EdBuilding Formacions – Agenda d'activitats organitzades per EdBuilding\nOctubre a Maig 2018 – Formació per Oposicions al Cos de Mestres\nEn aquesta formació podria estar la clau per aprovar aquestes oposicions: Aprovar unes oposicions és difícil, però la majoria d’aspirants que no les superen és perquè no s’han preparat bé: Poc temps per estudiar, redactats poc entenedors o programacions mal fetes són les causes de quedar-se pel camí. L’objectiu d’una bona programació és aconseguir que…\n17 de novembre: Objectiu Opos, un monogràfic per enlairar-se amb tot a punt!\nSuperar unes oposicions és difícil, però la majoria d’aspirants que no ho aconsegueixen és perquè no s’han preparat bé: Poc temps per estudiar, redactats poc entenedors o programacions mal fetes són les causes de quedar-se pel camí. L’objectiu és aconseguir que els membres del tribunal (la majoria directors/es o inspectors/es) pensin que tu series l’escollit/da…\nJornada [ED]BUILDING | Famílies i Mestres, entendre’ns per educar (data a concretar)\nCada cop resulta més necessària la implicació de l’AFA o l’AMPA als centres educatius. Tant és així que famílies i mestres formem una única comunitat educativa i hauríem d’anar de la mà en benefici dels infants. Però, sovint, la primera dificultat es troba dins la mateixa associació: Què cal fer per a construir un AMPA…\n17 de gener: inici curs ‘Neuroeducació: Teoria i pràctica per al dia a dia a l’aula’ Noemí Royes\nPÚBLIC DESTINATARI: mestres d’educació primària (Agència de Desenvolupament del Berguedà) CONTINGUT Els darrers anys, neurociència i educació han establert un diàleg que ens enfoca cap la pedagogia de l’evidència. Gràcies als avenços neurocientífics, coneixem cada cop més com és el nostre cervell, com es desenvolupa i com aprèn. Les investigacions han posat al descobert falsos…\n7 Juliol: ‘Objectiu Oposicions | Un pla previ per enlairar-se amb tot a punt’\nEt preparis on et preparis, per superar amb èxit unes oposicions calen una sèrie d’habilitats i coneixements. No esperis a començar el curs de preparació i entrena’t des de ja! En aquesta jornada treballarem: 1.- Autoconeixement: Esbrinarem quines habilitats tens i quines hauràs d’adquirir i treballar més intensament per treure el màxim profit de tu…\nAbril, Maig i Juny: Curs de Mindfulness amb Aura Costa\n6 de juny: ‘La implicació dels avis i les àvies en l’educació dels infants’ Debat participatiu\nEl 6 de juny els avis i àvies sereu els protagonistes d’aquest debat! Ets una àvia o avi cangur i aquest juny ja et tocarà fer hores extres? O ets un privilegiat i veus sovint els teus nets per pur plaer i sense obligacions? O, pel contrari, no els veus ni en pintura? Què els…\n31 Maig: 1ª Trobada de col·laboradors EDbuilding\nAquests darrers mesos, i després d’una dura tasca de dos anys fent-nos lloc al món educatiu, Edbuilding ha assolit bona part dels seus objectius i ja som entitat de referència a Sant Cugat! Estem consolidant clients tant en l’àmbit privat, com en l’administració pública i això ens fa sentir molt orgullosos i satisfets!!! Però no…\n25 i 26 de Maig: I Congrés Internacional de Neuroeducació\nEdbuilding col·labora en el I Congreso Internacional de Neuroeducación Tota la informació i inscripcions: http://congresoneuroeducacion.weebly.com/ Benvolguts, benvolgudes, ens plau enviar-vos la informació del I Congrés Internacional de Neuroeducació, organitzat per l’ICE de la UB, a partir del Grup de Treball de Neuroeducació, que se celebrarà a Barcelona els dies 25 i 26 de maig d’enguany, i del…\n15 de maig: Disciplina Positiva | Anna Ramis\n15 de maig a les 19:00H A L’ESCOLA PUREZA DE MARIA (SANT CUGAT) INSCRIPCIÓ A: FORMULARI INSCRIPCIÓ PÚBLIC DESTINATARI: mares i pares amb fills/es de qualsevol edat CONTINGUT I OBJECTIU DE L’ACTIVITAT: La disciplina positiva és un model educatiu per entendre el comportament dels nens i la forma d’abordar la seva actitud per guiar-los en…\n15 de maig: Preparat/da per al repte de la teva vida? Amb Tomàs Navarro\nDimarts 15 de maig de 18.30 a 20.30h Espai Teatret El Siglo (Mercantic) Estàs a punt d’afrontar un dels reptes més grans de la teva vida… Creus que t’aniria bé una dosi de fortalesa emocional? Supera la por a allò que és desconegut. Connecta amb les teves fortaleses. Venç l’adversitat. Taller a càrrec del psicòleg…


Lluís Rambla: Llibertat sexual, jazz, arquitectura: desig, compromís i vocació\nYou are here: Home / Destacats / Perfils / Lluís Rambla: Llibertat sexual, jazz, arquitectura: desig, compromís i vocació\nLluís Rambla, durant l’entrevista amb Malarrassa. Foto: PV\nArquitecte, músic i productor de jazz i militant LGTB; vocació, professió, activisme i desig s’hi barregen amb resultats més que notables en la vida d’en Lluís Rambla, terrassenc, superant ja els 70 anys i encara actiu en tots els fronts: «m’he dedicat i segueixo sobretot a l’arquitectura, amb la meva afició a la música, el jazz concretament, i amb no tanta continuïtat a l’activisme polític, concretament gai o LGTB».\nCom és el teu interès per l’arquitectura?\nAquesta professió té dos vessants, l’artística i la d’ofici, saber construir bé, les dues importants; però jo dono més importància a l’ofici: o sigui, allò que projectes ha de funcionar. Això és important destacar-ho, perquè a partir dels anys 80 va sortir la dita arquitectura postmoderna i es van veure bestieses que expressaven més l’ego de l’arquitecte i el promotor que no pas la funció de l’edifici. No rebutjo el vessant artístic, però crec més important que sigui funcional, l’arquitectura s’ha d’utilitzar, no és una escultura.\nQuè dius del teu recorregut professional?\nMai he tingut un gran despatx. Vam començar amb tres companys: en Francesc Bacardit, el Pere Vidal, que es va dedicar a la política, va ser regidor de Cultura a Sabadell, amb Toni Farrés; i en Pau Monterde, que després es dedicà totalment al teatre. He fet tota mena de coses, però sobretot rehabilitació d’edificis i intervencions a l’espai públic, encàrrecs municipals clar.\nAixò de la rehabilitació ha estat molt de temps menystingut.\nHi va haver molta feina sobretot a partir de l’alarma pel problema de l’aluminosi, accidents per col·lapse de forjats en bigues. N’hi ha molts pisos, sobretot a Ca n’Anglada, i allà amb el Lluís Satorras, company arquitecte, vam fer bastants intervencions de consolidació estructural.\nAixò té molt d’interès no només per la feina en si, si no també perquè estàs treballant en l’edifici mentre la gent hi viu dintre, i això té més implicacions que les estrictament tècniques, has de conèixer la gent, fas quasi tant de psicòleg com d’arquitecte, és un altre interès. També he fet obra nova i altres, però menys.\nI en relació amb les intervencions públiques?\nÉs molt interessant. Amb cada feina es produïa una paradoxa repetitiva: quan intervens en un lloc que la gent està acostumada a utilitzar, d’entrada, sempre hi ha unes crítiques ferotges. Per exemple, la plaça Vella, que vam fer amb altres despatxos, moltes crítiques per ser plaça dura, cosa que produïa rebuig. Després s’ha demostrat que el que la plaça Vella necessitava era una superfície pavimentada, perquè allà s’hi fa de tot, fires, castells… Al cap de poc l’usuari s’adona si el que has fet és una bona intervenció, però d’entrada, hi ha crítiques ferotges. Això ho he viscut en totes les intervencions.\nPresentació del FAGC, 1977, a la Sagrada Família, Terrassa. Pep Aguilar, Laureà Mota, Lluís Rambla, Armand de Fluvià.\nA la Universitat, primers anys 70, no et vas implicar políticament?\nTot i que el meu entorn d’amics i arquitectes eren de l’entorn del PSUC, jo no vaig tenir cap activisme polític fins que va esclatar el moviment gai. He de dir, però, que m’he equivocat sempre. Ho dic perquè tot i que el meu entorn era majoritàriament del PSUC, jo em negava a incorporar-me a cap partit d’esquerres perquè jo el que em sentia, per sobre de tot, era homosexual i per això tan rebutjat per les dretes com per les esquerres, era una situació molt bèstia.\nTot un dilema, no?\nEls partits d’esquerres deien que l’homosexualitat era una decadència del capitalisme, i les dretes que l’homosexualitat és una perversió de les esquerres. En el meu desconeixement de la política, jo trobava que tothom estava contra això. Era un moment en què hi havia un esclat o una aspiració de democràcia enormes, però jo pensava: democràcia de què? Si sempre aniran en contra meu.\nEm vaig adonar de l’error, primer, en la primera manifestació d’alliberament sexual a Barcelona, on a més de gais i lesbianes, transsexuals i travestis, hi havia molta gent de sindicats i d’esquerres; vam omplir les Rambles. El mateix 1977 vam fer la presentació a Terrassa del FAGC (Front d’Alliberament Gai de Catalunya), i va venir gent d’AV, sindicats, dels partits d’esquerres.\nEra necessari unir lluita LGTB i esquerres?\nÉs important reclamar, des del punt de vista de la memòria històrica, la repressió del franquisme, empresonaments i tortures, l’homosexualitat, considerada delicte comú i oblidada i fins i tot menystinguda. A partir de la Lei de Peligrosidad Social era delicte ser homosexual, no que t’enganxessin en un escàndol públic, si no pel sol fet de ser-ho et ficaven a la presó. Fins que el moviment gai no ha reivindicat la seva memòria perquè la seva repressió no ha sortit a la llum.\nCom era el moviment a Terrassa?\nHi havia un grup del Vallès occidental. L’activitat més important que fèiem era donar xerrades, explicar-nos. A partir del 1976 hi havia una gran demanda de saber, a instituts, escoles d’adults, i explicàvem què era l’homosexualitat front totes les bajanades que corrien i segueixen corrent, perquè déu n’hi do… Llavors em vaig afiliar al PSUC, però la meva activitat política ha estat sobretot en el moviment LGTB, i en segueixo ara.\nCreus que el moviment ha canviat?\nHi ha aquesta proliferació d’identitats que no entenc massa bé. En començar, el moviment gai érem una mica il·lusos, preteníem que la paraula gai fos tota la llibertat sexual, aquest era el lema del FAGC, un alliberament de la sexualitat. Però també s’ha de reconèixer que cada grup pateix un tipus d’opressió, i si la gent s’identifica amb un col·lectiu, així la reivindicació és més forta.\nD’altra banda, s’ha de reconèixer que de vegades hi ha un comportament masclista per part de gais; i no només masclista, també racista, i s’identifica gai amb home, blanc, occidental, amb possibles econòmics, això ve molt dels USA. Jo m’identifico més amb la proposta queer, que rebutja el binarisme i fixació d’identitats.\nAra participes en el grup LGTB Terrassa\nDesprés d’un temps inactiu, em vaig reincorporar, el 2010, en una fundació a Barcelona, Enllaç, que atén gent gran LGTB en situació de vulnerabilitat i dependència; perquè hi ha gent que, després de portar tota una vida fora de l’armari, s’hi ha de tornar a ficar, s’ha de tornar a amagar davant el rebuig quan ha de fer servir serveis socials, residències o atencions diverses; rebuig per part de professionals d’aquests i també d’altres usuàries. Estic també al grup LGTB Terrassa, on jo sóc el més iaio, però hi ha joves, de totes les edats. I després, l’explosió del fenomen transsexual, mai havia sortit tant com en els últims anys, s’han fet molt fort, tenen el protagonisme.\nCom ho has viscut personalment?\nQuan em vaig donar a conèixer com a militant i com a gai, el que es diu sortir de l’armari, home! sí que hi ha coses que canvien! Mai m’he sentit rebutjat, però l’actitud… A més en una ciutat petita com Terrassa; trobar-te amb la gent que has estat sempre però des d’una altra perspectiva, i dèien: ostres! El Rambla és gai!\nI al mateix temps, també tocant el piano i organitzant festivals de jazz…\nM’agrada molt la música i, en especial, el jazz. Vaig començar a estudiar piano amb 14 anys, sense pretensions de dedicar-m’hi. Em vaig incorporar al club de jazz de la ciutat als anys 70, sembla que tot començava en els 70, quan es va fundar la Jazz Cava, al carrer Sant Quirze. Érem autodidactes, no hi havia escoles de jazz com ara. També organitzàvem concerts i activitats, també sobre la marxa, no hi havia màsters de gestió cultural ni similars.\nVam fer el primer festival de jazz i la cosa va créixer molt. Jo seguia treballant d’arquitecte, però a la meva agenda hi havia més coses del festival que d’arquitectura, i a més feia de músic també, vaig arribar a gravar un parell de discos. Però ho vaig deixar, perquè el jazz és una música nocturna, anava a la Cova del Drac a Barcelona, tornava tard. Ara hi col·laboro, però molt poc, tot i que gestionar el tuiter és molta feina, déu n’hi do! Però és la meva única col·laboració actualment.\nQuè n’opines de la situació actual, en general?\nSóc molt pessimista, fins i tot més enllà de l’actual creixement de l’extrema dreta. Opino que fa anys que no hi ha esquerra; més ben dit, l’esquerres, tots els partits d’esquerres s’enganyen pensant que poden fer quelcom i enganyen els votants fent-los creure que es pot fer. Crec que, amb la globalització, des de la política dels estats poca cosa es pot fer. El principal problema és el capitalisme financer internacional, i des d’un estat no es pot lluitar contra això si tots els països del món no es posen d’acord, cosa que no passarà mai. Tenen un poder brutal. Penso que les coses que es poden fe és tapar forat i recollir engrunes, no veig manera de lluitar-hi. Per sort, mentrestant, ens queda la música, les amistats.


