Rehabilitació del Palau Consistorial de Villena\nL’edifici existent de trets renaixentistes es va construir el segle XVI i constitueix la seu de l’actual Ajuntament de Villena; a més compta amb la declaració de BIC. Es tracta d’una planta trapezial que resol una cantonada, amb l’existència de tres façanes i una mitgera. A l’interior, l’edifici s’organitza al voltant d’un claustre central asimètric.\nLa rehabilitació de l’edifici resol una sèrie de canvis d’ús en diferents espais. També es realitza l’extensió d’una de les escales existents fins la planta baixa i la coberta. A més, s’obrin i redistribueixen buits en planta baixa i segona, s’eliminen un parell de suports per poder adaptar un nou saló de plenaris en planta baixa, i s’afegeixen nous elements com una coberta de vidre al claustre, un ombrall al mateix espai per garantir protecció solar, i una passarel·la d’evacuació en planta segona que es connecta amb el sistema d’evacuació de la Casa de la Cultura.\nLa missió de Windmill ha estat realitzar el projecte d’estructura per a la rehabilitació de l’edifici, el qual ha consistit en el càlcul dels reforços en forjats existents, en obertures de nous buits en les fàbriques, així com la introducció en l’edifici de noves estructures.\nL’objectiu principal ha estat el reforç de la estructura per adaptar l’edifici a les exigències dels nous usos. També cal destacar el disseny i càlcul de noves estructures inserides dins l’edifici històric.


Visitar Girona amb ulls d’infant\nAlumnes de sisè de primària del CEIP Domeny han elaborat una guia turística de la ciutat, que es pot consultar a la xarxa i que ofereix una mirada diferent de la ciutat\nQui millor que un nen per ensenyar Girona a un altre nen? La ciutat no disposava fins ara de cap guia turística adreçada als infants, però la web de l’Ajuntament (www.girona.cat) n’acaba de posar una en línia que, a més d’estar dirigida a la mainada, aporta un plus indiscutible: ha estat pensada i dissenyada per alumnes de sisè de primària del CEIP Domeny.\nLa guia, disponible en català, castellà i anglès, convida a descobrir Girona amb ulls de nen i, a més d’incloure monuments de visita obligada, conté multitud de curiositats i propostes adreçades exclusivament a la canalla, com ara grafitis, mapes secrets, botigues de joguines i una secció de passatemps.\nFixar-se en els nummulits (fòssils) del Pont de Pedra, comptar les escales de la Catedral, visitar la plaça més petita d’Europa... La cinquantena d’alumnes que han participat en l’elaboració de la guia llancen un munt de propostes i es mostren molt orgullosos del resultat de la seva feina, que els ha mantingut ocupats durant dos trimestres.\nDe fet, van començar a treballar-hi el curs passat, quan feien cinquè de primària. “Des del principi tenien molt clar que es tractava de mostrar els punts més atractius de la ciutat als nens que la visitin amb la seva família; l’objectiu és oferir-los prou possibilitats perquè no s’avorreixin quan fan turisme”, apunta la tutora dels alumnes, Anna Quera. “Al principi el projecte els feia una mica de respecte, però n’han quedat molt satisfets”, destaca.\nLes dues aules de sisè es dividien en sis grups per treballar diferents àrees i hi dedicaven com a mínim un parell d’hores a la setmana, sobretot a les classes de medi i llengua catalana. La idea de la guia va sorgir de l’Ajuntament de Girona, que al principi del curs passat la va oferir com a recurs educatiu. Satisfet de l’èxit de la proposta, el consistori ha proposat al CEIP Domeny que la guia es converteixi en projecte de centre i s’actualitzi cada any amb els alumnes del cicle superior. També s’estudiarà la possibilitat de fer-ne una aplicació per a dispositius mòbils. Tot plegat permetrà que els alumnes es converteixin en “ambaixadors de la ciutat”, diu l’alcalde Carles Puigdemont.\nA l’hora de redactar els continguts, els alumnes han comptat amb l’ajuda de l’escriptora gironina Dolors Garcia Cornellà, autora de nombroses obres de narrativa infantil i juvenil. La guia consta de set apartats: cultura, curiositats, esbarjo, esdeveniments, gastronomia, llegendes i passatemps. I cada apartat està format per diferents fitxes, redactades amb un llenguatge senzill i planer: “A la plaça de la Independència hi trobareu una font molt maca: és el nen de la tortuga, que representa un nen assegut damunt la closca d’una tortuga. L’aigua raja per la boca de la tortuga. Segur que quan la vegeu tindreu ganes de fer-vos una foto al seu costat”, es comenta a l’apartat cultural. “Si no saps si tornaràs a Girona, vés a fer un petó al cul de la lleona!”, es proposa a l’espai de llegendes. “El segon cap de setmana de maig s’inaugura Girona, temps de flors, que omple de flors els carrers, les places i els patis de les cases del Barri Vell. També hi ha uns muntatges artístics que et deixen amb la boca oberta. Si t’agrada veure coses maques no t’ho pots perdre”, s’anuncia a l’espai d’esdeveniments. La guia també té molt present l’oferta gastronòmica. En referència al xuixo, per exemple, diu: “És el dolç més gironí de tots, ja que va néixer justament a la ciutat, segurament a partir d’un pastisset francès que es deia chou à la créme ”.\nUn disseny molt funcional


Matemàtica a Rússia\nSegell emès amb motiu de la celebració a Moscou del XVè Congrés Internacional de Matemàtiques.\nDes de la fundació al segle XVIII de l'Acadèmia de Sant Petersburg, Rússia ( i en el seu moment, la Unió Soviètica ) té un pes important en la història de les matemàtiques. Membres gairebé des dels inicis d'aquesta institució van ser els germans Bernoulli i el suís Leonhard Euler.\nAl segle XIX, els matemàtics més importants d'aquest país són Pafnuti Txebixev i Nicolai Lobacevskij, autor aquest últim d'una de les branques més originals de les matemàtiques, la geometria no euclidiana, que després trobaria aplicacions importants en el desenvolupament de la física moderna.\nDurant el segle XX, destaquen les aportacions de l'escola russa al càlcul de probabilitats, amb els treballs d'Andrei Markov i Andrei Kolmogorov, a qui és deguda la fonamentació axiomàtica dels espais de probabilitat. A més, l'editorial Mir de Moscou va posar a l'abast dels estudiants universitaris de tot el món un nombre considerable de llibres matemàtics i tècnics de gran qualitat.\nConstruccions de la geometria no euclidiana


Guest House Melanie Gelendzhik Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSt. Kislovodskaya, 8, Gelendzhik, Gelendzhik, Rússia, 353467 - Veure al mapa\nMés informació sobre Guest House Melanie\nDissenyat tant per oci com per negoci, Guest House Melanie està situat idealment a Gelendzhik; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Guest House Melanie és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Sauna, piscina exterior, ping pong de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Guest House Melanie és una elecció inteligents per a viatgers a Gelendzhik, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Ara Llibres | Catàleg | Els àngels em miren\n«Sota el realisme màgic i negre, s’amaga un relat precís i magistral del món del crim. Una novel·la per als amants\ndel gènere i per als qui sempre n’han fugit. Advertència: la història s’enganxa a la pell.» Rebeca Carranco, El País\n«Tenebrosament divertit. Un thriller diabòlic!» Paco Plaza, director de cinema\n«Marc Pastør és l'equació perfecta de talent, ofici i entusiasme.» Carlos Zanón, escriptor\n«Dignitat literària i aposta comercial en una novel·la addictiva que també ho és de la Barcelona real.» Vicenç Pagès Jordà, El Periódico\n«El lector se sent tan abduït que perd la son, se salta parades de metro i arriba tard a les cites. En fi, un èxit.» Vicenç Pagès Jordà, El Periódico\n«Probablement sense voler, és la novel·la de Barcelona que alguns crítics literaris estan esperant des de fa dècades.» Vicenç Pagès Jordà, El Periódico\n«El seu millor trencaclosques, tant en extensió com en capes de significat, de lectura i de llenguatge.» Anna Carreras, Núvol\n«Humà, autobiogràfic a estones, terapèutic, creatiu i superlatiu a nivell europeu.» Anna Carreras, Núvol\n«Marc Pastor ens ha tornat a deixar amb la boca oberta i amb la llengua en desús.» Anna Carreras, Núvol\n«La mala dona era la meva novel·la preferida, però Els àngels em miren ha passat al més alt del top.» Baul de libros\n«Es una novel·la sensacional. Es una rara avis del gènere negre, aconseguint combinar el seu costat criminal (dens, escabrós i amb un bon final) amb el seu costat fantàstic.» Baul de libros\n«La novel·la perfecta per regalar aquest Sant Jordi.» El Biblionauta\n«Com tota bona novel·la negra parla de nosaltres i la nostra societat.» Instant Karma


CHPalafrugell DERROTA A MATARÓ EN UN PARTIT INTRASCENDENT - CHPalafrugell\nDERROTA A MATARÓ EN UN PARTIT INTRASCENDENT\nEl CH Palafrugell seguirà 7è a la classificació\nMataró, 14 de maig de 2016.- El CH Palafrugell va sumar un derrota a la pista del CH Mataró per 6-3, en un partit que cap dels dos equips es jugava res. Ambdós conjunts a la zona mitja de la taula de la primera estatal, sense cap altra aspiració que els locals agradar en el seu darrer partit a casa i els visitants, per sumar una nova victòria.\nEl partit va començar amb un gol matiner dels de Xevi Garcia que feia preveure que podria ser un partit entretingut. Els maresmencs, amb la motivació de jugar a casa, no es varen arronsar i en dues contres i un penalty, varen remuntar el partit per col·locar al descans el 3-1, favorable.\nA la represa, el partit es va obrir, dos gols locals i dos dels blanc i negres feia preveure emoció en una segona part on el CH Palafrugell va tenir fins a dues faltes directes per reduir diferències. Aquesta vegada no va poder ser i a 10” pel final, el CH Mataró materialitzava el que seria el definitiu 6-3.\nMalgrat la derrota el CH Palafrugell continua en setena posició de la primera estatal a l’espera del darrer partit de lliga, davant el Girona CH un partit a més de ser el derbi, pot decidir si els de la capital aconsegueixen la permanència per ells mateixos o han d’esperar als resultat de Sant Feliu i Alcobendas.\nEl Club Hoquei Palafrugell s’emporta la victòria contra el líder


