CINEMA I GUERRA CIVIL. Ateneu Cultural Josep Taverna - alforjastark.com\nHome Cultura CINEMA I GUERRA CIVIL. Ateneu Cultural Josep Taverna\nby Antoni Cisteró - abr. 15, 2016\nEscena final del rodatge de Sierra de Teruel (1939) dirigida per l’escriptor francès André Malraux\nQuin paper pot jugar el cinema en la memòria col·lectiva?\nEncara que s’han complert vora vuitanta anys de la finalització de la guerra civil, és encara útil veure’n aspectes de tot el context que va generar el conflicte. El coneixement del passat ens pot ajudar a comprendre el present, i fins i tot a estar a l’aguait per evitar repeticions d’algunes de les situacions que van portar a tan terrible succés.\nQuè hi pot dir una anàlisi del cinema de l’època? El cinema és una eina de comunicació a la que ens podem apropar de dues maneres diferents. Per una banda, veure’n la informació directe que ens aporta. Per descomptat els reportatges, els documentals, que tenen la informació com a principal objectiu. Però també les pel·lícules de ficció, que ens informen d’una sèrie de factors i circumstàncies de l’època en la que es basa el relat.\nCINEMA I GUERRA CIVIL. VISIÓ GENERAL:\nQuan va esclatar la guerra, el 1936, Espanya quedà partida en dos. Els estudis cinematogràfics quedaren, majoritàriament a la banda fidel al govern legal, o sigui, la República, especialment a Madrid, Barcelona i València. A part de les produccions que muntaren els partits polítics i els sindicats, de les empreses que abans de la guerra ja feien pel·lícules, la història d’una d’elles pot servir d’exemple de com anaven les coses en aquell temps. CIFESA fou fundada a València el 1932 i aviat fou, a més de productora, distribuïdora de l’anomenada COLUMBIA FILMS dels Estats Units (per exemple, productora de les pel·lícules de Frank Capra, com Sucedió una noche. 1934). De les pel·lícules que va fer abans de la guerra, destaquen les protagonitzades per Imperio Argentina o Miguel Ligero. Potser us sonaran títols com La hermana San Sulpicio (1934) o Morena Clara (1936). El 18 de juliol de 1936, CIFESA tenia sucursals a València, Barcelona, Madrid, Lleida, Bilbao, territori republicà, i Sevilla, La Coruña y Palma de Mallorca, del bàndol franquista. A València, l’empresa va pasar a ser controlada per un Consell Obrer, i produí alguns documentals com el de 1937 Cuando el soldado es campesino. Però els amos de l’empresa, la família Casanova, van passar a Burgos i des d’allí a Sevilla, on l’empresa col·laborà amb el franquisme.\nEl bàndol franquista només tenia els equips de Barcelona o Madrid, que s’havien desplaçat a Andalusia per fer pel·lícules de ficció.\nEl bàndol franquista, en aquells primers temps, només tenia els equips de rodatge que, pertanyents a empreses de Barcelona o Madrid, s’havien desplaçat a Andalusia per fer pel·lícules de ficció, com l’esmentada CIFESA, que només cap el final de la guerra van poder rodar llargmetratges com El genio alegre, dirigida per Fernando Delgado. Així que, en els primers temps, només realitzaren algun reportatge. Les principals pel·lícules de ficció –encara que amb una forta component ideològica feixista- foren fetes a Itàlia o Alemanya, com Suspiros de España.\nÉs ja en plena guerra, quan les autoritats dels dos bàndols s’adonen de la força comunicativa del cinema. Els dos volien utilitzar-lo amb tres finalitats ben definides: Per una banda, defensar la legitimitat de la seva posició alhora que es desqualificava l’enemic, en segon lloc, refermar l’esperit d’adhesió a la seva causa de la població que vivia en les respectives zones, i finalment, fer-ne difusió als països que, amb el seu ajut, podien inclinar la sort de la guerra.\nPassada la primera patacada de l’aixecament militar, a les dues bandes es projectà cinema amb tota normalitat. En general les sessions estaven formades per noticiaris d’actualitat, de producció pròpia o estrangera, documentals de guerra i pel·lícules de ficció. Aquestes estaven marcades pel seu origen i pel seu missatge, ja que, en especial a la zona franquista, la censura, un cop establerta, fou molt restrictiva. A la zona republicana, el fet de que progressivament es veiessin més films soviètics i menys americans –en aquells moments neutrals-, es deu més als problemes de pagament que no pas a la censura, molt poc consolidada a la República.\nHi ha la creença de que el documental és molt més objectiu que la ficció. I no és forçosament així. Ens cal també analitzar com han estat fets, i la intenció de la informació. Pensem que molts dels reportatges que es feien eren pel·lícules mudes a les que posteriorment se les hi afegia la veu amb els comentaris. Per tant, quins bocins es projectessin, el muntatge, i quins fossin els comentaris, fins i tot la música que els acompanyés, indicaven clarament la voluntat i la tendència dels que l’havien produït.\nLAYA FILMS, amb seu a l’avinguda 14 d’abril (avui Diagonal) número 442 bis.\nPosaré un exemple. Una escena, on es veuen milicians entrant en una església, i sortint-ne amb imatges o joies, pot ser interpretada de dues maneres diferents. Es pot acompanyar del comentari de que les Milícies Populars, salven l’enorme tresor que havia acumulat l’església durant segles de dominació i relació amb les classes poderoses, o bé dir que es tracta d’un robatori dels donatius que, un poble creient, havia anat acumulant durant generacions. Tot depèn de quins talls es posin en el muntatge, i de quin comentari es faci. Tampoc serà el mateix si, posem per exemple, l’acció va acompanyada per La Internacional o per música sacra.\nA Catalunya, la CNT-FAI, mitjançant el Sindicat Únic d’Espectacles Públics (SUEP) va controlar la major part de la infraestructura i de les sales de projecció cinematogràfiques. Les pel·lícules que feren ho foren sota la sigla SIE, Sindicat de l’Indústria de l’Espectacle. En podem citar, per exemple, 30 números d’España gràfica, noticiaris d’uns 10 minuts de duració. La temàtica, fins als fets de maig de 1937, era primordialment l’exaltació revolucionària (Los aguiluchos de la FAI por tierras de Aragón), mentre que després passen a fer més èmfasi en la vida i la moral de resistència de la reraguarda, o els efectes destructors dels bombardejos (Así vive Catalunya, Bajo la bombas fascistas). A Madrid, malgrat ser menys nombrosos, els anarquistes també produïren documentals, com Castilla libertaria o Madrid heroico.\nPoc després de l’inici de la guerra, el Partit Comunista d’Espanya muntà ALTAVOZ EN EL FRENTE, una organització dependent del PCE, amb seu a Madrid, amb la finalitat d’oferir activitats culturals. La seva secció cinematogràfica, dirigida per Florentino Hernádez Girbal, es va encarregar, al principi, de la distribució de pel·lícules soviètiques amb la voluntat de que es pogués comparar la lluita dels espanyols contra el feixisme a la que va viure Rússia contra el tsarisme.\nPocs mesos després, la secció de cinema es va independitzar i va crear FILM POPULAR, amb seu a València, que, va arribar a produir documentals propis, com el noticiari Espanya al dia, que es va començar a fer conjuntament amb la Generalitat de Catalunya (Laia Films), i tenia dues versions, en català i castellà.\nA Catalunya, per Decret del 12 de setembre de 1936, Josep Tarradellas, partint d’un suggeriment del president Companys, crea el COMISSARIAT DE PROPAGANDA, posant-hi al seu davant en Jaume Miravitlles, que fins aleshores havia estat secretari del Comitè de Milícies Antifeixistes. El Comissariat de Propaganda era una mena d’Afers Exteriors de la Generalitat, i comptava amb delegacions a Paris, Estocolm, Brussel·les i Estats Units així com a molts països llatinoamericans, el que facilitava i potenciava la difusió dels seus documentals. D’aquest organisme en depenia el Departament de Cinema, batejat amb el nom de LAYA FILMS, amb seu a l’avinguda 14 d’abril (avui Diagonal) número 442 bis.\nEls noticiaris produïts per Laya Films es poden classificar en tres grups:\nEntre desembre del 36 i primavera del 37, producció pròpia sota el nom Noticiari Laya Films. Ja comptava amb dues versions, catalana i castellana.\nDurant la primavera i l’estiu del 37, produccions conjuntes amb Film Popular, com hem vist-, sota el nom Espanya al dia.\nDes de l’estiu del 37 fins a l’ensulsiada del 39, producció pròpia, però amb el mateix nom d’Espanya al dia.\nEn “Catalunya màrtir” s’avisava de que els atacs feixistes aviat es reproduirien a les capitals europees.\nLaya Films també va produir nombrosos documentals (en total va fer més de 90.000 metres de pel·lícula i 130.000 còpies), com són: La toma de Belchite (1937), Transfusiones de sangre en el frente (dirigida per Ramon Biadiu el 1937) o la corprenedora Catalunya màrtir (1938), en la que s’avisava de que els atacs feixistes aviat es reproduirien a les capitals europees.\nAl contrari que en el camp republicà, a la zona franquista els partits polítics (com Renovación Espanyola o Acción Popular) tingueren ben poca activitat en el camp cinematogràfic. Si bé els requetés filmaren quatre títols, com Banderas victoriosas en Bilbao (1937), cal dir que molta d’aquesta producció va ser destruïda posteriorment durant el franquisme posterior a la Guerra Mundial, per evitar que alguns dels personatges que hi sortien fossin reconeguts després com a feixistes. Això passà fins i tot en nombrosos exemplars del famós NODO de la postguerra.\nVull esmentar una curiositat, l’estudi de la qual no em consta que s’hagi portat a terme. El 1938 es va filmar Voluntad: Falange en Argentina, dirigida per Joaquín Martínez Arboleya. On es comenta l’activitat d’aquest organisme a l’Argentina i la seva implantació a altres països com Urugay, Brasil, Chile, Perú o Paraguay. Pel que es veu, l’ambient feixista també anava coent en aquest llocs, com s’ha posat de manifest anys després. Del film no se n’ha sabut mai res més.\nLa creació del Departamento Nacional de Cinematografía, el primer d’abril de 1938 va significar un major control per part del govern central de la producció i difusió cinematogràfica. Ja al juny es comença a projectar Noticiario español, antecedent del NODO. Amb seu a Burgos, curiosament la distribució pel territori nacional era feta per una empresa alemanya, la Hispana Tobis, que s’encarregava també de l’exportació mitjançant la seva central a Berlín. Podem destacar alguns títols, com ¡Vivan los hombres libres!, feta el 1939 o La gran parada militar de Barcelona, sobre l’entrada de l’exèrcit franquista el 26 de gener de 1939 a Barcelona.\nAmb una censura només centrada en la difusió d’informació militar, la ficció al bàndol republicà fou molt més rica que al nacionalista. Destaquen, sobretot, els films fets per la productora anarquista, que disposava de material, tècnics i actors, però amb manca de directors. Destaquen Aurora de esperanza i Bajos fondos (les dues de 1937) dirigides per Antonio Suau i Pedro Puche respectivament. A Madrid, Fernando Mignoni va dirigir el 1938 –imagineu-vos, en plè setge!- la comèdia musical Nuestro culpable, on s’ironitza sobre la relació entre la justícia i la societat burgesa.\nCom a única obra que comptà amb participació pública, cal esmentar Sierra de Teruel (1939), dirigida per l’escriptor francès André Malraux, i rodada a Barcelona, Collbató, Sabadell i Tarragona, com es veu en el fragment que us passaré. Estava feta per mostrar al públic americà l’esperit de solidaritat i heroisme del poble espanyol fidel a la República, però no s’aconseguí acabar abans de la fi de la guerra. Tot i això, es muntà a París i es projectà a l’estiu de 1939.\nAndré Malraux, filmant al carrer Santa Anna de Barcelona\nPel que fa al bàndol dels sublevats, hem vist com el personal de CIFESA estava a Andalusia el 18 de juliol rodant El genio alegre. Una mostra de la poca producció franquista és que aquesta pel·lícula no es va acabar fins el 1939, canviant alguns dels tècnics i actors, considerats republicans, que varen ser empresonats, com l’actriu principal, Rosita Díez, posteriorment intercanviada per altres presoners feixistes que estaven en el bàndol republicà. Després d’això, es casà amb el fill de Juan Negrín, cap del Govern legítim, i s’exilià als Estats Units, on fou professora a la Universitat de Princenton, fins morir el 1986.\nA l’Espanya de Franco no hi havia prou infrastructura, així que la producció es va fer majoritàriament a Alemanya i, només al final, i quan es va començar a operar al seu territori, ho fou per l’empresa alemanya Hispano-Film-Produktion, amb seu aquí primer a Salamanca i després a Burgos.\nDurant la primera quinzena d’abril, a l’Ateneu Cultural Josep Taverna hem presentat una exposició sobre el tema.\nDurant la primera quinzena d’abril, a l’Ateneu Cultural Josep Taverna d’Alforja, hem presentat l’exposició CINEMA I GUERRA CIVIL sobre el tema, cedida pel Memorial Democràtic de la Generalitat de Catalunya, on s’ha pogut veure informació sobre el que aquí s’ha dit. També s’han projectat documentals d’ambdós bàndols, en els que s’ha pogut apreciar el diferent tractament fílmic i argumental de cadascun d’ells. Espero que n’hagueu pogut gaudir, atès que haurà estat una ocasió única de veure’ls.\nEn resum, el cinema durant la guerra civil va seguir apaivagant els moments d’angoixa de la ciutadania, alhora que va intentar influir en la seva opinió, no només aquí, sinó també en els països que, amb la seva No-Intervenció, ofegaren la República fins a la victòria absoluta i sense condicions del franquisme. Ens durà quaranta anys.


