publicada a 'Barcelona. Blanc i negre' (1964) | Xavier Miserachs\nEl maig de 1968, el fotògraf Xavier Miserachs trepitjava els mateixos bulevards de París que aquells estudiants que buscaven la platja sota les llambordes. I, probablement, anys després trepitjaria la mateixa sorra de la Costa Brava que alguns d’aquells rebels que no l’havien trobada. En tots dos casos l’objectiu de Miserachs era imprimir aquells moments en la retina de la història a través de la seva càmera fotogràfica. Sense cap voluntat de canviar res però amb la intenció de fixar-ne el moment sobre el nitrat de plata. I impressionar.\nXavier Miserachs en un retrat de Pilar Aymerich\nAlgunes d’aquelles instantànies, i moltes altres, es podran veure a l’exposició “Xavier Miserachs. Epíleg imprevist” que estarà a la Fundació Cataluya-La Pedrera del 16 de març al 15 de juliol. La comissària d’aquesta retrospectiva és Laura Terré, experta en història de la fotografia i filla del també fotògraf Ricard Terré. Ella destaca la importància de Miserachs en la història recent de la nostra fotografia. Tot i ser un dels més joves d’aquella generació que va canviar “la manera d’entendre la fotografia catalana i espanyola després de la Guerra Civil” —la generació d’Oriol Maspons, Ramon Masats, Ricard Terré i Leopold Pomés, entre d’altres—, en Miserachs és una peça clau per diverses raons. La primera, segons Terré, és que va ser “pioner” en l’edició d’un llibre de fotografia, Barcelona. Blanc i negre. “Va ser importantíssim perquè era la primera vegada a l’Estat que es feia un llibre amb una intenció narrativa des del punt de vista de la fotografia; la primera vegada que la fotografia d’autor era la protagonista d’un llibre”. Altres vegades s’havien fet llibres que combinaven text i fotografia, però cap centrat únicament en la imatge. “Això —diu Terré— l’entroncava amb les avantguardes d’Europa i Amèrica en aquell moment”. I no era casualitat perquè s’havia inspirat en el llibre Roma de William Klein, demostrant “un llenguatge molt personal per descriure la Barcelona de 1962, com un testimoni molt genuí de l’època”.\nBarcelona. Blanc i negre ja tenia llambordes. Moltes. Era el llibre d’un fotògraf que s’havia corregut la ciutat de mar a muntanya i barri a barri, retratant la vida que es mou a les voreres, a l’asfalt, les ombres que projecten els edificis o els missatges que pengen de les façanes, dels aparadors i de les porteries.\nQuan va fer les fotografies del llibre, el 1962, Miserachs només tenia 24 o 25 anys però ja havia consolidat un estil únic de copsar el moviment. Les fotografies més icòniques de Miserachs —a banda dels muntatges per publicitat— expressaran moviment com poques: el policia que passeja per la platja de Tossa, el noi que llança floretes a una barcelonina en plena animació de Via Laietana o la jove que camina amb seguretat ignorant el cordó policial en ple maig del 68.\nLaura Terré explica que la fotografia de Miserachs, com la de tots els components d’aquella generació, volia ser “molt directa, poc manipulada”. Els fotògrafs no pretenien utilitzar-la com un recurs per expressar-se ells mateixos sinó per expressar el món que els envoltava. “Existia —diu Terré— un grau de compromís de testimoniatge del que estava passant”, però no es tractava d’una fotografia de denúncia. No creien que les seves obres poguessin canviar el món. Però volien “entrar en la dinàmica de la vida, de les realitats lliures que flueixen” sense que el fotògraf “les hagués de dominar ni entendre”. Ells servien més aviat com a “mèdiums” per interpretar aquells fets que estaven passant.\nTerré no parla per parlar: una altra de les singularitats de Miserachs és que va deixar escrit allò que pensava sobre la fotografia. En un art tan interpretable com aquest, Miserachs va explicar què volia fer i per què. “Va deixar per escrit tot el que era el seu pensament fotogràfic en tres llibres. Per si volem entendre quines eren les seves intencions a l’hora de treballar la fotografia —ja que la fotografia permet afegir-hi molts sentits i opinions”. La conseqüència és que sabem perfectamaent que “no era una fotografia banal, o amb l’únic interès de disparar, sinó que reflectia una manera d’entendre el món”.\nAquesta manera d’entendre el món tenia molt a veure amb la seva manera de fotografiar. Per a tota la generació de Miserachs, “el més important és la vida” i, afegeix Terré, per això “podríem dir que són experimentadors de la vida”.\nTossa de Mar (1965) / Xavier Miserachs\nXavier Miserachs serà un dels principals fotògrafs de la Costa Brava, de la seva transformació, dels últims dies d’un paradís proper i de dues faunes que s’hi troben, l’autòctona i la invasora. El 1965 publica un altre llibre de fotografia d’autor, Costa Brava Show. En aquest volum capgira el rellotge de sorra que mesura el temps de vida que li queda a l’autèntic Empordà: “Costa Brava Show sí que el va concebre com una crítica intencionada a l’explotació turística d’un món que per a ell era el paradís”, diu Terré.