Màrquez arranca quart\nDovizioso bat Viñales i Crutchlow a la primera sessió a Buriram || Rossi acaba vuitè i Jorge Lorenzo té una dura caiguda, de la qual culpa la moto\n© Marc Màrquez es va fotografiar amb seguidors tailandesos al nou traçat de Buriram.\nAndrea Dovizioso va encapçalar la taula de temps de la primera sessió d’entrenaments lliures del GP de Tailàndia davant de Maverick Viñales, Cal Crutchlow i el líder del Mundial, el lleidatà Marc Màrquez. Un altre dels protagonistes va ser Jorge Lorenzo, que va sortir disparat en un espectacular accident que va acabar amb la moto partida en dos. El balear va haver de ser traslladat en ambulància a un centre mèdic per descartar algun tipus de lesió al canell esquerre, ja que el peu dret no va patir nous danys en el contratemps. Després de l’ensurt, Lorenzo va assenyalar que “no puc especificar què ha provocat l’accident. No ha sigut culpa meua ni per haver frenat més darrere ni res per l’estil”. La cinquena posició va ser per a Danilo Petrucci, superant Iannone i Álvaro Bautista, que va acabar sisè malgrat la seua caiguda a la part final de la FP2. Pedrosa, Valentino Rossi i Johann Zarco van completar el top 10.\n“Hem d’adaptar la posada a punt. En general, hem fet un bon treball i em sento còmode amb el nostre ritme de carrera. En la qualificació veurem més on som”, va assegurar Marc Màrquez després de firmar el quart lloc. “Feia calor, però no era una temperatura insuportable. Hem treballat en la mateixa línia dels últims GP, utilitzant les sessions de divendres per provar pneumàtics, posada a punt, electrònica i condicions de la pista”, va afegir el pilot de Cervera.\nPer la seua part, Mattia Pasini va dominar la jornada en Moto2 i va ser més ràpid que Francesco Bagnaia, segon, i Àlex Marquez, tercer i protagonista de dos bones sessions. “El primer dia en un circuit nou sempre és complicat, ja que ho has d’entendre tot ràpidament. Tanmateix, hem fet un gran treball amb la posada a punt i els pneumàtics des de la primera sessió”, va dir el lleidatà.\n“Hem de concentrar-nos a ser més ràpids. L’equip ha fet un gran treball per oferir-me els millors reglatges, tant en les relacions de canvi com en la resta de la posada a punt”, va afegir el germà de Marc.


Sessió ordinària de ple, febrer de 2017 — Ajuntament d'Igualada\n24º max. / 12º min. 16/10/2021 01:49\nSou a: Inici / Noticies / Sessió ordinària de ple, febrer de 2017\nEl Saló de Sessions de l’Ajuntament d’Igualada ha estat escenari aquest dimarts, 28 de febrer, de la sessió ordinària de ple corresponent al mes de febrer de l'any 2017, comptant amb l'assistència de tots els regidors que formen part del plenari, tret de la regidora Rosa Plassa (CiU), que ha excusat la seva assistència.\nL'ordre del dia, que es pot consultar AQUÍ, ha inclòs l'aprovació de l'acta de la sessió del mes de gener i, a la seva part resolutiva, el debat i aprovació de cinc punts de Dinamització Econòmica, Coneixement i Interior, un de Qualitat Urbana i un darrer d'Hisenda.\nEn l'apartat de les mocions, se n'han debatut i aprovat dues, abordant temes com l'Adhesió al Pacte Nacional del Referèndum, a proposta de CiU, ERC i CUP, i la Millora de les Infraestructures i la Mobilitat, a proposta del PSC, CiU i ERC. Se n'ha refusat una tercera, en aquest cas del PP, demanant la sortida d'Igualada de l'Associació de Municipis per la Independència. També s'ha aprovat la Declaració Institucional pel 8 de Març, Dia Internacional de les Dones. Els darrers minuts d'aquesta sessió ordinària han servit, com és habitual, per escoltar els precs i preguntes dels grups municipals i del públic assistent a la sala.\nA continuació es pot tornar a visualitzar aquesta sessió de ple, incloent els resultats específics de cada votació (*els primers minuts de la part no resolutiva no es poden visualitzar per una incidència tècnica, disculpeu les molèsties):