ASPID aconsegueix la inserció laboral de 29 persones amb discapacitat durant el 2019 - Diari de la Discapacitat\nIniciInclusió LaboralASPID aconsegueix la inserció laboral de 29 persones amb discapacitat durant el...\nL'entitat desenvolupa actualment 3 programes de suport en aquest àmbit\nPresentació de les dades del Servei d’Integració Laboral de l’entitat // Foto: Aspid\nEls Serveis d’Orientació, Formació i Intermediació d’ASPID van atendre l’any passat a l’Urgell 146 persones a través de 3 programes específics, i van aconseguir un total de 45 insercions, el que suposa el 31% del col·lectiu atès. D’aquests 45 contractes, 29 van ser a persones amb discapacitat i 16 a persones amb risc d’exclusió social. Durant el 2019 els tècnics d’ASPID van gestionar també 51 ofertes d’empreses i van portar a terme un total de 518 contactes amb 40 empreses de la comarca.\nDins de l’ampli ventall de persones ateses, destaquen col·lectius amb més dificultats per trobar feina, com són els joves, les dones, les persones amb discapacitat, els immigrants i les persones més grans de 45 anys.\nL’oferta formativa inclou el treball en les competències claus dels participants, l’elaboració d’un pla individual per a cadascun, la recerca de feina (en empreses o a través de l’autoocupació) i les accions formatives en competències transversals i noves tecnologies.\nUna de les necessitats més importants detectades són potenciar la formació en les TIC\nQuant a les necessitats més importants detectades són potenciar la formació en les TIC, millorar les competències, incrementar l’apoderament i augmentar el coneixement del mercat laboral i les eines i canals per accedir-hi.\nPerfil de les persones ateses\nPer gèneres, de les 146 persones ateses, el 53% eren dones i el 47% homes, mentre que per col·lectius, el 54% eren persones amb discapacitat i el 46% persones amb risc exclusió social. El principal tipus de discapacitat era la física (59 persones), seguida de la psíquica (9), la malaltia mental (9), la discapacitat visual (1) i la discapacitat auditiva (1).\nEl 42% tenien estudis primaris, el 18% secundaris, el 17% Formació Professional, el 16% no tenien estudis, el 5% tenia Batxillerat i el 2% estudis universitaris. El 73% eres nacionals, el 22% extracomunitaris i el 5% comunitaris.\nFinalment, per edats, el 33% eren adults d’entre 46 i 55 anys, el 26% adults d’entre 36 i 45 anys, el 20% adults d’entre 56 i 65 anys, el 14% joves d’entre 26 i 35 anys, el 6% joves d’entre 19 i 25 anys i l’1% gent gran d’entre 66 i 75 anys.\nASPID desenvolupa actualment 3 programes a l’Urgell, dos d’orientació laboral i intermediació a empreses, mitjançant itineraris individualitzats, tallers per a la millora de l’ocupabilitat, alfabetització en les TIC i intermediació laboral en ofertes presentades per les empreses, i un tercer d’assessorament a la emprenedoria com alternativa a l’ocupació per compte aliè.\nEls Serveis d’Orientació, Formació i Intermediació Laboral es van crear l’any 2001. Des del 2006 fins al 2020 ASPID ha consolidat punts d’actuació a 7 de les 12 comarques de la demarcació, inclosa la de l’Urgell des de l’any 2008.\nservei integració laboral\nArticle anteriorEloi Collell: “Amb esforç tothom pot aconseguir el que vulgui”\nArticle següentSessió d’streaming de SMC sobre l’accés universal a la salut mental en temps de pandèmia\nFECETC - 22 d'octubre de 2021\nEl salari mitjà anual brut dels treballadors amb discapacitat per compte aliè va ser de 20.574,1 euros el 2019


Les vacunes són per a tothom?\n'I és cert, la vacunació no és obligatòria, però està lluny de ser una decisió només individual'\nper Roser Casamitjana Exregidora i membre de Sant Cugat en Comú 17 de maig de 2021\nAquests dies les converses amb amics i coneguts tenen un tema comú: les vacunes; ens preguntem si ja ens han vacunat o si ja ens han avisat, o quina vacuna ens han posat, si hem tingut efectes secundaris, si ens cal una segona dosi i més. La majoria de la gent sembla estar eufòrica d'estar vacunada i els que no, semblen delirosos d'estar-ho com més aviat millor.\nPerò hi ha algunes excepcions, sempre hi són en tot, encara que en aquest tema sembla difícil d'entendre: I són les persones que diuen que no es volen vacunar, que no veuen perquè ho han de fer i que ningú els pot obligar. I és cert, la vacunació no és obligatòria, però està lluny de ser una decisió només individual. Si tothom fes el mateix, no hi hauria això que en diuen "immunitat de ramat" i el virus seguiria corrent amb totes les seves conseqüències; així que la vacuna cal veure-la com una solució col·lectiva, més enllà del que pensi cadascú.\nI aquesta sacrosanta llibertat de la qual disposem encara ressona més punyent quan veiem com en altres països del que en diem el tercer món, no tenen l'opció de pensar-s'ho, simplement perquè no tenen vacunes suficients per a tothom, perquè no les poden pagar. En això també la pandèmia està fent grans diferències en funció d'on has nascut o vius. Malgrat els problemes de subministrament, embolics amb l'edat i el tipus de vacuna, ací ja tenim més d'un 28% de la població vacunada, a Sant Cugat un 25%, però a l'Índia no arriben al 2,5% i tenen morts a cabassades.\nUna vegada més, els més vulnerables continuen pagant la festa. Així que potser cal que ens plantegem donar suport a la proposta d'Amnistia Internacional per alliberar les vacunes i facilitar que arribin a tothom. Seria bo que tingués èxit i s'aconseguís.


Tambor de marc - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nTambor de marc\ndirectly struck membranophones (en)\nUna improvisació amb el bodhrán\nMúsic tocant el bodhrán\nUn tambor de marc és un tambor que té una única membrana subjectada -per sistemes diversos- a un marc -quasi sempre circular- consistent en un cèrcol -sovint de fusta- d'un diàmetre més gran que la seva profunditat. la membrana pot estar feta de pell (és així en la gran majoria de tambors tradicionals) o d'algun material manufacturat. Alguns espècimens tenen algun giny que en permet l'afinació o si més no la tensió regulable de la membrana.\nÉs el tipus de tambor més antic, i se'n troben exemples en moltes cultures i llocs. Possiblement tinguin el seu origen a l'Oest d'Àsia, tot i que no es descarta la poligènesi. El seu ús a Europa està datat en temps de l'imperi romà. Posteriorment arribaren de nou amb els àrabs. La similitud dels noms dels tambors de marc de diverses zones de cultura islàmica sembla acreditar una història comuna de tots aquests instruments emparentats.\nMolts d'ells tenen fortes connotacions espirituals i d'entreteniment. N'és un exemple el tambor dels xamans entre els lapons.\nAdopten moltes dimensions, formes, decoracions i detalls igualment diversos. Així, alguns es percudeixen amb la mà i altres amb una baqueta. Alguns tenen una o més cordes en contacte amb la membrana que modifica el so. Alguns altres, encara, afegeixen petits címbals en el marc, com en el cas de la pandereta.\nTipus de tambors de marc[modifica]\nBendir (Nord d'Àfrica, Turquia)\nDaf (Iran, Kurdistan, Azerbaidjan,Turquia, Orient mitjà)\nDayereh (Pèrsia, Àsia central, Balcans)\nKanjira (Sud de l'Índia)\nPandereta (Puerto Rico)\nRavann (Illes Maurici)\nRiq (Món àrab)\nTar (Nord d'Àfrica)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Tambor de marc\nInformació diversa sobre aquests instruments Arxivat 2009-09-18 a Wayback Machine.\nTambors de marc Arxivat 2008-09-07 a Wayback Machine.\nInformació sobre tambors de marc Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine.\nComunitat on line sobre tambors de marc i altres instruments de percussió Arxivat 2008-08-27 a Wayback Machine.\nVídeos sobre tambors de marc\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tambor_de_marc&oldid=27308958»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 maig 2021 a les 11:42.


Negociar el preu de la teva vivienda | Habitatio\nNegociar el preu de la teva casa\nNegociar el preu d’una casa requereix haver fet els deures abans. Sí, perquè només tenint tota la informació és com pots tenir una idea de si el que demana el venedor està per damunt o per sota del preu de mercat.\nTenir tota la informació vol dir saber la resposta a preguntes com: Està lliure de càrregues? Inclou el mobiliari? Quant temps porta a la venda? Per què es ven? Quina edat té l’immoble? Quins preus s’estan demanant en altres pisos del mateix edifici o del barri? Hi ha alguna estança de la casa que requereixi reforma?\nSense aquesta valuosa informació resulta complicat asseure’s a negociar amb determinació.\nAmb Habitatio no hauràs de preocupar-te per negociar la compra del teu pis, ho fem per tu. Intentarem aconseguir que paguis per la teva propera casa un preu inferior al de mercat.\nCom puc estalviar-me temps i gestions en la cerca d’habitatge?