ANC Sant Joan Despí per la independència: de gener 2016\nDesmuntant amb dades\n‘El procés ens roba’\nde Societat Civil Catalana\nDavid d'Enterria compila un seguit de dades per a contrarestar el lema de l'entitat unionista\nRealment el procés ens roba? O cap geperut es veu el gep?\nAvui a Cornellà\nAmpliar majoria social.\nPotenciar i fer debats sobre el procés constituent a cada zona del territori per petita o llunyana que sigui.\nEstar preparats per mobilitzar-nos en qualsevol moment.\nEn poques paraules col·laborar en la construcció d'una nova República Catalana.\nL’ANC i Òmnium, al costat del Delta\nMobilitzem a tothom, per primer cop al marge d’una Diada, per omplir Amposta el dia 7 de febrer\nTota la maquinària en marxa. Òmnium Cultural i l’Assemblea Nacional Catalana unim forces un cop més. Ho fem per donar suport a la Plataforma en Defensa de l’Ebre, organitzadora de la manifestació a Amposta del diumenge 7 de febrer contra el Pla Hidrològic de l’Ebre, aprovat el 8 de gener pel govern del Partit Popular en funcions, defensant la supervivència del nostre Delta i de la nostra terra.\n“El pla hidrològic és una nova agressió del govern espanyol, que torna a actuar sense diàleg i imposant”, lamenta Jordi Cuixart, president d’Òmnium Cultural, que adverteix que cal preparar-se per als “constants atacs” a què estarà sotmesa Catalunya en els mesos vinents. Tant Cuixart com Jordi Sànchez, president de l’ANC, seran presents a la manifestació en representació de les dues entitats sobiranistes.\nAquest cop tant Òmnium Cultural com l’ANC ens anem cap a les Terres de l’Ebre. “Aquesta vegada tenim un temps més curt de preparació i el fet que el lloc no sigui Barcelona com estàvem acostumats fins ara ho fa una mica diferent”, diu Oriol Codina, membre del secretariat i de la comissió de mobilitzacions de l’ANC. Tot i això, la convocatòria serà un èxit, ja que s’estan organitzant autobusos i cotxes particulars des de tots els punts de Catalunya i la resposta està sent molt positiva.\nAtac a la fisonomia del país\nLes dues entitats sobiranistes veiem en el pla hidrològic una demostració clara que és indispensable per a Catalunya disposar d’estructures d’estat. “Aquest pla alteraria, si es dugués a terme, la fisonomia del país, però no només pel que fa al Delta sinó també a les activitats que s’hi duen a terme, i això també atempta contra la cultura, la cohesió i la identitat”, reivindica el president d’Òmnium. D’altra banda, Codina denuncia que el pla és “una altra limitació a l’autogestió dels nostres recursos propis”.\nLa manifestació del 7 de febrer començarà a les 12.00 hores des del parc dels Xiribecs d’Amposta i marxarà fins al pont penjant. A més, preparem un dinar popular per a tota la gent que vingui a donar-hi suport. Ens demanen que hi anem vestits de blau per simbolitzar una gran riuada. “L’Ebre sense cabals és la mort del Delta”, subratlla el lema de la mobilització.\nLa manifestació es durà a terme el dia abans que un grup de sis diputats de la comissió de peticions del Parlament Europeu -de diferents nacionalitats i opcions polítiques- visiti les Terres de l’Ebre per copsar la situació. El grup d’eurodiputats parlarà amb membres de la Plataforma en Defensa de l’Ebre, a més de científics i persones que treballen i viuen de la terra. Després viatjaran cap a Madrid per visitar el ministeri de Medi Ambient.\nLa Plataforma en Defensa de l’Ebre vol que la manifestació sigui un cop d’efecte abans de la visita dels representants europeus. “El poble de Catalunya està molt conscienciat i molt mobilitzat”, explica Cuixart, que no dubta que l’afluència des dels diferents punts del Principat serà massiva. I sentencia: “Aquests mesos farà falta que estiguem disposats a sortir al carrer tants cops com calgui per defensar la integritat del país”.\nÒmnium Cultural i l’ANC animem els socis a participar a la manifestació a través de correus electrònics i missatges a les xarxes socials. Entre les dues entitats sumem gairebé 100.000 associats i la repercussió va creixent a mesura que s’acosta el dia i es van omplint els autobusos o els cotxes particulars.\nDissabte acompanya'ns a Cornellà.\nEns esperen 18 mesos emocionants!\nDISSABTE 30 GENER, 19 h\nFira de Cornellà (c/ Tirso Molina, 34).\nActe Endavant República!\nVine a Cornellà i porta el full de la inscripció imprès.\nEls ‘fons reservats’\nper a la independència”\nJoan Canadell. Empresari i escriptor. Cofundador del CCN\nFa quinze dies escrivia en aquest mateix mitjà un article (El cap d’Estat en construcció) en el qual proposava que la societat civil catalana construís un procés participatiu per dotar de legitimitat i de pressupost a qui hagi de preparar el reconeixement internacional de Catalunya, i proposava en concret el MHP Artur Mas.\nHo feia, a més, preveient que, tard o d’hora, l’Estat farà legalment inviable que la Conselleria d’Afers Exteriors de la Generalitat assumeixi aquestes funcions amb cabals públics, i sembla que la setmana passada ja va començar a fer-ho recorrent-ne la creació davant el Tribunal Constitucional.\nDesprés de constatar que hi ha hagut força suports a aquesta idea, en aquest article vull fer més extensiva la proposta pel que fa a la qüestió econòmica.\nFa anys que al CCN hem anat dient que la independència de Catalunya ens l’hauríem de pagar nosaltres, els catalans, i ara ja toca parlar d’aquest tema i crear un veritable debat. Si assumim que queden prop de 18 mesos per fer el pas definitiu, és evident que no podem quedar encallats per motius pràctics per la manca de pressupost per desenvolupar el procés en tota la seva intensitat. L’Estat espanyol farà justament mans i mànigues per fer fracassar el procés, i una de les eines de què disposa és ofegar-nos econòmicament en no poder disposar del pressupost que permeti desenvolupar les estructures d’Estat que ens manquen.\nNo dubto que el Govern del MHP Puigdemont farà tot el possible per disposar del pressupost que ho permeti, però no tinc clar que no pugui encallar-se per manca de tresoreria o per incapacitació legal. A més, pot ser fins i tot que calgui assumir partides de les que els Estats normals anomenenfons reservats i també, com deia en l’anterior article, és possible que sigui convenient que figures com la del MHP Mas hagin de fer molta feina viatjant pel món sense que oficialment sigui possible afrontar les seves despeses. Per tot això penso que cal construir un Fons Econòmic per a la Independència, sobre la base de les aportacions voluntàries del poble de Catalunya.\nEl pressupost que pot ser necessari a hores d’ara per fer front al procés és per mi una incògnita, però no dubto que tenir un fons econòmic reservat per al que li calgui al Govern seria un flotador a tenir en compte en cas que pugin les aigües més enllà d’on preveiem.\nHi ha precedents anteriors, com l’emprèstit Pau Claris que va posar en marxa Francesc Macià el 1925 per finançar els fets de Prats de Molló. En aquell cas fou un préstec per a la llibertat de Catalunya, com quedava escrit en els mateixos bons emesos, i que es van distribuir bàsicament als catalans residents a Amèrica.\nLa quantitat que es pugui recaptar en una operació amb aquesta finalitat no dubto que tindrà molt a veure amb com es plantegi, però estic convençut que, si hi hagués la implicació dels partits independentistes, de les principals associacions de la societat civil, com ANC, Òmnium, Súmate, CCN, i d’algunes empreses que des del moment inicial arrenquessin amb una donació de sortida, podria animar molts dels dos milions de votants a posar-hi una quantitat, per modesta que fos. Si aquest país és capaç de recollir cada any cap a 10 milions d’euros en pocs dies en la Marató de TV3 per a causes molt nobles i solidaries, no veig per què no es pot obtenir fins i tot més import tenint en compte que és un cop a la vida i que la causa afecta el futur dels nostres jubilats, de la nostra generació i, sobretot, dels nostres fills. Cap inversió en aquest moment és tan rendible com invertir en un futur Estat per a Catalunya. Ho he explicat en els meus tres llibres, i sobretot en el darrer,Potencial d’Estat, on explicito per què podem ser un dels Estats amb més benestar i riquesa per càpita d’Europa. Recordeu que ara som el país amb més atur d’Europa (tret de Grècia) i amb més desigualtat social, corrupció i molts més aspectes negatius en els quals desgraciadament ocupem les primeres posicions.\nDes de Petrolis Independents, una de les empreses de les quals sóc copropietari, ja hem dit públicament que aportarem els primers 5.000 euros a la causa si es posa en marxa, i en coneixem moltes més que ens han fet saber que també estan disposades a contribuir-hi.\nEn les properes setmanes mirarem de buscar complicitats des de tots els sectors per anar construint sobre aquesta idea, sempre amb la màxima que estem convençuts que, si es fa, serà d’una forma segura, amb clar control per part del Govern, i amb supervisió de les entitats de la societat civil i d’un grup de persones triades aleatòriament que representin els donants. La transparència caldrà deixar-la per l’endemà, un cop assolit l’Estat, per evitar represàlies de la hisenda espanyola. Qualsevol protecció és clau en propostes com aquesta…\nArticle publicat a LLiure i Millor\nDoncs res mes enllà de la realitat, el resultat a dia d’avui es un nul ressò mediàtic per part dels grans mitjans de comunicació catalans, cap de les plomes mes esmolades del procés ha escrit una sola línia referent a la Sobirania Fiscal, cap debat a TV3 amb hastag TT, mentre tant reputatsmitjans internacionals no nomes es feien ressò sinó que definien la iniciativa com a “clau pel procés” (entrevista i articles a Bloomberg i referencies als principals diaris econòmics internacionals), poc suport i en veu molt baixa, sense cap ajut per part dels partits sobiranistes i les principals entitats independentistes, per acabar amb la profunda sensació de que una qüestió tant potent resulta fins i tot una tema altament incomoda per a tots ells i pel Govern de la Generalitat.\nCom ens passa històricament als catalans, massa preguntes sense resposta…\nArticle d'opinió de Ramon Folch\nActe on es presentaran les línies de treball a seguir per construir una nova\nRepública més justa i democràtica.\nEtiquetes de comentaris: #Endavant República, Activitats\nColau s'alinea amb PP, C's i PSC per evitar que el Born mantingui la funció museística\nERC i la CUP volen que el centre cultural continui sent un espai de memòria històrica del 1714\nConcretament, la proposta d'ERC instava a continuar i consolidar el Centre Cultural del Born en la línia iniciada com espai que conserva un patrimoni arqueològic visitable, amb la regulació de les visites que impedeixi el seu deteriorament i un conjunt arquitectònic, el mercat, únic a Barcelona. Així mateix, reclamava programar exposicions temporals d'interès que posessin l'accent en el desenvolupament de la ciutat, conservar l'actual línia museística, com també el seu nom. ERC ha explicat que presentava la proposta arran de l'aparició d'algunes informacions que asseguraven que el govern municipal s'estava plantejant un canvi de nom, així com de les directrius expositives i discursives del Born Centre Cultural.\nEl regidor republicà Juanjo Puigcorbé ha defensat l'èxit del Born Centre Cultural, que va registrar el 2015 fins a 1'5 milions de visitants i es manté com el museu/centre expositiu de gestió municipal més visitat de la ciutat. En aquest sentit, ha recordat que "tot i ser un èxit com a espai de memòria històrica, no han cessat els intents de laminar o menystenir el CC Born per part d'alguns partits d'aquest consistori".\nFont: El Mon.cat\nEl president de Flandes\ndefensa l’adhesió automàtica\nde la Catalunya independent a la UE\nEl president de Flandes, Geert Bourgeois, ha defensat que una entitat que ja forma part de la Unió Europea si s’independitza hauria de seguir formant part de la Unió Europea de forma automàtica.\nEn una recepció als membres del VVB, Vlaams Volksbeweging, Bourgeois ha estat contundent a l’afirmar que Catalunya en el moment d’esdevenir un estat independent no hauria de negociar la seva incorporació a la Unió Europea ‘perquè ja en forma part’.\nLes darreres setmanes el debat sobre quina posició hauria d’adoptar el govern belga en el cas de la independència de Catalunya ha estat intens.\nEl VVB ha adoptat la resolució d’iniciar els treballs d’un llibre blanc per a constituir una república flamenca en un període de temps de cinc anys.\nEs compleixen 300 anys\nde la publicació del\nque va abolir les constitucions catalanes\nEl 16 de gener de 1716 es van enterrar definitivament els furs, les constitucions i les institucions dels estats de la Corona d'Aragó\nEn el 300 aniversari de la publicació del Decret, el president de la Generalitat ha fet un tuit en què assegura que la Nova Planta no va aconseguir el seu objectiu:\n"Ens van voler esborrar com a nació. No se'n van sortir. 300 anys després volem escriure un nou País. Ens en sortirem."\nEl 16 de gener del 1716 es van enterrar definitivament els furs, les constitucions i les institucions dels estats de la Corona d'Aragó. Va ser el dia que es va publicar la Reial Cèdula del Decret de Nova Planta. El nou rei borbó, Felip V, posava per escrit l'inici de l'absolutisme i unificava els regnes de la monarquia hispànica.\nHi va haver diversos decrets de Nova Planta. El que afectava el principat de Catalunya es va imprimir l'octubre de 1715, però fins al 16 de gener de l'any següent no es va publicar oficialment la cèdula reial que el feia efectiu. El retard es deu al fet que abans es van voler completar els nomenaments dels càrrecs de la Reial Audiència que haurien de vetllar pel seu compliment.\nEl decret de Nova Planta va abolir les institucions catalanes: la Diputació del General, les Corts Catalanes, el Consell de Cent... Van quedar substituïdes per un capità general. També es va modificar l'estructura administrativa del país: Catalunya va quedar dividia en corregiments, com a Castella, en substitució de les vegueries.\nEl castellà va passar a ser la llengua oficial, especialment de l'escola i els jutjats. I es van tancar les universitats catalanes, que havien donat suport a l'arxiduc Carles d'Àustria. A canvi, es creava la Universitat de Cervera.\nFont: Notícies CCMA\nEl proper diumenge 7 de febrer\nNO AL PLA HIDROLÒGIC!\nPuigdemont: "Anirem de la llei\na la llei, amb seny"\n"No hi haurà cap motiu d'inseguretat, ni jurídica ni tècnica", assegura el nou president català. "Tenim la força suficient per iniciar aquest procés", reivindica, que culminarà la ciutadania en un referèndum unilateral\nEl 130è. president de la Generalitat de Catalunya, aquell que dimarts va prendre possessió del càrrec prometent exclusivament "fidelitat a la voluntat del poble de Catalunya", Carles Puigdemont, ha deixat clar aquest dijous que el seu executiu serà totalment curós amb la legalitat durant el procés de desconnexió que està disposat a implementar. "Anirem de la llei a la llei, amb seny", ha sentenciat en la primera entrevista que ha concedit, a TV3. Ha recalcat que el seu full de ruta no contempla la Declaració Unilateral d'Independència (DUI), sinó un procés gradual de desconnexió que ha de culminar amb un referèndum unilateral sobre la futura Constitució, i ha realitzat una apel·lació constant al "diàleg" amb el govern espanyol i amb el conjunt de partits catalans.\nPuigdemont, amb un aire totalment relaxat, ha defensat que el 48% de vot independentista que Junts pel Sí (JxSí) i la CUP van sumar el 27 de setembre el legitimen per iniciar "el procés de creació d'un estat català independent en forma de República", segons va aprovar el Parlament el 9 de novembre de l'any passat. "Tenim la força suficient per iniciar aquest procés", ha reivindicat. I preguntat sobre la vigència de la Constitució espanyola a Catalunya al llarg de tot aquest procés, ha exposat: "La Constitució és una eina jurídica, i en el nostre projecte reconeixem que hi haurà aspectes que seguiran vigents fins que no assolim la República. Anirem de la llei a la llei, amb seny."\n"El marc jurídic serà el marc jurídic català. Si fem les coses bé, no hi haurà cap motiu d'inseguretat, ni jurídica ni tècnica. Hi ha els millors tècnics treballant-hi. I em permetrà que no els desvetlli fins que els posem en pràctica", ha sentenciat. "Els ciutadans han d'estar tranquils, aquest govern no deixarà de fer allò que ha de fer", també ha garantit.\nPreguntat sobre una possible oposició del govern espanyol, amb una hipotètica suspensió de l'autonomia catalana flotant en l'ambient, ha respost: "Hem de treballar amb els escenaris més racionals. Si el govern espanyol es bunkeritza davant Catalunya, en el fons el que farà serà perjudicar els ciutadans. Nosaltres hem ofert diàleg, qualsevol mesura ha de ser dialogada." I, tot seguit, ha recalcat que el president del govern espanyol, Mariano Rajoy, no l'ha ni trucat, ni molt menys el cap de l'Estat, Felip de Borbó. "Si em truquessin, els atendria. Si acabo de ser investit, sembla que haurien de ser ells els que m'haurien de trucar. Jo no trucaré. Si es trenquen els ponts, sembla que hi ha algú interessat en què es trenquin", ha emfasitzat. I ha recalcat: "Si Rajoy ja no fa ni un gest de cortesia, diu molt poc a favor del lideratge polític..."\n"No trobaran res." Així de contundent s'ha expressat Puigdemont sobre hipotètics episodis de corrupció en què s'hauria pogut veure implicat. "No m'he mogut en el terreny dels tractes de favor, de les influències...", ha recalcat. Ja en començar l'entrevista, la periodista Mònica Terribas li havia preguntat: "Està net de corrupció?". I ha respost: "Completament. Mentre he estat alcalde he impulsat tot tipus d'auditories. Potser hi haurà algun grup de l'oposició que trobarà alguna irregularitat, però hem actuat amb una rectitud que he aplicat tota la vida."\n"Post-autonomia" i "pre-independència"\nPuigdemont ha insistit en més d'una ocasió que el seu executiu no serà el de la independència, sinó que serà l'encarregat de gestionar el període "de la post-autonomia i la pre-independència". "No podem ser els protagonistes d'aquest estadi final [de la independència]. Però sí que se'ns ha mandatat per poder presentar-los aquesta proposta definitiva", ha exposat.\nAl llarg d'aquesta legislatura, que es preveu que duri 18 mesos, el full de ruta que implementarà passarà perquè la ciutadania protagonitzi un procés de confecció d'una futura República catalana. Llavors, serà en el referèndum de validació d'aquest text legal on es podrà captar realment el percentatge de suport que té la independència de Catalunya, ha defensat: "El percentatge el trobarem en el moment en què posarem la Constitució a referèndum. Si som capaços de fer el que hem parlat, d'implicar aquelles capes de la població més properes al "no" que al "sí", l'objectiu és que al referèndum una bona part de la gent que hauria votat "no" al referèndum voti "sí" a una Constitució amb la qual es podrà identificar més que amb l'espanyola."\n"Ho fem per les persones, per aconseguir unes eines que no tenim"\nPuigdemont, enquadrat en l'ala més socialdemòcrata de CDC, ha assegurat que la pobresa infantil, la pobresa energètica i emergència habitacional se situaran al capdavant de la seva acció de govern. Fins i tot, ha assegurat que els propers pressupostos catalans seran expansius en l'àmbit de les polítiques socials, "clarament". "Les primeres passes que ha de fer aquest Govern han d'assenyalar molt bé per què fem aquest procés: per la gent que té més dificultat per sortir-se'n", ha assegurat.\nI és que, des del seu punt de vista, "tot això no ho fem per la independència, no és un fi en si mateix. Ho fem per les persones, per aconseguir unes eines que no tenim".\nPeriodista El Mon\nAvui celebrem que hem investit el nou Govern de la Generalitat, liderat pel president Carles Puigdemont, l’últim president de l’etapa autonòmica. Els tres mesos d’intenses converses i negociacions han permès forjar un acord sòlid i posar les bases per un Govern de transició cap a un futur de llibertat i justícia social.\nL’acord permetrà implementar el mandat rebut a les urnes el passat 27S per fer la independència, i posar en marxa el pla de xoc social per ajudar els qui més ho necessiten.\nAvui som més a prop de la independència!\nPuigdemont tanca un govern\namb un marcat perfil polític\nCDC en tindrà la presidència i set conselleries,\ni ERC, la vicepresidència i cinc departaments\nUn govern amb tres grans àrees sota el lideratge de Carles Puigdemont. Aquesta és l'estructura de l'executiu que ha de pilotar el país durant la transició nacional i que demà s'oficialitzarà amb la presa de possessió dels consellers, nou dels quals s'estrenaran en el càrrec.\nEtiquetes de comentaris: #Endavant República, Legislatura independentista\nCarles Puigdemont promet fidelitat al poble de Catalunya\nCarles Puigdemont ha promès el càrrec de president de la Generalitat de Catalunya amb fidelitat al poble de Catalunya. És una novetat històrica en la fórmula de prometença del càrrec, en què no ha fet referència ni al rei ni a la constitució espanyols.\nLa presidenta del Parlament, Carme Forcadell, ha llegit la fórmula:\n‘Prometeu complir lleialment les obligacions del càrrec de president de la Generalitat amb fidelitat a la voluntat del poble de Catalunya representat pel seu parlament?’\nEn el discurs que ha fet a continuació, Puigdemont ha fet referència a això mateix, i ha destacat que havia promès fidelitat al poble de Catalunya.\n‘Assumeixo el càrrec assumint gran responsabilitat i honor. Em sento deutor dels qui m’han precedit i sobretot del president Mas. No estem cansats. I avui, amb tota la serenor d’aquest moment, estem esperançats’.\nHa citat uns versos del poeta turc Nassim Hikmet:\n‘El més bonic del mar/ és allò que no hem navegat.’\n‘Posarem les institucions a treballar en aquesta direcció, per atendre fonamentalment les esperances de la gent, que són les millors esperances de vida i de treball, dels drets bàsics garantits, dels serveis bàsics i el compromís amb la solidaritat internacional. Això no serà possible si no tenim les eines necessàries. Això no ho podem dir mirant als ulls de la gent si no canviem les eines de què disposem.’\nHem passat una pantalla més, ja som més aprop.\nAhir vam poder veure un cop més allò que fa temps tots nosaltres sabem, i és que els nostres polítics, mentre ens tinguin a tots nosaltres al seu costat, no ens fallaran.\nÉs cert que algun cop els hi cal una petita empenta per continuar caminant, tal i com s’ha vist en els últims dies de la negociació, en la que l'ANC, un cop més, hem sigut decisius.\nMoments difícils en tindrem més, segur, però els podrem superar si ens mantenim forts, units i convençuts.\nPassi el que passi no podem defallir; nosaltres hem sigut, som i serem la garantia del procés. Mentre sigui així, caminarem ferms cap a la nova República Catalana.\nCal agrair l’esforç que tots vosaltres porteu fent durant molt de temps, un esforç que poc a poc anirà donant fruits. Tot i que us vull demanar ara més que mai un últim esforç, mentre duri aquesta legislatura que ens portarà just on volem. Molts dels nostres estimats ja no hi podran arribar, però nosaltres sí que hi arribarem amb la companyia dels més joves i el record dels que ja no hi són.\nNomés us vull dir dues coses doncs:\nAvui la Presidenta del Parlament Carme Forcadell havia d'anar al Palau de la Zarzuela per que l'investidura del President Puigdemont fos ratificada pel Borbó i sortís al BOE. Seguint el costum que les diferents nacions d'Espanya tenen aquesta tradició.\nDeixant a part el que en poguem pensar del fet d'haver-ho de complir, el Borbó no ha volgut rebre a la Carme Forcadell i la Casa Real ha demanat que se li passés per escrit.\nPer tant volem compartir l'opinió del Periodista Carles Capdevila del diari ARA per reflectir el que en pensem.\nFELIP VI ha dit a la presidenta del Parlament Carme Forcadell que no la podia rebre, que li expliqués per escrit això que havíem investit un nou president. La resposta em sembla unes quantes coses, que poso per escrit perquè evidentment no goso demanar-li audiència.\nDe 1984 a 1988 fou vicerector de la Universitat Nacional d'Educació a Distància, i actualment n'és catedràtic de Ciències Polítiques i de la Administració. Ha traduït al castellà, entre d'altres, obres de Norbert Elias, Georg Simmel i Jürgen Habermas (La Reconstrucción del materialismo histórico). També forma part del consell editorial del diari Público.\nEn les seves obres ha fet una anàlisi crítica de la transició espanyola des del punt de vista de l'esquerra. També va criticar les accions de la premsa dretana i del propi Partit Popular contra el govern de Felipe González davant les eleccions generals espanyoles de 1993 i1996.\nAquí tres articles de'n Ramon Cotarelo extrets del seu blog PALINURO que expliquen de manera molt clara i entenedora el que ha passat aquests dies a Casa Nostra i les reaccions que han hagut a casa dels veins.\nLa Brunete mediática: Mas, la CUP y España\nINVESTIT EL 130è\nQuan quedaven menys de dues hores i mitja perquè acabés el termini fixat per la llei de la Presidència de la Generalitat i del Govern per finalitzar amb èxit la investidura, Carles Puigdemont ha estat escollit com a 130è president de la Generalitat amb el suport de 70 dels 135 diputats -dos per sobre la majoria absoluta-, 63 vots en contra i 2 abstencions. Així, els 62 diputats de Junts pel Sí i 8 de la CUP han respost 'sí' a la candidatura del fins ara alcalde de Girona i fill de pastissers, mentre que dos diputats de l'esquerra anticapitalista s'han abstingut - Gabriela Serra i Josep Manel Busqueta-, reflectint d'aquesta manera que no tota l'organització és favorable a l'acord, però garantint la majoria absoluta i, amb ella, la investidura en la primera votació. Per contra, l'oposició en bloc s'ha oposat la candidatura, com ja van fer la setmana del 9 de novembre en dues ocasions.\nUn cop confirmada l'elecció, Puigdemont ha volgut fer un agraïment als diputats, als portaveus i grups, a Artur Mas, a la seva família, a la seva dona i als companys, a l'AMI, i ha conclòs: "Intentaré ser digne de les vostres expectatives i esperances, visca Catalunya lliure!".\nJust després, l'hemicicle ha cantat Els Segadors, himne nacional de Catalunya, tot i que alguns diputats, com els de C's, no ho han fet.\nDe fet, en la seva intervenció inicial, Puigdemont s'ha compromès a "deixar-hi la pell" per fer realitat aquests reptes i tenyint d' un fort accent social aquesta etapa de "la postautonomia i la preindependència". Ho farà després d'agrair el gest "excepcional i exemplar" de Mas de cedir-li el lloc per sorpresa en un últim gir dels esdeveniments per evitar noves eleccions, inesperat per la decisió 'in extremis' que va suposar i perquè el seu nom no havia sonat entre les possibles alternatives al líder de CDC -la CUP havia plantejat els noms de Raül Romeva, Neus Munté, Muriel Casals o, més recentment, Oriol Junqueras-. Al seu torn, la cupaire Anna Gabriel, tot i que havia estat identificada com una de les més reticents a l'acord, ha segellat l'aliança amb una intervenció molt favorable a l'entesa assolida, qui ha destacat que no investeixen "un president autonòmic, sinó el president de la transició cap a la República", ha reivindicat la seva formació com a "independentistes, anticapitalistes i feministes" i ha demanat al nou president que treballi per eixamplar la majoria social per la independència.\nFont i Imatges: Diari ARA