Entrades amb l'etiqueta ‘EcoturismeConcepte’\nSón dies de confinament, de patiment, de reflexió. Com tants altres sectors econòmics, el turisme es troba en estat de shock. Segurament per això necessita, més que mai, entendre cap a on va el món i començar a adaptar l’activitat turística a la nova realitat —i societat— que sorgirà després de la pandèmia. Aquesta necessitat del sector s’està abordant en múltiples webinars i articles a través dels quals experts en turisme intenten predir (amb totes les precaucions possibles per la gran incertesa del moment) quin podria ser el futur del turisme a mig i llarg termini (perquè a curt termini ja s’assumeix un 2020 perdut).\nEntre aquests webinars destaco els següents: la conferència “El turisme després del turisme” (a partir del min. 58:00), del sempre magistral José Antonio Donaire, en el marc d’un debat sobre allotjament turístic organitzat per la Taula Gironina de Turisme; els webinars organitzats per Travindy, com ara “Propuestas para echar una mano desde un turismo responsable”; o el webinar de Reset the planet “Análisis crítico del modelo turístico actual: ¿cómo mejorar su resiliencia?”, amb Josep Puigdengolas. Així mateix, alguns articles d’interès són “Del “sobreturismo” al “infraturismo post covid-19”: reflexiones e ideas para hacer frente a la crisis”, de Julia Vera (Travelecoology), “Los días que vendrán”, de Chus Blázquez (Centre Espanyol de Turisme Responsable) o “Viajar después del Coronavirus. Como cambiará el mundo y el turismo tras la pandemia“, de David Gómez (Cuaderno de viaje).\nDesprés d’escoltar i llegir aquests i altres webinars i articles, vull amb aquest post aterrar algunes de les idees i reflexions a l’àmbit de l’ecoturisme. Perquè, passada la crisi sanitària de la Covid-19, sembla que l’ecoturisme de proximitat, aquell que practiquem i practicarem als espais naturals que tenim més propers, presenta bones oportunitats. Ara i aquí n’apunto cinc, tot i que segurament n’hi ha algunes més.\n1. Grups petits, destinacions no massificades\nUn dels trets definitoris de l’ecoturisme és que s’ha de practicar amb grups petits de persones. Això evita impactes en el medi natural (com ara molèsties a la fauna), garanteix una experiència més satisfactòria i facilita una connexió més intensa amb la natura. Ara, a aquests beneficis, se n’hi afegirà un altre: pel fet de ser poca gent, el risc de contagi de malalties infeccioses serà baix (que no nul, perquè això dependrà de la responsabilitat de cadascú a l’hora de respectar el distanciament social).\nMés enllà de l’experiència individual, les destinacions ecoturístiques —és a dir, els espais naturals protegits— solen aplicar mesures per evitar i gestionar la massificació en certes èpoques i moments de l’any (si bé és cert que no sempre se’n surten). Aquesta gestió de l’ús públic i dels fluxos de visitants prendrà més rellevància que mai; per tant, caldrà destinar-hi més recursos i millorar-ne l’eficàcia.\nL’ecoturisme es practica amb grups petits, d’unes 15-20 persones, si bé en algunes activitats encara són menys (8-10). Foto: Xavi Basora.\n2. Entorns saludables, destinacions properes\nChus Blázquez, del Centre Espanyol de Turisme Responsable, apunta que “la tendència que ja existia en el mercat turístic cap al retorn a allò proper i saludable s’ha accelerat amb aquesta crisi i col·loca les destinacions de proximitat, rurals i d’interior en una posició privilegiada”. El professor Donaire creu que qualsevol estratègia de comunicació turística (tant d’empreses com de destinacions) haurà de ser capaç de transmetre i garantir dos missatges: que l’experiència turística es desenvoluparà en condicions de seguretat i que ho farà en espais saludables.\nL’ecoturisme de proximitat, aquell que es practica en espais naturals propers, pot complir novament amb aquestes demandes que vindran. La seguretat, pel fet de practicar-se en grups petits (ja n’hem parlat); la proximitat, perquè d’espais naturals atractius el nostre país n’és ple, i la salut, perquè què millor que el contacte amb la natura per enfortir la nostra ment i el nostre cos (llegiu si no la declaració sobre la interdependència entre salut i natura a Catalunya).\n3. Espais ben conservats per prevenir pandèmies\nEn aquest article de Raúl Rejón s’explica que “la destrucció d’hàbitats provocada per les activitats humanes, que està causant una extinció massiva d’espècies, està darrere de l’origen i l’expansió de malalties infeccioses que afecten persones, algunes en forma de pandèmia com l’actual COVID-19”. I en aquest altre article de Xavier Duran es diu que “la desforestació facilita el contacte d’animals que porten patògens amb les comunitats humanes”, i que la pèrdua d’espècies i d’individus implica que els virus “tenen menys diversitat d’animals per infectar”.\nSi llegim aquests dos articles en clau contrària, resulta que la conservació d’hàbitats i espècies esdevenen estratègies clau per ajudar a frenar l’expansió de malalties infeccioses. Si ja eren conegudes una pila de raons per prendre’s seriosament la conservació de la natura i la biodiversitat, ara se n’hi afegeix una altra tan o més important. Per tant, cal afavorir polítiques, estratègies i activitats que contribueixin a la conservació del medi natural, i l’ecoturisme n’és una ja que sense natura ben conservada, adeu ecoturisme.\nDestinacions com la Garrotxa porten ja anys treballant per un turisme sostenible. Foto: Xavi Basora\n4. Les coses, més ben fetes que mai\n“M’agradaria pensar que entrem en l’era de l’ètica”, deia el professor Donaire en la seva xerrada, apuntant el clam social que sembla que arribarà després de la pandèmia per exigir que les coses es facin bé. El Centre Espanyol de Turisme Responsable ho expressa en termes semblants: “Estem davant d’un canvi de paradigma de la indústria turística mundial davant aquest moment d’incertesa, cap a un major paper dels valors i del propòsit en les empreses turístiques”. I no només les empreses, sinó que els propis visitants respondran a un perfil “més compromès, més conscient i amb valors cada vegada més alineats amb la sostenibilitat”.\nTal com he explicat vàries vegades en aquest blog, l’ecoturisme, per definició, és i ha de ser un turisme responsable i sostenible. Per això, totes les definicions acadèmiques insisteixen en un seguit de principis que ha d’aplicar qualsevol producte que vulgui atorgar-se l’etiqueta d’ecoturisme. Si aquests valors de sostenibilitat i responsabilitat seran més demandats passada la pandèmia (esperem que així sigui), les empreses i els productes d’ecoturisme es trobaran a la pole position (i ho hauran de recalcar i comunicar eficaçment).\n5. Respecte per la natura i més connexió presencial entre persones\nLa darrera oportunitat és la més profunda i seria una derivada (o potser l’origen) de l’anterior. Aquesta crisi ha evidenciat que les societats més benestants, i els països més rics, viuen (vivim) al marge de la natura i dels límits que imposa el planeta que ens acull. Així mateix, ha posat de relleu que, malgrat l’auge de les tecnologies de la comunicació i de les xarxes socials, les relacions interpersonals presencials i de qualitat seguiran sent més necessàries que mai.\nSi alguna cosa promou l’ecoturisme i, en general, el turisme responsable i sostenible és el respecte pel medi natural i un apropament real a les persones que viuen on té lloc l’activitat turística. Les relacions humanes, ja sigui entre els propis turistes com amb els amfitrions, agafaran més rellevància, i qualsevol producte (eco)turístic les haurà d’emfatitzar i cuidar.\nConclusió i un desig\nMalgrat el desastre humà, social i econòmic que deixarà la pandèmia del coronavirus, també s’obren oportunitats en molts àmbits que caldrà aprofitar. Sovint són canvis que ja s’intuïen però que ara s’acceleraran. L’ecoturisme de proximitat és un d’aquests àmbits que en pot sortir beneficiat, tan a curt com a mig i llarg termini.\nM’agradaria pensar, doncs, que l’ecoturisme, el turisme de proximitat i el turisme responsable es prioritzaran, a partir d’ara, en les estratègies de promoció turística i de desenvolupament local. Així mateix, reclamo una gestió i una regulació de les activitats ecoturístiques que disposi de recursos i coneixement i que serveixi per garantir que aquestes noves necessitats socials seran satisfetes adequadament.\nEtiquetes: ContribucióEcoturisme, EcoturismeConcepte, MarquetingTurístic, PlanificacióTurística\nPublicat a Reflexions | Comentaris tancats a Ecoturisme de proximitat: 5 oportunitats passada la pandèmia\nPublicat a Reflexions | 8 comentaris »\nA la natura s’hi pot anar per molts motius. Per desconnectar. Per fer-hi esport. Per contemplar. Per caminar. Per pensar. Per sentir. Per badar. Per observar. Per competir. Per recol·lectar. Per meditar. I per aprendre, entre molts altres. Aquest darrer motiu és el fil conductor de l’exposició “Camins de natura, itineraris vitals”, una proposta molt recomanable per reflexionar sobre la relació entre l’educació ambiental i el medi natural. L’exposició es troba als jardins del Palau Robert de Barcelona fins al 31 de gener de 2016.\nEducació ambiental a la natura i ecoturisme són cosins germans. Dues disciplines amb molts punts en comú i límits difusos. I és que, com sovint explico, un dels pilars de tota proposta ecoturística és la interpretació del medi. Els turistes o visitants, a més de gaudir del seu temps lliure, volen aprendre alguna cosa de la natura, tornar a casa sabent més coses d’aquell entorn que han visitat. La clau per aconseguir-ho rau en convertir l’activitat turística en una autèntica experiència interpretativa. I aquí el paper dels guies de natura és vital.\nL’exposició convida a passejar pels jardins del Palau Robert. © Xavi Basora\nNo us vull descobrir gaires coses de l’exposició. Sí que us diré que, tot i les petites dimensions de l’espai que ocupa, la concentració de reflexions per metre quadrat val molt la pena. Algunes de les que més m’han fet pensar us les comparteixo:\n“Interessar-se i conèixer el medi on vivim, la natura, no només enriqueix la nostra vida, reforça valors fonamentals per al nostre benestar i és la base per fer front als reptes de present i futur.”\n“No es tracta de conèixer per acceptar, sinó de conèixer per canviar.” [Teresa Franquesa, doctora en Ciències Biològiques]\n“Per convertir una passejada en una experiència vital: pren-t’ho amb calma, deixa’t sorprendre […], escolta la natura, escolta el teu cor, la vista no ho és tot, toca i olora, fes salut […]”.\n“Hi ha persones que ens ajuden a veure-hi clar, a veure allò que tot sols no som capaços de sentir o entendre. Segur que en coneixes alguna. Gràcies al seu acompanyament […] has estimat petits detalls del teu entorn.” […]\n“Sóc una part de tot el que he trobat al meu camí.” [Alfred Tennyson, poeta]\nLes fotografies de l’exposició ens posen a prova. © Xavi Basora\nA més d’incitar-nos a pensar, la mostra també vol donar a conèixer els itineraris d’educació ambiental existents a Catalunya. Per això se n’han seleccionat 52 per a aquesta exposició. Són itineraris que recorren diferents punts del territori català. La majoria posen en relleu els aspectes naturals però també se n’hi presenten altres que mostren aspectes culturals, tecnològics o industrials.\nMentre duri l’exposició (fins al 31 de gener), s’han programat de manera paral·lela nombroses activitats per a perfils i interessos diversos, relacionades amb l’educació ambiental i la natura. La majoria són itineraris guiats per educadors/es ambientals per tal d’experimentar i comprendre millor allò que ens envolta. Totes les sortides són gratuïtes però cal inscripció prèvia a través dels formularis que trobareu al web de l’exposició.\nUnes caixes de fusta ens fan experimentar amb el sentit del tacte. © Xavi Basora\nAquesta exposició és un projecte de la Societat Catalana d’Educació Ambiental (SCEA) amb motiu de la celebració dels 40 anys del primer itinerari de natura a Catalunya i a l’Estat (el 1975 al bosc de Santiga, a Barberà del Vallès) i dels 30 anys de creació de la Societat. Dos moments històrics i rellevants dins la tradició ambientalista i associativa dels catalans, que van donar un impuls molt important a l’educació ambiental del nostre país.\nEl projecte ha comptat amb el patrocini de la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament de Barcelona, l’Àrea Metropolitana de Barcelona, la Diputació de Barcelona i la Fundació La Caixa.\n> Què fan i com són els guies ecoturístics?\n> Ecoturisme, un concepte confús\nEtiquetes: EcoturismeConcepte, EducacióAmbiental, Exposicions, Guies, Interpretació\nJa fa uns anys que em dedico a divulgar les bondats de l’ecoturisme. I, de vegades, encara dubto si és el terme més adequat, si més no al nostre país. I és que passa el temps, però el concepte segueix generant confusions. En reunions de caire professional o en xerrades en públic, els orígens dels malentesos acostumen a ser sempre els mateixos. També hi ha experts en turisme a qui no els agrada el terme, o que creuen que no està ben trobat. Potser tenen raó. O potser no. És un debat viu, tot i que, com se sol dir, “el nom no fa la cosa” (però hi influeix, certament).\nEn aquest blog, dedicat precisament a l’ecoturisme, només vaig parlar del concepte amb una mica de profunditat en el primer apunt, aviat farà un any. Ara que comencem nova temporada, ho tornaré a fer. No vull dogmatitzar, simplement us donaré la meva visió del tema després d’haver-hi reflexionat a fons, i d’haver consultat manuals i textos acadèmics.\n“Turisme responsable d’observació de la natura”. Aquesta seria la manera més breu que he trobat —fins al moment— per descriure l’ecoturisme. És una definició que inclou dues perspectives: el què i el com. Vegem-les.\nObservar i conèixer espais naturals de gran valor ecològic i paisatgístic és la motivació principal dels qui practiquen l’ecoturisme. A la imatge, el prat d’Aguiló, dins el Parc Natural del Cadí-Moixeró. © Xavi Basora\n>> El què: un turisme d’observació de la natura\nSi comencem pel final de la definició (observació de la natura), la primera perspectiva seria la motivació (el què). De fet, la motivació o l’interès principal dels turistes quan es desplacen a un indret és una manera per distingir diferents modalitats de turisme. De motivacions —i modalitats— turístiques, totes les que vulgueu. A part de les més generals (descansar, desconnectar, estar amb la família o els amics, etc.), n’hi ha d’allò més específiques que han generat modalitats pròpies: gaudir de la platja (turisme de sol i platja), conèixer el món del vi (enoturisme), practicar una activitat física o de risc a l’aire lliure (turisme actiu), visitar monuments (turisme cultural) i així un llarg etcètera.\nContemplar la natura, d’acord, però què inclou la natura? A grans trets, i des d’una perspectiva turística, inclouria animals salvatges, boscos de tota mena, paisatges naturals de gran bellesa, formacions geològiques sorprenents, i plantes i flors singulars. Així mateix, també s’hi solen incloure totes aquelles manifestacions culturals vinculades estretament al medi natural (usos i costums tradicionals, construccions ancestrals, etc.). La natura com a motivació pot semblar força específica, però en realitat és prou àmplia com per integrar altres motivacions més especialitzades, com ara observar ocells (que ha donat lloc al turisme ornitològic) o descobrir indrets d’un gran interès geològic (que ha donat peu a la modalitat del geoturisme o turisme geològic). El turisme ornitològic, el geoturisme i d’altres serien, per tant, activitats o submodalitats incloses dins l’ecoturisme.\n>> El com: un turisme responsable i sostenible\nL’altra perspectiva de la definició (turisme responsable) té més a veure amb l’actitud, amb el compromís. De qui? Del turista, però també de les empreses que comercialitzen les activitats ecoturístiques i de les administracions públiques que les regulen i controlen. En aquest sentit, l’ecoturisme hauria de ser, per definició, una forma de turisme responsable (i sostenible). A la pràctica, això es pot materialitzar de moltes maneres, però m’agrada agrupar-ho en quatre principis:\n1) com a ecoturistes —o com a empreses que oferten aquest tipus d’activitats—, hem de contribuir a conservar els espais naturals que visitem, ja sigui econòmicament o per altres vies (en això, hi aprofundirem un altre dia).\n2) visitar i contemplar espais naturals és una activitat de lleure (com qualsevol altra activitat turística), però els ecoturistes també volem que es converteixi en una autèntica experiència interpretativa, que ens serveixi per aprendre sobre la història natural d’aquell indret, les problemàtiques ambientals del moment, les iniciatives de conservació que estan en marxa, etc. Per fer-ho, podem contractar guies de natura que ens acompanyin i ens ajudin a entendre millor el que veiem, podem visitar o utilitzar els equipaments interpretatius que solen haver-hi a dins o a prop dels espais naturals (centres de visitants, rutes interpretatives, etc.), o podem optar per l’autoaprenentatge via publicacions i apps. Des de la perspectiva de les empreses ecoturístiques, aplicar aquest principi vol dir tenir la voluntat (i la capacitat) de seduir el turista amb els valors naturals que acull cada territori, facilitar-li informació i animar-lo (o acompanyar-lo) en el descobriment del medi natural.\n3) l’ecoturisme, si està ben planificat i executat, procura que l’impacte dels turistes sobre l’entorn i les cultures locals sigui mínim —que no nul, perquè això és impossible— i assumible. Que aquest principi sigui una realitat (ja que és ben cert que no sempre s’aconsegueix) depèn de tots: dels turistes, de les empreses, de les administracions i de les entitats no lucratives, entre d’altres. I, novament, hi ha moltes vies i estratègies per aconseguir-ho: a través de la normativa, endinsant-nos a la natura en grups reduïts de turistes, sent respectuosos amb els animals i les plantes, limitant el nombre de visitants en espais naturals molt emblemàtics, etc.\n4) finalment, l’ecoturisme, en tant que una modalitat de turisme responsable i sostenible, ha de beneficiar les economies locals (i no a grans multinacionals). Per tant, ens hem d’assegurar de contractar serveis (guies, taxis) administrats per empreses de la zona que visitem, allotjar-nos en cases rurals gestionades des del propi territori o comprar productes i records (aliments, artesania, etc.) fabricats per la població local.\nFeta aquesta explicació, sol sorgir sempre la mateixa pregunta: com podem saber si una activitat o allotjament turístic que volem contractar respecta aquests principis? La manera més habitual és comprovant si disposa d’algun tipus de certificació ambiental que garanteixi el compromís de l’empresa amb el turisme responsable i sostenible. I d’acreditacions d’aquest tipus n’hi ha una bona pila, com ara la Carta Europea de Turisme Sostenible. També és cert que hi ha activitats que compleixen més uns principis que uns altres. I, d’altra banda, alguns d’aquests principis, especialment el primer, requereixen d’un compromís elevat i no sempre resulten fàcils d’aplicar.\nEls ecoturistes tenen voluntat d’explorar però també d’aprendre. Els equipaments interpretatius com aquest plafó hi ajuden. A la imatge, un mirador dins del Parc Natural de l’Alt Pirineu. © Xavi Basora\n>> Confusió de l’ecoturisme amb el turisme sostenible\n>> Turisme de natura, un concepte més entenedor?\nA la natura es practiquen multitud d’activitats turístiques que no tenen per motivació principal observar animals, plantes i paisatges. Les més populars són, segurament, les associades al turisme actiu, en les que la motivació principal és realitzar activitats físiques i esportives a l’aire lliure que, de vegades, comporten una dosi de risc i adrenalina (turisme d’aventura). Alguns exemples serien el ràfting, l’escalada, els quads, el descens de barrancs, la BTT, l’espeleologia, l’esquí o el paracaigudisme, entre moltes altres.\nDit això, també és cert —per acabar-ho de complicar, o de clarificar— que hi ha nombroses activitats “frontera” en les que la motivació principal és doble: fer una activitat que requereixi un cert esforç físic i, al mateix temps, contemplar i conèixer l’entorn i el medi natural. Aquí hi entrarien propostes com el senderisme, el cicloturisme, les marxes a cavall, el caiac, etc. En aquests casos, una manera per distingir si aquestes activitats apunten més cap a l’ecoturisme o cap al turisme actiu seria en el grau d’integració dels quatre principis descrits.\n>> El nom no fa la cosa\n[Si heu arribat fins aquí, enhorabona. Reconec que aquest article és dens, llarg i teòric. Us prometo que el següent, que ja s’està coent, serà tot el contrari: una crònica d’una escapada 100% ecoturística!]\nEtiquetes: CETS, ContribucióEcoturisme, EcoturismeConcepte\nPublicat a Reflexions | 16 comentaris »\nUn turisme que té cura de la terra\nHi ha propostes turístiques que emanen compromís amb la natura. Que ens aporten alguna cosa més que conèixer indrets de gran bellesa. Us imagineu seguir la pista de l’ós bru de la mà d’una entitat que destina grans esforços a preservar aquesta espècie tan amenaçada? O visitar un paratge del Collsacabra acompanyats d’un biòleg que treballa per recuperar-hi estanys per als amfibis? Ara, això és possible amb els nous paquets ecoturístics que acaben de presentar la Xarxa de Custòdia del Territori (xct) i l’agència de viatges Tarannà.\nPer als que no la conegueu, aquesta xarxa integra la major part d’entitats del país que es dediquen a la custòdia del territori. Són entitats de la societat civil –tot i que també n’hi ha de públiques– que treballen per conservar la natura i el paisatge de paratges concrets i que per aconseguir-ho es posen d’acord amb els propietaris d’aquests indrets. Una idea que la xct resumeix en un dels seus lemes insígnia: “persones que tenen cura de la terra”. Quines persones? Els propietaris dels terrenys, les entitats amb els seus membres i seguidors i, si ho volem, nosaltres com a turistes que visitem aquestes zones “en custòdia”.\nSota la coordinació de la xct, algunes entitats han dissenyat un conjunt de propostes turístiques de cap de setmana per gaudir de la natura i conèixer la bona feina que porten a terme les pròpies entitats i els propietaris amb els que col·laboren. L’agència de viatges Tarannà, reconeguda per la seva tasca de responsabilitat social, és qui s’encarrega de comercialitzar aquests productes. Inicialment són set propostes, però la voluntat és se n’hi vagin afegint de noves.\nUna de les propostes permet observar el contrast entre el paisatge humit de les riberes de l'Ebre i els camps de secà adjacents. Autor: Grup de Natura Freixe.\nD’aquestes escapades ecoturístiques, n’hi ha per a tots els gustos. Mar i muntanya. Natura i cultura. Ecoturisme i turisme rural i gastronòmic. Tot en el marc d’un turisme responsable i de proximitat.\nSi us atrau l’alta muntanya, l’associació CEA Alt Ter us acompanyarà a conèixer els tresors naturals del Ripollès, amb activitats ben diverses com resseguir la ruta del Ferro en bicicleta elèctrica, identificar rastres animals o observar ocells a l’aiguamoll més gran de la comarca. Per la seva part, l’entitat Acciónatura us endinsarà –de dia i de nit– pels boscos i camins que freqüenta l’ós bru, sentint la seva presència, i gaudint d’unes vistes fabuloses del Pirineu.\nSi sou més de paisatges aquàtics, us imagineu navegar amb un veler –amb nit inclosa– per sobre dels canyons ocults del Maresme? Aquesta és l’aventura que us proposa l’associació SUBMON, amb l’afegit que sereu, per un dia, investigadors de cetacis. Terra endins, l’aigua també és la protagonista al riu Ebre. El Grup de Natura Freixe us guiarà per l’interior de boscos de ribera exuberants i canyissars per conèixer els seus projectes de gestió d’aquests hàbitats. I, a tocar de tanta humitat, veureu el contrast que ofereixen els camps d’oliveres, que produeixen un oli ecològic d’una gran qualitat.\nEls paisatges rurals són l’epicentre de la resta de propostes. Al cor del Collsacabra, l’associació Paisatges Vius us encisarà amb aquest entorn bucòlic i us explicarà com construir i instal·lar caixes niu per a ocells i lirons. Si saltem al Lluçanès, podreu viure una experiència 100% rural a la finca d’un propietari modèlic. Els tècnics del Centre d’Estudis dels Rius Mediterranis (del Museu Industrial del Ter) també us revelaran com van recuperar la biodiversitat d’un pantà i del torrent que l’alimenta. Finalment, l’associació IAEDEN us aproparà a unes vinyes tocades per la tramuntana, als peus de l’Albera. Amb dos privilegis afegits: els monuments megalítics (dòlmens i menhirs) i l’oportunitat de degustar productes locals de la mà dels propietaris que els produeixen.\nA bord del veler "Onas" navegarem per sobre dels canyons ocults del Maresme i investigarem els cetacis. Autora: C.A.Chicote - SUBMON.\nAjudem a conservar els indrets que visitem\nUn dels trets distintius de l’ecoturisme és que nosaltres, els turistes i visitants, ajudem a conservar els elements naturals dels indrets que visitem. Això, que sona molt bé, no sempre es tan fàcil de portar-se a la pràctica, sobretot per part de les empreses que ofereixen les activitats ecoturístiques. Algun dia en parlarem, de les diverses vies que tenim –i tenen també les empreses– per fer possible aquesta contribució.\nAixò ho dic perquè, en el cas de la iniciativa que acabem de presentar, el compliment d’aquest principi no té cap dubte. I és que adquirint algun dels set paquets ecoturístics, estem donant suport als projectes que duen a terme les entitats, que no busquen altra cosa que ajudar a salvaguardar els valors naturals, culturals i paisatgístics dels paratges visitats. Es tracta, doncs, d’un turisme que té cura de la terra.\nEtiquetes: ContribucióEcoturisme, Custòdia-del-territori, EcoturismeConcepte, Escapades\nPublicat a Propostes, Reflexions | 9 comentaris »