\n“Als seixanta la Costa Brava es converteix en una mena d’indústria turística i ell critica aquella situació des d’una òptica molt àcida, en el sentit humorístic: amb ironia sobre els turistes que només es fixen en els tòpics espanyols i en la bellesa dels entorns naturals mentre hi estan construint i fent tot el possible per carregar-se’ls”.\nPerò la seva aventura a la Costa Brava no acabarà aquí. Miserachs, amb Oriol Maspons i Colita, seran els testimonis gràfics d’una generació que es movia entre la Barcelona del Bocaccio i Cadaqués: l’anomenada gauche divine, un grup d’intel·lectuals i artistes que no eren conscients de ser un grup i que reunien, més o menys intensament, tres condicions: eren moralment liberals, políticament d’esquerres i econòmicament independents.\nMiserachs va ser un dels principals membres d’aquell club sense socis: fundador del seu temple, el Bocaccio, amb l’Oriol Regàs i la Teresa Gimpera i assidu a les trobades empordaneses, el fotògraf va immortalitzar aquella generació. “És una peça fonamental —apunta Terré— però sempre va dir que no eren conscients de ser un grup homogeni o una generació. Sí que és cert que l’actitud de tots ells a l’hora de viure els confrontava amb el que seria l’statu quo de la dictadura. Eren universitaris, eren solvents, eren professionals i tenien la possibilitat de viure els costums de manera més oberta i més lliure que altres persones. L’entorn on això es donava a la perfecció era Cadaqués, perquè havia esdevingut un espai d’influència d’artistes estrangers, amb una certa màniga ampla per part de les autoritats”.\nL’habilitat de Xavier Miserachs per captar el moviment, per pitjar el disparador al moment precís, el mestratge que havia mostrat amb 25 anys retratant El piropo... havien de fer de Miserachs un gran fotoperiodista. La revistaTriunfo se n’adona i el 1968 li ofereix un contracte d’exclusivitat que ell accepta. “Triunfo —explica Terré— estava en un moment de renovació i volia agafar els millors professionals de l’escriptura i de la fotografia. Si entre les signatures literàries hi havia Miguel Delibes o Eduardo Haro Tecglen, en fotografia contracten el Miserachs perquè fes reportatges d’autoria i d’interpretació de la realitat”.\nAixò permetrà a Miserachs ser testimoni de les revoltes estudiantils de maig del 68 a París. Ell mateix explicava en la seva biografia, Fulls de contactes (Ed. 62, 1998), com va anar tot en aquell fet històric del qual aviat farà cinquanta anys: “Jo hi era, treballant per a Triunfo, enviat a cobrir la primera conferència de pau EUA-Vietnam a l’Hotel Meurice, quan va esclatar la revolta. L’experiència d’Eduardo Haro Tecglen, que era qui m’acompanyava com a redactor, va endevinar de seguida que la conferència no resoldria res, i que el conflicte creat pels estudiants era, informativament parlant, molt més ric, així que vam seguir-ho de cap a fi”.\nReportatge de Miserachs i Eduardo Haro Tecglen al núm. 311 de Triunfo\nEl periodista Haro Tecglen, efectivament, va signar sengles cròniques en els números 311 (que il·lustra aquestes pàgines amb fotos de Miserachs) i 313 de Triunfo. Només una vegada s’acosta a la crònica en primera persona: “Un noi amb gavardina barra el pas al cotxe en una cruïlla del carrer Bonaparte. Té el gest precís i professional d’un agent de trànsit. De la foscor d’un portal surt una noia: s’acosta a la finestreta i demana informes amb correcció i precisió: De quin barri venim? Hi ha molts guàrdies? Quants? Cap a on se senten les bombes de mà? En aquell moment dos ciclistes s’acosten. Donen no sé si instruccions, consignes o informació. Els ciclistes marxen; l’estudiant-agent obre pas al cotxe. Dels portals, de les cantonades, surten grups: en un moment és una manifestació al Bulevard Raspail”.\nMiserachs, amb el temps, expressava la seva decepció per com va acabar aquella revolta i les seves conseqüències. En Fulls de contactes, Miserachs escriu que, de conseqüències, n’havia tingut “ben poques”. I continua: “El poder segueix sense la menor imaginació. Els qui proposaven assaltar-lo estan ara immersos en l’escalafó dels partits polítics convencionals, si no integrats en la dictadura burocràtica de l’administració —si no l’explotació— de la mediocritat”.\nTot i això, després matisa un pèl el seu pessimisme: “L’únic positiu que crec derivat de l’esperit del 68, de la primera batalla formal que s’ha produït a occident contra la societat de consum, és el naixement d’una incipient consciència ecologista. Poca cosa més”.\nLes fotografies de Miserachs a París, segons Terré, “són reportatges en els quals es veu la seva espontaneïtat, la implicació amb la gent del carrer; molt directes. Tenim un Miserachs molt fresc i també molt inèdit perquè moltes fotografies no són conegudes —excepte alguna d’icònica— i moltes altres tampoc no van ser reproduïdes en aquell moment”.\nL’exposició de la Fundació Catalunya-La Pedrera és la primera panoràmica de Miserachs després de la seva desaparició. Abans, el 1992, se n’havia fet una, però després de la seva mort, el 1998, només s’havien fet mostres parcials com la que el MACBA va fer a partir del llibre Barcelona. Blanc i negre. Laura Terré ha seleccionat una cinquantena d’imatges després de visionar més de 10.000 fotografies que componen l’immens arxiu d’en Miserachs. Les llambordes i les platges no hi podien faltar.\nViatge impossible al temple de la ‘gauche divine’