FORAT EN 1: 01/01/09 - 01/02/09\nREGLAMENT CIRCUIT FAIR PLAY 2012 ( provisional )\nModalitat – Stableford Individual\nReglament – El vigent en el moment de la competició regulat per la ACPP, les regles locals de cada camp i les especificacions reflectides en aquest document.\nArticle 1er – PARTICIPANTS ADMISSIBLES\n1.1 Obert a tots els jugadors/es amb llicència en vigor i handicap.\nArticle 2on – PROVES I CONDICIONS\n2.1 El circuit consta de 11 proves.\n2.2 Inscripcions al camp o bé a 670231283pm@gmail.com\n2.3 Els jugadors inscrits abonaran el preu d’inscripció que estableixi el reglament de cada prova.\n2.4 Els jugadors de Golf Castellar tindran un descompte de 2 Euros, i els Infantils (fins a 16 anys) fets aquest any, un descompte de 4€ sobre el preu oficial.\n2.5 Límit d’inscrits. El límit d’inscrits quedarà establert pel reglament de cada prova.\n2.6 Barres de Sortida. Les oficials en cada camp per la FCPP i la ACPP.\n2.7 Preu del Circuit 23€\nArticle 3er – PUNTUACIONS\n3.1 Es requerirà un mínim de 25 jugadors que reuneixen les condicions de l’article 1.1 per a què el ranking sigui oficial.\n3.2 Es comptabilitzaran per al còmput total de punts les 7 millors puntuacions de cada jugador.\n3.3 Serà declarat guanyador del circuit FairPlay aquell jugador/a que complint el que està estipulat a l’article 1er, obtingui major nombre de punts al final del Circuit, segons està estipulat a l’article 3.2.\n3.4 El jugador competeix a la categoria de handicap amb que comença el circuit.\nArticle 4rt Trofeus\n4.1 En funció de la classificació aconseguida un cop finalitzades totes les proves es donarà un trofeu als tres primers classificats de cada categoria, i al millor classificat a cadascuna de les 11 proves.\nLa data i el lloc de lliurament de tots els trofeus del FairPlay, serà a La Carpa Sant Cugat el mes de Febrer de 2013, amb sopar i sorteig de regals\nArticle 5è – DESEMPATS\n5.1 En cas d’empat, a cada prova els jugadors desempataran segons la diferència de handicap.\nClassificació Scratch: guanya el handicap més alt.\nClassificació Handicap: guanya el handicap més baix.\nEn cas de continuar l’empat es tindrà en compte primer el número de birdies, pars, etc.\nEls premis no són acumulatius, cada jugador optarà a una sola classificació, per aquest ordre:\n1 - Scratch.\n2 - Infantil.\n3 - Masculí superior, masculí inferior.\n4 - Femení.\n5 - Sènior.\n5.2 En cas d’empat al final del circuit, l’ordre de classificació s’establirà segons la millor vuitena puntuació. Si persistís l’empat, segons la novena i subsegüents puntuacions.\nEn cas que encara persisteixi l’empat, es calcularan les 5 millors puntuacions i així successivament fins que només quedi la millor puntuació. Si persisteixen empatats, els jugadors hauran de jugar un Play-off en modalitat Match Play Scratch. La resta de jugadors es classificaran ex-aequo.\nArticle 6è HORARI I GRUPS DE SORTIDA\n6.1 Les sortides es podran fer indistintament pel tee del 1 o bé sortides a tir. Els grups seran de tres o quatre jugadors, dependrà del les possibilitats del camp.\n6.2 Les sortides s'adaptaran a les necessitats del jugador y a les de la organització.\n6.3 A les últimes tres proves jugaran junts els aspirants a les primeres classificacions.\nArticle 7è COMITÈ ORGANITZADOR\n7.1 Estarà format per l’organitzador del circuit, un tècnic esportiu del club de Castellar i un representant del camp on es celebra el torneig.\nArticle 8è COMITÈ DE COMPETICIÓ\n8.1 Estarà format per l’organitzador, un tècnic esportiu del club de Castellar i un representant del camp on es celebra el torneig.\nArticle 9è – ASPECTES NO CONTEMPLATS PER AQUEST REGLAMENT\n9.1 El comitè de la prova mitjançant el seu Comitè es reserva el dret d’interpretar el present Reglament, sempre que es presenti un cas no contemplat en ell.\nArticle 10è – PREMIS A CADA CAMP - mesurar a menys de 50cm\n1 forat amb 1 dotzena de boles Callaway.\n1 forat amb una ampolla de Màgnum de Marqués de Riscal.\n1 forat amb un “guà” de golf. I ½ dotzena de boles.\n1 forat amb 1 polo dels col·laboradors.\n1 forat amb green fee al Vallès Golf.\n1 forat amb green fee del camp de joc.\n1 forat amb una invitació a la següent prova del FairPlay\n1 forat amb 3 ampolles de cava\nHOLE IN ONE : Una espatlla de pernil.\nSi se’n aconsegueix més d’un a cada camp, es farà sorteig.\nNota: Avituallament per a tots els jugadors.\nArticle 11è – PREMIS ALS GUANYADORS DEL FAIRPLAY 2012.\nGuanyador del FairPlay Scratch: Inscripció gratuïta el 2013.\nGuanyador HCp Inf. Indistint: Inscripció gratuïta el 2013.\nGuanyador Hcp Sup. Indistint: Inscripció gratuïta el 2013.\nREPARTIMENT DE PREMIS AMB SORTEIG DE REGALS\nFebrer de 2013 a La Carpa Sant Cugat\nWeb oficial del circuit : www.fairplay.cat\nEtiquetas: 053-CIRCUIT FAIR PLAY


Les xarxes socials són poc accessibles | Xarxa Punt TIC\nLes xarxes socials són poc accessibles\nObservatori Accessibilitat TIC Discapnet\nUn informe de l'Observatori de l'Accessibilitat TIC del portal Discapnet atorga un nivell "baix" en accessibilitat a les xarxes socials que més es fan servir a l'Estat espanyol.\nEn concret, l'estudi Accesibilidad de plataformas de Redes Sociales ha analitzat les plataformes Facebook, Tuenti, My Space, Xing, Linkedin, Twitter, Flickr i Windows Live Spaces. D'una banda, s'ha fet una anàlisi tècnica i, d'altra, ha recollit l'experiència d'usuaris i usuàries amb discapacitat.\nTècnicament, Linkedin és la xarxa més accessible i Tuenti i MySapce les que més barreres tenen. En canvi, els usuaris i usuàries que han participat a l'estudi valoren que la plataforma que els resulta més accessible és Flickr i la que menys MySpace, Windows Live Spaces i Tuenti.\nL'informe també ofereix una sèrie de recomanacions. Entre elles assenyala la necessitat de desenvolupar una codificació correcta capaç de ser interpretada de manera adequada pels dispositius de navegació dels usuaris/àries amb discapacitat; realitzar un desenvolupament accessible dels formularis; aplicar alternatives de text a les imatges; donar importància a la utilització correcta de les capçaleres, o tenir en compte el contrast entre el contingut i el fons. Es tracta, conclou el document, d'aplicar els requisits d'accessibilitat en tots els continguts.


Wikiloc | TOSSAL DE MOLLET 2018 Trail\nWandern (Die besten Wandern Routen in Spanien → Landes Valencia → Masía de Mollet )\nTOSSAL DE MOLLET 2018\n565 77 546\nMollet circular (Wandern)\n2018 10 08 09:31 pujada al poblat iberic del mollet (Wandern)\nMasía de Mollet (Wandern)\njlmartifabra Alle Rechte vorbehalten\nbei Masía de Mollet, Valencia (España)\nDe la font del Salze, on deixem el cotxe, ens dirigim cap a l'ermita de Sant Miquel. Abans d'arribar prenem a l'esquerra la pista que puja al coll de les Saleres, on intentem veure la mina d'argila. Després reculem uns cinc-cents metres per emprendre la pujada al Mollet, que va pel cotat del Frare. La sendera és empinada i pedregosa. Són 180 metres de pujada fins arribar al cim del tossal del Mollet. Una volta dalt, arribem fins la part més alta. El camí, ací dalt, està molt perdut entre blosc de roca de rodeno, arbustos, arbres i restes de construcció de l'antic poblat. De tornada, prenem la baixada que porta en vistes del terme de Borriol. La baixada és molt més suau i arriba fins la carretera que porta a la nova ermita de Sant Vicent de Moró i la font del Ros, a la part alta del barranc del Molí del Roig. També hi ha una altra carretera que porta al GR que ens duria a la Pedra de Borriol. Nosaltres prenem direcció contrària per la pista que va per l'ombria del Mollet cap a la font del Salze.\nLa vegetació és molt frondosa en tot el tossal, però especialment en la part de l'ombria on el bosc es fa intransitable. Pi blanc, carrasques i margallons ben desenvolupats. Bruc, bruc d'hivern, matapoll, aladern, aladern de fulla estreta, murteres, enfiladisses com el lligabosc mediterrani i tot tipus d'estepes. A la part més humida está ple de molsa i líquens.\nFont del Salze\nVista des del Coll de les Saleres\nDalt del Molet\nVista des del Mollet.\nDalt del Mollet\nIch unternahm diesen Trail mit jlmartifabra\nBitte jlmartifabra dich als Begleiter zu diesem Trail hinzuzufügen


Salut aspira que el Camp Nou i la Sagrada Família siguin espais de vacunació\nEl secretari de Salu Pública de la Generalitat, Josep Maria Argimon, ha assegurat que la Conselleria vol que el Camp Nou sigui un espai massiu de vacunació.\nMercadona obre un nou supermercat al barri de la Sagrada Família de Barcelona\nEl nou supermercat, que obre amb el nou model de botiga eficient que la companyia està implantant a tota la cadena, presenta millores que beneficien tant els "Caps" (que és com Mercadona anomena els clients internament), com els treballadors, els proveïdors i la societat.\nL'Arquebisbat afirma que Ajuntament i Generalitat coneixien la celebració de l'acte a la Sagrada Família\nAssegura que es va respectar el límit d'aforament: el 30% permet fins a 900 assistents.\nAUDIO: Dos representants de l'Ajuntament de Barcelona van participar a la polémica misa de 600 persones de Sagrada Familia\nEl regidor de Drets de Ciutadania de l'Ajuntament, Marc Serra, aquest diumenge en declaracions al programa Via Lliure de RAC1, ha afirmat : "No diem que sigui illegal l'acte si no que parlem de ser exemplars."\nLa beatificació de Joan Roig Diggle a la Sagrada Família, presidida pel cardenal Omella\nPer les restriccions estipulades pel coronavirus, s'ha celebrat a una capacitat reduïda a un terç de l'aforament, amb distància de seguretat i l'ús de màscares i gel hidroalcohólico.\nEls responsables de la basílica asseguren que la seva intenció és reobrir el més aviat possible\nPararan tots els dissabtes i diumenges a partir d'ara fins que es millorin les seves condicions laborals\nLa Sagrada Família ha descartat finalitzar les obres en 2026, com estava previst a l'coincidir amb el centenari d'Antoni Gaudí, a causa de "l'efecte de l'Covid-19", que ha provocat la paralització de les obres i una caiguda d'ingressos.\nLa Sagrada Família reobre després de 114 dies per homenatjar a sanitaris\nEls collegis de metges, infermeria, farmacèutics i fisioterapeutes han repartit entre els seus associats més de 2.000 entrades que els han permès, juntament amb els seus familiars, ser els primers a visitar el temple.\nEl Pícnic per la República bloqueja l'accés a la Sagrada Família\nHan clamat consignes a favor de la independència de Catalunya i dels polítics empresonats.\nGairebé tan gran com la Sagrada Família: així serà el telescopi més gran del món\nA prop de 3.400 tones de pes, gairebé 74 metres d'altura i 86 metres de diàmetre. Així serà el "Extremely Large Telescope" quan estigui acabat el 2024 al desert d'Atacama a Xile.\nLa Sagrada Família aconsegueix la llicència d'obres després de més de 130 anys\nLa llicència estableix les condicions per a la construcció de la basílica, que es compromet a aportar 36 milions d'euros en deu anys per finançar les despeses municipals que genera la seva activitat.\nTalls en el servei de metro de les línies L2 i L5 a l'agost\nLes obres del Govern a les línies de metro L2 entre les estacions de Paral·lel i Sagrada Família i L5 entre Can Vidalet i Collblanc provocaran aturades del servei a l'agost.\nLa Sagrada Família aconsegueix la llicència d'obres després de més de 130 anys sense tenir-la\nL'Ajuntament de Barcelona ha concedit la llicència d'obres de la Sagrada Família que durant més de 130 anys ha estat sense els permisos pertinents.\nAcord històric a l'entorn de la Sagrada Família\nEl pacte porta un any i mig gestant amb l'Ajuntament de Barcelona, i preveu regularitzar la obres després de més d'un segle de treballs.\nLa petició per enterrar Franco a la Sagrada Família frega les 150.000 signatures\n"En agraïment a Catalunya, la resta d'Espanya cedirà el cos de Franco per ser enterrat a la Sagrada Família", diu la petició publicada a Change.org\nEstarà acabada la Sagrada Família el 2026?\nEl temple encara la recta final de la seva construcció amb l'aixecament de la seva torre principal, la Torre de Jesucrist.\nConvoquen una manifestació exigint la dimissió d'Eloi Badia per passivitat en un cas d'assetjament\nJunts i PDeCAT aniran a judici a l'octubre pel canvi en la direcció i les sigles de la formació