No deixa de tenir la seva ironia que l’inventor de la dinamita, Alfred Nobel, fos el precursor d’aquests premis. No dubto pas de les bones intencions dels actuals membres del Comitè suec a l’hora de concedir aquest premi però en el cas de la Unió Europea crec que se’ls ha anat una mica la mà i, francament, crec que fan tard. Concretament fan tard 60 anys. Si aquest reconeixement l’hagués rebut en el seu dia la Comunitat Europea del Carbó i de l’Acer, com a orígen de l’actual Unió Europea, i que va servir per a pacificar les relacions entre França i Alemanya després de la II Guerra Mundial al posar sota una única autoritat comuna els recuros de la indústria armamentística, doncs aleshores hagués tingut sentit. Però ara, quan la Unió Europea està potser en una de les hores més baixes com a institució no li veig la lògica.\nDe res van servir aquestes institucions europees durant la guerra de Bòsnia on l’exèrcit serbi es va dedicar a la neteja ètnica assassinant massivament població civil musulmana de Bòsnia. Durant els anys que va durar la masacre, a què es dedicava la Unió Europea? Van ser novament els Estats Units els que van haver de portar la iniciativa per acabar amb el genocidi a Europa.


Es tracta d’un grup de lluita i apoderament format per persones amb diversitat funcional que treballen per un objectiu: tenir veu dins la societat i que les seves opinions siguin reconegudes. Els Autogestors de l’Anoia lluiten per l’autodeterminació, el dret a decidir i els drets fonamentals. Els integrants del grup, que es va presentar divendres passat en el marc de l’European Balloon Festival, volen prendre decisions per ells mateixos i ser tinguts en compte dins la comunitat. Creuen que la millor manera de fer-ho és demostrar que son capaços, i per aquest motiu volen donar-se a conèixer com a persones apoderades, lliures i capaces.\nLa imatge gràfica del grup ha estat dissenyada per Nil Morist i Marina Camprubí. El seu desplegament ha estat possible gràcies al suport de la Kaserna i els ajuts que l’Ajuntament d’Igualada hi destina a través del Programa Impuls, que va escollir aquesta proposta dins dels seus pressupostos participatius.\nL’acte de presentació dels Autogestors de l’Anoia va finalitzar amb un vídeo realitzat per la Judit Gómez i una peça musical de Jordi Olivé.


El virus del Nil ja ha arribat a Catalunya - Migdia Cope Catalunya i Andorra - COPE\nEl virus del Nil ja ha arribat a Catalunya\nEl virus del Nil occidental no es transmet de persona a persona, sinó per les picades dels mosquits, que han picat abans un animal infectat.\nTiempo de lectura: 1' 14 sep 2020 - 15:46\nEl Departament d'Agricultura ha confirmat un cas de virus del Nil occidental a Catalunya. Es tracta d'un poltre i creuen que s'hauria infectat a la zona del Montsià, perquè l'animal no s'havia mogut últimament, segons ha explicat la investigadora Núria Busquets a Migdia Cope Catalunya i Andorra: "El fet de detectar anticossos indica que la circulació del virus és relativament recent, és a dir, que va tenir lloc el darrer mes o màxim dos mesos."\nLa vigilància en cavalls i ocells és molt important per detectar el virus precoçment i determinar les àrees de risc. Ara s'han extremat les mesures de vigilància a la zona i s'ha ampliat el mostreig en hípiques i granges d'aviram per determinar el radi de circulació del virus a l'Ebre.El virus del Nil occidental no es transmet de persona a persona, sinó per les picades dels mosquits, que han picat abans un animal infectat. El mosquit comú n'acostuma a ser, doncs, el transmissor, i les altes temperatures i la humitat n'afavoreixen la proliferació.\nEl virus pot causar la meningoencefalitis, una malaltia que afecta el sistema nerviós central. Els símptomes en aquests casos més greus són fort mal de cap, febre alta, rigidesa al clatell, vòmits i símptomes neurològics, com confusió, desorientació, i en casos més extrems, convulsions, pèrdua de força i fins i tot el coma.\nEn les últimes setmanes s'ha intensificat la vigilància a Catalunya arran dels casos d'Andalusia, on ha aparegut un brot amb quadres neurològics greus i tres morts.Les primeres persones amb símptomes del virus del Nil, com meningitis, van arribar als centres sanitaris el 5 d'agost, i el 12 d'aquest mes la Conselleria de Salut ja el va considerar com un brot.


Avís legal - Cites a Cegues\nPàgina actualAvís legal\nAvís legal de www.citesacegues.cat i www.citasaciegas.net\nCites a Cegues (www.citesacegues.cat i www.citasaciegas.net) és una agència online per a la cerca de relacions estables de parella.\nAmb seu principal a:\nC/ Joaquim Viola Lafuerza, 18 baixos\nPer contactar-nos utilitza el formulari de contacte que hi ha a l’apartat “Contacta” de la web o l’adreça electrònica anterior.\nIdea original i direcció executiva: Alba Vallejo Ollé\nNúmero d’identificació fiscal: 33.950.768-P\nEl fet de registrar-se al portal de Cites a Cegues atribueix la condició d’usuari/a. Aquest/a accepta, en l’esmentat registre, les Condicions Generals d’Us (CGU) i la Privadesa de Dades.\nCites a Cegues és titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial de les seves pàgines web, així com dels elements que aquestes contenen (imatges, so, software, textos, marca i logotip, disseny,..).\nEn virtut dels articles 8 i 32.1, paràgraf segon, de la Ley de Propiedad Intelectual, queden expressament prohibides la reproducció, la distribució i la comunicació pública, inclosa la modalitat de posada a disposició, de la totalitat o part dels continguts de la pàgina, amb finalitats comercials, en qualsevol suport o a través de qualsevol mitjà tècnic, sense la autorització de Cites a Cegues. L’Usuari es compromet a respectar els drets de Propietat Intelectual i Industrial titularitat de Cites a Cegues. Podrà visualitzar els elements del portal i fins i tot imprimir-los, copiar-los i guardar-los a qualsevol suport físic sempre i quan siguin, única i exclusivament, per a us personal i privat.\nCites a Cegues no estableix cap límit territorial a l’abast dels seus serveis, si bé inicialment la seva activitat es centrarà a territori català. Cites a Cegues es reserva el dret d’ampliar els seus serveis a tot l’estat i, també, a exportar la idea original a altres països del món.\nCites a Cegues es reserva el dret de realitzar, sense avís previ, les modificacions que consideri oportunes al seu portal, tant pel que fa als continguts com als serveis que s’ofereixen en sí.\nCites a Cegues no exerceix cap mena de control sobre els enllaços o hipervincles d’altres espais d’Internet que pugui contenir la web. Cites a Cegues no assumirà, per tant, cap responsabilitat pels continguts d’aquests ni en garantirà la disponibilitat tècnica. Aquestes connexions externes no impliquen cap mena de cost per l’usuari. La seva funció és donar a conèixer els establiments de restauració que habitualment col·laboren amb Cites a Cegues als usuaris del portal.\nCites a Cegues es reserva el dret d’incorporar banners publicitaris si ho considera oportú. Aquests estarien subjectes a una relació contractual que podria ser de tipus remunerat.\nLa relació entre Cites a Cegues i l’usuari/a es regirà per la normativa espanyola vigent i qualsevol controvèrsia es sotmetrà als Jutjats i Tribunals de la ciutat de Lleida.\nS’informa de la Resolució de litigis en línia en matèria de consum (Art. 14 Abs. 1 ODR-VO). La plataforma web de la unió europea sobre la resolució de litigis en línia en matèria de consum (RLL) està disponible al següent enllaç: http://ec.europa.eu/consumers/odr/\nCites a Cegues no està obligada a participar en cap procediment de resolució de litigis davant d’un organisme d’Arbitratge del Consumidor.