Callar i altres... - Revista Rosita\nCallar i altres…\nL’Helena arriba a casa, pensarosa. Saluda els pares i es tanca a l’habitació sense ni tan sols sopar. No té gana. L’ha perduda. Fa estona que no pot parar de donar-hi voltes. Tot i que no ha badat boca, no li ha agradat el comentari que la Blanca ha fet d’aquella noia. Ella no ha dit ni piu però li ha semblat que el rictus de la cara se li ha entristit i potser se li han negat els ulls. Total, si només anava vestida una mica estrambòtica… I no es diu enlloc que tothom hagi de guarnir-se igual. Ella no gosa trencar motlles però no es sent còmoda amb aquestes camises carrinclones. I detesta les arracades de l’ós de la Tous dels nassos! Va callar quan la mare les hi va regalar per l’aniversari però la veritat és que li provoquen basques.\nL’Helena també fa mutis a la universitat. Fa uns mesos que ha començar la carrera de dret en una facultat que el papà sempre repeteix que és tan bona i tan prestigiosa. A ella no la convencia però va fer moixoni. Allà, els professors els parlen sovint de la gran fita que ha suposat assolir l’Estat social i democràtic de dret i de la igualtat de tothom davant de la llei. Però ella, a classe, mira al seu voltant i hi ha els companys de sempre. Els mateixos de l’institut, els mateixos de l’escola… fins i tot, diria que els mateixos de la llar d’infants…També, quan va al metge, les persones que troba a la sala d’espera li semblen teixides del mateix patró. El mateix que ella. L’Helena, però, fa muts i a la gàbia i no gosa preguntar al professor si, quan parla del principi d’igualtat, es refereix als qui són iguals que ell. Que ells. Que ella.\nL’Helena es passa els dies turmentant-se amb aquestes i altres preocupacions però, quan voldria anar a contracorrent del seu entorn, sempre s’acaba mossegant la llengua. Si fos més valenta… Si trobés algú per parlar-ne… Però la por de no agradar, del rebuig, de no ser el que s’espera d’ella encara és massa gran i les paraules li moren a la boca.\nDiuen que es tarda un any en aprendre a parlar i tota una vida en aprendre a callar. Sembla que el poble català no hagi de tenir pas aquest problema, amb totes aquestes expressions que conviden al silenci (fer mutis, no dir ni piu, fer moixoni, muts i a la gàbia, no badar boca, mossegar-se la llengua). Ara bé, és evident que les paraules soles no fan el fet…\nrosita revista Publicado en Ni mudes ni a la gàbia, Xènia Ribas\t293\tDejar un comentario\n← Trump y los fragmentarios\nPalíndroms 25,Club Palindromista (4), Activitats (2) →