Els jocs de pilota vermella - jugar en Game - Game\nEls jocs de pilota vermella\nintrèpid heroi i ràpid joc en línia Bola vermella intel·ligentment fer front als obstacles i les trampes evitant. Per descomptat, tot això és gràcies a tu, perquè per descomptat no només ha de passar tota la sèrie de les seves aventures, i ara va decidir tornar a jugar de forma gratuïta amb una pilota inquieta. Abans d'ell s'estén un obstacle, i l'heroi pot fàcilment caure en l'abisme, per baixar en espigues trobada amb l'enemic. Els principals enemics de la bola vermella - quadrats de color negre, que venia de l'espai exterior, de manera que tot al món per donar una forma cúbica. Fins i tot van robar la seva pilota preferida, i cal ajudar a recuperar-la aviat.\nBall vermell amor de Nadal\nBall de laberint\nMemòria de caiguda de boles\nBall de matemàtiques\nBola súper rebot\nRedball - Un altre món\nBola de rebot de píxels\nJocs xarxa Ball per categoria:\nÚltim Els jocs de pilota vermella\nJocs Tot Els jocs de pilota vermella\nIgry bola vermella només razvlekayut\nno sempre està en l'estat d'ànim per iniciar el joc amb una història complexa que requereix concentració constant, el pensament lògic, passatges crítics. A vegades vull estar sol, per obrir una joguina senzill, i gaudir dels efectes agradables.\nJoc de Bola vermella categoria oberta lliure, que recull tota la sèrie sobre una criatura que s'assembla a una pasta. Somrient rotllos petits al llarg dels camins, però en contrast amb l'heroi de conte, que havia anat a tots els que va trobar en el camí, aquest personatge no està en risc de ser menjat, però té els seus perills:\nSeriya en un globus vermell es refereix a la direcció lògica, i requereix una manipulació apropiada.\nVragi cubs malignes i menys brillant shary\nPriklyucheniya amb pregradami\nCada joc continua la història d'un interromp o s'inicia una aventura independent. Joc Bola Roja 4 té tres parts, per a això estem ajudant a resoldre el personatge principal havia caigut sobre el seu problema. Tot va començar una bella, assolellat matí. Bola Roja va alegrar sol calent, muntat en un prat florent i recollint les estrelles. Però aviat descobreix que el planeta es plana l'amenaça de la desaparició d'un núvol durant tot a la natura. En arribar des de l'espai per a les places canvien de forma cúbica de ronda a subjugar per tot arreu. Ha de deixar d'ells, i ser prou valent per entrar a la selva, i després més enllà d'ells, continuant la seva gesta en un altre lloc.\nIzuchayte nou terreny en karte\nVozdeystvuyte per dissenyar i mehanizmy\nVy pot trobar aquest nom com la bola vermella joc, i també serà correcte. Com l'heroi no es diu a la bola, la bola, brioix, segueix sent el principal heroi de la diversió meravellosa, senzilla, entretinguda i útil.\nZanimatelnye joc shar\ncasos en què no només posa l'heroi de carreteres, però ell no es va a semblar que es desanimi, i sempre ha d'estar en l'ordre dels seus claus del lloc on sigui per dur a terme la gesta. Deixar que un molt petit acte, insignificant en l'univers, però sincer i honest. No tenia cap resistència explorarà el laberint de clavegueres, fins i tot si resulta que les places enginyosos van acomodar-hi la seu. L'enemic va tractar de protegir-se a si mateixos, estenent per tot el camí trampa. Ball, descurada, pot ficar-se en la premsa o caurà en la fossa, així com a executar en els pics, i després el seu fi. Però tenint cura, deixa que passi una tragèdia irreparable, i en temps de reaccionar a la situació.\nBola vermella Joc 1 serà un escalfament abans d'una gran prova. Nivells semblar a primera vista gairebé infantil, però no s'afanyi amb declaracions forts. Anar a través d'un parell de nivells, a continuació, un parell més, i comparar amb la primera. Si un curt tram tals se sent la diferència, més tensió s'incrementarà.\nWill aquest calidoscopi i una nota romàntica. Joc de Xarxa Drac 3 comença amb el fet que la bola vermella es va enamorar de color rosa. Però la seva estimada segrestada pel malvat negre traïdor, i van amagar la bella al castell.\nMedita no hi ha res. El nostre heroi es va en els cors de recerca i rescat de les senyores com un cavaller real. Les dificultats i els perills davant d'ell esperant molt, però ell està preparat per a això, i amb confiança roden cap a endavant, amb habilitat de saltar sobre de les llacunes, estaques afilades, trobar una manera de creuar el riu.\namb els mitjans a mà i ser àgils, i després en el camí que no es demori qualsevol enemic, i no s'aturarà la situació. Ajudar a la bola per resoldre els seus problemes, només tenir una mica de diversió en el seu temps lliure jugant jocs de pilota vermella.


La «sorpresa d'octubre» catalana del 10N | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Daniel Escribano i Àngel Ferrero Publicat el 11/10/2019\nSota Catalunya, un volcà polític. Entrarà en erupció? Romandrà adormit? Les autoritats han pres precaucions? Durant aquestes darreres setmanes, el país ha viscut una situació de «calma tensa», en paraules de Daniel Raventós. A determinats mitjans de comunicació els ha costat amagar l’alegria davant el cansament d’una part de l’independentisme i la frustració envers els seus partits polítics, tot i que prou que s’han estat d’esmentar la repressió aplicada contra el moviment. Així, han emfasitzat que la manifestació de la Diada d’enguany ha tingut menys assistència, tot i que això impliqui, como assenyalava Raventós, «acceptar que l’any passat hi va haver un milió de persones, quantitat que aquesta mateixa premsa va ser molt renitent a reconèixer en aquell moment». Igualment, el fet de mobilitzar «sis-centes mil persones en una situació gens eufòrica com era la dels anys anteriors no és una cosa que es pugui menystenir». En qualsevol cas, la idea del cansament de l’independentisme queda reforçada pel canvi d’orientació d’assenyalats columnistes i professionals de la tertúlia, sense adonar-se, però, que el mateix oportunisme que els va portar a pujar al carro de l’independentisme els n’ha fet baixat i que, si es gira la truita, maldaran per tornar-hi, trepitjant tots els caps que calgui i demanant un seient de primera.\nEl setembre va acabar amb la detenció de nou membres dels comitès de Defensa de la República (CDR), set dels quals han estat empresonats. Segons el fragments d’un sumari declarat secret que s’han filtrat a determinats mitjans de comunicació, els detinguts formarien part d’uns suposats «equips de Resposta Tàctica» i, tot i que no consti que se’ls hagin incautat armes de cap mena, tindrien com a objectiu fer actes de sabotatge durant el mes d’octubre, en protesta per la sentència del Tribunal Suprem (TS) sobre la causa especial del procés, de la qual, ateses les nombroses irregularitats que han tingut lloc durant el judici i atès que el tribunal ha mantingut la presó provisional dels processats empresonats, els únics dubtes que hi ha a hores d’ara són els tipus penals pels quals condemnaran cada processat i la naturalesa i abast de les penes. També es preveu que la sentència es dictarà abans del 14 d’octubre, dia en què tindrà lloc la vista al Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) sobre la qüestió prejudicial plantejada pel mateix TS espanyol, a instàncies de la defensa d’Oriol Junqueras, a l’entorn del moment d’adquisició de la immunitat dels membres del Parlament Europeu i de si aquesta és aplicable a Junqueras, escollit eurodiputat per la candidatura Ara Repúbliques a les eleccions del propassat 26 de maig. Com que hi hauria sentència abans de l’inici de la vista al TJUE, el TS retiraria la qüestió prejudicial, argüint que ja ha decaigut el seu objecte, atesa l’existència de condemna ferma que implica inhabilitació per a exercir càrrecs públics. Tanmateix, caldrà veure quin recorregut tindrà aquesta maniobra davant recursos posteriors davant la justícia europea.\nL’operació contra els activistes dels CDR, en general, s’ha entès com un «senyal d’avís» contra futures mobilitzacions, però, sobretot, com un intent de vincular independentisme català i violència, atès que el caràcter pacífic d’aquest és el que més deslegitima en l’àmbit internacional la repressió de l’Estat espanyol. L’«Operació Judas» també s’ha interpretat com un primer pas per a facilitar l’extradició de Carles Puigdemont, ara amb el càrrec de «terrorisme» (en una entrevista amb Nació Digital, David Budria, un dels detinguts, ha negat haver tingut cap contacte amb Puigdemont o amb l’actual president de la Generalitat, Quim Torra, com havien afirmat alguns mitjans de comunicació). Tanmateix, com ha assenyalat reiteradament l’equip de defensa del president Puigdemont, aquesta maniobra no té gens de viabilitat jurídica, atès que, perquè tiri endavant una ordre de detenció i entrega entre estats membres de la Unió Europea (UE), no n’hi ha prou que el nom del tipus penal pel qual l’estat emissor sol·licita l’extradició coincideixi amb algun dels de la llista de delictes no sotmesos al control de doble tipificació establerta a la Decisió marc del Consell d’Europa relativa a l’ordre de detenció europea i als procediments d’entrega entre estats membres, sinó que també cal que els fets que l’estat sol·licitant considera constitutius de delicte ho siguin també en la legislació de l’estat que rep la petició. I, en aquest sentit, l’Administració de justícia espanyola pot qualificar la convocatòria i organització de referenda, la realització de debats parlamentaris o la votació de declaracions o resolucions en assemblees legislatives amb els noms de «rebel·lió» o «terrorisme», però, mentre aquests fets no siguin tipificats com a delicte a les legislacions dels estats requerits, no hi haurà extradició basada en aquests tipus penals, tant si són a la llista de la Decisió marc com si no hi són.\nTanmateix, a Catalunya, les delirants acusacions contra els detinguts dels CDR han servit de munició al flanc dret de l’unionisme contra el PSC, amb el pretext de la moció de censura presentada al Parlament per Ciutadans contra Quim Torra, argüint la «connivència» del seu govern amb els «terroristes». I és que, per més que el bloc unionista no sumava els 68 diputats que calen perquè la moció tirés endavant —per la qual cosa hom sabia per endavant que fracassaria—, la negativa del PSC a donar-hi suport ha servit a Ciutadans per a acusar el PSC de «complicitat» amb l’independentisme.\nAls EUA, on les eleccions presidencials es fan, com és sabut, el primer dimarts després del primer de novembre, s’anomena sorpresa d’octubre a un esdeveniment —accidental o creat ad hoc per la maquinària política d’un dels partits— capaç d’influir en el resultat dels comicis. A Catalunya i el conjunt del Regne d’Espanya, a mesura que s’acosta la data de publicació de la sentència, el termòmetre polític ha anat pujant. Pedro Sánchez, després d’abandonar tota retòrica pretesament «federalista» i exigir a l’independentisme que «condemni» una violència que, a Catalunya, només ha procedit dels poders centrals de l’estat, ja ha declarat que el seu govern en funcions està disposat a aplicar, ell també, l’article 155 de la Constitució o la Llei de seguretat nacional. Ho va anunciar el 29 de setembre, a la Festa de la Rosa, a Gavà, i ho reiterà dies després. El fet que les Corts que —d’acord amb la lletra de les normes a què apel·la el president espanyol— haurien d’autoritzar aquesta aplicació estiguin dissoltes no amoïna gaire el Govern de l’Estat, atès que sembla que compta que el Tribunal Constitucional desestimarà qualsevol recurs que s’interposi contra aquestes mesures, tal com ja va ocórrer amb el presentat contra la dissolució del Parlament i la usurpació del govern de la Generalitat pel govern de Mariano Rajoy, mesures no previstes a l’article 155 i la inclusió de les quals en el precepte va ser específicament rebutjada durant el debat constituent. La retòrica de Sánchez de «primer llei i, després, diàleg» —primer era «llei i diàleg», però, en qüestió d’un dia, el candidat «socialista» va endurir el discurs— té un altre objectiu que no escaparà a cap observador atent: tendir ponts amb Ciudadanos, per facilitar una coalició socioliberal, molt del gust de la mateixa cúpula «socialista» i, no cal dir-ho, dels interessos econòmics espanyols i europeus.\n«No volem fum ni simbolisme buit», va advertir el president d’ERC, Oriol Junqueras, en una entrevista publicada el 6 d’octubre a Europa Press. «Volem guanyar de manera definitiva.» Segons Junqueras, ERC «només donarà suport a les propostes que ens ajudin a avançar de debò cap a la república». Tanmateix, aquestes proclames no s’acoblen amb determinades declaracions d’algun dels seus representants al Congrés on s’insinuava la disposició del grup parlamentari a permetre la investidura de Pedro Sánchez —mitjançant l’abstenció—, en cas que el PSOE arribés a un acord d’investidura amb Unides Podem. Sobretot perquè aquesta predisposició no anava acompanyada de cap contrapartida més enllà d’evitar la tornada «de la dreta» al poder. El president d’ERC també va expressar la preferència per un govern «de concentració», després de la sentència, que inclogui Catalunya En Comú-Podem i la Candidatura d’Unitat Popular (CUP), tot i que no concretà quines haurien de ser les tasques d’aquest govern i les mateixes forces interpel·lades no sembla que estiguin disposades a entrar-hi.\nA les eleccions del 10N a Catalunya hi haurà una novetat: la CUP es presenta, per primera volta, a unes eleccions a les Corts espanyoles. Oficialment, hom al·lega com a motiu «l’actual moment d’excepcionalitat», però és difícil veure actualment més «excepcionalitat» que al 28A. En realitat, les causes de fons sembla que apunten més a haver constatat el principi que, en política, l’espai o l’ocupes o te l’ocupen, i que s’ha pogut comprovar en el fet que les crides de la CUP a l’abstenció a les eleccions a les Corts espanyoles només han tingut com a conseqüència el trasllat de la majoria dels seus votants a altres formacions independentistes o d’esquerra —fenomen que el republicanisme nord-irlandès, amb més finura estratègica, combatia concorrent als comicis al Parlament de Westminster, però negant-se a ocupar els escons obtinguts— i ni tan sols eren ateses per importants exdirigents de la mateixa organització. Tampoc no sembla aliena a la decisió de la CUP l’emergència, a les eleccions del 28A, d’una candidatura independentista ubicada a l’esquerra d’ERC (el Front Republicà) i que, amb el 2,74% dels vots, va estar a punt d’assolir representació. D’altra banda, el fet que l’esquerra independentista participi a les eleccions a les Corts espanyoles podria contribuir a visibilitzar el lligam entre construcció de la República catalana i ensorrament del règim de la monarquia reinstaurada o, dit altrament, entre independència catalana i república espanyola, alhora que permetria mostrar la solidaritat de l’esquerra independentista catalana amb les classes populars de la resta de nacions de l’estat.\nTanmateix, no cal dir que el procés no ha estat exempt de polèmica i que la decisió ha estat criticada des dels mateixos rengles de l’esquerra independentista. Tot i això, més que en ideologismes sobre marcs que no agraden —i als quals, a les eleccions al Parlament Europeu, per exemple, la mateixa extrema dreta euroescèptica hi és immune—, el debat de fons en la CUP sembla que s’ubica més aviat en la priorització de la línia institucional per sobre de l’impuls dels moviments socials, i que la va portar a decisions molt més qüestionables com ara permetre l’aprovació, l’any 2017, d’uns pressupostos que no revertien les retallades socials aplicades des de 2010 ni s’acompanyaven d’una reforma fiscal progressiva i que va tenir com a única contrapartida la convocatòria d’un referèndum per la Generalitat, per a la realització del qual, com han apuntat en el judici del procés les defenses dels membres del govern encausats, finalment no s’hi van destinar recursos públics. I tot plegat amb l’agreujant que aquesta decisió es va prendre evitant el pronunciament de l’Assemblea Nacional de l’organització, pel convenciment del Secretariat Nacional que l’Assemblea s’hauria pronunciat en sentit contrari, atès que l’any anterior aquest mateix òrgan havia declarat trencat l’acord que havia permès la investidura de Carles Puigdemont, si aquest s’havia d’entendre com incompatible amb una política d’oposició al govern, precisament perquè l’objectiu estratègic de la CUP era augmentar la base social de l’independentisme per l’esquerra, la qual cosa resulta impossible si hom dóna suport a un govern neoliberal.\nEn qualsevol cas, un cop que la CUP —originàriament, un conjunt de candidatures independents d’àmbit estrictament municipal— va fer el salt a la política autonòmica, el fet que aquest es produís també a les Corts espanyoles tenia més a veure amb les possibilitats d’èxit de la candidatura —per la qual cosa a les illes Balears i Pitiüses i al País Valencià manté la política de no presentar-s’hi— que amb cap altra cosa. Tanmateix, en aquest procés d’accentuació de la dimensió institucional de l’organització, cal destacar també la supressió de la prohibició de repetició de candidats durant legislatures que durin més de dos anys, una de les eines que havia protegit l’organització dels hiperlideratges i personalismes inherents a les formes actuals de fer política.\nEl gran tema de la conjuntura política catalana actual és la resposta política i social a la sentència del TS en la causa del procés. D’una banda, hi ha en marxa la campanya Tsunami Democràtic, que, en el moment d’escriure aquestes ratlles, compta amb seixanta mil seguidors al seu canal de Telegram i 53.000, a Twitter. El web es va registrar el juliol a l’estat caribeny de Saint Kitts i Nevis, on també es registraren altres webs del moviment independentista, tal com es va fer per al referèndum del primer d’octubre, per evitar que les forces de seguretat de l’Estat les clausuressin. Aquesta iniciativa, de la qual es desconeix qui són els organitzadors i portaveus, tot i que té el suport de tots els partits independentistes i organitzacions de la societat civil com l’ANC, Òmnium Cultural i els CDR, ha demanat als seus seguidors que es preparin per a un cicle de mobilitzacions que es preveu que serà llarg. «Quant de temps durarà el Tsunami Democràtic?» «Ni una setmana ni tres mesos; durarà el que calgui per a assolir els objectius», s’assegurava en un missatge a Telegram. En aquest sentit, segons Tsunami Democràtic, «la resposta que s’ha organitzat pretén generar una situació de crisi generalitzada a l’Estat espanyol que es prolongarà en el temps». Hom parla de talls de carreteres, marxes lentes i àdhuc ocupacioms d’edificis públics. Sempre, subratllen, des de la desobediència civil i la no-violència. Si la resposta a la crida serà al mateix nivell que en ocasions anteriors, és una incògnita, com també ho és quina seria la resposta exacta de la UE davant un bloqueig, tot i que fos limitat en el temps, d’una part de l’economia espanyola. Els Mossos d’Esquadra ja han activat el dipositiu Minerva, pel qual passen a estar disponibles tots els agents de la Brigada Mòbil (antiavalots). Segons informava El País, la policia autonòmica «pensa que pot acusar el desgast i la manca de recursos, si les protestes s’eternitzen», i s’enfronta al problema que els talls de carreteres «es reprodueixin arreu del territori i de manera sostinguda en el temps», de manera que quedi desbordada i hagi de demanar suport a la Policia Nacional i la Guàrdia Civil espanyoles. La situació posaria contra les cordes aquest cos policial, l’actuació del qual ja van criticar tant els qui s’oposaren al referèndum del primer d’octubre com els independentistes, durant els dies posteriors, en particular després de l’aplicació del 155.\nL’ANC i Òmnium Cultural, per la seva banda, han convocat cinc marxes de cent quilòmetres durant els tres dies posteriors a la publicació de la sentència. Les marxes confluiran a Barcelona, com a la passada Diada, celebrada amb el lema Objectiu: independència.\nD’altra banda, en una conferència de premsa a Brussel·les, Puigdemont —que, mesos enrere, va defensar, juntament amb Torra, l’estratègia d’un enfrontament democràtic amb l’Estat—, avançà que, quan es publiqui la sentència, el Consell per la República —una institució fins ara adormida— convocaria l’Assemblea de Càrrecs Electes per decidir les mesures a adoptar. Aquesta assemblea està formada per tots els càrrecs electes (regidors, diputats i eurodiputats) de Catalunya que s’adhereixin als principis del Consell per la República.\nMenció especial mereix la qüestió de l’indult o l’amnistia. Deia Marx que, si els grans fets o persones de la història mundial s’esdevenen dos cops, el primer és com a tragèdia i el segon, com a farsa. En aquest sentit, és sabut que una de les grans i més emblemàtiques reivindicacions de l’antifranquisme va ser l’amnistia per a les persones represaliades pel règim (un concepte, altrament, d’abast variable, segons qui l’utilitzés, i que no s’exhauria en l’alliberament dels presos polítics i el sobreseïment dels judicis polítics en marxa). Probablement amb aquest precedent al cap, l’historiador Xavier Domènech, aleshores president de Catalunya en Comú, ja va proposar la fórmula de l’amnistia poc després dels primers empresonaments en el marc de la causa del procés. Recentment han recuperat la idea ERC i la CUP. Tanmateix, ens temem que aquestes propostes parteixen d’una comprensió inexacta del concepte d’amnistia, la qual, en rigor, és una institució jurídica que s’aplica, fonamentalment, per a l’extinció de la responsabilitat penal per delictes polítics i s’emmarca en contextos de canvi polític. És per això que resulta inexacte afirmar que «l’amnistia declara que no hi va haver delicte». Ans al contrari: l’amnistia pressuposa l’existència de delicte, per bé que el procés de canvi polític en què s’insereix fa que els fets amnistiats (a) hagin deixat de ser delicte (p. ex., que la participació o organització de manifestacions, vagues o reunions ja no siguin constitutives de cap tipus penal) o (b), si encara ho són, el context de conflicte polític en què es van produir justifiqui que, excepcionalment, s’anul·lin les penes imposades i tots els seus efectes (en aquest supòsit entrarien els fets d’intenció política que impliquen violència). Si, en el marc del procés, hi hagués hagut alguna cosa remotament semblant a una rebel·lió (aixecament de partides armades o ús com a tals dels Mossos d’Esquadra per a defensar la república declarada el 27 d’octubre de 2017, enfrontaments armats amb les forces de seguretat o l’Exèrcit espanyols, etc.), tindria sentit reivindicar l’amnistia. Aquest va ser el cas, p. ex., de la minirebel·lió del Sis d’Octubre de 1934, els responsables de la qual foren amnistiats després de la victòria del Front Popular (Decret llei de 21 de febrer de 1936). Tanmateix, com ja hem apuntat, els fets del procés no són constitutius de cap delicte, polític ni de cap altra mena, sinó simples exercicis de drets fonamentals (participació política, manifestació pacífica, etc.), tant ara com en el moment en què es van dur a terme. D’altra banda, actualment tampoc no es dóna el context de canvi polític i de resolució del conflicte que és a la base de les amnisties (i cal no oblidar que, a diferència de l’indult, l’amnistia és una mesura que ha d’aprovar el poder legislatiu). De manera que, més que reclamar amnisties per a delictes inexistents, el que cal és denunciar que les acusacions, construïdes sobre el relat fantasiós d’una violència que només existeix en la ment dels narradors, vulneren el principi de legalitat penal.\nD’altra banda, si jurídicament és inexacte el concepte d’amnistia com a fórmula per a l’alliberament dels presos del procés i el sobreseïment de totes les causes que hi estan relacionades, encara és més inadequat l’indult, proposat pel primer secretari del PSC, Miquel Iceta, i immediatament desautoritzat pel PSOE, per tal com és una simple gràcia del cap de l’estat o del govern, que no anul·la la condemna, ni tan sols extingeix sempre la totalitat de la pena ni, encara menys, reconeix la legitimitat de les accions a què s’aplica. En qualsevol cas, veient el doble joc amb què els líders dels partits independentistes han portat el procés, ens ve a la memòria l’aforisme del revolucionari francès Louis Antoine de Saint-Just: «els qui fan revolucions a mitges no fan res més que cavar una tomba».\n*Text publicat originalment a El Salto. Traducció per a l’Accent dels autors.\nEtiquetes: ANC, CDR, CUP, eleccions espanyoles 2019, ERC, esquerra independentista, independentisme, JxCat, Òmnium, Principat, Principat de Catalunya, repressió, Tribunal Suprem Categoria: Col·laboracions, Opinió Visualitzacions: 888