2 de enero de 2020 (22:22 CET)\nDes del 1982, data de l’inici de l’autonomia política del País Valencià s’ha avançat, teòricament, en el reconeixement dels drets lingüístics, com a conseqüència de la declaració d’oficialitat de la llengua pròpia, el valencià. Però, com ha explicat el professor Vicent Pitarch, l’oficialitat de les dues llengües, castellà i valencià, no és paritària, és asimètrica, i per tant caldria compensar la situació de desigualtat no amb declaracions formals, sinó amb mesures concretes.\n1.- Ara que som al principi del 2020 és el moment de formular desitjos i propostes per al nou any. Per això, en primer lloc, desitgem que les institucions públiques, com per exemple els ministeris del govern espanyol, facen passos per evitar el secessionisme lingüístic en les seues actuacions públiques. La campanya “Som 10 milions, som una llengua”, que la Plataforma per la Llengua ha engegat recentment, a través del web www.som10milions.org, vol conscienciar sobre els perills dels intents de fragmentació lingüística .\n2.- En segon lloc, els servidors públics tant si treballen per a l’administració autonòmica com per a l’estatal, haurien de dominar les dues llengües oficials. És a dir, tota persona que treballe en un lloc amb llengua pròpia hauria de poder atendre la ciutadania en la llengua pròpia del territori.\n3.- Com a tercera proposta en forma de desig, caldria una informació visible, amb cartells, a les oficines administratives i als equipaments públics sobre el dret d’expressar-se en valencià. Especialment eixa informació s’hauria de ser visible als locals de l’administració de l’estat, com ara oficines, registres de la propietat, jutjats i també comissaries de policia.\n4.- En quart lloc, l’atenció per escrit de tots els serveis de l’administració pública, bé siga municipal, comarcal, autonòmica o estatal, als territoris de parla catalana, s’hauria d’oferir en eixa mateixa llengua. Això ha d’incloure tant l’atenció per via electrònica o presencial. Ens referim, per exemple, a instàncies i tot tipus de documents. Per dur endavant aquesta mesura només cal voluntat política i compliment de la legalitat vigent.\n5.- Un altre tema bàsic i urgent és demanar l’ús oral en valencià a tots els funcionaris que atenen el públic.\n6.- Igualment caldria que totes les biblioteques públiques del País Valencià tingueren una secció digna de llibres en valencià, tant amb obres de referència com amb novetats.\n7.- En el sector del comerç caldria que els rètols de les botigues i les llistes de preus de venda dels productes estigueren en valencià. La informació escrita suposaria començar a complir-se realment el dret a rebre informació en valencià.\n8.- Igualment, en els sectors dels bars i restaurants també caldria tenir les cartes en valencià, a més de l’atenció oral en la llengua pròpia. Sense els llistats dels menús en valencià, el possible ús de la llengua pròpia prové sempre de l’actitud oral del client.\n9.- El món del futbol professional no pot ser alié a l’ús públic del valencià. Per això la llengua pròpia hauria d’estar present en la retolació dels estadis, en la megafonia dels camps i en la comunicació dels club valencians de la Primera Divisió.\n10.- I, finalment caldria referir-se al delictes inclosos al Codi Penal. La motivació de l’odi als parlants de les diverses llengües existents al Regne d’Espanya no pot continuar impune. L’oposició a dret de parlar valencià ha de ser considerat també com un delicte contra la llibertat d’expressió.


El reconeixement de l’afició musical es reflecteix amb els més de 1000 concerts presentats i en milions d’entrades venudes des de 1985. La seva oferta abasta tots els gèneres i èpoques de la música clàssica: del Barroc a les Avantguardes, passant pel Romanticisme; de les obres mestres de la música simfònica a la intimitat del recital.\nLa programació de les seves temporades, sempre equilibrades, riques i variades en l’elecció del repertori, ens la serveixen les millors orquestres, directors i solistes del panorama internacional.\nCada temporada de Ibercamera està enfocada com un viatge, en el qual cada concert és una destinació que deu estar relacionat amb l’anterior. Diferents escenaris de Barcelona, com a L’Auditori, El Palau de la Música o el Gran Teatre Liceu rebran a grans artistes i orquestres d’aquesta 31ª temporada.\nDins de la programació d’aquest any podrem gaudir d’artistes com la lisboeta Maria João Pires, juntament amb Julien Libeer, interpretant Schubert el proper mes de febrer. L’orquestra simfònica de Berlín en el L’Auditori o el gran Maurizio Pollini interpretant a Beethoven en el mes d’abril. Entre uns altres.\nDes d’Hotel Omm t’aconsellem que no et perdis els concerts oferts per Ibercamera i et convidem al fet que gaudis de les nostres instal·lacions en ple Passeig de Gracia, que convertiran aquest viatge en un gran luxe.


JxCat i ERC desencallen 715.000 euros del pla d'inversions de Girona però no s'estalvien recels de l'oposició La República\nJxCat i ERC desencallen 715.000 euros del pla d’inversions de Girona però no s’estalvien recels de l’oposició\nACN Girona.-L’equip de govern de l’Ajuntament de Girona ha aconseguit desencallar 715.000 euros del pla d’inversions que va rebre un ‘no’ rotund de l’oposició. De tot aquell paquet, que sumava […]\nACN Girona.-L’equip de govern de l’Ajuntament de Girona ha aconseguit desencallar 715.000 euros del pla d’inversions que va rebre un ‘no’ rotund de l’oposició. De tot aquell paquet, que sumava 13 milions d’euros (MEUR), el ple d’aquest febrer ha donat llum verda a tirar-ne dues endavant. Per una banda, 500.000 euros que serviran per comprar dos nous autobusos urbans; i per l’altra, 215.000 euros en millores a escoles. L’aval a JxCat i ERC, però, no ha estat exempt de recels i crítiques per part de l’oposició. Guanyem Girona, PSC i Cs han criticat “les formes” de l’equip de govern per haver portat aquests dos punts d’urgència al ple i han tornat a reiterar la necessitat de “treballar” perquè la ciutat tingui pressupostos.\nEl ple d’aquest febrer ha viscut, en part, la ressaca de l’anterior. Aleshores, l’oposició en bloc va votar en contra del pla d’inversions de JxCat i ERC. I ara, l’equip de govern de Girona ha aconseguit desencallar una petita part de tot aquell paquet que sumava 13 MEUR. En concret, 715.000 euros.Ha estat a través de dues modificacions de crèdit, que s’han portat a ple per la via d’urgència. La primera inversió, que s’ha aprovat per unanimitat, permetrà destinar mig milió d’euros a comprar dos nous autobusos urbans per a Transports Metropolitans de Girona (TMG). La tinenta d’alcaldia d’Hisenda, Maria Àngels Planas, ha subratllat la necessitat de tirar endavant la inversió perquè pugui executar-se aquest 2021 (com marca l’Estat). I l’ha justificada, també, per seguir avançant amb la modernització de la flota que va engegar-se ara fa cinc anys. La segona inversió que ha aprovat el ple destinarà 215.000 euros en millores a escoles. Entre d’altres, es comprarà mobiliari i material per a les diferents escoles bressol, es reposaran els canviadors de la guarderia Cavall Fort, es canviaran les finestres del Col·legi Verd o es rehabilitarà part de la façana de l’Escola Santa Eugènia. En aquest cas, tots els grups hi han votat a favor excepte Guanyem, que s’ha abstingut.”Només aquí i avui”Tot i permetre que les dues inversions tirin endavant, l’oposició ha mostrat obertament els seus recels cap a l’equip de govern. El portaveu de Cs, Daniel Pamplona, ha criticat que els dos punts s’hagin dut a ple per la via d’urgència i, en to irònic, li ha dit a Planas que li agradava “viure al límit” anant a darrera hora. El PSC, per la seva banda, ha definit les dues propostes com “un pedaç” i ha demanat a l’equip de govern que presenti pressupostos i “dialogui” per poder tenir la majoria necessària per aprovar-los. “Només aquí i avui els votarem que sí”, ha subratllat el regidor Joaquim Ruhí. “No ens agraden les urgències ni que ens portin partides per la porta del darrere, perquè poden trobar-se que estigui tancada”, ha dit. La regidora de Guanyem Girona, Laia Pèlach, ha insistit en què la voluntat del seu grup no és “frenar” sinó “treballar” perquè la ciutat tingui pressupostos per al 2021, després de “l’espectacle vergonyós” que el govern –ha dit- va fer al ple de gener. I el regidor Pere Albertí ha justificat l’abstenció del grup amb les millores a les escoles com un vot de càstig per les “formes” que ha tingut el govern a l’hora de presentar-los la proposta. Albertí, molt crític amb el regidor d’Educació, Àdam Bertran, li ha retret que aquest mateix matí haguessin parlat i no li hagués dit res sobre les inversions a escoles. “Poques aportacions podem fer si ens ho comuniquen així”, ha lamentat.Bertran, per la seva banda, en to conciliador, ha dit que no hi havia cap voluntat de portar res al ple “per la porta del darrere”. I dirigint-se a Guanyem, ha demanat al grup “no buscar crispació” i ha dit que, potser, a la propera reunió amb ells, “caldrà que hi hagi un relator”.Enganxada i denúncia El ple d’aquest febrer també ha aprovat una moció ciutadana per donar suport als encausats arran dels talls del Tsunami Democràtic a la frontera. L’ha presentada la Fundació Llibreria les Voltes en nom de la Taula per la Independència i la plataforma Girona Vota. El text, que també s’ha portat a altres ajuntaments, reclama que s’arxivin les causes contra tots els encausats pels talls a l’AP-7 i exigeix a l’Estat que aprovi una Llei d’Amnistia “per a totes les persones preses i represaliades” arran del procés. A Girona, la moció ha tirat endavant per àmplia majoria, amb els vots a favor de JxCat, ERC i Guanyem. El PSC i Cs hi han votat en contra.Durant el debat de la moció, però, el portaveu del partit liberal, Daniel Pamplona, ha tingut una sonora enganxada amb l’empresari i activista Josep Campmajó (a qui la Guàrdia Civil va detenir durant l’operació ‘Volhov’).El portaveu de Cs ha dit que, al seu parer, “el fervor de tallar carrers” que tenen els independentistes es deu “a la sang andalusa i extremenya que corre per les seves venes”. Pamplona ha comparat les protestes del procés amb aquelles manifestacions agràries. Però al mateix temps, i citant Josep Pla, també ha dit que els independentistes “s’amaguen sota l’ala”, en una dualitat que explica “un caràcter de fugitiu” i que “s’estrangeritza”. I aquí, el portaveu de Cs ha fet referència a Puigdemont.Campmajó, per la seva banda, ha volgut recordar a Pamplona que la seva mare és de Jaén. “M’agradaria pensar que, quan vostè ha fet referència als orígens andalusos no identifica una qüestió de raça, perquè la democràcia no entén de races”, ha dit al portaveu de Cs. I li ha etzibat: “I això em recorda un llibre, que algú amb qui segurament comparteix alguns pensaments, va titular ‘La raza'” (en referència al dictador Francisco Franco).Això ha encès el portaveu de Cs. Daniel Pamplona ha acusat Campmajó d’haver-lo assimilat “amb un llibre feixista”, l’ha titllat “d’energumen irrespectuós”, de “gentussa” i de “pseudodelinqüent”, i ja ha avançat que el denunciaria per dany a la pròpia imatge.