Programa de la Festa 16 d'abril\nPrograma de la festa del 60 Aniversari de l'Escola\tllegir més\nFem Escola, Fem Història\nAquest curs 2015-2016 celebrem 60 anys de vida. No pas poc temps! Per aquest motiu enguany tenim la intenció de fer un veritable homenatge a totes les persones, alumnes, pares i professors, que han fet possible l’aventura que ens ha portat fins aquí.\nFer escola és una tasca que es realitza en la feina de cada dia, en el treball pacient i tossut dins les aules. Fer escola és anar a poc a poc i amb bona lletra. Per això, quan mirem enrere, ens en sentim orgullosos, però sobretot agraïts.\nAquest any, volem compartir amb tots vosaltres que el dissabte 16 d’abril de 2016 al matí, celebrarem una gran festa a l’escola a la qual volem convidar tots els nostres exalumnes. Hi haurà concerts i xerrades a càrrec d’exalumnes, així com exposicions i activitats a l’aire lliure, a més d’una visita per totes les instal·lacions velles i noves.\nAixí que, exalumnes de totes les èpoques: reserveu-vos la data!\nActivitats 60 Aniversari\nEls 60 en imatges\nPassats uns dies de la celebració de la festa del 60 Aniversari de l'escola, només queda alegria i agraïment. Els…\nQue bonica l'escola! Sembla que els 60 anys li senten de meravella. Què us sembla com hem decorat el pati…\nDinar del patronat\nEl passat dia 19 de novembre, amb motiu del 60 aniversari de l'escola, i com a primer acte de la…\nPintada del terrat\nNova imatge aèria de l'escolaContemplar la ciutat des de la muntanya, respirar aire pur i sentir-nos enmig de la natura.Aquest…\nL'Escola dels nostres pares\nEls nostres pares exalumnes Novembre del 20152n de PrimàriaA les classes de segon de Primària hem parlat de l’aniversari de…\nPessebre a Sant Joan de Déu\nPessebre a l’Hospital Sant Joan de DéuCada nou curs, els alumnes de primària de l'escola, de 1r a 5è, fan…\nEls Pastorets del Seixanta Aniversari\nUn any més, els alumnes de 1r d’ESO han representat «Els Pastorets» de Josep Maria Folch i Torres dirigits per…


Restringeix les pàgines de WordPress per requerir un inici de sessió | Martech Zone\nRestringeix les pàgines de WordPress per requerir un inici de sessió\nDilluns, setembre 28, 2009 Divendres, octubre 11, 2013 Douglas Karr\nAquesta setmana, acabàvem d’implementar un tema personalitzat en un lloc client i ens van sol·licitar que creéssim algun tipus d’interacció en què algunes de les pàgines estiguessin restringides als subscriptors registrats. Al principi, vam pensar en implementar connectors de tercers, però la solució era bastant senzilla.\nEn primer lloc, hem copiat la plantilla de pàgina en un fitxer nou (qualsevol nom està bé, només cal que mantingueu l'extensió php). A la part superior de la pàgina, assegureu-vos de comentar la pàgina perquè pugueu veure-la a l'editor de plantilles per nom:\nA continuació, cerqueu la línia del codi de la pàgina que mostri el contingut. Hauria de ser així:\nAra, haureu d’ajustar una mica de codi al voltant d’aquesta línia:\nNomés per a subscriptors Ho sentim, el contingut al qual intenteu arribar només es pot restringir als subscriptors.\nEl codi comença comprovant la sessió per veure si l’usuari ha iniciat la sessió al vostre lloc de WordPress. Si han iniciat la sessió, es mostrarà el contingut. Si no hi ha iniciat la sessió, el missatge indica que esteu intentant arribar a contingut restringit.\nPer utilitzar la pàgina, haureu de seleccionar el fitxer Només subscriptors plantilla de pàgina a la secció avançada de les opcions de la pàgina (a la barra lateral). Això restringirà la pàgina als lectors que hagin iniciat la sessió.\nSi voleu que us agradi, podeu afegir un mètode d'inici de sessió i tancament de sessió a la barra lateral:\n">Tancar sessió /wp-login.php">Inici de sessió del client\netiquetes: administradorautoreditorconnectatconnectatsubscriptorel contingutWordPress\nNewsflash: l'estratègia encara és important\nSep 29, 2009 a 4: 13 AM\nBon post ... Em sorprèn que això no estigui disponible a les opcions de visibilitat.\n29 de setembre de 2009 a les 12:45\nAquesta és una solució brillant, Doug! Un gran exemple de trobar la solució fàcil, però eficaç.\n29 de setembre de 2009 a les 1:33\nPublicació útil, això. Aquesta pàgina ha fet un tuit. Tinc una pregunta, però.\nQuè passa si voleu mostrar part d’una pàgina de bloc a tots els visitants, però la totalitat només als subscriptors?