Notícies - El Fab Lab ensenya a construir un dron per uns 40 euros en un taller de fabricació digital\nInicia sessió o Registra't | dilluns, 22 de octubre 23:16\nel 16/des/17 Albert Prat Societat PDF\nCrear un dron mitjançant eines de fabricació digital per uns 40 euros és la premissa del taller de drons del Fab Lab Sant Cugat, que s'ha fet aquest divendres i que seguirà aquest dissabte. L'ús de la impressió 3D permet substituir el xassís que es pot comprar a les botigues, fet amb materials més cars, per d'altres de més assequibles i reduir costos. També permet personalitzar-lo totalment a través de programes de disseny com TinkerCAD.\nAl taller, els alumnes han après a tenir en compte diversos aspectes, com ara la mida del xassís perquè no afecti al funcionament de les hèlix i el pes, ja que els motors que s'han utilitzat per al taller tenien poca potència i els drons podrien no enlairar-se.\nEl responsable del taller, Mathieu Bertrandy, ha explicat a Cugat.cat els beneficis de crear un dron propi.\nAquest dron és assequible ja que els components es troben fàcilment. I un component molt car com el xassís, que estaria fet de fibra de carboni, el fem nosaltres. A més, està totalment personalitzat.\nAquest taller complementa altres propostes del Fab Lab, com el taller de pilotatge de drons. De fet, els responsables del centre recomanen combinar els dos cursos, ja que els drons que es fabriquen no tenen ajudes electròniques i són difícils de pilotar.\nEl dron es fabrica amb impressió 3D


LLEIDA ACOLLIRÀ DURANT DOS DIES UNA IMATGE DE L’IMMACULADA PROCEDENT D’EFES - TOTLLEIDA\nFoto: L‘Immaculada d’Efes el passat diumenge a la basílica de la Sagrada Família de Barcelona\nLA CATEDRAL, LA MERCÈ I EL MONESTIR DE LA CAPARRELLA CONCENTRARANT ELS ACTES RELIGIOSOS\nLleida.- La Catedral de Lleida rebrà i acollirà aquest dijous 23 de setembre, una imatge de l’Immaculada Concepció de Maria procedent d’Efes (Turquia), indret de Terra Santa on segons la tradició la Verge Maria va viure els seus darrers anys.\nAquesta singular imatge tota ella blanca, va arribar l’1 de maig per avió a Saragossa, per a ser rebuda a la basílica del Pilar i iniciar així un pelegrinatge que l’ha dut per tot el país, per cloure el 12 d’octubre a Madrid. Amb el nom de “Madre Ven”, aquest pelegrinatge marià vol rememorar la visita de la Mare de Déu a l’apòstol Sant Jaume a Saragossa l’any 40, commemorant alhora l’Any Sant Compostel·là.\nLa seva arribada a la Catedral de Lleida està prevista per a les 3 de la tarda, procedent de Tarragona i Vinaixa, després d’haver fet estada el cap de setmana a Barcelona, on fou acollida en la basílica de la Sagrada Família. Posteriorment a les 7 de la tarda, la imatge serà trasllada a la parròquia de la Mare de Déu de la Mercè en la vigília de la seva festa patronal, on a les 8 de la tarda se celebrarà l’Eucaristia, seguida del res del Rosari. A les 11 de la nit, l‘Immaculada sortirà de l’església dels Mercedaris, per a ser conduïda en un vehicle fins al Monestir de les Carmelites a la Caparrella, on romandrà en la seva església tota la nit, celebrant-se l’adoració nocturna fins a les 8 del matí, quan tindrà lloc l’Eucaristia de comiat.\nEl matí del divendres, l‘Immaculada serà portada de nou a la Catedral, on a les 7 de la tarda tindrà lloc una processó per l’interior de les naus, per cloure a les 8 de la tarda amb la celebració de l’Eucaristia presidida pel bisbe de Lleida Salvador Giménez Valls. La seva sortida està prevista per a les 10 del matí del dissabte 25, quant la imatge serà acomiadada a les portes de la Catedral, continuant el seu pelegrinatge ara per terres d’Aragó i després d’haver estat dos dies a Lleida.