I el Dalí continua...: LAIA LLUCH, Directora d'un centre d'aprenentatge infantil i professora a la UB i a la UOC\nLAIA LLUCH, Directora d'un centre d'aprenentatge infantil i professora a la UB i a la UOC\nLa Marina del Moral i l'Abril Polonio , que actualment estudien Cultura Audiovisual a primer de Batxillerat, ens ofereixen aquesta interessant entrevista que van fer a la Laia Lluch Molins, exalumna del Dalí. En ella, la Laia evoca els anys que hi va passar i ens comenta la il·lusió que sent per la docència que ara està exercint.\n1. Quin any vas acabar els seus estudis al Dalí? Quants anys tens ara? On vius?\nEl meu darrer curs al Dalí va ser el 2010-2011, quan hi vaig finalitzar el Batxillerat. Vaig estar un total de 6 anys en aquest institut, cursant l’ESO i el Batxillerat. A l’actualitat tinc 26 anys i continuo vivint al Prat de Llobregat.\n2. Què vas fer només acabar els estudis al Dalí? (estudis, feina...).\nPlantejar-me molts i molts reptes. Un d’ells era accedir a la universitat (fet!). Un altre repte era continuar desenvolupant-me professionalment (en construcció...!). I un altre, conèixer món viatjant (en construcció...!).\n4. Què volies ser de petita?\nCert és que vaig tenir l’època en què desitjava ser veterinària, just en el moment que vam tenir els primers animals de companyia a casa. Però des de ben petita el que sempre m’havia fet goig era la docència, ser professora. Ho tenia ben clar i, fins i tot, tinc records que ja des de ben petita jugava assumint aquest rol: feia exercicis de diversos quaderns (amb el rol d’alumna, fent-me passar per alguna companya d’escola) i, conscientment, hi cometia errors perquè, quan canvia de rol i passava a ser mestra, em corregia jo mateixa. M’encantava!\nA l’actualitat sóc directora i professora en un centre (franquícia) que treballa, de manera extraescolar, amb el mètode d’origen japonès que cerca desenvolupar l’autodidactisme en els alumnes, a partir dels 2 anys d’edat. En aquest centre, treballo amb més de 150 alumnes matriculats i la meva funció, a banda de gestionar el negoci, és d’orientar els alumnes en el seu procés d’aprenentatge per tal que desenvolupin autonomia des del primer dia i siguin capaços de desenvolupar totes les capacitats necessàries per aprendre a aprendre. “Si ensenyes a un infant a sumar fraccions, sabrà sumar fraccions; però si l’ensenyes a aprendre, sabrà desenvolupar-se al llarg de la seva vida”. Aquesta segona és la nostra missió.\nAixí mateix, a l’actualitat també sóc professora a la Universitat de Barcelona i a la Universitat Oberta de Catalunya, a la Facultat d’Educació, on imparteixo diverses assignatures per als futurs mestres, pedagogs i psicopedagogs. I també estic vinculada a diversos projectes d’investigació educativa, en què desenvolupem estudis per millorar les accions educatives a l’aula. El meu dia té 24 hores, com tothom, per tant podria dir que m’encanta tot allò que faig (és vital organitzar-me). Hi gaudeixo molt i, de fet, no ho considero com a feina. Aprenc dels alumnes, petits i no tan petits, aprenc també dels adolescents a la Universitat, així com també aprenc dels adults amb qui treballo (famílies dels alumnes del centre, l’equip d’assistents del centre, els companys del Departament de la Facultat...).\n6. Quines feines has fet al llarg de la teva vida?\nPrincipalment, m’he dedicat a la docència. Amb 13 anys vaig iniciar la realització de classes particulars. També va ser quan em va començar a interessar-me el món del lleure; motiu pel qual he fet diverses estades com a voluntària en organitzacions educatives que, els caps de setmana, per les tardes o al llarg de l’estiu, realitzaven accions educatives no formals.\nQuan estava al segon curs de la carrera universitària, em va interessar en què consistia el mètode d’aprenentatge Kumon, atenent que al Prat de Llobregat hi havia un centre i, en passar per davant diversos cops, em va resultar curiós saber en què consistia. I va ser un xoc d’interessos, atenent que la directora d’aquell centre buscava algú amb qui poder treballar al centre cada tarda. Allà hi vaig estar 4 anys i mig, alhora que ho compaginava amb els meus estudis al Grau en Mestre d’Educació Primària.\nSóc una persona molt activa, reflexiva i sempre m’ha cridat molt l’atenció la investigació. De fet, crec que és clau per a tothom en qualsevol aspecte de la vida; a nivell personal, a nivell acadèmic i a nivell professional. Per aquest motiu, vaig decidir cursar el Màster en Innovació i Investigació en Educació, al llarg d’un any. I just quan el vaig finalitzar, vaig descobrir l’oportunitat de poder emprendre el meu propi negoci de Kumon a la localitat de Sant Boi de Llobregat. En aquell moment, també havia decidit iniciar els meus estudis al programa de doctorat. Buf!\nEn qualsevol cas, abans de descriure’m com a graduada en mestre d’educació primària, màster en innovació i investigació en educació, i actualment ja doctora en educació, opto per descriure’m com a una persona activa, inquieta, en procés de millora i creixement personal en tots els sentits; amb moltes ganes de seguir aprenent i ajudant a les persones amb qui tinc contacte per tal de contribuir i fer d’aquest món un lloc millor.\n“Persones petites, en llocs petits, fent coses petites...poden arribar a fer grans canvis”.\n7. Has sentit que el teu pas pel Dalí t’ha ajudat en el teu desenvolupament acadèmic i personal? Com?\nSí, en efecte. El meu pas per l’institut m’ha fet créixer no només a nivell acadèmic, pel que fa a tot allò après a nivell conceptual, sinó també a desenvolupar actituds, valors, normes i capacitats que m’han permès arribar a on sóc. Del meu pas per l’institut me’n duc la capacitat de poder superar-me a mi mateixa davant les adversitats. Del meu pas per l’institut me’n duc, també, l’habilitat de ser constant amb tot allò que tingui entre les mans i de resistir fins al final. De ser capaç de plantejar-me reptes...\n8. Tens algun record especial de la teva estada al Dalí? Recordes alguna anècdota?\nRecordo molt intensament els darrers dies al Dalí, mentre estava a segon de Batxillerat, o també els darrers dies que tenia entre mans la defensa del Treball de Recerca. Eren moltes emocions, alguns problemes familiars, molta il·lusió per continuar endavant, molts nervis per donar el millor de mi i a nivell social no era fàcil de gestionar. Recordo especialment el contacte amb una professora, l’Alba Sabaté, qui em va oferir tota la llum possible per veure que tot en aquesta vida és possible. Costarà més, costarà menys, però tot és possible. Només cal lluitar-hi amb esforç, constància i resistència.\n9. Com eren les teves notes? Van millorar en estudiar el que volies?\nSempre lluitava per obtenir bones notes, però a dia d’avui, en reflexionar-ho, penso que de la meva estada al Dalí no és important quines notes o qualificacions vaig treure (perquè ni me’n recordo), sinó que per a mi el més important és tot el que vaig créixer, desenvolupar-me, aprendre, reflexionar, errar... Me’n porto més aviat un desenvolupament d’una bona actitud per aprendre, conèixer món, ajudar les persones i, en suma, per contribuir a fer d’aquest món un lloc millor.\n10. Creus que la manera d’impartir classes ha canviat? Eren més dures que abans? Els professors eren més estricte que ara?\nSí, en efecte. De la mateixa manera que la societat avança, evoluciona, l’educació també ho ha de fer. És per aquest motiu que a l’actualitat hi ha més estudis sobre com aprenem les persones i, en conseqüència, les metodologies que es desenvolupen a les aules són molt diferents respecte a com van estudiar els nostres pares o com van estudiar, si és que ho van fer, els nostres avis. A l’actualitat, no és tan important tenir coneixements, com si fóssim enciclopèdies plenes, i com si haguéssim de recitar i memoritzar infinita informació... Perquè, si ho penseu, els noms dels planetes que hi ha al sistema solar i que jo vaig estudiar de petita no són els mateixos que a l’actualitat. Plutó ja no es considera un planeta... Bé, en qualsevol cas, ja no és tan important l’èmfasi amb la informació, saber saber saber, sinó que per a mi, i els nous professionals de l’educació, estem treballant per desenvolupar els quatre pilars claus de l’aprenentatge:\n- Saber fer\n- Saber conèixer\n- Saber conviure\nL’objectiu final és que tot infant, independentment del seu context i condicions, pugui gaudir en qualsevol centre del Servei Educatiu de Catalunya d’experiències d’aprenentatge empoderadores i rellevants que li permetin desenvolupar el seu projecte de vida amb dignitat, sentit i benestar. La idea de poder treballar per competències consisteix a integrar i relacionar noves informacions amb els coneixements preexistents per tal que el coneixement sigui significatiu i aplicable. Atès que no es tracta d’emmagatzemar informació, com deia, sinó que esdevé fonamental que l’alumnat aprengui a cercar-la i a interpretar-la tot raonant-la per a construir interpretacions pròpies perquè els alumnes que hi ha a les nostres aules a l’actualitat seran els futurs polítics, doctors, escombriaires, docents... I a l’actualitat, en el món globalitzat en què vivim, hi ha grans reptes a escala global de la població: el desenvolupament sostenible, la pobresa i la inequitat, la intolerància i la violència, i la desigualtat de gènere, entre d’altres. I nosaltres som els agents últims de millorar, a partir de l’educació, la societat en què vivim.\nSegueixes mantenint contacte amb ex-companys de Dalí?\nDes de ben petita, i ja des del parvulari fins i tot, que hi ha hagut dues persones específiques molt més significatives per a mi. Curiosament, durant l’estada al Dalí la nostra amistat va veure’s “alterada” perquè cadascú de nosaltres tres teníem companys diferents i extraescolars també diferents. Però tot i això, l’essència no s’ha perdut; mantenim moltes coses en comú i, a dia d’avui, em sento molt i molt contenta perquè aquesta amistat que fa molt que va iniciar encara continuï.\nPodeu trobar-me a les xarxes, per conèixer-me millor:\nPublicat per Alba Sabaté a 7:38


L'enganyifa dels vols regalats d'Iberia als sanitaris catalans La República\nL’enganyifa dels vols regalats d’Iberia als sanitaris catalans\n#MarcaEspaña Per anar de Barcelona a Eivissa t’obliguen a fer escala a Madrid perquè no són vàlids pels vols directes de Vueling\nIberia feia gala i gran publicitat d’una campanya on regalava 50.000 vols dobles al personal sanitari d’arreu de l’Estat per agrair-los la seva encomiable tasca durant la pandèmia pel coronavirus.\nTal com ha pogut saber La República, però, aquest regal no és gens efectiu i pragmàtic pels habitants a Catalunya. Tot i que oferia vols de franc tant per Iberia com per Vueling, a les condicions d’ús del regal (atorgat per ordre de registre de la sol·licitud d’aquells que es van apuntar) especifica que només és vàlid “en vols operats per Iberia, Iberia Express, Iberia Regional Air Nostrum” i no pas pels operats per Vueling.\nAixò vol dir que tots aquells catalans que vulguin usar el regal amb un vol, hauran de fer escala a Madrid. “Si vull anar a Eivissa, em fan passar per Madrid perquè Vueling opera els vols directes, fet que també passa amb moltes altres destinacions a l’Estat i europees” explica un dels usuaris que ha intentat gestionar el seu regal. Els vols de franc no permeten altres continents que l’Europeu.\nLes operadores de la companyia li han deixat clar que “només el vol és apte amb Iberia” i a més, que s’ha de gastar entre el 22 de juny i el 30 de setembre. Si les escales en vols de curta durada ja de per si són molestes, en temps de pandèmia, no són ni còmodes ni gens recomanables.\nPer acabar-ho d’adobar, i amb resignació, tal com explica el lector de La República, finalment van provar de volar a Madrid per esgotar el regal i el codi de validació del vol gratuït no els funciona. Ara, estan pendents que es posin en contacte des de la companyia de vol per a solucionar aquest segon problema. “Són uns estafadors” ha acabat reflexionant en veu alta l’afectat.