\n29 de setembre de 2009 a les 1:50\nAixò seria bastant senzill: podeu afegir la mateixa tècnica a la capçalera de la pàgina i dir bàsicament ... si (cap identificador d'usuari I la pàgina no és igual al nom de pàgina), capçalera cap endavant a la pàgina d'inici de sessió.\n16 de juliol de 2010 a les 4:24\ngran solució elegant! just el que necessitava, estava considerant seriosament la possibilitat de crear un sistema d’inici de sessió extern.\nFebrer 21, 2011 1 a: 04 AM\nAixò NO és fàcil d'utilitzar per a persones que aprenen. No és gens fàcil d’utilitzar !!!!\n30 d'octubre de 2011 a les 12:04\nDefinitivament, no ho vaig escriure en ment per al novell. Disculpeu Devs_mum!\n16 de gener de 2012 a les 10:14\nNo és fàcil d'utilitzar, però està bé ... Em sembla que ajudarien algunes imatges del que se suposa que estic fent. En cas contrari ... vaig a provar coses fins que funcioni!\n11 d'octubre de 2013 a les 1:40\ncopieu page.php, canvieu el nom de page2.php i inseriu el codi a sobre, deseu el fitxer, torneu a carregar-lo al contingut / tema / allò que es demana, aneu a la publicació o canvieu la pàgina per defecte a la pàgina2.php. No cal crear un disseny / estil de pàgina nou, només cal que copieu el que utilitzeu i canvieu-lo amb el nom. així que fullwidth.php és tan senzill fullwidth2.php.\n16 de gener de 2012 a les 11:57\nD'acord, doncs, després de MOLTS intents i de veure altres tutorials a Internet ... He trobat que FER una nova plantilla de pàgina és el meu problema. En faig un en un editor de text i intento penjar-lo a ... on? Ni tan sols sé on anar. Sembla que no trobo aquesta ubicació secreta on penjar-la.\nJan 17, 2012 a 12: 27 AM\nTan cert, LaRocque! Heu de tenir un programa FTP i accedir a la carpeta de temes del vostre lloc web per poder-hi penjar el fitxer. Actualment, NO hi ha cap manera de fer-ho a través de la pantalla administrativa. Una excepció seria instal·lar un connector "Gestor de fitxers" que us permetrà crear fitxers nous. Aneu amb compte, però!\n3 d'agost de 2011 a les 1:14\nO simplement utilitzeu: no cal carregar tot l’objecte de l’usuari.\n30 d'octubre de 2011 a les 12:03\nDefinitivament, només podeu comprovar si hi ha un usuari connectat o no; no obstant això, el mètode definit anteriorment us permetrà utilitzar nivells de permís si voleu personalitzar els nivells.\nJan 25, 2012 a 6: 47 AM\nD'acord, així que vaig a mossegar ... Com modificaríeu això per permetre la comprovació dels permisos?\nPosem per cas que encara volem permetre a tothom crear el seu propi nom d’usuari “Subscriptor” i publicar respostes.\nPERUT: només concedim accés a la pàgina "Només subscriptors" només als usuaris especificats per un administrador?\nFebrer 23, 2012 12 a: 22 AM\nMar 9, 2012 a 1: 49 PM\nDouglas: he utilitzat el teu codi i, en la seva major part, funciona molt bé. El problema que tinc és que l'enllaç de tancament de sessió torna a un lloc que no existeix. De fet, he provat diversos codis de wordpress de tot el web perquè el codi de tancament de sessió funcioni. . . però l'usuari continua mantenint la sessió iniciada i el retorn és //wp-login.php?redirect_to==>log%20in%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20%20 % 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% 20% XNUMX\nMar 9, 2012 a 3: 27 PM\nSembla que pot ser que quan es va copiar el codi del navegador, va afegir un munt d’espais HTML, Ryan. Copieu el codi a Bloc de notes o Textpad i, a continuació, copieu-lo a la plantilla per desfer-vos d’aquestes coses.\nMaig 1, 2013 3 a: 44 PM\nD'acord, per tant, això és exactament el que he de fer, però tinc una pregunta. Si no són subscriptors, com puc fer que aparegui un quadre "Inici de sessió" o "subscripció" perquè puguin accedir al contingut?\nMaig 1, 2013 11 a: 14 PM\nPodeu posar un enllaç després de la declaració else en què aparegui "Ens sap greu ..." més amunt.\n11 d'octubre de 2013 a les 1:44\nGràcies pel codi. farà que la gent s’enfadi amb mi, però suposen que si inicien sessió quan volen alguna cosa no es permet l'accés gratuït a tothom perquè els fitxers siguin fàcils de trobar.\nSembla que aquest mètode està sotmès a segrest de sessió. La galeta d’inici de sessió s’afegirà a l’àrea segura, però, ja que wordpress serveix com a cookie no segura, encara es publicarà si l’usuari torna a navegar a una part del lloc que no està xifrada.\nFebrer 1, 2014 1 a: 35 AM\nNo es tracta d’un pirateig, sinó que utilitza les funcions de l’API de WordPress i no passa per alt cap seguretat ni accedeix directament a la sessió o a les galetes.\nAbril 12, 2015 a 4: 25 PM\nmoltes gràcies, he utilitzat la sentència if per fer un contenidor div si l'usuari és membre\nla vostra solució va ser fantàstica