Xarxa pels Drets Socials - Girona: Acta Reunió XARXA pels DRETS SOCIALS 20.11.2012\nS’acorda l’elaboració d’un manifest en el qual es demani la unitat, tant dels sindicats entre ells com de sindicats i moviments socials, en la lluita contra el desmantellament del nostre migrat estat del benestar, es faci una crida contra la repressió i es valori positivament la utilitat de la lluita; s’hi farà referència als treballadors de Telefònica en vaga de fam. La Núria R., en Salvador i en Jordi es comprometen a redactar-ne un esborrany abans del divendres 23.\n3. Es valora molt positivament el debat tant pel format com per la participació del públic i dels representants polítics (en aquest sentit es destaca que el fet d’haver-hi 10 partits representats el fa el més democràtic de la campanya i el de comarques gironines en molts anys), com a aspecte a millorar s’esmenta el ressò als mitjans de comunicació que va ser escàs. S’explica que no es va poder retransmetre en directe a través d’internet degut a que no hi havia connexió, el que es va enregistrar s’ha editat en 6 vídeos (1 per pregunta) i aquesta setmana es penjaran a internet. Es planteja poder fer més debats, fora de campanya electoral, sobre temes concrets.\n4. Es valora positivament la primera sessió del Cicle de Cinema, tant pel documental projectat com per l’assistència de públic. Es demana si algú coneix alguna persona que pugui venir a presentar The take, s’ofereixen algun treballador de la cooperativa que han muntat els extreballadors de Público (es guarda per a un possible debat sobre la premsa o altres ocasions) i un treballador veneçolà amb experiència en ocupació de fàbriques al seu país, en Salva s’encarregarà de fer el contacte.\n5. Es proposa que la Xarxa coordini una marxa contra la pobresa i les retallades de drets. Es proposa que s’estableixin dues línies d’actuació, les mediàtiques i les de treball de base formatiu, per aquesta segona línia es posen damunt la taula dos temes a desenvolupar: formació sobre cooperativisme i formació política.\nS’acorda de posar a l’ordre del dia de les reunions l’exposició de la feina feta per les comissions.\nEs demana qui es pot fer càrrec de gestionar el blog, el facebook i el twitter. En Xavier s’ofereix per gestionar el blog. Es demana que es creï un grup de comunicació a través del facebook, en Josep se n’encarregarà. Es constata que la majoria dels assistents són desconeixedors de l’ús i aplicacions del twitter.\nS’acorda que la propera reunió serà el dimarts 4 de desembre a les 19h a l’Espai de Solidaritat.