Cincha infrapatelar rotuliana Ref 414 de Mc David - Ortopedia Batalle Rubi\nMcDavid és garantia d’alta qualitat i última tecnologia en ortesis i material esportiu i un clar exemple és la cincha rotuliana 414 que redueix les molèsties rotulianes, molt habituals en corredors, ajudant a reduir les forces dinàmiques causades per carreres i salts. S’ajusta perfectament i podem regular-ne la intensitat.\nEstà fabricada amb neoprè ultralleuger de 4mm.\nPreu: a confirmar\nRodet tubular que redueix la tensió del tendó patelar.\nSuport de neoprè amb vora de nylon per facilitar la col·locació i major durabilitat.\nTancament de velcro.\nDolor lleu o moderat del genoll associat al genoll de saltador o de corredor.\nConsells d’ ús:\nAjustar el rodet tubular sota la base de la ròtula sobre el tendó rotulià.\nEvitar posicionar el velcro en la zona poplítea.\nRentar a mà amb aigua freda i sabó de prendes delicades assecant a l’aire sense calefacció ni secadora ni exposada directament al sol. D’aquesta manera augmentarem la durabilitat en òptimes condicions de la genollera.\nLa neteja freqüent permet mantenir el producte net i lliure de sals minerals provinents de la suor que podrien irritar la pell.\nBe the first to review “Suport rotulià Infrapatelar REF. 414 - Mc David” Cancel·la les respostes