HOMENATGE A HEnrietta LAcks - El blog de mcolille\nAquestes dues fotografies corresponen a un tipus de cèl.lules utilitzades en els laboratoris d’arreu del mon per fer cultius cel·lulars. S’anomenen cèl·lules HELA ; el nom prové de la donant involuntària d’aquestes cèl·lules, Henrietta Lacks. Són cèl·lules que poden duplicar e seu nombre en 24 hores, es mantenen estables amb genotips de 82 cromosomes i el seu genoma conté també l'ADN del virus del papiloma, el causant del càncer d’úter del qual va morir Henrietta l’any 1951.\nUna mostra del tumor de la pacient va ser utilitzada per obtenir la primera línea cel·lular immortal de teixit humà. Henrietta va morir fa més de 60 anys, però les cèl·lules del seu tumor es segueixen reproduint ara mateix, s’han utilitzat com a models cel·lulars i fins i tot han viatjat a l’espai. Gràcies a aquestes cèl·lules Jonas Salk va aconseguir reproduir el virus de la poliomielitis i posteriorment desenvolupar-ne una vacuna que ha permès eradicar la malaltia.\nLa capacitat d´aquestes cèl·lules per sobreviure estè relacionada amb l'activitat d' un enzim: la "telomerasa". La funció d'aquest enzim és afegir seqüències repetides d'ADN (TTAGGG) als extrems dels cromosomes, formant els telòmers. L'escurçament d' aquests telòmers va associat a una desestabilització dels cromosomes , a la pèrdua de capacitat de divisió de la cèl·lula i a l'envelliment de la cel·lula. La presència d'una versió activa d' aquest enzim en les cèl·lules HeLa les manté estables i els hi permet dividir-se de forma il·limitada.\n1) L’article que porta per títol Las dos vidas de Henrietta, fa un repàs de la seva biografia i de la importància de les cèl·lules HELA en els avenços de la biomedicina. Podeu fer un resum del seu contingut i analitzar l’actitud dels diferents personatges relacionats amb Henrietta Lacks i amb les cèl·lules HELA. Llegiu l' article\n2) Quatre anys més tard de la publicació de l’article que acabeu de llegir, la periodista Rebecca Skloot va publicar el llibre La Vida Inmortal de Henrietta Lacks. Aneu a l’enllaç per llegir la sinopsi del llibre. Lectura recomanada per les vacances de Nadal. Més informació sobre l´autora, el llibre i la fundació Henrietta Lacks a l´enllaç.\n3) Documental de la BBC , en aquest enllaç:\n4) ÚLTIMA HORA: TAMBÉ HAN SEQÜENCIAT EL SEU GENOMA SENSE PERMÍS!!! Aneu a l'enllaç\nBAKTERIEN LEBEN LA IMPORTÀNCIA DELS COLORS


1986. El venedor de gelats info - CAT\nConsisteix en un personatge, "El venedor de gelats", amb un carro de gelats o escenografia itinerant, les eines del seu ofici.\nL'obra consisteix a passejar-se per un centre urbà amb un carro professional de gelats, proveït de tres recipients amb les seves corresponents tapes, capsa de monedes per al canvi i cornets de galeta.\nLa comunicació amb el públic existirà seguint les mateixes pautes d'improvisació i desenvolupament que es respecten a la vida quotidiana, és a dir: el venedor de gelats està fent la seva feina, dóna conversa, és amable i atent amb els seus clients, i sobretot ven tants gelats com pot. En l'acte de comprar un gelat, el client-espectador tindrà una relació personal amb l'actor-venedor, els quals participen, no se sap amb quina mesura, en dos actes simultàniament: el de comprar un gelat i el d’establir una relació personal amb l'actor en el curs de la representació.\nAquestes performances anaven apareixent durant els períodes de gira de l'Home Urbà i eren, d'alguna manera, fiduciàries de la seva evolució. Totes es desenvolupen a l’entorn de les qualitats de presència i la teatralitat d’allò que en principi, conceptualment, no és teatral.\nAquí em vaig atrevir a una curiosíssima experiència; dur fins a les últimes conseqüències la negació del joc i de l'ego de l'actor que s'engalana amb la mirada dels altres. L'actor pot baixar al pati de butaques, acostar-se al públic, tocar-lo, però sempre és l'actor qui s'acosta a l'espectador. En canvi, en aquest cas, és des d'una situació de poder, d'exercir demagògicament el no poder, sabent què és, i jugar-lo com una concessió. És un acostament, amb grans cometes, "humà" cap a altres éssers que accepten un estat de submissió en sentir-se privilegiats per estrènyer una mà o obtenir un autògraf; una forma més de perversió que donem ja per tan natural que ens hem oblidat del seu significat. Caldria retrocedir a societats antropològiques ancestrals per veure com és d’humanament pervers aquest comportament, aquesta perversa relació amb el líder.\nDoncs no! Presentaria un treball en què en cap moment existiria aquesta escala de valors. Ens instal·laríem en una plaça pública de la localitat de Sitges, on una vegada més havíem estat convidats per Ricard Salvat per presentar un nou treball; en aquest cas, un tradicional i ortodox carret de gelats amb el seu para-sol i els seus tres cons platejats protegint les tres varietats clàssiques de gelat: vainilla, maduixa i xocolata. Atenent el carret, el Venedor de Gelats, amb la seva gorreta, la jaqueta blanca botonada fins al coll, i el seu ajudant, en aquest cas l'actor Albert Purgimont, assidu col·laborador de la companyia, que s'encarregava de cobrar i tornar el canvi. També teníem dues cadires de tisora, de fusta, per als moments de descans.