Verificat El nostre equip\nSom una associació sense ànim de lucre amb l’objectiu de lluitar contra la desinformació i la manipulació a internet. Ho fem des del periodisme i l’educació perquè creiem que una societat més ben informada és més crítica, més sana i més democràtica.\nSom la primera plataforma de fact-checking de Catalunya, l’única amb el reconeixement de la International Fact-checking Network (IFCN) i l’Observatori Europeu de la Desinformació (EDMO). Han apostat per nosaltres entitats internacionals com la Open Society Foundations, Google o la Comissió Europea. També som membres de la Plataforma per a l’Educació Mediàtica de Catalunya i un dels projectes finalistes del programa B Value d’emprenement social.\nSom un equip neutral, independent i compromès amb la transparència, tant pel que fa a les nostres fonts de finançament (donacions, subvencions i activitat comercial), com a la nostra metodologia de treball. Creiem que el fact-checking ha de ser una activitat desvinculada dels interessos polítics i econòmics, per això cap membre del nostre equip té vincles amb partits o conflictes d'interès de cap tipus.\nFem fact-checking, o verificació de dades, i l’apliquem tant al discurs dels nostres representants públics com al soroll que circula a través de les xarxes socials. El fact-checking és una branca del periodisme que va començar a principis del segle XX com un mecanisme de control intern als mitjans de comunicació. A l’era digital, però, s’ha fet imprescindible per contrastar l’enorme volum d’informacions falses que hi ha a internet.\nEns especialitzem en fiscalitzar la política de Catalunya, el discurs d’odi i la desinformació científica que s’ha multiplicat des de la pandèmia, especialment sobre salut i canvi climàtic. També fem periodisme de dades, investigació i transparència. És a dir, fiscalitzem el poder en un sentit ampli. Ens podeu llegir a Europa Press, El Periódico de Catalunya, Newtral i Time Out.\nEducació i formació pel consum crític de la informació\nLa lluita contra la desinformació ha de començar en cadascú de nosaltres (i vosalters). És clau que la ciutadania sigui conscient de com de vulnerables som davant les informacions falses. Per això, nosaltres oferim el nostre coneixement en forma de tallers a adaptats a diferents públics. Desfake, un programa per a adolescents amb el qual lluiten contra la desinformació des de les aules de secundària a través de vídeos de TikTok, és la nostra aposta més important.\nTambé oferim formacions per a persones grans a les biblioteques, tallers d’eines especialitzades a facultats de Periodisme o cursos per a treballadors de l’administració pública. Hem passat per les aules de la Universitat Pompeu Fabra, la Universitat Autònoma de Barcelona, la Carlos 3 de Madrid o la Universitat de València, entre moltes altres. Si vols saber-ne més, ves aquí.\nEns avala la nostra metodologia, una manera de treballar transparent amb una política de correccions oberta i un compromís amb la independència i la neutralitat. Si tens alguna queixa o suggerencia posem a la teva disposició una pàgina de rectificacions, o pots fer-ho a través de la pàgina dedicada de la International Fact Checking Network. Per verificar les informacions, consultem sempre fonts fiables, legítimes i diverses i l’edició dels textos és una feina coral que requereix el consens de l’equip. Per saber com treballem, pots consultar la nostra metodologia aquí.\nVerificat va néixer el 2019 com un projecte pilot per verificar la campanya electoral a l’alcaldia de Barcelona impulsat per Carina Bellver, Lorenzo Marini, Carola Solé, Alba Tobella, Roser Toll i Elisa Vivas. La Carina, la Carola i la Roser, juntament amb el Lorenzo i l’Alba, actuals directors de l’entitat, continúen formant part de la junta directiva de Verificat.\nVerificat és una associació sense ànim de lucre. Pots consultar toda la informació relativa al nostre finançament aquí\nCofundadora i cap de continguts\nCofundador i cap de projectes\nCofundadora i Directora Verificat Escola\nÁlvaro Alcalde Fábregas\nPeriodista d'investigació i dades\nFact-checker de política\nFact-checker de ciència\nFormador de Verificat Escola i fact-checker de ciència\nDisseny i mitjans digitals\nFact-checker de política i migració\nPeriodista de transparència i dades\nVerificat es una entidad comprometida con la igualdad de género, codirigida en un 50% por una mujer y un 50% un hombre y formada por un equipo que tiende a la paridad (40% hombres y 60% mujeres). Verificat lleva a cabo una política abierta de igualdad de oportunidades, hace uso de la comunicación inclusiva y facilita la conciliación de todo su equipo.\nVerificat no discrimina por razón de género, orientación sexual, edad, origen, contexto cultural o religión y tiene una política abierta de lucha contra la discriminación y contra el discurso del odio, publicando de manera periódica verificaciones de mensajes falsos que discriminan a las minorías.


Detingut un home per simular el robatori del seu camió\nDetingut un home al Baix Penedès per simular el robatori del seu camió\nL'individu va utilitzar el sistema de pagament telemàtic del camió denunciat per viatjar amb el seu vehicle particular, i amb el mateix camió\ndimecres, 5 de desembre 2018 - 10:36h | Actualitzat a 05/12/2018 10:54h\nImatge del camió, en un peatge de les carreteres catalanes | Mossos d'Esquadra\nAgents dels Mossos d’Esquadra del Baix Penedès van detenir dilluns, 3 de desembre, un veí de la Bisbal del Penedès, de 54 anys, com a presumpte autor d’un delicte, precisament, de simulació de delicte i estafa.\nL'home denuncia a l'octubre un fals robatori al Vendrell\nLa investigació venia d’un mes i mig enrere, quan l’home va denunciar el robatori del seu camió, estacionat al carrer de Violant d’Hongria cantonada amb Camí Reial, a la ciutat del Vendrell. En aquell moment, l’individu va explicar que, a l’interior del vehicle, hi guardava una cartera amb documents personals, 300 euros en efectius i una jaqueta de pell.\nEl sistema de telepeatge el delata\nEls Mossos d’Esquadra, feta la denúncia, van poder corroborar que, hores més tard, el camió circulava per l’autopista AP-7, al seu pas per la Roca del Vallès (Vallès Oriental), tot fent ús del sistema de pagament telemàtic. Alhora, cerques i comprovacions posteriors van determinar l’home havia utilitzat aquest sistema automàtic a l’autopista, de forma repetida, amb el camió investigat i el seu vehicle particular.\nA més, segons la investigació dels Mossos, la suposada víctima ja havia denunciat en altres dues ocasions la sostracció de dos vehicles i, en aquells casos, els havia recuperat després d’un temps. Amb això, el denunciant havia simulat el robatori dels automòbils per tal d’estafar les companyies asseguradores.\nEl camió apareix, retira la denúncia i acaba detingut pels Mossos\nFa tot just cinc dies, el divendres 30 de novembre, l’home va aparèixer a la comissaria tot explicant que, com en els casos anteriors, havia recuperat el camió i volia retirar la denúncia. La investigació, amb tot plegat, va concloure dilluns amb l’arrest de la ‘víctima’ com a presumpte autor d’un delicte i simulació d’estafa.\nAhir dimarts, 4 de desembre, el detingut va passar a disposició del jutjat en funcions de guàrdia del Vendrell i el jutge en va decretar la llibertat amb càrrecs.\nEl Vendrell La Bisbal del Penedès detenció Mossos d'Esquadra


Les Bianchis reben el premi al millor espectacle de La Mostra — Ajuntament d'Igualada\n16º max. / 4º min. 07/12/2021 20:08\nSou a: Inici / Noticies / Les Bianchis reben el premi al millor espectacle de La Mostra\nLes Bianchis reben el premi al millor espectacle de La Mostra\nLes Bianchis afirmen sentir-se “superfelices” per l’obtenció del guardó i el seu pas per la fira de teatre infantil i juvenil.\n10 anys premiant el millor espectacle de La Mostra d’Igualada · Aquest és el desè any que la Fundació Catalunya – La Pedrera atorga el guardó al millor espectacle de La Mostra d’Igualada. Les companyies premiades en edicions anteriors han estat Guillem Albà & The All In Orchestra amb el show Marabunta (2015), Antonio Díaz Cascajosa amb l’espectacle de màgia La gran ilusión (2014); Teatre Mòbil amb el de clown Sense Solta (2013); novament Antonio Díaz Cascajosa amb la màgia de La asombrosa historia de Mr. Snow (2012); altre cop Teatre Mòbil amb el clown Les Trifulgues dels Germans Garapinyada (2011); Mumusic Circus amb el muntatge de circ Merci Bien (2010); Egos Petits amb la proposta de titelles i musical En Joan sense por (2009); Marcel Gros amb l’espectacle de clown Inventari (2008) i el Mag Lari amb Secrets (2007).


Inan Kardesler Hotel Uzungol Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUzungol Golbasi mah. Caykara No:25/A, Uzungöl, Uzungol, Turquia, 61960 - Veure al mapa\n"Everything was amazing. Very good location, friendly staff,..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Inan Kardesler Hotel està situat idealment a Trabzon; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Inan Kardesler Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Recepció 24 hores, aparcacotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Inan Kardesler Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses parc infantil, ping pong, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Inan Kardesler Hotel no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (326) Parelles (193) Viatgers en solitari (6) Famílies amb infants petits (86) Famílies amb infants grans (19) Grups (22)


Trobada d'Enllaç Solidari a la ciutat de Girona – Claret Sanctus Paulus\nTrobada d'Enllaç Solidari a la…\nEl diumenge 7 d’octubre es va celebrar la festa d’Enllaç Solidari. Ja és una tradició consolidada de cada primer diumenge d’octubre. La novetat d’aquest any va ser fer-ho a Girona. Això va permetre que la comunitat claretiana d’aquella ciutat, el grup de joves que participen en aquell centre i tots els simpatitzants que s’hi van afegir per l’ocasió, poguessin acollir tots els que hi van anar d’altres llocs de Catalunya.\nLa finalitat de la festa és la trobada anual dels socis i simpatitzants de la ONG Enllaç Solidari. I s’aprofita també per informar i compartir les activitats de caràcter solidari que es porten a terme, tant a través del projecte d’apadrinaments del Brasil, com d’altres projectes en què Enllaç coopera. I és també l’ocasió perquè els grups que han fet algun camp de treball durant l’estiu ho puguin explicar i compartir.\nAquest any, després de les abraçades i encaixades de mans de l’acolliment, ben acompanyades de xocolata desfeta i coca, es va comptar amb la presència del P. Francesc Trilla, que acompanyat del P. Josep Roca, van parlar de la situació actual de la missió claretiana del Brasil i del projecte d’apadrinaments. Al migdia es va compartir la celebració de l’Eucaristia amb la comunitat que habitualment hi participa en aquella hora, molt ben acompanyats pel grup de joves que es cuiden dels cants.\nL’equip dirigit per en Xavier Blanch havia preparat un arròs per a les més de vuitanta persones que es van quedar a dinar.\nLa jornada va concloure amb la comunicació dels camps de treball realitzats pel grup AMIC, vinculat a les Missioneres de la Institució Claretiana, aquest estiu al Paraguai i a la República Dominicana. I del treball solidari fet pel grup de Girona.\nDes d’Enllaç Solidari només ens cal agrair la bona disposició de la gent de Girona, que va cuidar de tots els detalls de la festa. I recordar-vos que la propera, com s’indica en el propi calendari d’Enllaç, ja està programada per al 6 d’octubre de 2013. L’únic que encara no està ben decidit és el lloc on es farà.\nAnteriorPost anterior:Torralba: «És lògic que una educació integral, integri també la intel·ligència espiritual»SegüentSegüent post:El jove claretià Joan Bové celebra la professió perpètua al Temple de Sant Antoni M. Claret a Vic