Patrimoni històrico-artístic | Ajuntament de Muro\nLa primera cosa que trobem en apropar-nos a Muro és l’ermita de Sant Antoni, la seua emblemàtica i clara silueta rep el viatger. És de petites i harmòniques proporcions. Solament uns pocs escalons ens introdueixen dins un pòrtic de senzilles arcades que donen pas a un recinte de planta rectangular amb quatre capelles a cada banda que fan de contrafort amb els arcs de la nau central, dins d’aquestes estan representats els sants en ceràmica valenciana, emmarcats amb una sanefa. L’altar major el presideixen les imatges de Sant Antoni Abad i Sant Antoni de Pàdua.\nHui en dia l’ermita està oberta al culte, s’hi celebra missa vespertina els dies festius d’estiu i els dimarts a la vesprada és visitada per molts devots.\nLes festivitats dels Sants Patrons són molt celebrades. En la de Sant Antoni Abad, el segon diumenge de gener, destaquen com a actes més populars la romeria que ix de l’església de Sant Joan Baptista fins aquest lloc, en què acompanyen al sant tot tipus d’animals per a la seua benedicció, i també la fireta "del porrat". Tanmateix, la festa de Sant Antoni de Pàdua, el 13 de juny, se celebra amb missa, processó i fogueres.\nL’Església de Sant Joan Baptista està situada al nucli antic de la localitat de Muro de l’Alcoi. Les festes patronals comencen des d'ací i també hi finalitzen. La Mare de Déu dels Desemparats és traslladada durant els dies festius des la seua ermita fins a la parròquia, on roman quinze dies per a la seua veneració i adoració pels veïns devots de la localitat.\nFormant part del projecte de construcció del temple, es trobava el retaule de l’altar major, que a més de la part destinada a la pintura havia de posseir unes figures escultòriques que completarien el conjunt, uns àngels a la part central i estàtues d’Adam i Eva als cantons. Quant a la pintura del retaule, es va realitzar des l’any 1604 fins 1607 i el seu autor va ser Jerónimo Rodríguez d'Espinosa, ajudat per Jaime Terol com a decorador. El retaule estava compost per un conjunt total de nou taules, cinc de les quals es troben al Museu Diocesà i les restants que no se sap on són. Hui en dia, es troben al Museu de la catedral de València cinc taules que formen part del retaule major de l’antiga església de Muro, que es troben en mal estat de conservació degut, en part, a l’incendi sofert pel Palau Arquebisbal durant la Guerra Civil. La tècnica empleada pel pintor és un temple gras sobre taula. Les mesures de les taules són semblants, al voltant dels e 153 x 99´5 cm; estan compostes per quatre taules disposades longitudinalment amb tres travessers igualment disposats per tal de reforçar les unions. Les taules porten un recobriment de rebava i cola animal per l’anvers i pel revers.