\nCal dir que les tres varietats de gelat que teníem eren de la màxima qualitat. Havien estat preparats especialment per Quim Capdevila, de Vic, professional i expert en rebosteria.\nNo vam haver d’esperar gaire. El sol del migdia castigava els caps descobertes i els cossos massa abrigats. La calor era el nostre millor aliat. Els transeünts rondaven entorn d’aquell carret, alguns amb un cert deix de desconfiança. Doncs sí, els uns ho sabien perquè tenien el programa del festival, però d’altres no. A tots els feia por d’apropar-se, fins i tot els "advertits" semblava que ho tenien de mirar com qui mira una instal·lació d'art a l'aire lliure.\nPerò és que fa tanta calor... i potser dins d'aquest carret tan mono resulta que hi ha uns gelats que són boníssims. Sigil·losament, algun espectador del festival s'atrevia a acostar-se al carret quan despreocupadament era avançat per un inadvertit vianant que senzillament demanava un gelat. Trencat ja el gel, servit i cobrat el gelat, l'accés al carret era qüestió de quotidianitat, de ritual assumit i conegut, ja que allà dins, en aixecar el cucurutxo metàl·lic, no hi havia cap genialitat, senzillament un bon gelat amb una bona galeta i a bon preu, el de mercat.\nAlgun se m'acostava respectuosament mentre li servia el cucurutxo, després d'atendre les seves preferències:\n- ¿Però això és teatre?\n- Per descomptat. El guió és la pregunta que vostè m'acaba de fer i el que jo estic responent. Són 80 pessetes. Que vagi de gust.\nCom que el gelat era boníssim, al final se n'anaven contents, però una mica dubtosos d'haver encaixat o no la dramatúrgia d'aquella obra.\nUn cop més, les grans lliçons les donen aquells qui no esperen donar-les. Un senyor, darrere meu, quan va saber que aquell carret i el gelater formaven part del programa del festival, va dir en veu alta dirigint-se a tots els clients/espectadors:\n- Doncs vaja, si diuen que això és teatre, resulta que jo he estat fent teatre tota la meva vida!\nEm vaig girar i li vaig dir amablement:\n- Gràcies senyor, vostè és el primer que ha entès la meva feina.\nAixí van anar passant les hores. Purgimon i jo asseguts darrere d'aquell carret esperant que vingués algun client per atendre’l, tot i que teníem la llibertat de desplaçar aquella escenografia itinerant, segons l’hora, per buscar els llocs més concorreguts d'aquell nucli urbà.\nAvançada ja la tarda, vam arribar, cosa curiosa, davant el mateix parterre on anys abans, preparat com a “parc antropològic”, havia estrenat “l’Home Urbà”.\nCom que la calor de la tarda havia minvat i també començava a fer-ho la llum del dia, era -com deien aquests mateixos personatges- hora de tancar. Però, oh malheur! a la llunyania veig que s’acosta una silueta de dret cap al nostre carret. Quan vaig poder enfocar bé aquella persona i distingir-ne els trets fisonòmics, vaig dir al meu ajudant:\n- Ostres, en Joan de Segarra, el crític del diari “El País”! Agafa't que fa pujada.\nNosaltres manteníem la composició dels nostres personatges, doncs jo tenia molt clar que no érem Albert Vidal i Albert Purgimon, sinó el Venedor de Gelats i el seu ajudant. El crític ja era a pocs metres de la nostra àrea de representació i continuava avançant. Només d’arribar, em mira, s’arrepenja indolentment en el carret i em diu:\nCom que no hi havia ningú al voltant, hauria semblat una mica forçat enrocar-me en el meu personatge i li vaig concedir, això sí, sabent-ho, un perillós parèntesi. Li vaig parlar com a Albert Vidal, de tu a tu, i la conversa va anar prenent camins habituals d'una trobada de capvespre al final de l'estiu en una ciutat de la costa entre dos coneguts. Amb la mateixa familiaritat li vaig suggerir si volia tastar un gelat, en pla bon rotllo, i després de fer-hi la primera llepada, em va dir:\nI es va anar perllongant la trobada fins que els núvols de l'avorriment van aconsellar el comiat.\n- Bé, Vidal, doncs que vagi bé -va dir quan ja s’havia cruspit tot el gelat-, ja ens veurem per aquí, pel festival.\nJa havia recorregut confiadament cinc metres donant-me l'esquena quan, sobtadament, vaig recuperar el meu personatge i de bones maneres li vaig cridar l'atenció amb un to amable però professional, dient-li:\n- Pssssst, senyor, disculpi, són 80 pessetes.\nEl Venedor de Gelats havia guanyat la partida. En treure les monedes de la butxaca, li van caure a terra. Llàstima de fotografia, estava ajupit, gairebé de quatre potes, davant del gelater recollint les monedes per pagar la consumició. Punt final!\nAquesta fou, de veritat, una de les obres més divertides que he fet. Vaig tenir algun xoc, un cop més, amb algun respectadíssim ultraortodox de la crítica que, era obvi, no s'havia assabentat de res. Però va rescatar-me’n el poeta i escriptor Carles Hac Mor, que en una celebrada crítica a la revista d'art “Fenici” parlava del Venedor de Gelats com d'una obra mestra del teatre nihilista del segle XX. Carles Hac Mor, merci beaucoup.