Memòria dels barris: UN BARRI ÚNIC AL MÓN\nGuia de Barcelona a Granollers\npor el Ferro-carril, 1857\nD'aquesta manera descrivia Víctor Balaguer(*) com era la casa que estava situada on ara es pot admirar l'entrada principal de l'Hospital de Sant Pau, quan el seu projecte no es podia encara ni imaginar.\nEren tan pocs els edificis colgats a la falda del Turó de la Rovira –més o menys uns seixanta–, que la Casa Milans o d'en Xifré hi destacava en la llunyania pintada de color blanc i es podia divisar des del tren que unia Barcelona amb Granollers, tot passant pel baixador d'Horta que estava situat a l'entrada del Clot. Aquell era un baixador fet exprés pels viatgers que volien anar fins el poble d'Horta, a uns quatre o cinc quilòmetres més amunt.\nJosep Xifré, tot just haver comprat alguns dels ornaments de la casa Gralla, que havia estat situada en el carrer de Portaferrisa, va morir a la seva torre el 7 d'agost de 1856. Els fills ja no van dur a terme el seu somni d'embellir la casa amb les peces que havien format part de la Casa Gralla i les van vendre, una part de les quals es troben, després d'un llarg periple per una província andalusa, a l'Hospitalet de Llobregat, a la seu d'una empresa de seguretat. La torre finalment es va vendre a Maria Marquès Gironès i a Josepa Marquès de Julià; desconeixem si mai la van habitar.\nLa Torre Xifré estava situada en la part de sota de la Travessera de Gràcia, motiu pel qual no quedava inclosa en la part de terreny que els Xifré van transferir a la junta administrativa de l'Hospital, que consta a l'escriptura de compra venda de data 7 de maig de 1890. Per a dur a terme el projecte tal i com estava calculat, es necessitaven les terres de sota la travessera i les del propi camí, problema de difícil solució donat que es tractava d'una via centenària amb drets de pas adquirits.\nTorre Xifré mig derruïda i el tram de la travessera de Gràcia que va desparèixer. Font Arxiu Històric de sant Pau\nBassa d'agua de Torre Xifré Font Arxiu Històric de Sant Pau\nLa venda de la torre es va produir finalment en 1898, i en 1903 l'Ajuntament de Barcelona va declarar el tros de la Travessera que anava des del carrer Igualtat (ara Cartagena) fins el que havia de ser el carrer Catalunya (ara Sant Quintí), "sobrant de camí" amb l'entrada en servei del carrer de Coelo (avui Sant Antoni Ma. Claret). Aquestes modificacions van obligar a pactar amb els propietaris de les parcel.les de la urbanització d'en Xifré de sota de la Travessera de Gràcia. Per fi ja es podia fer la façana de l'Hospital en l'indicat carrer.\nResulta evident, doncs, que el paisatge que contemplava la gent de l'època i la de l'arquitecte i treballadors que van construir l'Hospital, no tenia res a veure amb el que ara podem admirar gràcies a Google, des de més o menys el mateix lloc on la persona que el va recrear mitjançant un minuciós dibuix a llapis, ara fa poc més de 120 anys.\nPerspectiva dibuixada per Domènech i Montaner (font Arxiu Històric de Sant Pau) comparada amb una vista actual\nA mitjans del segle XIX grans extensions de vinyes s'estenien per la major part de la muntanya, fins que la fil·loxera, que va arribar a la contrada entre 1880 i 1881, les va matar totes. El Guinardó Martinenc era de fet terra de secà, així que hi proliferaven els garrofers, alguns arbres fruiters com moreres, ametllers, tarongers o llimoners, conreus de cereals i horts, per a consum propi o per a la seva venda en algun mercat dels pobles propers.\nCom era terreny guanyat al turó, hi havia molts torrents que baixaven des del cim, que sols s'omplien d'aigua quan plovia i que els camperols de les masies de la contrada feien servir de camins quan eren secs. Torrents com els que hi havia a banda i banda del futur hospital –a l'esquerra, a tocar del carrer de la Igualtat, el de Milans; i a la dreta (en l'actual carrer de Sant Quintí) el d'en Melis–, les filtracions dels quals donaven un important assortiment a les fonts i mines que donaven aigua als pous i basses que s'utilitzaven per regar els camps de la zona.\nBasat en un dibuix de J. Corbera amb alguns canvis.\nA la part alta de la muntanya, i seguint els tres turons, hi havia hagut un gran bosc fa molts anys, on els nobles de Barcelona anaven tot sovint de cacera. Una idea de com eren aquests boscos ens la podem fer visitant el parc del Guinardó, que malgrat tenir una part enjardinada, conté encara avui algunes extensions de bosc salvatge.\nEls camins principals de la contrada eren el Camí de la Llegua, que seguia més o menys el traçat del que ara és la Ronda del Guinardó; el camí medieval del Mig, després Travessera de Gràcia o camí de Gràcia a Sant Andreu; i el camí de Barcelona al poble d'Horta, tots tres d'origen antiquíssim. També començava a tenir importància el Passeig de la Font Castellana, després l'Avinguda Mare de Déu de Montserrat, i el camí del Guinardó, que comunicava el Camp de l'Arpa amb el barri de la muntanya. També existien altres camins locals que unien les masies entre sí.\nMapa del Guinardó Martinenc a finals del segle XIX.\nInclou les masies (en negre) i les torres senyorials (en roig) de la zona\nLa major part de terres pertanyien directa o indirectament a grans famílies nobiliàries. El territori començava al Camp de l'Arpa –tot incloent-lo– i acabava a dalt de tot del Turó de la Rovira o Muntanya Pelada; es repartia entre diverses propietats d'extensió considerable, entre les famílies de noms com Peguera, Finestrat, Castellbell, Milans, Casanovas, Santpere, Llanas, Lemos o Tord, entre d'altres.\nDavant la catifa de cases que es desplega ara mateix davant els nostres ulls, edificis que amaguen l'orografia antiga del terreny, costa d'imaginar que fa tan sols 100 anys, quan Domènech i Montaner en va plasmar el paisatge, tot eren camps que pujaven suaument fins el que ara és el carrer del Mas Casanovas, i amb més brusquedat des d'allà fins al cim de la muntanya, on es podien comptar escassament unes 60 cases en tot el turó de la Rovira.\nEntre les més importants, Can Baró, propietat aleshores de la família Santpere, que no pot considerar-se ara mateix part del Guinardó; la Torre Vélez o Can Velas, com l'anomenaven col·loquialment els pocs habitants de la contrada (avui dia escola de monges); els anomenats Seminaris; el Mas Viladomat, propietat de Salvador Riera Giralt; Can Planàs, una gran masia propietat del director general de la companyia del Ferrocarril de Tarragona-Barcelona-França; el Mas Casanovas, de Maties Ramon de Casanovas, enderrocat per obrir el carrer de la Igualtat (ara Cartagena); Can Sors, que anys més tard, molt renovat, es convertiria en l'Escola del Mar; el Castell de Mascaró, una torre residencial en forma de castell que va edificar Francesc Mascaró Garant, i que va ser derruïda entre els anys 30 i 40 del segle XX un dels grans terratinents de la zona; el Mas Guinardó, assentat amb gran dignitat dalt del turó del Cogoll, també de Salvador Riera Giralt; i finalment, Can Garcini, propietat de Ramon Alòs-Moner i de Dou.\nFont. Arxiu Històric de Sant Pau\nAlgunes d'aquestes masies explotaven canteres des d'on s'extreien pedres per a la construcció d'edificis, i també forns per a l'obtenció de totxos per a la mateixa finalitat. No oblidem pas que a ciutat s'estava bastint l'eixample i que la construcció era el negoci de l'època. Can Velas i Can Baró eren les més importants; encara avui dia són visibles les ferides infligides a la Muntanya Pelada fins ben entrat el segle XX.\nForn de totxos als terrenys que ocuparia l'Hospital. Font CEC\nCom ja hem indicat, la noblesa catalana i la de fora del país, així com l'alta burgesia amb molts diners, eren els propietaris dels terrenys i masies de tot el Guinardó. Si ens centrem en la zona de l'Hospital, a la part alta, per sobre d'aquest, hi havia el Mas Casanovas, del qual n'era propietària Maria Miquela de Peguera i de Borràs, primer vídua de Joan de Peguera, terratinent del Camp de l'Arpa, casada en segones núpcies amb Maties Ramon de Casanovas, amb qui esdevingué també propietària del Mas Casanovas.\nSegons indiquen algunes fonts, amb els diners que van obtenir de la venda de Can Casanovas i part de les seves terres a l'Administració del futur Hospital, van fer construir, a dalt de tot del carrer Igualtat i a la seva esquerra, l'Hotel Casanovas, on durant un temps s'hi va instal·lar un casino de joc que, després de passar per diferents usos, és actualment una escola de la Generalitat.\nManiobres militars al carrer Igualtat cap al 1913. Al fons, l'hotel Casanovas\n(cliqueu per veure'l més gran)\nCal recordar també que al descampat que hi havia a dalt de tot del que ara és l'Hospital de Sant Pau hi va tenir el seu segon camp el Futbol Club Barcelona, que hi va jugar la temporada 1900-1901. Mentre hi van jugar, llogaren algunes habitacions de l'Hotel Casanovas, que feien servir de vestuaris. Quan els Casanovas van vendre la masia i els terrenys per construir-hi l'Hospital, van haver de buscar-se un altre camp a la carretera d'Horta, al costat de la masia de Can Sabadell.\nA la part de sota la Travessera de Gràcia, en terrenys que també formarien part del futur Hospital (motiu pel qual la Travessera quedaria tallada a l'alçada del carrer Igualtat, ara Cartagena), a més de Can Milans o Torre Xifré, de la que desgraciadament no hi ha hagut manera d'aconseguir cap fotografia, es trobava la torre xica o casa dels masovers d'en Xifré, i alguna més de menor importància; i Can Miralletes, propietat de Pere Miralles. També ens volem referir a Can Delemus (casa De Lemos), situada a la Travessera de Gràcia, cantonada amb Sardenya; una gran torre-masia que va desaparèixer quan van començar a edificar la zona.\nPer últim, afegirem que també hi havia algunes altres masies més petites, en alguna de les quals vivien els masovers i colons de les grans masies citades anteriorment ... i poc més. Aquest més o menys era el paisatge del Guinardó Martinenc a finals del segle XIX. Després va començar la febre urbanitzadora al voltant de la Muntanya Pelada del nou barri de Barcelona que a partir de principis de segle començaria a ser anomenat com el Guinardó, i el paisatge es va anar assemblant cada cop més al que ara tots coneixem.\nSi voleu obtenir més informació sobre l'Hospital de Sant Pau i la seva construcció, podeu visitar l'interessant bloc "DE SANTA CREU A SANT PAU", aquí us deixo amb el seu link perquè hi pogueu accedir:\nDe la col.lecció Els Barris de Barcelona, editat per l'Ajuntament de Barcelona, el que tracta de la Història del Guinardó.\nAlgunes fotos, del fons fotogràfic d'un estudi sobre les masies del CEC.\nDibuix de Sant Pau, del fons de l'Arxiu Històric de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau.\nEscrit de Joan F. Cabestany sobre “Els camins antics del Pla de Barcelona”.\nPlànol de situació dels torrents, de Joan Corbera.\n* Víctor Balaguer (Barcelona, 1824 - Madrid, 1901). Escriptor i polític català. Va seguir la carrera de lleis a la Universitat de Barcelona. Des de jove es va dedicar a escriure, primer en castellà i desprès en llengua catalana. Quan es va inaugurar el Teatre del Liceu, va ser nomenat el seu director artístic en 1847. Com a polític, va pertànyer al partit progressista, en el qual va destacar per la seva oratòria. Sospitós de conspirar contra el règim vigent en l'època, va haver d'emigrar, però desprès del triomf de la revolució de 1868 va ser escollit diputat en les Corts Constituents en 1869. Va arribar a ser ministre d'Ultramar. A Vilanova i la Geltrú va fundar un museu-biblioteca que duu el seu nom.\nPublicat per carme a 14:49:00\nEtiquetes de comentaris: Guinardó - Baix Guinardó, Guinardó - Història d'un territori, Guinardó - masies, Guinardó - Sant Pau\nGenial Carme, molt bon treball de reçerca.\n22 de gener de 2012 a les 20:05\n22 de gener de 2012 a les 20:11\nets una especialista en horta :)\nuna passada de post com sempre\n23 de gener de 2012 a les 11:52\nEl meu únic valor és el de llegir tot allò que han escrits d'altres, ho llegeixo, recopilo d'aquí, d'allà, els veritables experts són tots aquells que sense pràcticametn material van començar de zero, com en Desideri Díez, en Mingo Borrás, la Carlota Giménez, i tants d'altres. De totes maneres gràcies.\n23 de gener de 2012 a les 12:04\nBenvolguda Carme, soc arqueòleg que està treballant a l'Hospital de Sant Pau i, ja que has fet l'esforç de recopilar la informació existent, m'agradaria poder citar-te en els meus informes de camp. Així, si ets tan amable diga'm el teu nom complet. Gràcies\n26 de març de 2013 a les 15:22\nel meu nom complert és Carme Martín Falcón. Gràcies pervles teves paraules.\n26 de març de 2013 a les 19:18\nGràcies, seràs degudament citada com a autora de la publicació. Nomès dir-te que, com deus saber, l'Hospital de Sant Pau està sofrint un intensiu procès de rehabilitació per acondicionar-lo com a seu de diverses entitats nacionals i internacionals. En aquests treballs están apareguen nombroses restes arqueològiques, de les quals, moltes estan relacionades amb el mas Xifré. En uns mesos la memòria científica estarà disponible per a consulta al Museu d'Història de Barcelona (MUHBA). T'animo a que, si t'interesa, si facis una ullada. Gràcies per la teva feina.\n27 de març de 2013 a les 18:57\nOscar, et faria res escriure'm al corre memoriadelsnostresbarris@gmail.com que et voldria fer alguna pregunta sobre la teva tasca a Sant Pau?\n27 de març de 2013 a les 22:45\nSALVEM LA FONT D'EN FARGUES!!!


Actualment, segons l'Organització Internacional del Treball, es calcula que hi ha més de 4,8 milions de víctimes d'explotació sexual forçada a tot el món. Les condicions socials i econòmiques com la pobresa, la discriminació, les xarxes de tràfic i un passat o un present de violacions i abusos sexuals són les causes que porten a les dones a entrar a la indústria sexual.\nAl Baix Besòs - Maresme la xacra del proxenetisme ens toca de prop. L'Hotel Calipso ha estat denunciat en nombroses ocasions, i també ha estat pressionat per part de l'Ajuntament de Cabrera de Mar.\nEn diverses actuacions policials s'ha afirmat que les condicions de les dones que hi treballen s'aproximen a l'esclavitud: un dia de festa a la setmana, jornades de fins a 12 hores, acomiadaments per malaltia... i un seguit de situacions de les quals se'n treuen profit, tenint en compte les situacions personals i de vulnerabilitat de pateixen les dones.\nA més durant la pandèmia, tal com apuntaven diversos mitjans, l'Hotel Calipso seguia exercint de prostíbul clandestinament saltant-se les restriccions Covid.\nFa anys que existeix un buit legal pel que fa a la prostitució, i en conseqüència les màfies actuen amb total impunitat, fent que el nostre territori sigui avui en dia el prostíbul d'Europa. I avui, a Cabrera en tenim un exemple.\nA més, als Països Catalans comptem amb un macroburdel a la Jonquera, entre molts d'altres, que ens porten a tenir més de 40.000 dones en situació d'explotació sexual, i essent víctimes del control de les màfies. En aquest sentit, cal que els governs es conjurin a treballar per desmantellar les màfies que actuen amb total impunitat.\nLa normalització, la legitimació i la banalització de l'explotació sexual suposen un problema gravíssim per a la nostra societat: es perpetua la violència masclista de forma inherent i es condemna a milions de dones d'arreu del món a viure la versió més extrema de violència i opressió.\nEn aquest sentit, cal que els governs - de la mà de la societat civil- es conjurin a treballar per desmantellar les màfies que actuen amb total impunitat, tot i l'existència de l'article 187 del Codi Penal on queda prohibit el proxenetisme.\nÉs per tot això, que el Jovent Republicà del Baix Besòs - Maresme volem manifestar un cop més que és necessari de posar fi a aquest sistema d'explotació sexual i patriarcal fruit del proxenetisme.\nEl Jovent Republicà del Baix Besòs - Maresme ho tenim clar: Acabem amb el tràfic, Les nostres vides no són mercaderies. L'explotació sexual és violència masclista!\nAssenyalem el proxenetisme\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/197530626