El Master of Science in Sustainability Management t’ofereix les claus tècniques i estratègiques per fer de la sostenibilitat un dels eixos centrals en la gestió d’una empresa o institució. Et formaràs per liderar la sostenibilitat des de la seva triple dimensió: ambiental, econòmica i social.\n10 Octubre, 2022 (Per confirmar)\nPrograma full-time. Classes de dilluns a divendres de 9 a 13:00 h. (Els horaris poden canviar segons les necessitats acadèmiques).\nEl Master of Science in Sustainability Management ofereix una visió global de la sostenibilitat. La percep com una gran oportunitat de transformació que aporta diferenciació, valor i avantatge competitiu a les organitzacions.\nLa gestió de la sostenibilitat serà un dels perfils més demanats dels pròxims anys. Un dels seus reptes principals és saber afrontar la complexitat existent entre els models actuals de producció i consum i l’activitat de les empreses. Tot això en contraposició a una sensibilització mediambiental i social creixent, i a un canvi de paradigma, liderat pels changemakers, la Transició Verda, l’Agenda 2030 i els objectius de desenvolupament sostenible (ODS) de les Nacions Unides.\nAmb aquest màster adquiriràs les eines necessàries per a la gestió de la sostenibilitat a les empreses, fent-la compatible amb els seus interessos socials i econòmics. T’aportarà les claus estratègiques per fer operatius conceptes com ara l’economia circular, la transició energètica o els ODS.\nEl màster aborda les tres dimensions de la sostenibilitat: econòmica, social i ambiental. Tot això a través d’una lògica de projecte pràctic, començant per una base tècnica sòlida, seguint amb les claus de gestió corporativa i culminant amb un bon mesurament de l’impacte, així com la seva comunicació posterior als grups d’interès (veure Pla d’estudis i Metodologia).\nEl MSc in Sustainability Management disposa d’un equip docent format per professors i experts en sostenibilitat de la UPF Barcelona School of Management i l’ESCI-UPF. A més a més, alguns professionals en actiu compartiran la seva experiència i casos reals al llarg del curs.\nPerfil professional molt demanat\nSegons les estimacions de l’Organització Internacional del Treball (OIT), la transició verda suposarà la creació de 24 milions de llocs de treball nous relacionats amb la sostenibilitat i la digitalització en els pròxims anys. Això implicarà un canvi de paradigma en el sistema productiu. A més, obligarà a adaptar l’entorn laboral a una nova realitat més ecològica, i s’incrementarà la demanda de perfils professionals formats en l’àmbit de la sostenibilitat.\nProfessorat expert en l’àmbit de la sostenibilitat\nAprendràs amb un equip docent que abordarà la sostenibilitat des de diferents perspectives i amb especialitats diverses. La UPF-BSM, a través d’algunes de les seves càtedres relacionades amb la sostenibilitat, i l’ESCI-UPF, amb la Càtedra UNESCO de Cicle de Vida i Canvi Climàtic, uneixen el seu coneixement i expertise per configurar un equip docent que abordarà la sostenibilitat des de diferents aproximacions.\nConfigura el programa d’acord amb els teus interessos\nEl pla d’estudis t’ofereix una visió global necessària per comprendre l’actual transformació ecològica de la societat i les empreses. Dins de les dimensions sostenibles; ambiental, econòmica i social, podràs triar entre una gran quantitat d’assignatures optatives per dissenyar el teu recorregut i vincular l’elecció d’assignatures amb el treball final de màster.\nAprenentatge pràctic i experiencial\nEl programa t’ofereix un conjunt d'activitats experiencials perquè coneguis projectes relacionats amb la innovació en sostenibilitat. Coneixeràs les estratègies de diferents empreses i institucions vinculades amb la sostenibilitat i la transició verda.\nBarcelona: ciutat capdavantera en la sostenibilitat urbana\nEstudiaràs en una ciutat que acull més de 1.000 organitzacions compromeses a treballar i impulsar la sostenibilitat ambiental, social i econòmica i que ha estat capital mundial de l’alimentació sostenible 2021. La transformació urbana en què Barcelona està submergida és un cas d’estudi i un model de referència per a altres ciutats.\nEl Master of Science in Sustainability Management s’adreça a persones que volen canviar el món liderant la transició sostenible que necessiten les empreses i institucions. Aquest màster està format per persones de totes les nacionalitats que volen crear i guiar la societat i les organitzacions cap a la transformació sostenible. Tant si t’acabes de graduar com si ets un professional de qualsevol disciplina i et vols orientar cap a la gestió de la sostenibilitat, és moment d’unir-te a aquest màster.\n*Titulació pendent de tràmits administratius per a la seva inclusió al RUCT.\nEl Master of Science in Sustainability Management s’organitza a l’entorn de quatre grans mòduls, que es desenvolupen seguint les diferents dimensions de la sostenibilitat:\nEls estudiants hauran de cursar totes les assignatures obligatòries i triar un total de 6 assignatures optatives, entre les disponibles a cadascun dels mòduls. Els estudiants tindran un tutor que els assessorarà en l’elecció de les assignatures optatives segons els seus objectius personals i interessos professionals.\nEls alumnes també poden fer pràctiques curriculars en empreses, que seran reconegudes com a 2 assignatures optatives (6 ECTS).\nAl llarg del segon i tercer trimestre, els estudiants treballaran en el seu projecte final de màster (TFM), en què hauran de demostrar els coneixements adquirits durant el programa. El primer trimestre la càrrega lectiva del TFM serà reduïda, ja que l’estudiant decidirà la tria del tema i tindrà tutories d’acompanyament i assessorament per al desenvolupament del treball.\nLes classes es podran dur a terme tant a les instal·lacions de la UPF Barcelona School of Management com a les d’ESCI-UPF.\nPràctiques professionals (optatives)\nLes tasques assignades es consensuaran entre l’organització o l’empresa que rep l’estudiant i la direcció del màster, sempre amb l’objectiu de respondre a una necessitat real de la institució o empresa. La direcció del màster supervisarà que les tasques assignades siguin rellevants i estiguin relacionades amb la gestió de la sostenibilitat. A les pràctiques en empreses s’hauran de posar en pràctica els coneixements adquirits al llarg del programa.\nEls 6 ECTS corresponents a les pràctiques professionals són intercanviables per dues assignatures optatives de 3 ECTS cadascuna.\nEls participants hauran de fer un treball final de màster sota la supervisió d’un mentor. Hi ha dues opcions. En la primera, el participant duu a terme una investigació original que condueix a la implementació d’un projecte de recerca relacionat amb la sostenibilitat. En la segona, amb un enfocament pràctic, l’alumne desenvolupa, per exemple, una anàlisi o una auditoria aplicada a una organització, un manual d’implementació de sostenibilitat, l’estudi d’un cas o un pla de sostenibilitat empresarial estratègic o de consultoria.\nLes assignatures optatives es faran en cas que s’assoleixi un nombre mínim d’estudiants matriculats. L’oferta definitiva de cada curs lectiu pot experimentar adaptacions en funció de la planificació acadèmica.\nEls estudiants del màster tenen la possibilitat d’assistir a complements formatius gratuïts paral·lelament al desenvolupament del programa:\nBrush-up courses: cursos preparatoris intensius que tenen lloc abans de l’inici del programa.\nSpanish course: Gratuït durant el primer trimestre. Tres hores a la setmana al Servei Idiomes UPF.\nPrograma de desenvolupament professional: sessions i tallers de desenvolupament professional on els estudiants aprendran com poden millorar el seu perfil professional, adreçar-se a empreses potencials i desenvolupar habilitats per al món laboral.\nUn cop superat el programa, els estudiants obtindran el títol de Màster Universitari en Gestió de la Sostenibilitat / Master of Science in Sustainability Management, expedit per la Universitat Pompeu Fabra.\nEl Master of Science in Sustainability Management sorgeix de la unió de la UPF-BSM i l’ESCI-UPF. El professorat del màster combina la seva activitat acadèmica amb la participació en càtedres, observatoris i projectes relacionats amb la transició ecològica. Al llarg del curs es convidaran professionals de diversos sectors perquè comparteixin la seva experiència en l’àmbit de la sostenibilitat.\nEl disseny acadèmic i la coordinació del màster es regeix per un Consell Acadèmic, format pels directors acadèmics del programa i presidit per Ramon Bastida (UPF-BSM) i Mercè Roca (ESCI-UPF), com a experts en el desenvolupament de programes de formació en gestió de la sostenibilitat.\nEl Master of Science in Sustainability Management és un programa presencial on es combinen diferents metodologies d’ensenyament per oferir una experiència d’aprenentatge única.\nLes metodologies inclouen:\nMetodologies tradicionals, amb sessions de classes magistrals basades en les explicacions d’experts en el tema.\nMetodologies actives, amb casos pràctics, jocs de rol, resolució de problemes i presentacions de temes per part dels alumnes, entre d’altres.\nMetodologies autònomes per part dels alumnes, amb lectures de textos i fent treballs individuals o en grup.\nJuntament amb la formació teòrica, aprendràs de casos pràctics d’organitzacions reals. A través de casos amb un enfocament pràctic i aplicat, podràs posar en pràctica les habilitats que has adquirit.\nA partir de simulacions pràctiques, dinàmiques de grup, presentacions a classe i activitats interactives milloraràs el procés d’aprenentatge, aportant coneixement de valor.\nAl llarg del programa disposaràs del seguiment de l’equip de direcció acadèmica per donar-te suport, assegurar la teva evolució correcta en el desenvolupament d’habilitats i ajudar-te sempre que et calgui.\nA cada edició es conviden professionals de diversos sectors perquè comparteixin la seva experiència i els seus coneixements en els diferents àmbits de la sostenibilitat. D’aquesta manera podràs conèixer de primera mà casos i reptes reals als quals han hagut d’enfrontar-se i donar resposta.\nDescobriràs organitzacions de diferents sectors i coneixeràs les seves estratègies vinculades a l’àmbit de la sostenibilitat i la transició ecològica. A més, podràs fer networking per obrir-te portes en el teu futur professional.\nPer obtenir la titulació corresponent és indispensable aprovar totes les assignatures, l’avaluació de les quals dependrà del professor corresponent. Pot consistir en una avaluació contínua, en la realització d’un treball, exercici, examen final, etc. També s’ha d’aprovar el treball final de màster (TFM), que consisteix en la seva elaboració i defensa davant d’un tribunal d’experts.\nL’assistència regular a classe i la superació dels exercicis pràctics i treballs obligatoris formen part del sistema d’avaluació. Les condicions de lliurament i elaboració les marquen els docents que els encarreguen.\nTotes les activitats d’avaluació estaran relacionades per poder seguir una lògica de projecte.\nEl Master of Science in Sustainability Management s’adreça a graduats i professionals de l’àmbit de la gestió empresarial i el management, a enginyers i ambientalistes, així com a altres graduats i changemakers interessats en la sostenibilitat.\nEl programa reuneix estudiants de diferents nacionalitats i backgrounds, combinant perfils enfocats a l’àmbit gestió amb altres de caràcter més tècnic, però tots amb un interès comú en el desenvolupament i la gestió de la sostenibilitat. Les assignatures presenten un caràcter multidisciplinari i les dinàmiques de grup són una autèntica font d’aprenentatge. El valor del màster no rau només en el professorat especialista, sinó també en l’intercanvi d’experiències i coneixements entre alumnes, que es potencia durant tot el programa.\nAquest màster et capacita per desenvolupar una perspectiva innovadora i pràctica en un dels àmbits professionals més emergents del moment: la gestió de la sostenibilitat en empreses i institucions. Amb aquest coneixement tècnic i estratègic estaràs preparat per col·laborar en la transformació ecològica de les empreses i institucions, fent-la compatible amb el seu desenvolupament econòmic i social.\nEl màster inclou l’opció de fer pràctiques curriculars, que impulsaran el teu futur professional.\nUn cop acabat el màster, podràs accedir a una gran varietat de posicions vinculades amb les àrees següents:\nConcretament, podràs accedir a posicions com ara:\nSi tries l'opció de pagar per transferència bancària et demanarem que introdueixis el codi del programa. Per a aquest programa, el codi és el 1573.


Revivim el passat de Catalunya Ràdio al web "Dies de ràdio", l'àlbum de vivències de l'emissora - Catalunya Ràdio\nRevivim el passat de Catalunya Ràdio al web "Dies de ràdio", l'àlbum de vivències de l'emissora\nCatradio.cat estrena un portal que cada dia recuperarà àudios, notícies, fotografies, vídeos i documents diversos dels 35 anys de Catalunya Ràdio\n16/10/2018 - 16.22 Actualitzat 16/10/2018 - 16.42\nA partir d'avui, publiquem testimonis orals, audiovisuals i gràfics de la nostra història al web "Dies de ràdio", que incorpora cada dia elements nous --fotografies, àudios, notícies, documents-- que aniran confegint un calidoscopi amb retalls d'experiències de la ràdio pública, amb la participació i la col·laboració dels seus professionals. "Dies de ràdio" és el web que recull aquest patrimoni dies viscuts pels que han fet possible una trajectòria d'aquests últims anys, compilat per Judith Sala i Santi Carreras.\nEl web conté una cronologia per resseguir alguns dels moments més destacats de Catalunya Ràdio, i s'hi pot escoltar el programa "Dies de ràdio", amb Santi Carreras, emès durant l'estiu passat. Més de 40 dies de ràdio que recuperen memòries i testimonis tant dels protagonistes com dels professionals que han treballat i treballen a la ràdio nacional de Catalunya. Una ràdio que va néixer l'any 1983 amb la voluntat de compromís amb la llengua i el país, i que es manté fidel, a través dels seus continguts, a aquest compromís de servei públic.\nEl programa "Popap", amb Mariola Dinarès, informarà cada dia del que es publica al web "Dies de ràdio", on hi ha l'espot de promoció de la Setmana Catalana de Ciclisme de 1985, en què el cantant Joan Manuel Serrat fent de comentarista amb Jordi Iturria, Pere Escobar i Miquel Marimón; la primera sintonia de l'emissora, o el primer guanyador del concurs "Pasta gansa", entre tants altres retalls de la història de Catalunya Ràdio.


Núria Marín: "L'Aeroport de Barcelona s'ha d'ampliar"\nPublicat 02/06/2021 11:10CET\nAfirma que la posició del PSOE sobre els indults seria la mateixa tot i que no governés amb Podem\nL'alcaldessa de l'Hospitalet de Llobregat i presidenta de la Diputació de Barcelona, Núria Marín, ha sostingut aquest dimecres que l'"Aeroport de Barcelona s'ha d'ampliar" per contribuir a la recuperació econòmica, i ha apostat per buscar consensos entre totes les administracions per tirar endavant aquest projecte.\nEn una entrevista a TV3 que ha recollit Europa Press, ha dit que li agradaria ser a la taula sobre l'ampliació de l'Aeroport de Barcelona que va anunciar el president de la Generalitat, Pere Aragonès: "No serà un assumpte senzill i fàcil, gairebé com cap. És necessària aquesta taula i aquest diàleg, amb qui hi estigui a favor i en contra".\nPel que fa al Mobile World Congress de Barcelona --que se celebra del 28 de juny a l'1 de juliol-- ha afirmat que la d'aquest any serà una edició diferent, "amb mesures de seguretat individual i col·lectiva" i que contribuirà a reactivar l'economia.\nMarín ha augurat que el seu impacte econòmic serà més baix a l'Hospitalet, perquè hi haurà menys participants presencials: "Però el més important és que es farà ara al juny i ja està previst que la pròxima edició es faci amb més normalitat durant el mes de febrer de l'any vivent".\nL'alcaldessa es reuneix aquest dimecres amb representants del món de l'empresa, amb els quals espera debatre sobre la reactivació i el paper que han de tenir les ciutats, el sector públic i el sector privat en la recuperació: "És evident que el món ha canviat després de la covid-19".\nL'alcaldessa de l'Hospitalet també ha celebrat que hi hagi un nou govern a Catalunya i ha convidat Aragonès a visitar la seva ciutat; de fet, els seus gabinets treballen per trobar una data per a una reunió, ha explicat Marín.\nHa augurat que la relació entre Aragonès i el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, serà "més que correcta", perquè són dues persones que han de parlar i entendre's tot i que no estiguin d'acord per evitar repetir errors com la falta de diàleg, ha ressaltat.\nSegons ella, amb els indults Sánchez pretén impulsar un "canvi i un retrobament" a Catalunya i trobar solucions, cosa que considera que és una responsabilitat de tots els governants.\n"A la vida, no tot es pot mirar en clau electoral, tot i que hi ha gent que pensa el contrari", ha afirmat, sobre possibles costos per al PSOE si l'executiu central concedeix els indults.\nTambé ha sostingut que la posició del PSOE davant els indults seria la mateixa si no compartís executiu amb Podem, i ha reivindicat el discurs sobre la concòrdia dels socialistes: "Estem perdent moltes oportunitats i molts trens. Espero i desitjo que no en perdem cap més".\nINVESTIGACIÓ SOBRE EL CONSELL ESPORTIU\nMarín espera que la causa contra ella per presumpte desviament de subvencions en el Consell Esportiu de l'Hospitalet s'arxivi aviat: "Ho dono per fet, perquè en el meu cas, no hi ha cas".\n"La meva acció dins el Consell ha estat nul·la. No n'he format part mai, però en tot cas hem d'esperar que la jutgessa faci la seva feina", ha afirmat.\nQuan li han preguntat si dimitirà en cas de ser jutjada, ha contestat: "Jo soc molt respectuosa amb els reglaments i els codis, i el meu càrrec sempre ha estat a disposició del partit", ha dit, en referència a la norma interna del PSC que obliga a dimitir en una acusació per corrupció.