Riberaonline Terra Alta: L'artista Josep Cañada, coordinador de les activitats del vintè aniversari de la Fundació El Solà\nLa Fundació el Solà organitzarà durant l'any 2019 una sèrie d'actes oberts a tothom qui vulgui participar-hi per celebrar el 20è aniversari de la seva fundació.\nOportunament se n'informarà a través dels canals de què disposa la Fundació: pàgines web (http://www.fundacioelsola.org/) i (http://www.alfatara.com/), Facebook (https://www.facebook.com/fundacioelsola/), Twitter (@fundacioelsola) i correu electrònic (elsola@fundacioelsola.org).\nPer coordinar totes aquestes activitats la Fundació ha escollit, pels seus valors, Josep Cañada (Barcelona, 1951), que actualment resideix a Corbera d'Ebre (Terra Alta), vinculat des de fa molts anys a la Fundació mitjançant l'organització d'exposicions i cinefòrums i participant en les seves activitats.\nPintor i dissenyador gràfic, ha estudiat dibuix i gravat a l'Escola d'Arts i Oficis Artístics de Barcelona. La seva obra ha estat exposada majoritàriament a Catalunya, Menorca i França, però també a l'Argentina, Holanda i Espanya.\nHa participat en més de cent exposicions, tant individuals com col·lectives. És membre fundador de l'associació cultural Zero Mig Partit pel Mig, amb seu a Corbera d'Ebre, i un dels impulsors de l' "Abecedari de la Llibertat" de Corbera d'Ebre i del projecte "Art al Ras", a la Terra Alta. També és editor de la revista d'arts plàstiques Mansanes i Pataques.\nTambé estem treballant en propostes d'altres persones i col·lectius per incorporar-les al programa del 20è aniversari.


La UdG i El Celler de Can Roca creen el Centre d’Innovació en Gastronomia de Girona – Lo Campus diari\nLa UdG i El Celler de Can Roca creen el Centre d’Innovació en Gastronomia de Girona\nData publicació 18 gener 2016 per redacció\nLa Universitat de Girona (UdG) i El Celler de Can Roca han formalitzat aquest divendres al matí el conveni de col·laboració per a la creació del Centre d’Innovació en Gastronomia de Girona, un centre mixt de recerca, innovació i formació especialitzades en el camp de la gastronomia, la restauració i l’alimentació amb la voluntat de ser un referent internacional que contribueixi a identificar Girona com a terra i territori “gastronòmic d’excel·lència”. D’aquesta manera, la UdG, La Masia (I+R) d’El Celler de Can Roca i el Campus de l’Alimentació i la Gastronomia uneixen esforços i experiència per sumar en aquest camp. Una de les primeres activitats del Centre d’Innovació en Gastronomia de Girona és un curs gratuït i a distància d’introducció a la cuina que començarà a mitjans de març.\nLa bona sintonia entre la UdG i els germans Roca ve de lluny. L’any 2010 la universitat els va concedir el títol de doctor honoris causa, la màxima distinció acadèmica, pel seu lideratge en el món de la gastronomia. Els tres germans són president d’honor de la Càtedra de Gastronomia, Cultura i Turisme Calonge-Sant Antoni i, per la seva banda, els cuiners han impartit diverses assignatures universitàries sobre cuina i enologia. Ara, conjuntament, han fet un pas més i han creat el Centre d’Innovació en Gastronomia de Girona que durà a terme les seves activitats tant a la Masia (I+R) del Celler com al Campus de la UdG. El centre es dedicarà a la recerca, la innovació i la formació especialitzada en el camp de la gastronomia, la restauració i l’alimentació amb la voluntat de ser un referent a tot l’Estat i internacionalment. Els artífexs de signar el conveni han estat el rector de la UdG, Sergi Bonet, i el cuiner i conseller delegat d’El Celler de Can Roca, Joan Roca. Ho han fet al Rectorat de la UdG aquest divendres al matí acompanyats del vicerector de Planificació, Innovació i Empresa, Ramon Moreno, la directora científica del Campus de l’Alimentació i la Gastronomia, Carmen Carretero, i el conseller delegat d’Universia, Jaume Pagès. El Campus de l’Alimentació i la Gastronomia de la UdG, que està dins d’aquest nou projecte, és una plataforma que facilita la transferència de coneixement i tecnologia de la universitat cap a les empreses i institucions alhora que és una estructura per a dinamitzar l’ecosistema innovador d’aquests àmbits. El campus es centra en les noves tecnologies culinàries, els bioconservadors i nous ingredients alimentaris innovadors. “Aquesta nova línia de col·laboració és una suma d’esforços amb la voluntat de compartir coneixement i tecnologia en el sector de l’alimentació i la restauració, per al seu progrés tècnic i gaudi de la societat”, ha explicat el xef Joan Roca. Per al rector de la UdG, el nou centre permetrà situar El Celler de Can Roca i la UdG en una posició capdavantera pel que fa a recerca, innovació i formació, un dels eixos sobre els que pivota l’activitat docent i de recerca de la UdG. La nova institució permetrà posar en marxa programes formatius especialitzats, principalment en les modalitats formatives basades en les TIC, en l’àmbit de l’alimentació, la gastronomia i les tècniques culinàries. Una de les primeres activitats del centre és un curs gratuït i a distància d’introducció a la cuina al buit, que començarà a mitjans març i que ja accepta inscripcions. La tipologia d’aquest curs és el que es coneix com a Massive Online Open Course (MOOC), molt estesa als Estats Units, i que pretén compartir i difondre coneixement a partir dels materials audiovisuals que els professors posen a disposició dels alumnes a través de la web i dels debats que es plantegen en l’aula global.♦\nLa Universitat de Lleida col•labora en un projecte público-privat per desenvolupar aliments més salu...\nEl Consell de l’Estudiantat reclama un “compromís ferm” del Govern perquè el preu dels màsters s’equ...