RodaMots - analogia\nDilluns, 29 de juny del 2009 / 2306\nRelació de semblança entre coses diverses, relació entre dues o més coses que tenen característiques comunes.\nSón dues teories que tenen molta analogia entre elles.\nDel llatí analogia, i aquest, del grec analogía, ‘proporció, semblança’.\nAixí doncs, som els únics éssers vivents que ens movem entre la literalitat i la metàfora: som animals rectes i figurats, alhora. És per això que no té gaire sentit que ens planyem perquè no tenim les paraules precises, una d’especial per a cada cosa; o que maldem per trobar designacions de sentit únic. Som com som; i ens hem fet com ens hem fet: a cavall entre la realitat i la il·lusió. I caminem pels espais de la il·lusió, ben agafats de les mans protectores de l’analogia.\nJesús Tuson, Això és (i no és) Allò (Badalona: Ara Llibres, 2009), pàg. 24\nJo concebo el fet creatiu, no sols literari, com un caminar entre vacil·lacions i dubtes per a anar a buscar, m’imagino, una manera de reflectir el món. Per a mi la literatura és una analogia o una metàfora, digues-li com vulguis: aquí hi ha un món i l’intento reflectir amb paraules, i la paraula, pel seu poder evocador, permet, precisament, jugar amb l’analogia, amb la metàfora.\nJaume Cabré, Jaume Cabré entrevistat per Marta Nadal: «Jaume Cabré o la necessitat d’explicar el món» (Serra d’Or núm. 364, abril de 1990)\n«El teu cosí és un neula»; «estic fet una coca»: la setmana passada ens hi acostàvem i aquesta les veurem de ple: com diu Jesús Tuson, «les metàfores són el nostre pa de cada dia. I sense les metàfores potser no podríem arribar a dir ni la meitat de les coses que diem, que volem expressar, que necessitem fer fora.» Per introduir-nos-hi, res millor que Això és (i no és) Allò (Ara Llibres), un viatge pel meravellós món de la metàfora: «fins i tot la paraula metàfora (‘trasllat’ o ‘viatge’) és també una metàfora».\nJesús Tuson Valls (València 1939)\nAixò és (i no és) Allò, de Jesús Tuson\nEls cinc mots de la setmana passada (aliments en sentit figurat)


Noah Centineo va fer la seva versió del “desafiament de la femta” d’Arian Grande - Història\nEl misteri continua!\nAVUI - A la foto: Noah Centineo el dimecres, 5 de setembre de 2018 - (Foto de: Nathan Congleton / NBC / NBCU Photo Bank via Getty Images) NBC\nPotser hem trobat una manera d’incorporar purpurina a les receptes de gall dindi i d’enviar iMessages des d’un telèfon Android, però la ciència que hi ha darrere de posar-se intricadament sobre les cadires segueix sense ser resolta. Pocs dies després que Lady Gaga va reviure el repte de la femta Ariana Grande, i Noah Centineo ha explorat el misteri que està presentant la cadira.\nL’estrella de A tots els nois que he estimat abans ha dominat màscares de rostre, ombra d’ulls blaus i la tasca que s’està convertint en un heroi de cinema d’acció, però com Ariana, també prefereix una versió inusual de seure. Per a la seva versió de femta posada, Noah va compartir una imatge d’Instagram que li posava un peu damunt d’un tamboret, mentre que l’altra cama va baixant de la cadira i després parcialment cap amunt.\nEls seguidors van veure immediatament una connexió amb Ariana El meu tot portada de l'àlbum, escriptura, 'Ariana grande 2.0 tho' i 'Això és més confús quan Ariana grande es va asseure en un tamboret'. Un usuari d’Instagram fins i tot va expressar la seva preocupació per la proposta, tot comentant que “només no caigui”. Pel que fa a Noè, va semblar la seva posada amb els sentiments de veure’s aclaparat per un esclafit, escrivint el subtítol: “Quan sigui tan maca que no saps què fer amb tu mateix”.\nHa passat gairebé un any des que les xarxes socials van crear el repte 'l'Ariana Grandeing'. Tot va començar quan l’usuari de Twitter Jesse McLaren va explorar com Ariana va dur a terme la seva posada El meu tot portada de l'àlbum. La imatge icònica ha seguit sent un misteri a Internet sense resoldre, amb Ariana fent broma prèviament que el moment acabaria a la sèrie de televisió. Mythbusters.\nembarassades lances de liny de jamie\nVoleu més de Teen Vogue? Mira això: Noah Centineo no vol jugar al nuvi per sempre


MESA SECTORIAL SOBRE TELETREBALL: El Departament d’Educació es mostra inconcret en el teletreball pel confinament – PÚBLICA.CAT\nEl teletreball és una forma d’organització i de realització de treball. De cap de les maneres pot suposar una reducció en els drets del treballador/a. En aquesta segona mesa, el Departament ens ha presentat una proposta de document ple d’imprecisions, ambigu que pot donar lloc a males praxis. La manca de regulació provoca abusos per part d’algunes persones.\nDes de la UGT Educació entenem que el Departament en realitat el que fa és traspassar la responsabilitat de la regulació del teletreball als centres educatius, mostrant un desistiment de funcions que són pròpies de l’administració en comptes de fer una regulació com caldria pactada amb la part social, com a mostra del que diem el text publicat el dia 21 de juliol a les normes d’organització i gestió de centres:\n«En les normes d’organització i funcionament dels centres s’ha de preveure el dret dels membres de la comunitat educativa a desconnectar digitalment de les activitats lectives i no lectives de caràcter telemàtic, respectant el temps de descans, les vacances i la conciliació familiar.\nAixí, es recomana potenciar el respecte a les jornades laborals del professorat i lectives dels alumnes, limitant l’ús professional i educatiu de les comunicacions digitals fora d’hores de treball, sobretot en els casos de teletreball i activitat lectiva telemàtica.»\nDe moment la feina telemàtica apareix per primer cop citada a les instruccions d’inici de curs, també s’introdueix quan es parla de l’horari del professorat de secundària en el mateix document:\n«6 hores d’activitats complementàries no sotmeses a l’horari fix (reunions d’avaluació, de claustre i de consell escolar, reunions amb pares i mares, coordinació o tutoria de les pràctiques de la formació inicial de professorat, tutoria a professorat novell, reunions de coordinació amb altres centres, reunions amb professionals i entitats externes, activitats de reforç i de tutoria, etc.). Aquestes activitats es podran portar a terme de manera telemàtica.»\nPer a la UGT el Teletreball ha de ser un espai lliure de precarietat, respectuós amb els drets laborals. La jornada laboral total no podrà excedir mai les 30 hores comptant reunions, tutories, coordinacions, e-claustres\nTotes les persones tenen dret a la desconnexió digital per tant el Departament ha d’establir mecanismes necessaris per a garantir aquest dret, no fer simples recomanacions de potenciar el respecte…\nLa formació en competències digitals és imprescindibles. Hem demanat per activa i per passiva que sigui realitzada dins l’horari de permanència en el centre com a formació de centre.\nEl teletreball tindrà el seguiment adequat de seguretat i salut laboral? Es gestionarà també des de la prevenció de riscos laborals?\nEl Departament ens facilitarà abans d’iniciar el curs els dispositius informàtics, targetes de connexió? Si la situació de confinament i teletreball es perllonga sobre qui recauran les despeses que genera?\nCom es conciliarà la vida familiar i la laboral? S’establiran permisos o reduccions de jornada per a persones que tinguin càrregues familiars i estiguin també confinades?\nPel que fa a la hibridesa (presencial/telemàtic) dels ensenyaments postobligatoris establerta pel Departament en les Instruccions del pla d’organització dels centres educatius per al curs 20-21, la UGT aposta per la presencialitat, no pel model híbrid, el Departament ha de fer possible la presencialitat total d’aquests ensenyaments amb una disminució de ràtios, un augment de plantilla i la recerca d’espais alternatius com els CIFO.\nContinuarem al setembre negociant amb el Departament.