La Fundació el Maresme protegeix els serveis residencials i el CET de la COVID-19 - Diari de la Discapacitat\nHomeCovid-19La Fundació el Maresme protegeix els serveis residencials i el CET de...\nEls treballadors de la llar Les Sureres fent-se la prova PCR // Foto: Fundació el Maresme\nLa Fundació el Maresme segueix aplicant accions per resistir la pandèmia de la COVID-19. Així, ahir un equip de l’Àrea Bàsica Cirera Molins es va apropar a la llar Les Sureres, on conviuen persones amb discapacitat intel·lectual amb autonomia però d’edat avançada, per realitzar la prova PCR a totes les persones ateses i treballadores, incloses les educadores dels centres ocupacionals de l’entitat que hi han treballat donant suport.\nD’altra banda, i com a mesura preventiva, la Fundació el Maresme va demanar a l’Ajuntament de Mataró una desinfecció dels serveis residencials, que va començar amb la residència Llar Santa Maria i que aquesta setmana ha continuat amb la neteja de les llars-residencials.\nPer últim, el Centre Especial de Treball, el CEO del Maresme, que continua operatiu amb el 8% de la plantilla i oferint serveis mínims, aplicant totes les mesures de seguretat necessàries (respecte de la distància mínima, elements de neteja i protecció individuals…) per protegir al màxim totes les persones treballadores.\nAhir, 28 d’abril, es va celebrar el dia Mundial de la Seguretat i la Salut en el Treball, dos aspectes fonamentals per a la Fundació el Maresme que ara, prenen encara més importància.\nPrevious articleMarc Subiron: “El quad rugbi català gaudeix de molt bona salut”\nNext articleNexe Fundació destina la recaptació de Sant Jordi a projectes d’atenció als infants


Us trobeu a: Enllaços d'interès\nAssociation Européenne pour la Préservation et la Valorisation de la Culture et du Patrimoine Juifs\nL'AEPJ és una associació sense ànim de lucre creada per la Red de Juderías de España - Caminos de Sefarad, la B'nai B'rith Europe i el European Council of Jewish Communities. Té com a finalitat la preservació i difusió del patrimoni jueu arreu d'Europa.\nEl Consell Internacional dels Museus (ICOM) és una associació no governamental sense ànim de lucre creada el 1946 que es dedica al desenvolupament dels museus i dels professionals museòlegs.\nAssociació de Museus Jueus Europeus\nL'Associació de Museus Jueus Europeus (AEJM) té per objectiu promoure la cooperació i comunicació entre museus jueus d'Europa, així com oferir assistència als membres en la resolució dels reptes que avui dia troben aquests museus. Encoratja l'intercanvi d'informació i d'idees entre els museus jueus europeus, ofereix oportunitats de formació i aprenentatge i promou el suport i la cooperació mútues en una àmplia gamma d'àrees.\nEl Museu d'Història de Catalunya té per objecte exposar i difondre la història de Catalunya com a patrimoni col·lectiu, conservar els objectes que s'hi relacionen i enfortir la identificació dels ciutadans amb la història nacional.\nAquest museu va ser creat el 1971 a la Sinagoga del Tránsito, un edifici del segle XIV. D'una banda, inclou objectes arqueològics anteriors a 1492 trobats en el territori de l'Estat espanyol; de l'altra, mostra peces procedents d'arreu dels països on es van establir els sefardites després de l'expulsió.