L'àngel de la guarda de Leuviah és el símbol de l'abandonament i de deixar G - Astrologia\nNascut entre el 22 i el 26 de juny, està protegit per l’àngel Leuviah. Descobriu sense més dilacions les seves característiques i com comunicar-vos amb ell.\nSi vas néixer entre el 22 i el 26 de juny, el teu àngel de la guarda és Leuviah, que significa 'Déu que rescata els pecadors'. Aquesta àngel femenina està relacionada amb la idea de rendir-se i deixar-se anar. Amb la seva força i valentia, t’ajudarà a superar les proves que puguin sorgir i t’escamparan el camí. Els nadius de Leuviah tenen molt bona memòria perquè l’àngel de la guarda té un impacte immediat en qüestions relacionades amb la intel·ligència. També són amables, jovials, pacients i rebutgen el conflicte. Quan cal, acompanyen aquells que s’allunyen de la calor humana. Descobriu totes les qualitats del vostre protector.\nLeuviah, àngel de la guarda del càncer (del 22 al 26 de juny)\nCom trucar a ella\nLeuviah és l'àngel que beneeix, absol i aporta gràcia. Però també et permet ser més fort, més valent, superar i entendre les dificultats que travesses. Gràcies a aquest poder de suportar dificultats, som per tant més capaços d’ajudar els que més ho necessiten. Endinsa’t amb nosaltres en els secrets de l’àngel Leuviah.\nDescobriu tots els atributs del protector d’àngels Leuviah\nAmor, diners, coneixement i premonicions, fertilitat, intel·ligència\nThe Thrones, transmissors de llum que faciliten la comprensió de les dificultats de la vida\nAmbre, Crisoprase, Moldavita, Cornalina, Àgata de foc, Turmalina Verda, Rubí Estrella\nSaturn i Júpiter\nLes qualitats que Leuviah beneeix als nadius amb càncer nascuts entre el 22 i el 26 de juny amb:\nL’àngel de la guarda Leuviah és un àngel femení que simbolitza la renúncia i la solta. Els nascuts sota la seva influència tenen una memòria excel·lent perquè Leuviah protegeix contra problemes relacionats amb la intel·ligència. Com a àngel protector, ajuda els qui la criden a combatre la malícia humana. Sovint és per això que aquestes persones són amables, alegres, modestes, pacients i conflictes d’odi.\nEl pentacle de Leuviah\ncompatibilitat de numerologia 9 i 11\nPer què contactar amb Leuviah? el teu àngel de la guarda?\nLeuviah permet trobar un equilibri perfecte. Gràcies a ella, saps prendre decisions justes i assumir projectes factibles. Podeu convocar l’àngel de la guarda Leuviah si voleu ser més savis, viure més senzill, ser més intel·ligents i intentar la inclusió social. Comunicant-se amb ella, es pot descobreix el significat de les dificultats que trobes en intentar integrar-se dins de la societat, plena de desgràcia i acceptació. La modèstia i la precaució permeten superar les adversitats.\nL’àngel de la guarda Leuviah proporciona:\nControl de les teves emocions\nUna capacitat per distanciar-se de persones tòxiques\nCom trucar a Leuviah\nSi Leuviah és el vostre àngel de la guarda, podeu convocar-los durant els dies i les hores de regència, que són el 27 de gener, el 8 d'abril, el 22 de juny, el 5 de setembre i el 16 de novembre entre les 6:00 i les 6:20.\nPer comunicar-vos amb el vostre àngel de la guarda, digueu aquesta pregària amb l’encens de Benzoin:\nOració per Leuviah\nÀngel Leuviah, amplia la meva intel·ligència,\nReforçar la meva lògica i objectivitat,\nMillorar la memòria i la comunicació.\nPermeteu-me trobar una alegria per a la vida\ndins del plaer senzill i saludable de la vida.\nAjudeu-me a suportar el pes de la vida quotidiana sense desanimar-me.\nel càncer és quin element\nQuines celebritats de fama mundial neixen sota el càncer?\nVeure l’hora del mirall invertit 14:41 és un missatge per ser més optimista\ncamí de la vida 3 i 9\npersonalitat del signe zodiacal de Leo\nÀries i Taure estimen\nés bessó compatible amb capricorn\ncompatibilitat del camí de vida 11 i 3


Descripció No et perdis el Conte de Nadal, una adaptació del conte de Dickens, al Teatre de Sarrià de Barcelona. Els fantasmes aconseguiran estovar el cor de dur Scrooge?\nEbenezer Scrooge és un home avar i antipàtic. Tracta malament a la gent que li envolta i no vol celebrar el Nadal. El 24 de desembre se li apareix l'esperit del seu antic soci explicant-li que ha de canviar la seva actitud si no vol acabar malament.\nEl seu antic soci a més li avisa que li visitessin tres esperits, els de Nadal passades, present i futures per a acompanyar-ho en un viatge màgic que li farà reflexionar sobre la vida que està portant.


Contra la violència masclista, autodefensa feminista | Consell Valencià de la Joventut\n24 novembre, 2017 By Consell Valencià de la Joventut\nInsults, comentaris pel carrer, interrupcions constants, menys salari, humiliacions, tocaments, violacions… I així fins a arribar als colps i, d’ací, a l’assassinat. Són moltes i de molts tipus les violències que patim dia a dia les dones amb la impunitat de la societat que ens mira. Però ha arribat l’hora de desbloquejar la ràbia. Hem aprés que els colps i les humiliacions no són quelcom normal, sinó que responen a una clara lògica d’opressió masclista per tal de perpetuar la superioritat dels homes sobre les dones. Així com també hem aprés que el camí per a apoderar-nos i fer front a aquest sistema patriarcal no és altre que el de la sororitat i l’autodefensa feminista.\nTot i que se’ns presenta així, fins i tot a les campanyes que pretenen lluitar contra la violència de gènere, les dones no som éssers passius que reben agressions i necessiten ser salvades. Més aviat se’ns ha col·locat deliberadament en eixa posició per tal d’evitar qualsevol resposta, tant individual com col·lectiva.\nL’autodefensa feminista, com a filosofia de vida i com a pràctica política, implica reforçar i treballar l’autoestima de cadascuna de nosaltres a fi de construir-nos com persones més fortes i segures, capaces d’identificar les agressions que patim, desculpabilitzar-nos per elles i encetar mecanismes de protecció i defensa legítims; i organitzar-nos en un procés d’apoderament col·lectiu al qual la nostra millor arma és la sororitat i el suport mutu.\nL’autodefensa feminista passa per no callar ni justificar cap agressió patida per nosaltres mateixes o per altres companyes, acompanyar-nos en aquest procés de lluita i articular una denúncia enfront de qualsevol agressió masclista. Perquè el masclisme es combat des d’allò personal i des de l’espai públic, des dels grups d’amics i amigues i des dels espais associatius, des de les institucions i des del carrer.\nAixí doncs, l’autodefensa feminista és una ferramenta, individual i col·lectiva, que ens permet apoderar-nos físicament i emocionalment.\nEl 25 de novembre es commemora el Dia Internacional per l’Eradicació de la Violència cap a les Dones, per això, i perquè estem fartes d’aquesta situació de violència intolerable, la bandera que volem onejar, hui i cada dia, des del Consell de la Joventut de la Comunitat Valenciana és la de l’autodefensa feminista, la de l’autoconsciència i la resposta front a les violències patriarcals. Volem fer una crida perquè tota la societat, i especialment les dones joves, s’organitzen i acudisquen a les manifestacions convocades als pobles i ciutats del País Valencià amb motiu d’aquest dia.\n25N apoderament autodefensa consell DONES Entitats equitat feminista joventut juvenils masclista sororitat violència vives volem


Manifest en favor d?un carrer o plaça per als germans Badia a Barcelona i a Torregrossa\nEl proper 28 d’abril del 1936 farà 75 anys d’un fet que els catalans no hem d’oblidar. Els germans Miquel i Josep Badia queien assassinats a trets a la confluència dels carrers Muntaner i Diputació. Nascuts a Torregrossa (Pla d’Urgell) en el si d’una família d’arrel catalanista i treballadora, tots dos es van significar en\nPer aconseguir la independència caldrà deixar sense oxigen per fer política als partits (1er. part)\nHo reconec. Des de fa molts anys havia cregut que la independència l’aconseguiríem per mitjà d’un partit. En canvi veia amb reserves que es pogués fer només a partir de manifestacions o akelarres independentistes (com diria el Duran amb menyspreu). Malgrat havia participat amb la Crida per la Solidaritat als anys 80, quan el seu\nNova enquesta que indica que un referèndum vinculant es guanyaria\nHe escrit dos articles, comparant els dades del CEO amb els resultats del 28N i sortida que hi havia una majoria favorable a la independència si la participació fos inferior del 75% aproximadament. El CEO mostra per cada partit majoritari del 28N el % de persones que el van votar si és senten espanyols, més\nAquest 10 d’abril ha significat una nova injecció de força a favor de l’Estat català. Després del 28N a on semblava a primera vista que els vots a favor de la independència havien perdut (no és ben bé així), l’èxit de la votació en el referèndum a Barcelona ens dibuixa una realitat diferent: Hi ha\nLa votació d’aquest proper diumenge 10 d’abril al referèndum sobre la independència de Catalunya a la ciutat de Barcelona, com també en altres poblacions, ha generat un debat molt interessant dins de la política catalana. Malgrat és un referèndum no vinculant i fet per una entitat privada (eufemisme per poder tenir permís per fer-la), ha


Cau una xarxa de blanqueig del narcotràfic amb tentacles a Andorra - El Periòdic d'Andorra\nCau una xarxa de blanqueig del narcotràfic amb tentacles a Andorra\nL’operació afecta 24 persones i 14 societats, i empleats bancaris del Principat, Suïssa i Portugal\nPublicat el Dissabte, 29 de setembre de 2018 | 04:30 h\nUn dels vehicles d’alta gamma intervinguts en l’‘Operació Zebra’. | AGÈNCIA TRIBUTÀRIA\nL’Agència Tributària ha desmantellat una xarxa acusada de blanquejar 10 milions d’euros procedents del narcotràfic i amb seu a Galícia i Astúries, en el marc de l’anomenada operació Zebra. Les actuacions afecten 24 persones, incloent als responsables i els assessors de l’organització, i a 14 societats. La trama tenia tentacles a Andorra a través de la col·laboració d’alguns empleats bancaris. Es calcula que a Andorra es van blanquejar\nEn concret, tal com ha apuntat l’organització estatal en un comunicat enviat ahir als mitjans, després de quatre anys d’investigacions, s’han aconseguit travar més de 40 immobles, desenes de comptes bancaris per un import global de més de sis milions d’ euros, diversos vehicles d’alta gamma, joies i diners en efectiu.\nAixí mateix, tal com han informat fonts de l’Agència Tributària a Europa Press, els suposats delictes de contraban de tabac, delicte fiscal i blanqueig de capitals que, en el marc de l’operació, van portar a comparèixer davant el Jutjat d’Instrucció número 1 de Lugo a l’exalcalde de Ribadumia, Nené Barral, i a la seva filla, «són trames diferents d’unes mateixes actuacions».\nEn concret, aquesta xarxa desmantellada, des de Galícia i Astúries, va arribar a construir un entramat de societats offshore i de baixa tributació, i testaferros amb connexions a Bahames, Luxemburg i Macau, i amb la col·laboració d’empleats d’entitats bancàries d’Andorra, Suïssa i Portugal.\nL’entramat utilitzava diversos mètodes de rentat de diners procedents del narcotràfic, com l’adquisició de més de 370.000 euros en números de loteria premiats.\nL’operació ha estat dirigida per la titular del Jutjat d’Instrucció 1 de Lugo, Pilar de Lara, i ha comptat amb la col·laboració de les fiscalies de Ginebra, Lisboa i Andorra.\nL’operació Zebra arrenca el juny del 2014, quan els investigadors de l’Agència Tributària tenen coneixement de l’existència d’una organització dedicada al tràfic de drogues dirigida per una parella --J. C. P., amb antecedents per narcotràfic, i N. I. R.–, amb domicili entre la localitat asturiana d’Oviedo i la de Lugo de Quiroga.\nA l’abril de 2015 es procedeix a la detenció d’aquestes dues persones per la seva presumpta implicació en tràfic de drogues, blanqueig de capitals, delictes contra la Hisenda Pública i altres fets delictius connexos amb els anteriors, així com a la realització de vuit registres a Espanya i un a Suïssa, en domicilis dels investigats i a les seus socials dels gestors que els assessoraven.\nL’NTRAMAT / A partir d’aquest moment, els investigadors de Vigilància Duanera de Galícia de l’Agència Tributària, tal com ha apuntat el mateix organisme, comencen a desentranyar l’entramat que havia anat ordint aquesta xarxa per blanquejar els diners que obtenien de les seves activitats de narcotràfic.\nEl principal investigat, J. C. P., ocultava el seu important patrimoni amb la col·laboració de diversos dels seus familiars i mitjançant la creació d’un entramat amb societats radicades a Espanya, Bahames i Luxemburg, i una sèrie de comptes bancaris en territoris offshore com Macau i la pròpia Bahames.\nPer a la creació d’aquesta estructura, el líder de la xarxa havia comptat amb l’assessorament d’un fiduciari suís i una gestoria de la localitat de Lugo de Monforte de Lemos, a més de la col·laboració de diversos empleats d’entitats bancàries d’Andorra, Suïssa i Portugal .\nEls diners de procedència il·lícita es col·locava en els comptes a l’estranger i, posteriorment la xarxa el tornava a Espanya utilitzant diverses tècniques de blanqueig per a la seva inversió en béns. De la mateixa manera, l’organització utilitzava també per al rentat el sistema de compra de números de loteria premiats, mètode d’ocultació que li va permetre blanquejar 370.000 euros de procedència igualment il·lícita.\nPer part de l’autoritat judicial, s’ha ordenat de la mateixa manera el bloqueig de desenes de comptes bancàries per un saldo global de més de sis milions d’euros. A Espanya van ser intervinguts 26 comptes bancaris, dipòsits i valors, tant dels investigats com a nom de terceres persones, testaferros i societats interposades, amb un saldo conjunt de gairebé 1,7 milions d’euros. A Suïssa, s’ha bloquejat un compte bancari i obligacions per import superior als 1,9 milions; a Andorra s’han intervingut quatre comptes bancaris, valors i actius per un import de més de 1,1 milions; al que se suma també el bloqueig de comptes en altres territoris on operava la xarxa --1,2 milions d’euros a Macau i 300.000 euros tant a Portugal com a Bahames-.\nAquests bloquejos de comptes en diversos països van ser possibles gràcies a la tramitació de comissions rogatòries internacionals a Andorra, Suïssa, Portugal, Bahames i Macau. Les mesures cautelars van ser tramitades amb urgència mitjançant directa comunicació amb les unitats d’intel·ligència financera d’aquests països per evitar la desaparició dels fons. En aquests moments l’operació Zebra continua oberta i s’està analitzant la documentació rebuda a partir de les diferents comissions rogatòries lliurades pel Jutjat d’Instrucció 1 de Lugo, sota la direcció de la seu titular, Pilar de Lara.\nDurant la investigació han estat travats més de 40 béns immobles situats a Oviedo, Marbella, Lugo i les localitats també de Lugo de Quiroga i Monforte, béns que es trobaven en uns casos sota la titularitat dels investigats i, en altres, a nom de diverses societats o familiars utilitzats com a testaferros.Així mateix, en el marc de l’operació Zebra han estat intervinguts al principal investigat sis vehicles d’alta gamma (un Porsche, dos Audi i tres Mercedes), valorats en més de 350.000 euros, alguns dels quals havien estat dotats d’espais ocults o caletes, disposats per ocultar tants diners com substàncies estupefaents.En els registres efectuats van ser descobertes igualment joies i diners en efectiu –més de 468.400 euros, 2.380 dòlars i 1.150 francs suízos.