Bankia, la FSMCV i l'IVC convoquen la segona edició dels ‘Premis Bankia al talent musical’\nBankia, la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana (FSMCV) i l’Institut Valencià de Cultura (IVC) han convocat la segona edició dels ‘Premis Bankia al talent musical’, als quals es poden presentar candidatures fins al pròxim 30 de juny.\nEl president de la FSMCV, Pedro Rodríguez, ha assenyalat que “aquestos premis constitueixen un important impuls per a donar a conéixer el talent musical de la Comunitat Valenciana. Són nombrosos els músics valencians que estan realitzant una aportació extraordinària a la música tant al nostre país com fora de les nostres fronteres i aquestos premis són una forma de reconéixer la seua gran aportació a la cultura”.\nEl director corporatiu de Bankia a València i Castelló, Jaime Casas, ha subratllat que “la segona convocatòria d’aquestos guardons són una mostra més del compromís de Bankia en el reconeixement a unes societats musicals que representen un fenomen social i cultural d’enorme envergadura a la Comunitat Valenciana i que vertebren el territori”.\nDes de l’Institut Valencià de Cultura, Marga Landete, directora adjunta de Música i Cultura Popular, ha apuntat que “el sector musical valencià necessita ser conegut i reconegut i aquestos guardons bianuals contribueixen a fer-ho visible premiant la trajectòria de persones destacades de la nostra música”.\n– El ‘Premi al músic valencià’ premiarà a un músic professional valencià que desenvolupe una labor rellevant en matèria musical ja siga en l’àmbit nacional o internacional. Així, el premi es dirigeix a intèrprets, directors, compositors, docents o músics que desenvolupen la seua activitat en un o més àmbits musicals. Es valorarà també el seu currículum, trajectòria, rellevància i potencialitat.\n– El ‘Premi a la Formació Musical Valenciana de caràcter professional’ reconeixerà a un conjunt instrumental o vocal. El grup haurà de tindre un mínim de tres components, a més de personalitat jurídica pròpia, no dependre de cap administració i ser resident a la Comunitat Valenciana. El jurat també valorarà la seua trajectòria, la rellevància nacional i internacional i la projecció professional.\n– El ‘Premi a l’investigador valencià’ premiarà a un investigador que haja realitzat reflexions, innovacions o aportacions relacionades amb la música en qualsevol terreny com, per exemple, l’educació, cultura, sociologia, història, economia, etc. El jurat també valorarà els treballs d’investigació com a tesis doctorals o treballs de fi de màster, i qualsevol publicació o projecte editorial. També es tindrà en compte la rellevància, el rigor científic, l’originalitat, i la potencial capacitat de l’estudi per a transformar o millorar l’ecosistema musical.\n– El ‘Premi al Projecte Educatiu Musical’ s’atorgarà a un centre educatiu valencià que desenvolupe un projecte educatiu innovador relacionat amb l’educació musical en qualsevol àrea, ja siga per l’elaboració de materials didàctics o per la utilització de la música com a eina per a la millora d’oportunitats per als estudiants. Podrà optar a aquesta modalitat qualsevol centre educatiu de titularitat pública o privada que impartisca ensenyaments reglats o no reglats. No obstant això, no poden participar projectes educatius universitaris o de postgrau ni pertanyents a centres d’ensenyaments artístics superiors.\n– El ‘Premi a l’Activitat Empresarial o emprenedora relacionada amb la música’ està dirigit a qualsevol entitat jurídica privada o persona física situada a la Comunitat Valenciana i que duga a terme una activitat empresarial relacionada amb els diferents àmbits de la música. El jurat tindrà en compte a l’hora de valorar la candidatura la seua trajectòria, la seua dimensió innovadora i la seua capacitat per a satisfer les demandes de la societat.\nLes candidatures presentades seran valorades i seleccionades per un jurat format per personalitats rellevants del món de la cultura i les institucions culturals, que serà presidit pel president de la FSMCV.\nEls guardonats en la I edició d’aquestos premis celebrada en 2017 van ser:\n– ‘Premi al músic valencià’ – Carles Santos Ventura ex aequo amb Llorenç Barber Colomer.\n– ‘Premi a la formació musical valenciana de caràcter professional’ – Capella de Ministrers ex aequo amb Spanish Brass.\n– ‘Premi a l’investigador musical’ – Jorge Sastre Martínez.\n– ‘Premi al projecte educatiu musical’ – ‘Experimentarts: música, creativitat i aprenentatge col·laboratiu’ de l’IES Arabista Ribera de Carcaixent.\n– ‘Premi a l’activitat empresarial o emprenedora relacionada amb la música’ – Consolat de Mar S.L.


La commemoració de la Diada a Premià de Dalt, afectada per la Covid 19 | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nLa commemoració de la Diada a Premià de Dalt, afectada per la Covid 19\nL’Ajuntament restringeix la participació a l’acte institucional a regidores i regidors per evitar grups de persones\nEnguany la celebració de l’Onze de Setembre a Premià de Dalt canvia de format a conseqüència de la pandèmia i per a garantir les màximes mesures preventives. Així, l’acte serà estrictament institucional, es celebrarà a la sala de plens de l’Ajuntament i amb la participació restringida de les disset regidores i regidors que conformen la Corporació.\nL’alcalde, Josep Triadó, a les 11.30h del divendres 11 de setembre llegirà el manifest i tot seguit s’interpretarà Els Segadors.\nEn acabar, els càrrecs electes es desplaçaran al Monument a l‘Onze de Setembre de 1714, obra d’Ester Albardané i situat al passeig de can Balet, on tindran lloc les tradicionals ofrenes florals.\nLes entitats i persones particulars que ho desitgin, podran realitzar les seves ofrenes durant tot el dia.\nLa Diada de l’Onze de Setembre és la festa nacional de Catalunya i es commemora anualment recordant la darrera defensa de Barcelona l’11 de setembre de 1714. La capitulació de la ciutat davant les tropes de Felip V va tenir greus efectes sobre Catalunya. Entre altres, la pèrdua de la sobirania nacional i les institucions del país, la implantació d’un nou règim polític i jurídic i la imposició d’una nova fiscalitat de vocació espoliadora.\nL’esdeveniment es configura com un acte polític de la societat civil catalana, per commemorar l’Onze de Setembre de manera festiva i alhora reivindicativa i, els darrers anys, s’han celebrat manifestacions multitudinàries a Barcelona, organitzades per l’Assemblea Nacional de Catalunya (ANC) i Òmnium Cultural.\nCelebració a Premià de Dalt\nA Premià de Dalt, habitualment, s’hi organitza un acte institucional, al Monument a l’Onze de Setembre de 1714, obra de l’artista local Ester Albardané. Per acord de ple, s’hissa l’estelada mentre sona El cant de la Senyera, i regidores i regidors del Consistori, entitats i particulars hi dipositen les seves ofrenes florals. A l’acte hi acostumen a participar els Geganters de Premià de Dalt, l’Esbart l’Espolsada, músics i dansaires locals i s’interpreta l’himne nacional de Catalunya, Els Segadors, amb l’acompanyament musical de la Coral Primiliana de Veus Femenines.


negre i verd: La primera destrucció de màquines, la crema del taller Ubach de Terrassa l’any 1802.\nDiversos testimonis presencials van denunciar al ex-treballador dels Ubach, Balthasar Savall, com autor de l’incendi. En Balthasar era un antisistema local, acomiadat, segons deien els seus patrons, els Ubach, per dirigir-se a ells poc respectuosament, amb expressions com ara “carall, boto a deu, mala ira de Deu” i que “se fesen fotre”... acomiadat per mal parlat!!.\nLa descripció del loock d’en Balthasar Savall és quasi actual, quasi com la dels saquejadors de Londres... “el dicho Balthasar Savall acostumbra vestir con calzas negras, y una chupa rollada al cuello, descalso de piernas”, ens el podem imaginar avui amb un pantalon a mitja cama i caputxa, sols falta saber quina mena de gorra portava!!.\nCom podem veure del Sr. Galí se’n guarda un record, bo o dolent, depèn. I te un carrer dedicat a ell Terrassa i un altra a la família materna, el carrer Suri... Del pobre Balthasar Savall no se’n recorda ningú, malgrat la seva vigorosa defensa de l’autonomia de l’ofici de paraire, al luddisme se’n podria dir també balthasarisme o savallisme però estem sotmesos a la primacia anglesa.\nPublicat per negre verd a 6:55