Els ous de Pasqua que vau perdre a la temporada 3 de Westworld - Televisió | Març 2021\nEls ous de Pasqua que vau perdre a la temporada 3 de Westworld\nPer Jennifer Arbues/16 de març del 2020 12:04 pm EDT\nMés d’un any després de la de HBO Westworld va acabar la seva temporada més gran amb més víctimes mortals que fins i tot el seu èpic bany de sang de la primera temporada, els creadors Jonathan Nolan i Lisa Joy finalment porten el programa a un lloc que els fans esperen veure des del principi: el món real. Després d'haver escapat de Westworld amb un bon grapat de perles amfitrions (essencialment tota la consciència de l'amfitrió), Dolores (Evan Rachel Wood) - interpretant a Delos com Charlotte Hale (Tessa Thompson) - ara està disposat a enderrocar tota la raça humana sobre la seva pròpia gespa. El temps ens dirà si i com ho fa, així com qui és el que ha portat una còpia de seguretat, però una cosa és segura: els creadors de sèries estan deixant pistes al llarg del camí.\nWestworld No ha estat tímid a l'hora de deixar entrades interessants i devolucions perquè els aficionats es descobrissin durant tota la seva carrera fins ara. Des dels amfitrions amagats a l’ombra fins als recordatoris de la gran pantalla del predecesor de l’espectacle de 1973 fins a al·lusions literàries destinades a enderrocar-nos al forat del conill, la sèrie tracta tant de recollir les petites coses com de tractar d’estar al dia. múltiples terminis. Tot i que Nolan ha suggerit que la temporada 3 serà 'menys d’un joc d’endevinar', això no vol dir que l'espectacle estigui tan poc ple d'intrigants ous de Pasqua per als amants dels ulls afilats. Ara que el món s’està expandint, també és l’oportunitat de captar totes les petites coses que l’espectacle amaga a la vista.\nEvidentment, tots els spoilersWestworldabunden.\n'Parce Domine' continua el funcionament de referències bíbliques de Westworld\nWestworld té molta cura pel seu ús del llenguatge. Els noms de personatges sovint porten un significat més profund: tant els cognoms de Teddy Flood com Hector Escaton tenen vincles amb la fi del món, mentre que Ford i Bernard són noms que apareixen a la novel·la distòpica d'Aldous Huxley.Nou món valent: Ford és Henry Ford (i, a la novel·la, una altra paraula per a Déu), mentre que Bernard és un mascle alfa ressentit de la seva incapacitat d’encaixar-se a la societat. De la mateixa manera, els títols d'episodis sovint apunten a alguna cosa més profunda, com ara 'Contrapasso' de la primera temporada, que fa referència al càstig de les ànimes a Dante Infern.\nWestworldLa tercera temporada posa al centre l'episodi de l'estrena: 'Parce Domine'. És una antífona catòlica romana, o cant, i prové del Llibre de Joel. La traducció diu: 'Spareu, Senyor, estalvieu al vostre poble: no us enfadareu amb nosaltres per a sempre'. És el que s’anomena un “lament de la quaresma”, que vol dir que s’escolta habitualment durant la temporada de la Quaresma, època en què els cristians juguen i renuncien als plaers físics com a mitjà de reconèixer el viatge de 40 dies de Crist al desert.\nPer Westworld, la importància és doble: pot ser representativa del llarg viatge de Dolores al món real, ja que ella ja s'ha establert com a salvadora dels amfitrions. També és una crida a estalviar-se d’una ràbia santa, a rebre pietat, cosa que probablement Dolores no resoldrà. Al cap i a la fi, ‘Els veritables déus s’acosten. I estan molt enfadats ”.\nQuan ens trobem amb Caleb (Aaron Paul), és com es desperta per començar el seu dia. Bona part del que veiem de Caleb és de rutina; ell passa pels moviments de la seva vida, gairebé com si estigués en moviment. No triga gaire a reconèixer les similituds entre Caleb i la Maeve (Thandie Newton) que vam conèixer a la primera temporada. Igual que va fer Maeve a Westworldés la primera temporada que és una aposta força segura que Caleb acabarà despertant de la seva realitat en les properes setmanes.\nPerò Caleb no és l’únic Westworld personatge seguint un camí familiar. Al final de l'episodi, Dolores ha substituït amb èxit a Martin Connells (Tommy Flanagan), el cap de seguretat de Incitar, amb un amfitrió sota el seu control. Incite, per descomptat, és l’empresa de dades que controla el sistema, cosa a la qual a Dolores li agradaria molt l’accés. Ara Dolores té un amfitrió que es presenta com a membre del consell de Delos d’alt rang, juntament amb un que treballa seguretat d’alt nivell. Si nosaltres comprar en la teoria que Stubbs (Luke Hemsworth) era un amfitrió encobert dins del parc temàtic de Westworld (nosaltres), és que sembla que Dolores treballés la seva pròpia màgia Ford al món real, amb els seus propis stand Arnold / Bernard i Stubbs.\nEl nou nom de Bernard a la temporada 3 de Westworld és un anagrama\nQuè es converteix de Bernard (Jeffrey Wright) des que va tornar al món real i va tenir aquella primera reunió nefasta amb Dolores? Resulta que no ho va tan bé. Després d'haver-se amagat després de la massacre de Westworld (per la qual els punts de comunicació han posat la culpa a les seves espatlles), Bernard porta els últims mesos vivint i treballant en una explotació càrnia. La matança d’animals és un treball amb què té problemes (no és difícil preguntar-se per què), però ho fa, almenys fins que l’enfronti un parell de companys de treball i es veu obligat a canviar personalitats per tal de fer front a la situació.\nBernard, sembla, és capaç de canviar entre personalitats només amb un botó, o, amb més precisió, pot alternar entre el seu caràcter i els modes d’anàlisi, que han evolucionat a personalitats diferents. Sembla que bona part del seu arc aquesta temporada intentarà tornar-se a reunir i, si necessiteu proves dures, no heu de mirar més que el nom que està fent servir com a àlies: Armand Delgado. És un anagrama de 'Arnold Damaged'.\nSi bé no és necessàriament un Grand Theft Auto Ou de Pasqua, RICO, l’aplicació que Caleb fa servir per guanyar diners durant els seus temps d’inici, sens dubte té ganes de donar un cop d’ull al famós videojoc. Amb tones d’opcions de trucada ràpida ('Red Rum', 'Smash & Grab', 'Babysitting') i missatges com 'Heu fet banc, ara begueu', definitivament evoca una GTA vibració\nAquesta tampoc seria la primera vegada que es compara la sèrie amb el joc. Durant la seva primera temporada, Data límit semblat Westworldl'excés de sang, sexe i violència per ser 'més' Grand Theft Auto que el guanyador dels Emmy GoT. ' De fet, Jonathan Nolan fins i tot va citar el joc com a referència al còmic 2016 de Nova York, dient: 'Vam fer algunes investigacions per fer aquest programa, ja que quan (Michael) Crichton va escriure la seva pel·lícula, els videojocs literalment no existien, tret de PONG. Estic encantada d’informar que la meva dona és la més avorrida del món Grand Theft Auto jugador. '\nA 'La línia d'hivern' Westworld els creadors semblen tenir va confirmar una teoria de fans pel que fa a l'enllaç Joc de tronsWesteros i Delos. Quan Bernard i Stubbs (que ara s'ha confirmat oficialment com a amfitrió) passen pels laboratoris de la companyia, es troben entre els escenaris d'un parc de temàtica medieval. Els pocs tècnics que treballen són, segons explica Stubbs, “només esperen per veure si s’acomiada.” Dos d'aquests tècnics tenen cares que els serà molt familiar GoT fans: els creadors de sèries David Benioff i D.B. Weiss I no estan sols.\nResulta que la parella ha estat encarregada de supervisar un aspecte de Drogon, que Weiss diu a Benioff que té un comprador per ... a Costa Rica. La línia en si és un ou de Pasqua per a una altra propietat famosa: Jurassic Park, que, com Westworld, va ser escrit per Michael Crichton. Illa Nublar, per descomptat, és l’illa costarricense on John Hammond va dur a terme el seu famós experiment de dinosaure.\nJonathan Nolan ho va explicar IGN que el doble ou de Pasqua era una cosa que els creadors de la sèrie havien considerat durant un temps. 'L'argument que hi havia hi havia entre si un dels parcs hauria de ser o no Westeros World, que George RR Martin ha estat llançant des de fa anys', va dir, i Dan i David, que són amics nostres i dels quals hem fet broma al llarg dels anys (aproximadament) Jurassic Park, per descomptat, un altre parc temàtic de Crichton va ser un clàssic equivocat. I així vam trobar una manera de reunir aquests dos grans sabors ”.\nTindre un parc medieval a Delos tampoc és una idea nova. A la pel·lícula original de 1973 Westworld, els visitants de Delos disposen de tres parcs: Westworld, Roman World i Medieval World. El món medieval de fet juga un paper força important a la pel·lícula, per la qual cosa no és d'estranyar que la sèrie utilitzi finalment el tema. Si bé el nom oficial del parc encara no s'ha revelat, Bernard ens informa que es tracta de 'World Four', el que ens deixa només un (o dos, si Warworld només existeix en la falsa realitat de Maeve) que queda per descobrir.\nAmb la centrada de la tercera temporada principalment real mundial, és dubtós que veurem bona part de les altres propietats de Delos aquest any. Però encara hi ha molt per explorar, en cas que la sèrie continuï en una quarta temporada. Al cap i a la fi, l'amfitriona Charlotte ja ha convençut la junta directiva per avançar amb la reobertura dels parcs. Atès que Westworld va ser abandonat després de la seva massacre convidada, és improbable que Delos continuï amb aquest parc. Westeros, però, té dracs ... què podria passar malament allà?\nIdentitat del parc de Liam\nWestworldEl segon episodi també ens va donar una mica més d’informació sobre Liam Dempsey, Jr., l’actual responsable d’Insight que Dolores tenia tant ganes d’apropar-se a ‘Parce Domine’. Un cop Bernard i Stubbs surten del laboratori de Delos, Bernard mostra el perfil del parc de Stubbs Liam. A sota de la seva foto hi ha les paraules 'Barret negre', cosa que significa que la personalitat del parc de Liam és una mica diferent de la que ha estat publicant al món real.\nEl motiu de barret negre versus blanc es remunta al cinema occidental clàssic: els 'nois bons' vestirien blanc, mentre que els 'dolents' portaven negre. La idea és la mateixa a Westworld. A la primera temporada, William (Jimmi Simpson) comença com a barret blanc ... a mesura que passa el temps, però, i perd el sentit de la moral, assumeix el paper de l’home en negre (Ed Harris). Altres personatges interpreten les mateixes regles, entre ells el cunyat de William Logan (Ben Barnes), que opta per interpretar com a Barret Negre. Curiosament, quan Engerraund Serac (Vincent Cassel) apropa Maeve al món real, tots dos porten blanc.\nEls extrems 'La línia d'hivern'\nUna vegada que Maeve és capaç de sobrecarregar la seva simulació de presó, entra en un dron de manteniment en una sala de control que alberga diverses perles amfitriones. Maeve troba la seva i utilitza el drone per desenganxar-se de la simulació, i per un segon podem veure un número de sèrie associat a la perla de Maeve. Pel que resulta, Westworld els creadors han assignat números de sèrie específics a diversos amfitrions del parc i es mantenen durant tot les sèries. Altres amfitrions amb números establerts inclouen Dolores, Teddy, Bernard, Clementine i Hector.\nEl nom de Hector de Warworld és Ettore, que és literalment la forma italiana d'Hector. Clarament, Maeve no feia broma quan va dir que els dissenyadors de la seva presó virtual s’havien deixat mandrosos amb els detalls. Com la majoria de coses Westworld, el nom té significat: Ettore vol dir lleial o ferma, que sembla ser una descripció força exacta d’Hector, almenys pel que fa a Maeve.\nLa perla híbrida fa referència a la sort d'un dels amfitrions de Westworld\nQuan Dolores torna a posar Charlotte de nou en línia, té quatre perles amfitriones assegudes seguides a la taula. Charlotte pregunta sobre una de les perles, preguntant-se: “Per què el vas portar de nou? Va intentar detenir-nos. Dolores respon: 'Tots tenim el nostre paper a jugar', que està en línia amb el que va dir a Bernard quan va presentar la primera ell tornar en línia Els espectadors es deixen suposar que la quarta perla de la propietat de Dolores és, de fet, la de Bernard. Però hi ha una altra cosa que la diferencia dels altres: és una combinació de vermell i negre.\nJa a la segona temporada, vam saber que mentre les perles negres emmagatzemaven les consciències dels amfitrions, les perles vermelles eren les responsables d’allotjar les humanes. Es remunta a l’experiment que William va passar anys dirigint amb el seu sogre, James Delos (Peter Mullan). William mai va tenir èxit amb la seva versió, però hi ha la possibilitat que Ford fos, i que el Bernard que ara estem veient és realment Arnold (o, almenys una part d’ell) que ha estat penjat al cos d’amfitrió. Això explicaria la confusió amb què es va produir des que es va rentar a la costa la temporada passada, juntament amb la personalitat escindida amb la qual ha estat lluitant des de que la va tornar al món real.\nRobots personalitzats de Friston\nÉs un moment intermitent i perdut, però a la botiga que Dolores porta a Caleb com a part del seu canvi d’alta societat (a part d’un sistema de vestidors que Cher Horowitz només podia somiar) és una placa que diu 'Robots personalitzats de Friston'. A la seva superfície, sembla que podria ser només un altre nom de botiga aleatòria ... però ja que és així Westworld, sabem que hi ha més coses que això. Friston és en realitat el cognom de Karl J. Friston, un neurocientífic i director científic britànic del Laboratori d’imatges funcionals de la University College London. És conegut pel seu treball en la cartografia cerebral i, segons Per cable, la seva teoria sobre el 'principi de l'energia lliure' és el més semblant que tenim a la veritable IA.\nJa que gran part Westworld s'ha centrat en la creació d'una intel·ligència artificial perfecta, és una meravella que el nom de Friston no ha aparegut abans al programa. Però la seva connexió aquí és especialment important. Tant Dolores com Serrac (Vincent Cassel) estan obsessionats a crear els seus propis mons basats en IA; només s’acosten als seus objectius individuals des de extrems oposats de l’espectre. Mentre aprenem a 'La mare dels exiliats', Serrac creu que impedeix la fi del món; Dolores es basa en crear-ne un de nou. Totes dues coincideixen amb el principi d’energia lliure de Friston: “que tota la vida, a tota escala d’organització (...) és impulsada pel mateix imperatiu universal, que es pot reduir a una funció matemàtica. Per estar viu. '\nLa destil·leria Yakuza reflecteix una certa filosofia de Westworld\nEn la persecució de Maeve per la persona responsable de proporcionar-li a Dolores la seva identitat del món real, ella arriba a una fortalesa de Yakuza, ara dirigida per Musashi (Hiroyuki Sanada) dirigida pels Dolores. El nom de la destil·leria és significatiu: 'Itaidoshin'. Itai doshin és un terme budista que significa 'molts al cos, un en compte'. Segons la Daishonin, 'Si predomina entre els ciutadans l'isai doshin (molts en el cos, un en ment), aconseguiran tots els seus objectius, mentre que en dotai ishin (un en cos, diferent en ment), no poden aconseguir res destacable.'\nConvé que el nom aparegués instants abans del descobriment de Maeve que les perles que Dolores contrabandejaven de Westworld no eren en realitat identitats d'amfitrió separades, sinó còpies seves. Dolores es va adonar ben aviat que 'si voleu fer alguna cosa bé, feu-ho vosaltres mateixos', i ara queda clar que l'èxit del seu pla depèn de la seva capacitat de mantenir la seva còpia en línia. Però la segona part de la docència és igual d’important, i en realitat pot arribar a tenir problemes encara més avall per la línia de Dolors. Ja hem vist els inicis de la lluita per la identitat d’amfitriona Charlotte. No es tracta gaire de veure com aquestes qüestions es podrien empitjorar progressivament. Al final, Dolores podria acabar sent el seu pitjor enemic.\nMaeve és com una gasela a la 3a temporada\nAl començament de la trobada de Maeve amb Serrac a 'La mare dels exiliats', hi ha un pla pintat al mural del sostre de la barra, que mostra diverses gaseles saltant pels núvols. Espiritualment parlant, les gaseles representen la gràcia sota pressió i, concretament, “s’aixequen contra l’adversitat”, a causa de la seva capacitat per superar caçadors molt més grans i més perillosos. El fet que es mostrin durant una escena en la qual Serrac (el caçador) deixa clar a Maeve (la seva presa) que té el control total sobre ella, apunta a la idea que Maeve és molt més astut que no li dona el crèdit. .\nAra mateix, Maeve es veu obligada a fer les ofertes de Serrac perquè no té una sortida clara. Però ella ha estat en vincles similars abans, i sempre ha aconseguit deslliurar-se de qualsevol bucle que li hagi estat forçat. Així doncs, Maeve és una mena de gacela en aquest món: constantment subestimada pels contactes, però sempre intacta. Malgrat la manera en què es va quedar al final de l'episodi, sabem que Maeve encara té molta feina per fer ... i el més probable és que les coses no acabin tan bé per a Serrac, on es preocupi.\nLa música de Westworld i l’homenatge al gènere\nTal com indica el seu títol, l'episodi 'Gènere' ret homenatge a algunes de les pel·lícules preferides de Jonathan Nolan per mitjà d'un viatge de drogues experimentat per Caleb durant la primera persecució de l'episodi. En recórrer cinc gèneres diferents, la música que acompanya el viatge de Caleb torna a algunes pel·lícules molt específiques i molt famoses.\nEl joc 'Ride of the Valkyries' de Richard Wagner marca el to del gènere d'acció. Es tracta d’una obra que s’ha utilitzat en nombroses produccions de cinema i televisió, però sobretot s’associa a la de Francis Ford Coppola Apocalipsi Ara, on interpreta la seqüència d’atac d’helicòpters de la pel·lícula. Nolan ho va explicar Informació privilegiada, ''Ride of the Valkyries' és un cop de puny a la plaça del nas, en termes de la manera com entenem peces gegants de música de pel·lícules i la manera que ens fan sentir.'\nL’altra gran trucada? La puntuació de Stanley Kubrick's La brillantor, que interpreta durant la porció de terror de Caleb del seu gènere. Es tracta d'una obra fosca i amenaçadora i que està centrada en el cor i la ment dels amants del terror des de fa dècades. Les altres cançons relacionades amb les pel·lícules utilitzades durant la seqüència potser no són tan fàcils de col·locar, però no són menys divertides: el tema dels anys setanta Història d'amor, que juga (adequadament així) durant la seqüència del romanç; i 'Nightclubbing' de Iggy Pop, famosament utilitzat en el drama sobre drogues de 1996 Trainspotting\nLes mosques de Westworld\nA l'inici de 'Gènere', Serac visita la visita del president brasiler Filo (Al Coronel), on deixa clar a Filo que l'opció de desafiar-lo serà assolida i completament arruïnada. El patrimoni familiar i polític de Filo serà destruït, i serà substituït per algú que estigui al fil. Al llarg de la conversa, Filo lluita amb una mosca, batent periòdicament la amenaça dels insectes. Westworld ha utilitzat mosques des del primer episodi de la sèrie, on actuen com a signes de mal funcionament.\nLa primera vegada que els veiem, és en el moment exacte dels glops del xèrif de Westworld. Apareixen de nou tant a Teddy com a Dolores, cap de les quals té cap mena de reacció davant d’elles (cosa especialment inquietant perquè un s’arrossega directament sobre els ulls de Dolores) i, de nou, al final de l’estrena de la sèrie, quan Dolores el mata. a la galta. Per a Dolors, matar la mosca va suposar el començament de la seva desafiament cap als seus creadors, com ho són els amfitrions (oeren,en aquest moment) no ha pogut fer mal a cap ésser viu. En el cas de Filo, la mosca té un paper similar. Sembla que assenyala la sensació de Filo: la seva negativa inicial a estar en línia amb les exigències de Serac. Però el fet que no sigui capaç de desfer-se'n pot significar que és massa feble per rebel·lar-se contra el seu creador (polític).\nWestworld crida els aficionats a la literatura\nEl 'gènere' veu el retorn de delinqüents de baix nivell Ash (Lena Waithe) i Giggles (Marshawn Lynch), que, a banda de ser una de les parelles més divertides de la sèrie, també poden tenir uns coneixements força amplis de literatura. Giggles anomena a Liam 'Little Lord Fauntleroy', una referència a la novel·la de Frances Hodgson Burnett de 1885 sobre un noi empobrit que es converteix en aristòcrata. Un moment després, Ash diu: 'Fa que el rei Midas sembli Tom Canty', fent referència tant a un mite grec sobre un home que podria convertir qualsevol cosa en or amb un toc, com a un personatge principal de la novel·la de Mark Twain de 1881 El Príncep i el Pauper.\nNo obstant això, les referències no són només gènere literari. Assenyalen un greu error en el sistema, que ha estat implicat en episodis anteriors, però encara s'ha d'explorar completament. Ash and Giggles són matons bàsics al món segons Incite: els seus camins de vida són força inesperats pel que fa al seu lloc a la societat. Però clarament són molt més intel·ligents del que els concedeix el sistema, cosa que implica que l’algorisme de la vida de Rehoboam potser no està en sintonia amb la humanitat com Serac voldria creure que ho és.\nUn llibre al taulell assenyala els temes de la temporada 3 de Westworld\nA l’institut de Sonora, a Mèxic, Charlotte ha tingut l’Home de Negre compromès amb força (i no, amb aquella anormalitat sanguínia que apareix mentre s’adapta a la seva teràpia AR perma-retenidor no necessàriament vol dir que William és un amfitrió; probablement tingui més a veure amb qualsevol cosa que li va injectar Charlotte abans que li fessin petar), continuem veient els efectes del vessament de dades de Dolores. Això inclou el lamentable resultat del psiquiatre de William en descobrir que el seu marit l’ha deixat i ha pres els seus fills amb ell. Quan William passa pel seu despatx poc després, la veu penjar-se per la finestra. A la vora del seu escriptori hi ha una pila de llibres, i un d'aquests és Jo era allà.\nJo era allà, de Hans Peter Richter, narra la història de Hans i Gunther, dos joves que arriben a l’edat durant l’auge del règim de Hitler i que s’incorporen al programa juvenil SS. És una opció interessant per mantenir-se a l’oficina, sens dubte, sobretot tenint en compte que és un llibre escrit per a adults joves. Però els seus temes, sobretot els relacionats amb un líder amb els ideals amb els quals no necessàriament esteu d’acord, s’adapten Westworld en general, i per a aquesta temporada en particular ... sobretot pel món domèstic despertat de Maeve i la seva posterior conversa amb Dolores / Connells.\nUna devolució al passat de Westworld a la temporada 3 planteja algunes preguntes\nAbans que Charlotte i la seva família topessin amb la seva desgraciada sort al final de 'Decoherence', Charlotte encarna el seu fill per la ciutat fins a la casa del seu ex marit Jake (Michael Ealy). A mesura que la parella esquiva el caos general deixat arran de l’abocament de dades d’Incite, passen un carreró on s’està pintant a la paret un tros de pintades familiars.\nMentre que n’hi hagi Westworld l’afició serà ràpida a assenyalar la devolució al laberint que va acaparar gran part de la narració de la primera temporada, val la pena assenyalar que no només no va estar pensada per a convidats humans del parc Westworld (Arnold ho va crear per a Dolors), sinó que no hi ha cap raó ningú fora del parc hi hauria estat exposat. Veure-ho aparèixer al mig del 'món real' de San Francisco és estrany, i, segurament, la resposta a la seva aparença quedarà clara a final de temporada, també serveix per alimentar-se en tot aquest tema.el món real en realitat és una simulació“la teoria ha estat donant voltes.\nLa còpia de seguretat de Maeve reintrodueix una figura del passat de Westworld\nAbans que Maeve pugui reconstruir-se, aconsegueix un acord amb Serrac: no fracassarà en la seva missió per derrotar a Dolores, però necessitarà una còpia de seguretat per fer-ho. A Warworld, és capaç de veure més enllà de la simulació a la instal·lació real on es reconstrueix el seu cos-juntament amb d'altres hostes-. I és aquí on veiem els números de sèrie de tothom que Serrac ha escollit per unir-se al seu exèrcit hoste personal.\nEl primer, per descomptat, és Hèctor (que, per desgràcia, no arriba a la nova fase corporal). Però un d'aquests altres és un altre conegut de Madame Maeve des de fa molt temps: CP0124831983 no correspon a ningú més que Clementine (Angela Sarafyan), que vam veure per última vegada al final de la temporada 2, després de ser reprogramada amb la capacitat de manipular altres hostes del parc a la Maeve. , però amb un propòsit decididament més sinistre. Ara que sabem que Clementine està en camí cap al món real, la pregunta és si mantindrà o no la seva programació actualitzada. Amb dos amfitrions treballant junts que puguin controlar tot allò relacionat amb l’ordinador, no s’explica el poder que Serrac tindrà a la seva disposició en la seva guerra contra Dolores.\nnou joc de scrolls majors 2017\ncaixer autèntic jax\nmad max fury escena d'obertura de la carretera