VILALTA: Any de victòries històriques.\nEngego la tele un dia qualsevol de juliol i veig José Montilla informant a la ciutadania d’aquest (tros de) país dels èxits que finalment s’han pogut assolir, després d’una llarga temporada d’esforços col·lectius. “Victòria de la justícia”. Amb l’expressivitat i l’alegria que el caracteritzen i una mica més, Montilla no estalvia qualificatius grandiloqüents a l’hora de fer balanç del resultat. Al (tros de) president se’l veu content. Me n’alegro per ell. Tot i que mai no he sentit la més mínima simpatia pel seu (tros de) partit, no m’agrada que, pel seu origen, es qüestioni la seva capacitat de defensar amb fermesa els interessos catalans davant les pressions forànies. Ara, tot i que amb mesos de retard, per fi ha pogut demostrar que situa el més sagrat d’aquest país entre les seves prioritats.\nA continuació surten representants dels altres partits del govern regional i segueixen els comentaris triomfalistes: hem aconseguit el màxim que es pot aconseguir actualment. “Hem guanyat!”. La nota discordant la posa l’Artur Mas. “Es podia haver aconseguit molt més”. Se li veu el plumero: aquest és dels que encara somien mocions de censura. El tema encara dura mitja hora més. Pesats! Començo a pensar que, tot i tractar-se d’Història amb majúscules, tanta reemissió televisiva, en plena canícula, potser no és bona del tot...\nQue també us cansa que dos mesos després encara es parli dels triomfs del club que és més que un club perquè el país és menys que un país? Sí, potser en fem un gra massa, però cal entendre que en aquests trossos de país les úniques victòries que podem celebrar són esportives. De què voleu que parli la gent? En tots els altres terrenys fa temps que anem de derrota en derrota. Una bona mostra n’és l’acceptació mesella de l’espoli al que ens sotmet l’Estat espanyol.\nLes xifres de l’espoli, segons les fonts, se situen entre 20.000 i 25.000 MEUR al conjunt dels Països Catalans (entre 14 i 17.000 a la C.A. de Catalunya, entre 3 i 4.000 a les Illes i entre 2 i 3.000 al País Valencià). Les de la presumpta millora del finançament autonòmic ballen encara més. En el cas del tros de país de Montilla podrien situar-se sobre els 3.000 MEUR. Vol dir això que l’Estat lladregot passaria a fotre “només” 11-14.000 MEUR a aquest (tros de) país? No. Una millora del finançament només alleugeriria l’espoli si l’augment de recursos retornats a les diferents CCAA del Països Catalans procedís de la reducció dels destinats a les regions espanyoles que en són receptores netes o dels assignats a despeses de l’Estat que no es calculen territorialment sinó que es consideren “de tots” (com la monarquia, l’exèrcit, TVE, l’aeroport de Barajas o el museu del Prado). Si la disminució de recursos destinats a l’interès general és poc probable –gràcies que no hi incloguin els fitxatges del Florentino!-, la retallada de partides destinades a les CCAA amb superàvit ni es planteja. Al contrari, segons els prestidigitadors ministerials, amb el nou sistema totes les comunitats rebran encara més. D’on surten doncs aquests diners? De reduir la xifra de diners retornats en altres conceptes (com ara les inversions directes de l’estat o el finançament municipal)? D’augmentar la recaptació? En els dos supòsits el dèficit fiscal podria augmentar encara més. L’altra possibilitat, potser la més probable, és que tot quedi si fa no fa com estava. Al cap i a la fi, no hem d’oblidar que el president espanyol és un personatge que ha fet de l’ús sistemàtic de la mentida una arma de distracció massiva.\nLa continuïtat del robatori està garantida i tota la nostra classe política n’és còmplice, en la mesura que accepta la vampirització de part dels nostres recursos –més gran o més petita, en funció de si es té o es vol la poltrona- en nom de la solidaritat interterritorial. Desgraciadament el discurs de la solidaritat ha arrelat entre sectors de la població catalana –inclosos alguns independentistes!- fruit d’una visió hispanocèntrica de la realitat. La reemissió televisiva dels afortunadament escassos títols de la roja també ha fet molt mal. Solidaritat amb els que entraren per Almansa? No es tracta de quantificar-ne l’import “acceptable” sinó de negar-la d’arrel: per què hauríem de ser més solidaris amb “les regions pobres d’Espanya” que amb Botswana o Papua Nova Guinea, per posar dos exemple d’estats amb un índex de desenvolupament molt inferior a l’espanyol i amb un índex de catalanofòbia encara més baix?\nDiuen que el nou model és més transparent, que permetrà visualitzar la “solidaritat interterritorial”. De nou la vella cançó de fer pedagogia a Espanya, l’intent estèril de desfer el tòpic del català garrepa. Per què ens ha d’importar més el que opinin de nosaltres a Alburquerque que a Ulan Bator? La pedagogia cal fer-la aquí, a tots i cadascun dels trossos d’aquest país. La gent ha de prendre consciència del que ens roba Espanya; potser aniria bé que acompanyant la sintonia d’inici dels Telenotícies, en comptes de les temperatures de les capitals comarcals, aparegués un comptador d’espoli fiscal, com els que d’alguns blogs d’internet. Potser així el dèficit fiscal no seria a fons perdut sinó que en podríem treure rèdits a mig termini; seria una inversió en desafecció.\nAlgunes veus qüestionen si denunciar l’espoli és compatible amb plantejaments d’esquerra. D’esquerra espanyola segur que no, però –Alerta!- recordem que als anys 80 el referent unitari de l’esquerra independentista ja denunciava, amb els mètodes propis de l’època, el robatori que patia el poble treballador català en mans de l’Estat sangonera espanyol. Perquè, a veure, independentment de qui en sigui el contribuent final, qui ha generat la riquesa per la que es tributa? Quina és la gent del país que pateix més les conseqüències de la manca de recursos? La treballadora, que recorre a la sanitat pública, o la jet set cutre, que presumeix de compartir clíniques privades amb la reialesa i altres paràsits socials?\nPublicat a L'ACCENT, núm. 158. Podeu llegir-lo en línia clicant aquí.\nPublicat per Josep A. Vilalta a 4:57 p. m.


Tractament facial | Farmàcia Dr. Lluís Balcells i Valls\npH 5 Crema Eucerin\nLa crema pH 5 del laboratori Eucerin està indicada per a la hidratació corporal i facial de persones amb pell sensible. El seu component actiu principal és el dexpantenol que afavoreix la regeneració de la pell i manté en perfectes condicions la barrera protectora de la pell, evitant d'aquesta manera la seva deshidratació.\nDermoDensifyer Crema de Dia Eucerin\nLa crema facial de dia DermoDensifyer del laboratori Eucerin conté arctiina i pèptids de les apiàcees que activen la producció del col·lagen i aporten elasticitat, luminositat i densitat a les pells madures.\nDermoDensifyer Crema de Nit Eucerin\nLa crema facial de dia DermoDensifyer del laboratori Eucerin conté arctiina i pèptids de les apiàcees que activen la producció del col·lagen i aporten elasticitat, luminositat i densitat a les pells madures. També conté dexpantenol que estimula la regeneració nocturna de la pell.\nDermoPure Crema Hidratant Eucerin\nLa crema hidratant DermoPurifyer del laboratori Eucerin és una crema hidratant lliure d'olis i fragàncies per evitar que la pell agafi greix. Conté licocalcó A que actúa com antiinflamatori, decandiol com antibacterià per atacar els grans i la carnitina que regula la síntesis de greix.\nEven Brighter Crema de dia Eucerin\nLa crema de dia Even Brighter del laboratori Eucerin redueix les taques i les tonalitats desiguals de la pell. La seva formulació conté B- resorcinol que redueix la producció de melanina per part de les cèl·lules de la pell i, per tant, redueix la hiperpigmentació.\nVolume Filler Crema Facial Eucerin\nLa crema facial Volume Filler del laboratori Eucerin actúa contra la flacidesa i la reducció del volum de la pell. Aquesta acció s'aconsegueix gràcies a la seva formulació de la qual destaquen tres substàncies:\nVolume Filler Sèrum Eucerin\nEl sèrum facial Volume Filler del laboratori Eucerin actúa contra la flacidesa i la reducció del volum de la pell. Aquesta acció s'aconsegueix gràcies a la seva formulació de la qual destaquen tres substàncies:\nLa crema de dia facial Hyaluron Filler del laboratori Eucerin és una crema no comedogènic amb factor de protecció solar 15 per protegir del fotoenvelliment. A més, té efecte antiarrugues gràcies a la seva formulació que conté:\nUrgo Spots Filmogel\nUrgo Spots Filmogel està indicat per curar els grans localitzats. Gràcies a la tecnologia Filmogel es crea un apòsit líquid evitant així que la gent es toqui i es faci ferides i infeccions. Es pot utilitzar a partir dels 3 anys.\nFluid Facial Hidratant Pell Normal/Mixta SPF 15\nEl fluid facial hidratant pell normal / mixta de Hidrotelial està destinat a restaurar la hidratació de la pell normal / mixta i protegir-la enfront de les radiacions solars, evitant així l'envelliment prematur. Conté àcid hialurònic i Fucogel que aporten hidratació a curt i llarg termini.\nFluid Facial Hidratant Pell Grassa\nEl fluid facial Hidratant Pell Grassa està indicat per a la hidratació de la pell grassa, formulat amb actius seborreguladors que aconsegueixen atenuar les brillantors i matificar la cara.\nFluid Facial Hidratant Pell Seca\nEl Fluid Facial Hidratant Pell Seca de Hidrotelial està especialment indicat per a la hidratació, nutrició i protecció de la pell seca, molt seca o deshidratada. Restaura el mantell hidrolipídic, potenciant la seva funció barrera i retornant a la pell la sensació de confort i benestar.\nSèrum Hidratant Il·luminador Pell Desvitalitzada\nSèrum Hidratant Il·luminador pell desvitalitzada indicat per a tot tipus de pell donat la seva textura lleugera i de fàcil absorció. Proporciona una intensa hidratació i una acció antioxidant minimitzant els primers signes de l'edat. Il·lumina i unifica el to de la pell apagada, cansada i desvitalitzada.\nContorn d'Ulls Antifatiga\nEl contorn d'ulls antifatiga proporciona hidratació i atenua els signes de cansament de la mirada, amb actius antiulleres com Haloxyk, Castanyer d'índies, L-Arginina i la cafeïna que té acció drenant i descongestiva. Té una textura de gel indicat per obtenir una màxima hidratació i reducior els signes de la fatiga i el cansament en la mirada.\nUreadin Crema Antiarrugues Correctora SPF 15\nUreadin Crema Antiarrugues Correctora SPF 15 està indicada per a la cura facial diària. Ajuda a corregir els primers signes d'envelliment. Conté coenzim Q10, 5% d'urea i vitamina E que aporta el seu efecte antioxidant. A més, gràcies al filtre solar SPF 15 protegeix enfront del fotoenvelliment.\nNutradeica Gel Crema Facial és una crema d'ús diari per la cara amb tendència seborreica que manté la pell facial hidratada i confortable, especialment en aquelles zones amb major tendència a la aparició de símptomes com l'àrea perinasal, barbeta, front i celles. Fórmula oil-free.\nCrema de nit renovadora\nLa crema de nit renovadora de Hidrotelial aporta nutrició actuant sobre les arrugues i linies d'expressió. Això és degut a la seva composició, amb cèl.lules mare d'Argàn, que activen la producció de col.làgen i elastina de la dèrmis.\nSèrum tensor vitalitzant\nEl sèrum tensor vitalitzant de Hidrotelial està formulat amb dicersos extractes, com el d'Argàn, que de forma concentrada ajuda a reafirmar i allisar la pell. Combína-ho amb la crema de dia o la de nit per potenciar l'efecta.