L'Audiència Nacional ordena la detenció de Puigdemont i dels consellers que són a Bèlgica - Ràdio Marina - Sempre al teu costat\nL’Audiència Nacional ordena la detenció de Puigdemont i dels consellers que són a Bèlgica\nLa jutge de l’Audiència Nacional Carmen Lamela ha dictat una ordre de detenció europea i una altra de recerca i captura a nivell nacional i internacional i ingrés a presó per al president Carles Puigdemont i els quatre consellers destituïts que són a Bèlgica, Antoni Comín, Meritxell Serret, Clara Ponsatí i Lluís Puig. La Fiscalia va demanar dijous aquesta mesura, però Lamela no ha dictat l’ordre fins aquest divendres. La magistrada demana que se’ls detingui per rebel·lió, sedició, malversació, prevaricació i afegeix també el delicte de desobediència a l’autoritat. Lamela ha rebutjat la petició que havien fet de declarar per videoconferència des de Bèlgica, país on es troben. Segons la resolució judicial, “no conocorren cap dels casos per autoritzar la mesura”. La mateixa jutge va dictar aquest dijous presó incondicional per a Oriol Junqueras, Raül Romeva, Carles Mundó, Jordi Turull, Josep Rull, Joaquim Forn, Dolors Bassa i Meritxell Borràs.\nBèlgica té “l’obligació” de rebutjar l’extradició, segons un penalista belga\nL’advocat penalista belga Denis Bosquet, un dels més prestigiosos a Brussel·les, considera que Bèlgica té “l’obligació” de rebutjar l’extradició del president i dels consellers destituïts si no té “garanties del respecte dels seus drets fonamentals”. En una entrevista a l’ACN, ha afegit que els drets fonamentals que cal garantir a Puigdemont és el d’un judici just i “l’absència de discriminació” per motius de “llengua, cultura o opinió política”.\nBosquet ha assegurat que, amb una ordre d’arrest europea, Puigdemont i els quatre consellers destituïts acabarien davant del jutge, que hauria de decidir si els envia a Espanya o els permet quedar-se a Bèlgica. Segons l’advocat penalista, a més d’apel·lar a un possible risc pels seus drets fonamentals, Puigdemont també podria justificar la seva defensa en base a què els crims de sedició o rebel·lió no són iguals en els dos països. Bosquet creu que, llavors, el jutge podria pensar que hi ha una “desproporció” en el pena de presó reclamada per Puigdemont i els consellers. A Bèlgica, recorda, la sedició té una condemna màxima de 6 mesos de presó, mentre que a Espanya es poden demanar 15 anys.


Torra demana un «alcalde i govern independentista» a Barcelona per evitar una «operació d'Estat» | NacióDigital\nper Joan Serra Carné / Oriol March, Palau de la Generalitat, 4 de juny de 2019 a les 13:48 |\nUn any i dos dies després de la presa de possessió del Govern, Quim Torra ha comparegut a la sala de premsa del Palau de la Generalitat per fer balanç i fixar les prioritats dels mesos que vindran. Després de repassar les principals decisions preses pel seu executiu, el president de la Generalitat s'ha referit a l'escenari postelectoral a Barcelona: ha demanat pactar un "alcalde i govern independentista" a Barcelona per evitar una "operació d'Estat" que freni executius sobiranistes. Davant la possibilitat que ERC pugui perdre l'alcaldia si es concreta un pacte alternatiu liderat per Ada Colau, Torra ha insistit en la necessitat d'articular una "resposta de país".\nEl president català ha fet aquestes afirmacions després que ERC hagi fet un oferiment a Barcelona en Comú per compartir govern a Barcelona, amb Maragall com a alcalde. Torra ha rebutjat possibles afectacions d'eventuals pactes en clau municipal en el Govern de la Generalitat, però ha advertit que tant Junts per Catalunya, com ERC i la CUP han de ser conseqüents. "Això val per a tots. Ho veig així i no ho puc veure d'una altra manera", ha afegit. "L'independentisme creix elecció rere elecció. L'independentisme no desapareixerà", ha reblat en el torn de preguntes davant la premsa.\nNegociar els pressupostos després del 15 de juny\nEl president català també ha enviat un missatge als grups parlamentaris de l'oposició que es van prestar a negociar els pressupostos del Govern. Només els comuns van avançar en les converses amb l'executiu. Sense citar Catalunya en Comú, Torra ha reclamat "tornar a iniciar" la negociació dels comptes públic després del cicle electoral i quan es resolguin els pactes a Barcelona. La sessió de constitució dels ajuntaments serà el 15 de juny. En el seu discurs, ha subratllat el "sentit de la responsabilitat" per fer possible l'aprovació dels pressupostos.\nmatisat les afirmacions del vicepresident del Govern, Pere Aragonès, que divendres passat va posar la taula una possible negociació de la reforma del sistema de finançament si l'Estat es movia en el diàleg. "No s'ha acabat d'interpretar correctament el que volia dir. La reforma del finançament és un tema de l'Estat", ha afirmat Torra. "No marxem d'on hem estat sempre, la reclamació d'un referèndum. Som aquí. No ens vam aixecar nosaltres de la taula", ha reblat.\nEl diàleg (també amb l'Estat) com a emblema\nPolítica, primer, any, emblema, diàleg, Quim Torra, Govern, Consell Executiu, procés català, branda, hem estès, mà, Estat\nUna observació, QTorra\nPer Horacio el 4 de juny de 2019 a les 15:43\nBarcelona no es Tractoria


Roben el patinet elèctric a una jove discapacitada a Tarragona\nLa família ha interposat la denúncia als Mossos d'Esquadra, però demana també col·laboració ciutadana per recuperar-lo\nper Tarragona Digital dimecres, 1 de maig 2019 - 19:18h\nImatge del patinet que li han robat a la jove Francisca | CatalunyaDiari.cat\nUn missatge a les xarxes socials ha començat a córrer aquest dimecres 1 de maig demanant ajuda. Es tracta de la història de la Francisca, una jove de Tarragona que té mobilitat reduïda i que és la protagonista d'uns fets que demostren que els lladres no tenen escrúpols.\nLa Francisca es trobava la nit del dimarts 30 d'abril a la zona del carrer Comte de Rius de Tarragona just al davant del restaurant Da Nicola. Allí va ser on va deixar el patinet que l'ajuda a desplaçar-se i li dona tota l'autonomia que necessita per dur una vida amb normalitat i no haver d'utilitzar una cadira de rodes, tal com ella mateixa explica.\nEl vehicle porta un distintiu especial\nQuan la jove va anar a buscar el patinet, el qual està identificat amb un distintiu que indica que es tracta d'un vehicle per a persones amb mobilitat reduïda, va veure que ja no hi era. Algú l'havia robat sense ni tan sols immutar-se veient que es tractava del vehicle d'una persona amb discapacitat. Davant d'aquesta situació, la jove i la seva família van anar a la comissaria dels Mossos d'Esquadra per interposar la denúncia i intentar recuperar el patinet.\nCampanya a les xarxes per recuperar el patinet sostret


Reedició de “Les Tradicions de Gràcia” d’Amades\nDites, formes de viure, cantarelles, jocs, i moltes formes de viure les festes gracienques a la reedició del llibre del folklorista Joan Amades.\nEn motiu del 125è aniversari del naixement de Joan Amades, la Coordinadora de Colles de Cultura Popular de Gràcia conjuntament amb el Taller d’Història de Gràcia, ha reeditat el llibre sobre les tradicions i costums de la vila gracienca “Tradicions de Gràcia”, obra del folklorista català, publicada el 1950.\nLa primera edició commemorava el centenari de la declaració de la independència de la Vila de Gràcia (1850-1897). Tot i això el llibre és un recull d’articles que el folklorista va anar publicant a la dècada de 1930 a la revista “Mai enrere” del Club Excursionista de Gràcia. S’hi troben dites, formes de viure, el Ball de Serrallonga amb els text del diàleg, cantarelles, jocs, i moltes formes de viure les festes.\nLa reedició, presentada el 21 d’abril a La Violeta, compta amb una introducció feta per l’historiador Josep Maria Contel, president del Taller d’Història de Gràcia. Se n’ha fet una tirada de 500 unitats i es poden comprar a la Violeta de Gràcia per 10 euros.\nUn taller que vetlla per la història gracienca\nJoan Amades, cultura popular com a patrimoni\nAquest proper mes de Juliol s’escauen els 125 anys del naixement de Joan Amades i Gelats (Barcelona 1890-1959), el folklorista més prolífic, tant per materials recercats, continguts i obra escrita que ha tingut mai el nostre país. ha estat una figura destacada en la cultura catalana i el seu treball ha estat essencial per tots els àmbits de la cultura popular.\ncultura popular i tradicional, Joan Amades, Tradicions de Gràcia, llibres