Mis colegas - 7accents\n09.02.2018 05.15 h\nFou després d'un bon bolo a la Traviesa, Torredembarra, quan m’envaïa una de les frases més icòniques que he escoltat fins al moment: "Yo abrí el bar porque tenía ganas de compartir mis discos de vinilo con los colegas". L'Uri i jo vam somriure mentre brindàvem, i es creà un oasi de ritme, plaer i victòria.\nEn Jota és un autèntic personatge. Porta dècades programant bandes internacionals i peninsulars en la seva Califòrnia particular, i ha construït des dels fonaments una manera de gaudir i vibrar amb la música i l'art, alhora que regenta la Traviesa com a associació cultural, fent front a l'oci nocturn tòxic i invasiu de la costa. Un supervivent dels setanta, un hippy per a qui els anys només li han ofrenat saviesa i instants de màgia àcida. Sempre ple de públic ambiciós i amb programació setmanal ininterrompuda, a la Travi la música únicament emana dels amplificadors de guitarra o dels vinils que ell mateix punxa, per anar directe a l'ànima de la gent.\nMalauradament, la Travi és una espècie protegida. No hi ha res més enriquidor que la pluralitat, m'agrada afirmar de tant en tant, però, a hores d'ara, continua essent una utopia infantilista. A l'oci nocturn no li agrada la pluralitat, ni tampoc la diversitat cultural i musical. A l'oci nocturn no li agrada la música que pugui esdevenir diferent a la pròpia música de l'oci nocturn. Als empresaris de la nit els repugnen frases com: "Yo abrí el bar porque tenía ganas de compartir mis discos de vinilo con los colegas". No saben què és compartir discs.\nL'oci nocturn és CONSUM i, per tant, tens dret a reclamar.


Ferrer Bobet és un dels més nous i interessants projectes que s'estan duent a terme al Priorat, avalat pel prestigi dels seus socis: l'empresari Sergi Ferrer-Salat -ex farmacèutic i actual gerent de l'espai Monvínic de Barcelona-, i l'enòleg Raül Bobet -amb una llarga experiència en el gran grup vitivinícola Miguel Torres i al seu torn ànima mater del celler Castell d'Encús a Costers del Segre-.\nEl celler Ferrer Bobet s'ubica a la zona de Porrera, en un entorn natural que posseeix unes particularitats excepcionals per a la viticultura i que, de fet, van ser determinants a l'hora de decidir per aquestes contrades. Porrera és una de les àrees més fresques del Priorat, gràcies principalment a la marcada influència dels vents del nord-est, amb un subtil efecte moderador de la Mediterrània, i una topografia caracteritzada per la presència de diverses de les vinyes de més alçada i amb més pendent. Aquests factors conflueixen per crear un fort contrast tèrmic entre el dia i la nit, fet que afavoreix una òptima maduració fenòlica i la conservació de l'acidesa, la frescor i les aromes. Així mateix, les múltiples orientacions de les vinyes conformen una rica diversitat de mesoclimes i brinden la possibilitat de crear vins de particular complexitat i elegància, sense oblidar els sòls compostos de forma gairebé exclusiva de pissarra, la llicorella, que només els millors clossos del Priorat posseeixen, i que contribueixen de manera vital a l'inimitable personalitat dels vins.\nFins a la data, per alguns dels seus vins s'han emprat vinyes centenàries de Carinyena i Garnatxa Tinta procedents de vinyes totalment controlades que gaudeixen de totes aquestes qualitats. Als propietaris d'aquestes els uneix una llarga relació d'amistat i respecte.\nEl projecte del celler Ferrer Bobet es posa en marxa en el 2001, amb l'adquisició d'una finca de 70 hectàrees, en un enclavament situat a 6 quilòmetres de Porrera, en direcció a Falset. I al mateix temps que es construïa el celler, es van plantar les vinyes pròpies sobre 20 hectàrees als voltants del celler, en els anys 2003, 2004 i 2005, en bancals i terrasses minuciosament seleccionades després d'exhaustius estudis edafològics i d'adaptabilitat, amb Samsó, Garnatxa Negra, Syrah, Cabernet Sauvignon, Viognier i Roussane, amb portaempelts i clons de baixa productivitat per aconseguir un perfecte equilibri de la vinya, on s'aplica la viticultura orgànica que no contempla l'ús d'insecticides ni herbicides.\nBona part del celler està encaixat al subsòl i entre vinyes per preservar el paisatge i l'equilibri natural de la zona, on dóna cabuda als espais d'elaboració del vi i a les instal·lacions tècniques. Només el recinte superior, en el qual s'ubiquen els espais d'accés, embotellat i expedició, i l'àrea de visites, fan notar la seva presència sobre l'horitzó muntanyós. Aquest mimetisme amb el paisatge, el dinamisme tecnològic i la lleugeresa de la coberta, són els traços que defineixen aquest particular celler.\nLa qualitat i característiques que es busquen en els seus vins es basen en la selecció de la parcel·la on es troba el vi, passant pel temps de verema, la selecció fruit a fruit fins a l'obtenció del most, tot això pensant en elaborar un vi amb un marcat frescor, amb tanins suaus i una astringència gairebé imperceptible.\nPer això, la verema es realitza en caixes de 10 kg i prossegueix amb una estricta selecció fruit a fruit, emprant una doble taula de selecció. La fermentació es realitza en tines de petit volum, de 15 i 30 hectolitres, amb la intenció de vinificar de manera independent cada parcel·la. La majoria de tines són de roure, factor que millora l'estructura dels vins i optimitza la seva integració amb la fusta. Els vins posteriorment envelleixen en bótes franceses de gra fi el temps necessari per aconseguir la seva màxima expressió i rodonesa, i finalment s'embotellen sense clarificar ni filtrar, per preservar al màxim les seves qualitats organolèptiques.\nTota aquesta enologia a Ferrer Bobet s'aplica sota el convenciment que només una viticultura respectuosa i detallista permet obtenir els fruits de la màxima qualitat, i amb ells elaborar un gran vi que transmeti el paisatge, el clima i el terroir. Per això, el celler s'ha construït de forma minuciosa, en base a un disseny que garanteix un òptim flux de treball, per tal d'operar per gravetat al llarg de tot el procés, des de la recepció del raïm fins a l'embotellament.\nEls primers vins de Ferrer Bobet van néixer de la collita 2005: el Ferret Bobet i el Ferrer Bobet Selecció Especial; però en algunes anyades també s'han elaborat altres vins, com el Ferrer Bobet Vinyes Velles i el Ferrer Bobet Selecció Especial Vinyes Velles; tot depèn de la qualitat intrínseca de cada varietat en cada collita.\nTal com comenten els seus elaboradors: "Tant Ferrer Bobet Vinyes Velles com Ferrer Bobet Selecció Especial Vinyes Velles pretenen, sobretot, mostrar el nostre profund respecte i admiració per les terres que ens acullen. L'ortodòxia en la viticultura i en l'enologia busca, precisament, reflectir, amb particular elegància, el frescor, l'harmonia i la puresa, així com l'essència mineral profunda i complexa del Priorat".\nCal destacar que tots els raïms procedeixen de vinyes situades en bancals amb terres de llicorella, amb classificació fruit a fruit del raïm en doble taula de selecció i omplert de dipòsits per gravetat. Excepte el Ferrer Bobet, tots els altres vins fermenten en dipòsits de fusta de 15 i 30 Hl, i la transformació malolàctica i criança la realitzen en bótes de roure francès de gra fi i torrat mig lleuger.\nEl Ferrer Bobet és el seu vi base. S'elabora a partir de raïms de Carinyena, Garnatxa Negra, Syrah i Cabernet Sauvignon procedents de les vinyes plantades durant els anys 2004, 2005 i 2006 en terrasses i bancals de llicorella, i fermenta en dipòsits de 15 i 30 Hl de fusta, inoxidable i ciment, amb una criança d'uns 9 mesos en bótes de roure francès, un 60% bóta nova.\nEl Ferrer Bobet Selección Especial acostuma ser un varietal de carinyena, procedent exclusivament de bancals de llicorella, durant una mitjana de 18 mesos.\nEl Ferrer Bobet Vinyes Velles s'elabora a partir de vinyes velles de Carinyena (70%) i Garnatxa Negra (30%), i realitza el mateix procés que el Selecció Especial, excepte en la seva criança, que generalment és de 15 mesos.