Una deliciosa tardor a Flandes | Turismo de Flandes\nEl sol s’acosta ja una mica més a prop de l’horitzó, la tardor mostra Flandes i el seu patrimoni en un context paisatgístic fabulós Els boscos flamencs, el llegat de Bruegel, els flamencs del camp o un fenomen culinari típic de Flandes.\nFlandes celebra als seus Mestres (part 1)\nQui diu Gant, diu Jan van Eyck. L’Adoració de l’Anyell Místic porta exhibint-se a la catedral de Sant Bavó des de fa quasi 600 anys. Aquest any, la ciutat ret homenatge al seu gran Mestre amb el festival de la ciutat OMG! Van Eyck was here. Aquesta tardor et donarà una idea del seu univers. A l’església de Sant Nicolau, al costat de l’Adoració de l’Anyell Místic, et submergiràs en una màgica experiència multimèdia al voltant de l’obra del Mestre amb Lights on Van Eyck. Kleureyck amplia el seu palet de colors mentre que el Seven Senses Tour t’acosta als sabors, olors, sons i sensacions des de i cap a Jan van Eyck. Això i molt més, composa una introducció de somni o una aprofundiment en un dels millors artistes de Flandes.\nFlandes celebra als seus Mestres (part 2)\nSaps que també pots conèixer el gran Jan van Eyck fora de Gant? Al Palau de la Dinastia, a Brussel·les, es reunirà amb els seus companys, els Mestres Flamencs Pieter Bruegel i Peter Paul Rubens. Aquests tres grans mestres van viure i treballar a la seva pròpia època, però ara es "reuneixen" per primera vegada. En aquesta enlluernadora i innovadora exposició Meet The Masters, les projeccions 360º i les moderníssimes tècniques de vídeo mapping permeten fusionar els seus mons únics. Descobreix els Estudis d’aquest triumvirat artístic, en els que podràs veure com les seves obres mestres guanyen vida. Les imatges parlen per si, una radionovel·la captivadora afegeix una nova dimensió.\nFlandes, paradís senderista\nLes fulles canvien de color i cauen dels arbres: la tardor ja està aquí i és la millor època per passejar pels bonics boscos i arbredes de Flandes. Les possibilitats que ofereix són infinites. Visita el màgic Tilligembos a Bruges, enfronta’t a la inclinada pendent del Kluisbos, descobreix l’històric Zoniënwoud amb els seus arbres mil·lenaris, a escassa distància de l’atrafegada ciutat de Brussel·les, com també el jardí de plantes de Meise. Aquest jardí botànic és un dels més antics del món.Descobreix a peu descalç la natura caminant pels camins. Sorprèn els teus peus. O simplement busca un bosc per passejar.\nHeroisme sobre dos rodes\nLa tardor és la nova primavera! Degut al Covid 19, els llegendaris clàssics del ciclisme de Flandes no es van poder celebrar durant aquesta primavera. Però no pateixis. Els amants de les carreres ciclistes ara també poden gaudir de la tardor amb les fortes pendents i els difícils carrers flamencs amb llambordes. Ja sigui la Fletxa Brabanzona, la Gant-Wevelgem o la Scheldeprijs: la carrera no s’atura. I després, el millor està per arribar encara. El 18 d’octubre té lloc la carrera de les carreres, el més sagrat de tots els diumenges, la major concentració de ciclistes: el Tour de Flandes, el dia en que nens i nenes es converteixen en herois immortals. No t’ho perdis. Descobreix l’àmplia gama de bicicletes esportives amb les que et sentiràs un autèntic flamenc.\nMuseus des de la comoditat de la teva llar\nSi no pots venir al museu, el museu vindrà cap a tu. Gràcies a les visites guiades de Stay at Home Museum, els amants de la cultura no es van quedar amb ganes durant la crisis del Covid 19. Un expert t’anava guiant per una impressionant exposició o col·lecció, només havies d’encendre la pantalla. I aviat arribarà molt més! A partir de mitjans de octubre, començarà una nova temporada d’aquestes singulars visites. S’han proposat, entre d’altres, el Mayer Van Den Bergh, l’Industriemuseum i el Bourgondische Librije. En elles també es desvetllaran els secrets de l’obra mestre El darrer sopar del primitiu flamenc Dirk Bouts, així com l’exposició "Hans Memling i l’art contemporani".\nCervesa xocolata i patates fregides. Aquests conceptes ens venen immediatament a la ment quan parlem de les delícies culinàries flamenques. I amb raó, però la llista és incompleta. Entre ells també hauria d’estar l’endívia. És una d’aquests productes que passa desapercebut amb massa freqüència tot i ser una joia de la nostra corona culinària. Crua, rostida, saltejada o a la planxa: aquesta deliciosa verdura hivernal típicament belga sempre resulta apetitosa. Vols conèixer la endívia millor? Et recomanem començar per la forma més clàssica: farcellets d’endívia amb pernil dolç i una deliciosa salsa beixamel. Es el moment perfecte per delectar-te amb aquest plat ja que la temporada d’endívies comença a l’octubre. Gaudeix d’aquest menjar lleugerament amarg i descobreix el viatge que l’endívia posa als teus peus des de la terra al teu plat i tot gràcies a les labors flamenques del productor al xef.\nJa sigui a base de caminades o rutes en bicicletes, de delícies gastronòmiques o joies artístiques, o inclús d'un modest record dels dies més foscos. Flandes et captivarà amb la seva varietat de tardor.\nEscrit el 22 / setembre / 2020


L’Igualada Calaf Grup, un rival molt conegut pel Barça Lassa aquest curs - FC Barcelona\nHomeSeccionsHoquei PatinsPrimer EquipNotíciesL’Igualada Calaf Grup, un rival molt conegut pel Barça Lassa aquest curs\nL’Igualada Calaf Grup, un rival molt conegut pel Barça Lassa aquest curs\nSerà el cinquè enfrontament entre dos històrics de l’hoquei, aquest cop al Palau Blaugrana Els quatre partits anteriors han estat victòries blaugrana en tres competicions diferents\nPascual intenta arribar a una bola en un partit de la Lliga Catalana. FOTO: Arxiu FCB\nL’Igualada Calaf Grup s’enfrontarà al Barça Lassa per cinquè cop aquesta temporada aquest dissabte a les 19 hores. El matx, que serà ofert per Barça TV i streaming, serà una nova oportunitat per al Barça Lassa de sumar tres punts d’or per apropar-se al seu gran objectiu, el títol de l’OK Lliga.\nEl Barça-Igualada, un clàssic de l’hoquei patins, serà el cinquè enfrontament aquest curs. Els dos primers van ser dos duels de la Lliga Catalana amb resultats ben ajustats (3-1 a la fase de grups i 2-1 a les semifinals). El tercer partit d’aquesta temporada va ser a l’OK Lliga, a Les Comes, amb un marcador d’1-4 per als blaugranes al mes de novembre. El quart matx, i el més espectacular pel que fa a gols, va ser el 8-0 de la Copa del Rei. Corresponia als quarts de final de la competició i els de Ricard Muñoz es van mostrar intractables, tant en atac com en defensa i a la porteria.\nAquest dissabte, a les 19 hores, la cinquena i última entrega dels Barça Lassa – Igualada Calaf Grup d’aquesta temporada amb tres punts molt importants en joc. Per als blaugranes, per seguir amb l’avantatge de vuit o més punts a l’OK Lliga, i per als arlequinats, per consolidar la seva posició i començar a assegurar-se places europees.\n[[BOTOVERMELL::ENTRADES++FCB LASSA - IGUALADA::ow.ly/10BTnF::HOR::NF::TRACKING::::::]]


L'islam i el món àrab en la biblioteca de filosofia i lletres. Biblioteca Universitària\nL'islam i el món àrab en la biblioteca de filosofia i lletres Biblioteca Universitària\nL'islam i el món àrab en la biblioteca de filosofia i lletres\nLa vida quotidiana, aspectes socials o polítics de l'Islam podran conèixer-se ara en la Universitat d'Alacant gràcies a l'exposició organitzada pel SIBID per a difondre la cultura islàmica a través dels llibres.\nLa Biblioteca de Filosofia i Lletres - Treball Social de la Universitat d'Alacant, dins de la seua línia d'actuació de difondre una extensa i important col·lecció biliográfica, i responent a una necessitat de la Universitat i de la societat en general, ha muntat en el vestíbul del seu primera planta una " Exposició bibliogràfica sobre l'Islam i el món àrab ".\nPer a això, a partir dels fons existents en aquesta col·lecció, realitzant una selecció i compra de materials bibliogràfics durant els últims mesos, s'han elaborat diverses Guies de Lectura que arrepleguen entorn de 150 títols referits a diferents àrees temàtiques.\nLa mostra presenta llibres bàsics per a tenir una opinió documentada sobre L'Islam, incloent-los en les corresponents Guies temàtiques: Des del propi Alcorà, o Islamología de Pareja, a material didàctic per a poder comprendre i explicar l'Islam, Guia " Conèixer l'Islam ".\nL'exposició fa un recorregut per la vida quotidiana, aspectes polítics, socials i culturals del món islàmic que es reflecteixen en les Guies " Les societats de l'Islam ", les dedicades a "La dona en l'Islam" i a la "Literatura àrab".\nUna visió de l'Islam des d'una perspectiva estratègica ens l'ofereix la guia, " Geopolítica de l'Islam ", de la qual cap destacar: "El fonamentalisme islàmic ", amb una ponència de José María Aznar escrita en 1990, així com les constants referències a palestins i israelís.\nLa Guia " Nosaltres i l'Islam " arreplega llibres que parlen de les relacions amb occident, la immigració islàmica a Europa, o la visió àrab de les croades.\nUn menut tríptic anomenat " Conceptes sobre l'Islam i el Món Àrab " completa l'exposició de llibres disponibles per al préstec per a la comunitat universitària, i que es mostren a tota la societat alacantina en general.