Cartes i postals d'arreu: Jose V. Blanco : Cañao (ritual igorot)\nJose "Pitok" V. Blanco (1932-2008) és un artista filipí, pare d'una gran família d'artistes. La seva obra, de caire popular, mostra les festes, històries, llegendes i mites dels pobles de les Filipines. La seva obra, i de molts altres membres de la família, s'exposa al Blanco Museum d'Angono, a la província de Rizal, illa de Luzon. El quadre de la postal mostra el Cañao, un ritual de sacrifici en gratitud per una bona collita, un naixement, un casament o qualsevol altre motiu de celebració, practicat per diversos pobles de la regió muntanyosa de l'illa de Luzon. Aquests pobles reben el nom comú d'igorot, denominació que inclou els isnag, ibaloi, bontoc, kalinga i kankanaey.\nEl primer segell és dedicat al Pseudoceros dimidiatus, que viu en esculls de corall des del Mar Roig fins al Pacífic occidental. El segon és dedicat al Chaetodon chrysurus, una de les nombroses espècies de peix papallona, que viu en esculls de corall en àrees properes a les Filipines.\nLa postal l'envia la Mai.


Carles Esteve guanya la segona edició dels 2 Dies de Trial Santigosa Clàssic | NacióRipollès\nCarles Esteve guanya la segona edició dels 2 Dies de Trial Santigosa Clàssic\nMés de 150 participants van prendre part a la prova\nper Redacció, 25 d'octubre de 2010 a les 08:00 |\nLa prova reviu l'esperit dels primers Santigosa. Foto: Xevi Mas\nCarles Esteve amb Honda va ser el gran triomfador de la segona edició dels 2 Dies Trial Santigosa-Clàssic. Esteve es va endur la categoria màxima (blaus) amb només cinc punts de penalització. Van completar el podi Pere Mill i Salvador Vilella ambdós amb 10 punts.\nEn les altres dues categories els guanyadors van ser Lluís Galvant amb Bultaco a la categoria verda i Alba Villegas amb una Honda amb grocs.\nLa competició que està reservada exclusivament a les motos de trial clàssiques va mantenir l'estructura bàsica de la passada edició: una única volta en un circuit de 21 km i 20 zones diferents cada dia.\n40 anys de Santigosa\nAmb motiu dels 40 anys dels 3 Dies Trial Santigosa el Moto Club Abadesses realitza diferents actes de celebració des d’ara i durant tot l’any 2011. Cal destacar tres mostres temàtiques sobre la prova de les quals la primera, l'exposició fotogràfica Els orígens dels 3 Dies Trial Santigosa que es va inaugurar al Palau de l’Abadia.\nMés de 150 participants van prendre part a la prova. Foto: Lurdes López\nResultats II 2DTSC\nCarles Esteve (Honda) 5 punts\nPere Mill (Bultaco) 10 punts\nSalvador Vilella (Honda) 10 punts\nLluís Galvany (Bultaco) 12 punts\nManel Jané (Honda) 15 punts\nFrancesc Carbonells (Bultaco) 16 punts\nAlba Villegas (Honda) 3 punts\nAsier Zurbano (Bultaco) 5 punts\nJosé María Martínez (Fantic) 5 punts\n160 motos han participat a la segona edició dels 2DTSC. Foto: Jordi Vives\nEsports, trial, Moto Club Abadesses, trial de clàssiques


Pinso Brit Premium dog nature sensitive xai - Animal Sapiens\nBRIT PREMIUM BY NATURE ADULT SENSITIVE XAI és un aliment complet i equilibrat especialment indicat per a gossos adults amb problemes digestius o al·lèrgics.\nTambé és ideal per a la prevenció de problemes de pell i pèl.\nLliure de cereals comuns com el blat, el blat de moro, la soja.\nxai 35% (deshidratat 20%, desossat 15%), arròs, greix de pollastre (conservat amb tocoferols barrejats), segó d'arròs, pomes assecades, oli de salmó (2%), fetge de pollastre hidrolitzat, llevat de cervesa, col·lagen , petxines de crustacis (font de glucosamina, 210 mg / kg), cartílag (font de condroitina, 150 mg / kg), herbes i fruites (clau, cítrics, romaní, cúrcuma, 120 mg / kg), demà-oligosacàrids (120 mg / kg), fructooligosacàrids (90 mg / kg), Yuca de Mojave (90 mg / kg), seques de camamilla (80 mg / kg), musclos de llavis verds (font de glicosaminoglicans, 50 mg / kg), nabius secs (50 mg / kg).\nConstitució analítica en 1Kg:\nproteïna bruta 26,0%, contingut de greix 13,0%, humitat 10,0%, cendra bruta 7,0%, fibres brutes 3%, calci 1,6%, fòsfor 1,1%, omega-3 0, 2%, omega-6 1,5%.\nPinso Brit Premium dog nature sensitive xai 1kg\nEAN: 8595602526611 Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc Properament disponible\nPinso Brit Premium dog nature sensitive xai 3kg\nEAN: 8595602526628 Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc Properament disponible\nPinso Brit Premium dog nature sensitive xai 15kg\nEAN: 8595602526642 Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc Poques unitats en estoc Properament disponible