Els aficionats a 'The Bachelorlette' han canviat de sintonia sobre Tyler Cameron i Hannah Brown - Entreteniment | Gener 2021\nEls aficionats a 'The Bachelorlette' han canviat de sintonia sobre Tyler Cameron i Hannah Brown\nQuan la temporada més recent de La soltera Semblava que tothom volia que Hannah Brown i Tyler Cameron tornessin a reunir-se. Els aficionats del programa esperaven ansiosament les notícies d'una reconciliació, però mai no es va donar bon port. Des de llavors, Brown va actuar a ABC Ballant amb les estrellesi recentment Cameron va deixar un comentari de suport a la seva publicació d’Instagram. En lloc de mostrar-se contents amb el suport de Cameron, alguns fan de La soltera va tenir la reacció contrària.\nTyler Cameron va comentar la publicació d’Instagram de Hannah Brown\nDesprés d’una setmana dura Ballant amb les estrelles, Brown va escriure una emotiva publicació a Instagram.\n“Aquesta experiència ha estat més dura del que m’hagués imaginat mai. Quan vaig decidir fer DWTS, vaig pensar que seria una manera divertida de canalitzar tota la meva energia després d’una experiència remolí com la Bachelorette ', va escriure Brown a la publicació. 'Vaig entrar en aquesta experiència una mica desconcertada i confusa, més del que he compartit. Cada dia m’ha comportat els seus reptes amb el meu passat, les meves pors i la incòmode d’obrir-me de nou per ser jutjat per alguna cosa MOLT espantós com aprendre una nova habilitat per realitzar cada setmana. '\nElla va continuar: 'Ahir a la nit va ser una derrota per mi i va començar a sortir moltes emocions suprimides d'aquesta experiència sorprenent, però esfereïdora'.\nAquesta experiència ha estat més dura del que m’hagués imaginat mai. Quan vaig decidir fer DWTS vaig pensar que seria una manera divertida de canalitzar tota la meva energia després d’una experiència remolí com la Bachelorette. Tenia l’esperança que la confiança que he guanyat aquest any per enorgullir-me de la dona que he esdevingut tingués l’oportunitat de brillar, i sentiria que es reiniciava en el meu esperit després de trigar una mica la pallissa després de la meva temporada de soltera. Vaig trobar aquesta experiència una mica desconcertada i confusa, més del que he compartit. Cada dia m’ha comportat els reptes amb el meu passat, les meves pors i la incòmode d’obrir-me de nou per ser jutjat per alguna cosa MOLT aterrador com aprendre una nova habilitat per a realitzar cada setmana. Ahir a la nit va ser realment derrotant per mi i van començar a sortir moltes emocions suprimides d’aquesta experiència sorprenent, però esgotadora. Vull ser jo. Vull ser real. Em sento el millor possible quan sento que tinc l’oportunitat de compartir el meu cor amb els altres. Però sé que hi ha faltat el que s’ha vist a DWTS. És cert que hi ha una desconnexió. Estic rebentant el cul. Ho estic donant tot. Ara bé, és el meu focus i passió. Però cada setmana em cau de pla. He arribat al punt d’estar tan inquiet abans d’executar que no puc gaudir del tot com vulgués i sabés que podria. ENS SABE tinc molt més que puc donar. Vull poder sentir-me lliure i confiada per ballar amb tot el cor. Estic treballant per arribar-hi. No faig festa de llàstima. Puc criticar i entendre el treball dur ... i també sé que la meva actitud ha de canviar per sobre de la baixada en la qual estic. Però aquesta és la vida real. Són emocions reals. Està bé agrair i ser positiu, alhora que reconèixer els dies difícils que tots portem. És tan important pensar positivament, però també és important reconèixer i sentir tots els sentiments. Aquesta pressió per fingir no és bona per a ningú. Així continua en molts de nosaltres aquest boig cicle de perfeccionisme. Em rep el suport que veig i sento de tots els que m’estimeu a través de tot. Gràcies, aquí hi ha una altra oportunitat per créixer. Mireu dilluns que ve!\nDesprés que Brown va publicar a Instagram, diversos Llicenciat alums van comentar el seu suport. Cameron era una d’aquestes persones.\n'Caure 7 vegades, aixeca't 8! Teniu aquest HB. Estigueu on us trobeu els peus i gaudiu del passeig. Estàs fent increïble ', va comentar Cameron.\nmarató de pel·lícules de venjadors\nAlguns fans volen que Tyler Cameron deixi Hannah Brown sola\nDesprés que Cameron comentés la publicació de Brown, els titulars van aparèixer comentant el suport de Cameron. Tot i això, no tots els titulars van ser positius. De fet, un atrevit article de Cosmopolitan va demanar a Cameron que deixés a Brown en solitari.\nEmily Tannenbaum va escriure a Cosmopolitan: 'Supportive bae és tota la seva marca, però s'està fent una mica esgotadora. Les seves publicacions comencen a sentir-se menys com una manera d’elevar el seu amic i més d’un crit d’atenció. Com 'Heu, recordeu-me, món? És el teu xicot a Internet! Encara sóc aquí!''\nAlguns fans de La soltera Sembla que està d’acord amb la interpretació de Tannenbaum.\n'No podria estar d'acord més. No crec que sigui real. Sento que tot serveix per a tabloides ', va replicar un fan.\n“Això !! @ TylerJCameron3 deixa-la en pau! Si no la vau escriure amb text de manera privada amb el vostre suport, no serveix per res ”, va escriure un altre fan a Twitter.\nmoniece from love and hip hop hollywood\nHannah Brown se centra en ella mateixa ara mateix\nA l'octubre de 2019, Brown va aparèixer a Ellen DeGeneres Show amb l'amfitrió convidat Justin Hartley. Hartley va preguntar a Brown sobre on hi havia les coses entre ella i Cameron.\n'Saps, he estat tan ocupat i crec que ha estat tan ocupat. Vaja, desitjar-li bé, i ara només estic centrat en mi ', va dir.\nTot i que Cameron sembla únic després de la separació amb Gigi Hadid, no sembla que Brown vulgui reunir-se. Pocs dies després de l'aparició de Brown Ellen DeGeneres Show, Brown va aparèixer en un vídeo de YouTube per a ELLE. Al segment de vídeo, un fan va preguntar a Brown si estava bé continuar amistat amb un ex.\n'Crec que us podeu recolzar mútuament', va dir Brown. 'Però pel que fa a' millors idees de text ', no crec que sigui útil per a tots els implicats.'\ncançons inspiradores de Michael Jackson\naperitius amb fruita\ngermana de danielle jonas


Sortida i visita a Vil.la Joana i Ateneu barcelonès - CEC Banyoles\nLa darrera sortida del curs d’Història de la Literatura Catalana va tenir lloc dissabte 22 d’abril.\nAl matí vam visitar la Vil.la Joana de Vallvidrera, on va morir el poeta Jacint Verdaguer el 10 de juny de 1902.\nVam fer una visita guiada per les estances d’aquesta masia situada a Collserola, que al segle XIX va ser restaurada per Ramon Miralles (alcalde de Sarrià) i s’oferí com a estada al poeta, malalt de tuberculosi, on hi va morir poc temps després.\nActualment pertany al MUHBA que l’ha reconvertit en “Casa de la Literatura” i espai de “Memòria del Poeta”.\nDesprés de la visita, en un matí radiant de primavera, l’autocar ens va portar fins a la plaça de Catalunya de Barcelona. Allà vam disposar de temps lliure per dinar, passejar i gaudir amb bona companyia.\nA la tarda, una altra visita guiada en un edifici significatiu: la seu de l’Ateneu barcelonès”, al palau Savassona des de 1906.\nL’Ateneu és, des de mitjans del segle XIX fins als nostres dies, una entitat cultural privada, que actualment té 4.000 socis i que és el lloc de trobada intel·lectual i promoció cultural de la ciutat.\nAl llarg de la seva història ha tingut presidents notables com Àngel Guimerà o Pompeu Fabra. No cal dir que l’han freqüentat gairebé tots els nostres escriptors: Jacint Verdaguer, Joan Maragall, Eugeni d’Ors, Josep Mª de Segarra, Josep Pla i molts altres.\nLa joia de l’Ateneu és la biblioteca, d’arquitectura i decoració modernistes. En la seva construcció hi va participar l’arquitecte Josep Mª Jujol. Conté un fons bibliogràfic de 300.000 llibres (especialment d’Humanitats).\nAcabada la visita vam tornar cap a Banyoles molt satisfets d’un dia ple d’activitat, cultura i literatura. Un feliç pròleg de Sant Jordi\nSetena conferència del curs d’Història de la Literatura Catalana Dues activitats paral.leles tanquen el Primer Any del curs d´Història de la...


Montblanc oferirà visites guiades a la torre i pas de ronda de Sant Francesc recentment reconstruïda\nL’activitat, que tindrà lloc els dies 7 i 8 de maig, és gratuïta\nPas de ronda al recinte emmurallat de Montblanc AJUNTAMENT DE MONTBLANC\nDilluns, 25 abril 2022 16:39\nL'Ajuntament de Montblanc ha organitzat pels propers dies 7 i 8 de maig una jornada de portes obertes per donar a conèixer el portal, la torre i també el pas de ronda de Sant Francesc, que correspon al darrer tram rehabilitat -després d'una inversió de 270.000 euros-, una reconstrucció no exempta de polèmica. Alguns historiadors locals qüestionaven el rigor històric en la reconstrucció d'aquesta torre ja que, en la seva opinió, no va arribar a existir mai. En qualsevol cas, la qüestionada obra ja s'ha executat i ara s'hi organitzen visites guiades al públic. Aquest cap de setmana, coincidint amb la celebració de la Setmana Medieval, més de mil persones han recorregut el pas de ronda i les torres del recinte emmurallat.\nSegons fonts municipals, la visita serà acompanyada del guiatge que permetrà interpretar les obres de rehabilitació i restauració que s'hi han fet, així com també per donar a conèixer quin ha estat el paper que ha jugat aquest monument de defensa al llarg de la història de la vila i la seva tipologia constructiva.\nPrecisament, l'alcalde de Montblanc, Josep Andreu, farà una activitat formativa adreçada a les guies de la vila perquè puguin conèixer tots els detalls de la rehabilitació i de la història d'aquest tram de muralla, on, fruit de les obres, s'hi han localitzat restes de la muralla del segle XIV, XVII i XVIII.\nLa muralla de Montblanc és un dels elements arquitectònics que més interès genera entre els turistes que visiten la vila ducal. De fet, aquest cap de setmana poc més d’un miler de visitants s’han passejat pels 260 metres de pas de ronda que formen part del tram de muralla que és accessible per als visitants.\nEl recorregut permet descobrir com era la fortificació medieval quan va ser bastida i quins usos tenia, però també possibilita la visita a l'interior de les torres. De fet, d'entre el tram obert al públic també en destaca la visita a la totalitat de les estances de tres de les torres de la muralla.\nEl proper cap de setmana, en concret els dies 30 d'abril i 1 de maig, es reobrirà aquest tram de muralla perquè pugui ser descobert pels visitants de la Setmana Medieval de Montblanc.


L'Observatori del Ter de l'Ateneu Naturalista de Girona: de febrer 2007\nL'Observatori del Ter de l'Ateneu Naturalista de Girona\nBenvinguts a aquest blog! Ens preocupa l'estat ecològic del riu Ter. Volem acabar amb l'espoli del Ter: solidaritat o abús?\ndissabte, 17 de febrer de 2007\nPosicionament de la Comissió del Ter\nArran de la notícia apareguda al Diari de Girona del dijous 8 de febrer de 2007, encapçalada amb el titular «L´ACA ha transvasat aigua del riu Ter a Barcelona il·legalment durant 2005 i 2006», en representació de la Comissió del Ter de l´Ateneu Juvenil, Cultural i Naturalista de Girona voldria expressar el posicionament següent: Si bé la major part del contingut publicat respon amb fidelitat a les declaracions que vaig realitzar -les quals es desprenen, en la seva majoria, de fets objectius constatables per qualsevol ciutadà-, no puc estar d´acord amb el titular que el diari ha donat al reportatge, ni amb algunes afirmacions que es fan en el cos de l´article, especialment la que diu que la nostra Comissió està buscant que «els gironins demanin a l´ACA l´aturada dels transvasaments d´aigua des del Ter a l´àrea metropolitana de Barcelona».\nRespecte del primer punt, el que vol posar en relleu l´Ateneu és l´incompliment durant bona part de 2006 del Pla de Cabals de Manteniment aprovat per l´Agència Catalana de l´Aigua, segons dades facilitades a aquesta associació per la mateixa Agència. El fet que la captació realitzada per ATLL en sigui una de les causes no significa que considerem que l´activitat és, per si mateixa, il·legal. Respecte del segon punt, l´Ateneu no demana l´aturada del transvasament, sinó que se´n revisi la magnitud, a fi que la mateixa administració hidràulica catalana pugui complir amb el Pla que recentment ha aprovat. En definitiva: no demanem, ni donem suport, al tancament de l´aixeta, com sembla que es desprengui de la lectura de l´article. En temes complexos com aquest, creiem que la precisió semàntica i conceptual és molt important i així ho volem transmetre a tothom qui correspongui.\nEditorial al Diari de Girona\nL´imprescindible debat de l´aigua\nDiari de Girona, 9/02/2007\nCal un debat en profunditat sobre aquest tema. No pel fet d´ignorar-lo, aquest transvasament deixa d´existir i, encara menys, de tenir efectes.» L´afirmació d´Albert Ruhí, president de l´Ateneu Juvenil, Cultural i Naturalista de Girona, la publicava ahir Diari de Girona en una informació sobre l´incompliment, per part de l´Agència Catalana de l´Aigua (ACA), de la llei que regula el transvasament d´aigua del riu Ter a Barcelona. Segons aquesta normativa (de 1959), s´ha de garantir un cabal mínim de 3 metres cúbics per segon al Ter. Però l´Ateneu sosté, basant-se en dades de la mateixa ACA, que durant 2005 i 2006 (i en moments concrets des de fa més anys), pel Ter hi circulava molta menys aigua de la que fixa la llei (1,01 m3/s el desembre passat, per exemple) i tot i així es mantenia el transvasament. Els efectes d´aquest escàs cabal són clarament perjudicials per als paratges pels quals passa el riu: a la sequera que causa la manca d´aigua s´hi afegeixen mortaldats de peixos o la proliferació de plantes nocives, com l´azol·la. L´ACA sortia ahir mateix al pas de la denúncia amb diversos arguments, alguns de molt raonables i d´altres que confirmen que s´està vulnerant la llei. És comprensible, com diu l´ACA, que la seva màxima preocupació sigui garantir els usos bàsics de l´aigua per a la ciutadania; és normal, així, que es faci tot el possible per mantenir el transvasament a Barcelona. Igualment és fàcil d´entendre que 2005 va ser un any de sequera, en el qual es van emetre decrets que avalaven l´excepcionalitat d´infringir la llei. Però precisament perquè aquesta infracció ha de ser una excepció, l´ACA no pot intentar justificar-se amb arguments inversemblants -el desviament d´aigua a la sèquia Monar- o al·legant que no té dades -que les aconsegueixi-, quan és evident que l´any 2006 va continuar infringint la llei, i ja sense l´excepcionalitat de la sequera. L´ús de l´aigua, com a bé escàs i imprescindible que és, reclama un debat seriós i argumentat, que encara no s´ha fet. I comença a ser hora.\nL´ACA ha transvasat aigua del riu Ter a Barcelona il·legalment durant 2005 i 2006\nDiari de Girona, 8/02/2007\nL´Agència Catalana de l´Aigua (ACA) ha mantingut de manera il·legal el transvasament del riu Ter a Barcelona tot i que el cabal està sota mínims. La llei de 1959 que regula l´ús de l´aigua -i per tant també el transvasament- del Ter estableix un cabal mínim instantani de tres metres cúbics per segon, que és el que hauria de quedar garantit a l´altura de la ciutat de Girona. «De les dades de cabals que hem obtingut de l´Agència Catalana de l´Aigua es desprèn que la normalitat d´aquest riu és que s´incompleixi la Llei», assegura Albert Ruhí, president de l´Ateneu Juvenil, Cultural i Naturalista de Girona. Durant l´any passat, només cinc mesos presentaven un cabal de mitjana superior a tres metres cúbics per segon. Si s´analitza al detall i s´observen els dies, la Llei de l´any 1959 es va incomplir durant més de 200 dies dels 365 que té l´any, segons l´Ateneu. «Durant l´últim trimestre del 2006, per exemple, cap mes va arribar ni tan sols als dos metres cúbics per segon», adverteix Ruhí. Segons les pròpies dades de l´ACA, a l´alçada del pont de la Barca el mes d´octubre passat el cabal mitjà fou de 1,44 m3/s; el mes de novembre, de 1,19 m3/s; i al mes de desembre va baixar fins a 1,01 m3/s. «No estem davant de valoracions subjectives ni opinions, sinó de fets objectius reprovables des d´un punt de vista jurídic, social i ambiental. Qualsevol ciutadà ho pot al·legar, el riu és de tots», afirma el representant de l´Ateneu.\nDavant aquesta situació, l´Ateneu Naturalista ha iniciat una campanya perquè els gironins demanin a l´ACA l´aturada dels transvasaments d´aigua des del Ter a la l´àrea metropolitana de Barcelona. Les postals mostren d´una banda una imatge bucòlica quan el Ter va ple i de l´altre costat «la imatge real i habitual del riu, on es veu sec», explica Ruhí. Es repartiran uns 12.000 exemplars perquè els gironins els facin arribar a l´Agència Catalana de l´Aigua. «Creiem que cal un debat en profunditat sobre aquest tema. No pel fet d´ignorar-lo, aquest transvasament deixa d´existir i, encara menys, de tenir efectes», va advertir Ruhí. Els naturalistes diuen que «cal no oblidar que en termes relatius, aquesta derivació té un impacte molt major que el que es preveia que tindria al riu Ebre, que tanta oposició social i política va suscitar en el moment de discussió del Plan Hidrológico Nacional». «Trobem paradoxal que l´ACA promogui normes més exigents com el recent Pla de Cabals de Manteniment, sobretot quan s´ha vist que som incapaços d´arribar al mínim legal que marca la Llei del riu Ter», afirmen. Ruhí remarca davant la postura de l´ACA que «celebrem que s´incorporin sensibilitats ambientalistes i estem disposats a treballar-hi tant com faci falta, però no entenem que s´autosituï en la il·legalitat». Albert Ruhí demana «un reconeixement a la contribució immensa que fa tants anys fan els gironins i, sobretot, que se superi el simplisme que ha imperat fins ara. El problema de l´aigua al Principat no es pot solucionar transvasant el problema allà on hi hagi menys oposició social».\nL'Ateneu de Girona\nRecull de premsa (441)\nAlbert Ruhí (13)\nLluís Sala (10)\nFrancesc Ferrer (5)\nAigua per Unir (4)\nCompromís per Lleida (4)\nNarcís Prat (4)\nRafael Mujeriego (4)\nnota premsa Observatori del Ter (4)\nEditorial del Diari de Girona (3)\nFrancesc Camps (3)\nJoan Gaya (3)\nJosep Maria Rufí (3)\nManel Serra (3)\nPlataforma del Ter (3)\nEditorial d'El Punt (2)\nJoan Vila (2)\nJordi Aulet (2)\nManel Ibarz (2)\nNarcís Illa (2)\nPonç Feliu (2)\nTaula d'Enginyeria (2)\nAjuntament de Verges (1)\nAleix Comas (1)\nAlfons Maria Thió de Pol (1)\nAlfons Quera (1)\nAlfonso Rueda García-Porrero (1)\nAteneu Naturalista de Girona (1)\nCarles Páramo (1)\nCatalunya Informació (1)\nCompromís pel Ter (1)\nContaminació al Ter (1)\nDomènec Espadalé (1)\nEditorial El Xot (1)\nEnric Barrull (1)\nFrancisco Cabezas (1)\nGabriel Borràs (1)\nGola del Ter (1)\nJaime Palop (1)\nJaume Sellés (1)\nJesús Soler (1)\nJoan Armangué (1)\nJoan Armengol (1)\nJoan Margall (1)\nJoan Sabriá (1)\nJoaquim Nadal (1)\nJordi Dalmau (1)\nJordi Grau (1)\nJordi Martinoy (1)\nJordi Navarro (1)\nJordi Ponsjoan (1)\nJosep Maria López (1)\nLluís Postigo (1)\nManuel Bonmatí i Romaguera (1)\nMarta Palmada (1)\nMarta Payeró (1)\nMiquel Esteba (1)\nNarcís Rubio (1)\nPau Masramon i Ordis (1)\nPere Macias (1)\nPia Bosch (1)\nPrivatització ATLL (1)\nRafael Marcé (1)\nRafel de Ribot (1)\nRamon Folch (1)\nRamon Iglesias (1)\nRicard Font (1)\nTomàs Molina (1)\naiguadeixos del Ter (1)\nestudi cabals (1)\nimpacte ecològic (1)\nmanifest observatori del ter de l'ateneu naturalista (1)\n► de març (114)\nL´ACA ha transvasat aigua del riu Ter a Barcelona ...\nL'Observatori del Ter de L'Ateneu Juvenil, Cultural i Naturalista de Girona, els drets reservats. Tema Picture Window. Amb la tecnologia de Blogger.


Vent d Cabylia: 15M. De raó, equitat i justícia\n12M a València (Jordi Ferrer-Beltran)\nNo sé quin article és més manipulador i perillós: el de La Razón, 15-M. 15 mentiras. Un camino a la deriva, o el d’El País, Grecia toma la vía de salida del euro. El primer qualifica el 15M d’oportunista, parcial, poc representatiu, victimista, irresponsable, hipòcrita, vergonyós, injust, repressor, insolidari, antidemocràtic, populista, totalitarista, nihilista, salvatge i violent. No està malament. Però, al cap i a la fi, va de front i dirigit a una parròquia molt concreta, sense possibilitats de convéncer ningú que no siga d’eixa corda. És la tàctica d’exasperar el contrincant, provocar-lo i crear malestar general. L’article d’El País, en canvi, és molt més subtil i va dirigit a una gamma de gent més àmplia, amb l’objectiu de reforçar el missatge que tot allò que s’aparta de la dreta i la socialdemocràcia tradicionals es correspon amb un extremisme desestabilitzador i indesitjable. Comença per recordar que la desfeta dels partits de sempre ha suposat l’entrada al Parlament dels neonazis intolerants i xenòfobs. A continuació parla de l’esquerra radical, Syriza, per qualificar-la de populista, improvisadora i irresponsable. I tot seguit, en cercar els culpables de la crisi, esmenta conjuntament els immigrants, els antisistema i els polítics. Finalment, clou l’article tornant a recordar el fantasma neonazi... Conclusió per a Espanya: passeu dels indignats i voteu al PP i al PSOE, que les alternatives ‒com si foren totes iguals‒ són pitjors i estan lligades als extremismes més irrealitzables i contraproduents. [Continua a la columna de l'Informatiu]\nCategories: l'Informatiu, Moviments socials\nA pesar de la bona intenció didàctica d'aquella màxima que diu que els pobles que no coneixen la seua història estan condemnats a repetir-la, crec que la repeteixen encara que la coneguen. No sóc un especialista en història i sé que no seré el primer a fer este paral·lelisme, però demane un poc de condescendència per la "boutade": la restauració borbònica i els torns entre Partido Conservador i Partido Liberal es pareixen molt a una restauració borbònica que es va produir després de la mort de Franco, i els torns pacífics entre el dos bandos majoritaris (UCD-PP i PSOE) que col·loquen aquella gent propera a bons càrrecs dins de l'administració, generant tota una trama de "clientelisme" polític, també es pareixen molt -salvant sempre les distàncies- a tot allò que va ocórrer a finals del segle XIX i principis del XX...\nQui sap si tot este moviment social del 15M no serà el germen de la tercera república!\nI de la premsa lliure, què anem a dir... No serà que està tan polititzada i que trobem en ella tant de "clientelisme" com en la premsa de la restauració?\nP.S.: Ja que estic ací de nou, reitere el "piropo" que els hi vaig fer tant a vosté com a Toni de l'Hostal en un comentari anterior i que sols ha tingut resposta per part del segon: és un plaer trobar un valencianisme tan obert, crític i gens sectari.\nI aprofite per fer propaganda de la seua infravisitada valenciclopèdia i d'altra "boutade" publicada a les seues pàgines, que em faria especial gràcia que vosté es llegira -no és massa llarga-, i que es toba a: http://valenciclopedia.wikia.com/wiki/Sant%C3%ADssima_Trinitat\n14 de maig, 2012 17:57\nHola, besnét de Saneca, perdona la meua descortesia en l'anterior comentari, però, com explique hui, no estic tenint massa cura amb el manteniment del blog. El plaer és meu i, quant al valencianisme, fem el que podem!\nLa Valenciclopèdia la tinc enllaçada al blog, però feia temps que no entrava. Boníssim el text de la Santíssima Trinitat!! :DDDD\nI quant a la qüestió política de comparativa amb la Restauració, no vas tan desencaminat. De vegades jo també he proposat la comparació, encara que també s'ha de tindre en compte que hi ha diferències molt grans respecte a la situació d'aquells temps. No debades, han passat dos guerres mundials, el comunisme, la fi del comunisme i la mundialització. També la influència dels mitjans de comunicació i les possibilitats de desplaçar-se han canviat moltíssim, per la qual cosa crec que l'exemple val més com a estímul en el passat del que podria passar que com a exemple històric que seguirà els mateixos patrons. Però, com dic, sí que hi ha certa ressemblança, sí...\n15 de maig, 2012 09:56\nFavor que vosté em fa al contestar-me, així que res de descortesia (es tractava d'un comentari a l'entrada "Un nacionalisme amb bases contemporànies", al que vaig accedir com a usuari anònim, però amb la signatura de besnét de Saneca al final), que ja sé que qui molt abharca -quin joc de paraules, mãemeua! Gracioset què és u...- poc apreta.\nAcostume a tractar de "vosté" als doctors, però ja que vosté em tuteja, i com jo prenc fàcilment confiances i sóc d'edat més avançada (sols una poca més, però m'agrada fer-me el major) que la teua, doncs també et tutejaré, que al cap i a la fi ja sóc seguidor del blog, encara que no hi figure nominalment.\nUna més i deixe de fer la "pilota": el que més ràbia em fa de tot açò de descobrir les coses tan tard (com el cas d'este blog) i de ser tan metòdic per a algunes coses és la gran quantitat d'entrades passades que em toca llegir, quasi com a cròniques, i de vegades fora del context en què van ser escrites, ja siga per desconeixement dels successos o per la desaparició d'enllaços que ja no estan disponibles...\nBé, senyor doctor, ja tinc altre autor al que admirar i seguir amb ànim d'acaparament valenciclopèdic. Així que paciència amb mí, encara que jo sóc dels d'arrancada de cavall i parada de mula coixa.\n15 de maig, 2012 22:22\nConfiança tota la que vullgues, que, al cap i a la fi, estem ací per a aprendre i divertir-nos un poc... Molt bones les teues aportacions a la Valenciclopèdia i, res, si vols anar llegint posts, per ací en tens vora 1.000... :D\n16 de maig, 2012 11:25