El batec de l'Empordà • Ràdio Capital de l'Empordà\nA l’Empordà som terra d’associacions. Sense elles els nostres pobles no serien els mateixos, no tindrien la riquesa actual perquè són elles les que donen vida i cohesió al poble, les que el fan bategar cultural i socialment. El temps, l’esforç i la dedicació de les persones implicades en les entitats és el que realment transforma un poble. Són persones que es treuen hores de son, temps de descans, que mouen cel, mar i terra perquè creuen en el que fan. En una societat on el que predomina és el gaudi personal, l’altruisme té encara més valor, ja que l’opció més còmoda seria despreocupar-se’n. Però, per sort, no ho fan.\nLes entitats culturals i de lleure han viscut la frenada en sec de tota la seva activitat a causa de la situació que estem vivint. Aquests dies hem disposat de molt de temps lliure i les persones que formem part d’entitats, normalment aquest temps el dediquem a l’associació. L’anul·lació d’actes pel confinament, la incertesa per planificar activitats i les restriccions per a la celebració d’esdeveniments, fan que avui sigui molt frustrant pensar en el futur. A l’inici del confinament tot es posposava al maig, poc després al juliol-agost i avui tothom parla de novembre-desembre, si tot va bé. Això ens ha demostrat que la vida de les entitats és la seva activitat, la festa major, els concerts, els àpats populars, etc. Sense això ho tenim difícil.\nA part del desànim és important ressaltar que les associacions sobreviuen majoritàriament a través tres vies de finançament: l’aportació dels seus socis, la recaptació en les activitats que organitzen i les subvencions dels ens públics. Malauradament aquesta crisi afecta les tres vies de finançament. La probable disminució de socis per l’empobriment de les famílies, la impossibilitat de recaptació per l’anul·lació d’esdeveniments multitudinaris i el possible tall a l’aixeta de les subvencions o la dificultat de justificar-les, ens portarà associacions frustrades i també empobrides.\nÉs el moment d’ajudar a superar aquesta crisi a comerços, persones vulnerables peró també a les entitats del poble. Està en joc el batec cultural i social. Som-hi!


L'Elx, a Segona - Diari de Girona\nL'Elx, a Segona\nEl jutge ha decretat el descens per impagaments, la qual cosa podria suposar que la seva plaça l'ocupés l'Eibar\nredacció 05.06.2015 | 12:03\nEl Jutge de Disciplina Social de la Lliga ha decretat el descens de l'Elx CF a Segona Divisió per impagament a Hisenda, segons ha comunicat la Lliga de Futbol Professional (LFP) en un comunicat. Això suposaria que l'Eibar podria mantenir la categoria després d'haver-la perdut.\n"El Jutge de Disciplina Social de la Lliga ha dictat la resolució de l'Expedient 28/2014-15, incoat contra l'Elx CF SAD, com a conseqüència del manteniment de deutes per part d'aquesta entitat amb l'Agència Estatal de l'Administració Tributària (AEAT)", indica la nota de la LFP.\nD'aquesta manera, s'imposa a l'Elx CF la sanció de descens de categoria "en existir reincidència en el seu procedir, ja que ja havia estat sancionat la passada temporada i la present com a conseqüència de la comissió de diferents infraccions molt greus". A més, multa al conjunt il·licità amb 180.303,63 euros.\nLa nota afegeix que l'Elx "continua mantenint deute líquid, vençuda i exigible" amb Hisenda, que no està "ni abonada, ni ajornada, ni garantida".\nL'anunci de la Lliga arriba l'endemà passat que el president de l'Elx, Juan Anguix, assegurés que havia arribat a un acord amb Hisenda per garantir el pagament "al cent per cent" del deute "abans de l'1 d'agost".


Banyeres de Mariola, Cocentaina i Ibi, han baixat lleugerament el nombre de contagis, i Castalla, Muro i Onil continuen amb incidència 0\nLa conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública ha actualitzat les dades sobre l’evolució de la pandèmia als municipis del País Valencià.\nEn l’últim divendres 16 d’abril, les localitats de Banyeres, Cocentaina i Ibi presentaven una situació més greu davant la propagació de contagis de la Covid-19, ja que després de moltes setmanes de descens dels contagis, havien augmentat la seua incidència. Aquests municipis el divendres tenien una incidència de 84, 52 i 8, i ara, en 20 d’abril, Banyeres i Cocentaina han baixat a una incidència de 42 i 26. Pel que fa a Ibi es manté amb una incidència de 8 contagis per cada 100.000 habitants, és a dir, amb 2 contagis en tota la localitat.\nAlcoi, encara que siga molt lentament, està tornant a augmentar la seua incidència, i és que, des de l’actualització del divendres 16 d’abril, la incidència ha passat de 3 a 8 contagis per cada 100.000 habitants, el que significa que ara, ja són 5 les persones que estan sofrint la malaltia, i no 2 com el passat divendres.\nPel que fa a Castalla, Muro i Onil, continuen amb una incidència 0, amb 0 contagis.


L’Àrea de Màrqueting passa un dia entre detectius i copes de vi - Tots som UOC!\nL’Àrea de Màrqueting passa un dia entre detectius i copes de vi\nL’Àrea de Màrqueting ha passat un dia sencer entre detectius i copes de vi. Ha estat una jornada amb diverses activitats amb un triple objectiu: reforçar la cohesió, felicitar-se per la bona feina feta i passar-ho bé! Al matí van fer un joc de rol per equips. Cada equip tenia pistes i informació diferent de la resta d’equips i es necessitaven els uns als altres per a descobrir qui era l’assassí i salvar el màxim de persones possible. Superat aquest joc amb èxit, va ser l’hora d’un tast de vins i un dinar a peu dret. Us en deixem algunes fotos.


Els donants de sang rebran un SMS quan la seva donació s'enviï a un hospital - Diari de Rubí\nEls donants de sang rebran un SMS quan la seva donació s’enviï a un hospital\nLa Marató de Donació de Sang a Rubí tindrà lloc el 13 de juliol al teatre municipal La Sala de 10 a 22 hores i en aquesta ocasió inclou diverses novetats per animar la gent a donar sang. En primer lloc, la donació de sang porta per títol ‘La superexperiència de la donació de sang. Molt més del que dones’ i va acompanyada per unes caixes que imiten les caixes de regal d’experiències que s’han popularitzat darrerament i que els donants podran regalar a altres persones per animar-les a donar sang. A més, els donants rebran un SMS quan s’enviï la seva sang a un hospital. El nou servei té com a objectiu millorar l’experiència de la donació, oferint més informació al donant de quin camí segueix la seva sang després d’haver-la donat.\nJust despès de la donació, la bossa de sang es guarda a la seu central del Banc de Sang i Teixits, a Barcelona. Al laboratori, s’inicia el procés de fraccionament, que consisteix a dividir la sang en glòbuls vermells, plasma i plaquetes i es guarda en neveres.\nPot donar sang qualsevol persona que gaudeixi de bona salut i que tingui més de 18 anys, pesi 50 kg o més i no estigui embarassada. No cal estar en dejú. De cada donació, se’ns beneficien com a mínim tres persones i cal tenir en compte que una de cada 10 persones que entra a un hospital necessitarà una transfusió de sang.


Internacional / Europa 24/05/2022\nOrbán diu que necessita marge de maniobra per contrarestar els efectes econòmics de la invasió i les sancions a Rússia\nEl primer ministre d’Hongria, Viktor Orbán. REUTERS\nBarcelonaHongria declararà l'estat d'emergència a causa de la guerra a Ucraïna a partir de la mitjanit d'aquest dimarts, segons ha anunciat el primer ministre, Viktor Orbán, en un vídeo publicat al seu compte oficial de Facebook. "Hongria ha de mantenir-se al marge d'aquesta guerra i protegir la seguretat financera de les famílies. Per fer-ho, necessitem marge de maniobra i capacitat d'actuar immediatament", ha argumentat, i ha dit que aquest dimecres donarà més detalls de les mesures.\nL'anunci del mandatari hongarès ha arribat després que el Parlament hagi aprovat una esmena constitucional proposada pel govern ultranacionalista per fer viable aquesta possibilitat. L'estat d'emergència suposa que el govern pot emetre decrets relacionats amb l'assumpte en qüestió sense necessitat de consultar-ho primer amb la cambra legislativa.\n"El món està a punt d'una crisi econòmica", ha alertat Orbán, que ha de fer front a les conseqüències de la guerra a Ucraïna, a una inflació anual del 9,5% i a un dèficit pressupostari que es va disparar el primer trimestre d'aquest any a causa de la despesa preelectoral.\nEl mandatari ha justificat que Hongria necessita "els instruments necessaris per ajudar, donar suport i poder acollir refugiats, així com per contrarestar i alleugerir els efectes econòmics negatius", que ha atribuït tant a la invasió russa d'Ucraïna com a les sancions de Brussel·les contra Moscou.\nHongria és el soci díscol de la Unió Europea, i molt pròxim al president rus, Vladímir Putin. Orbán ha manifestat reiteradament la seva oposició a una proposta comunitària de prohibir les importacions de petroli rus, alhora que ha descartat enviar armes a Ucraïna.\nAquest dimarts el primer ministre hongarès ha descartat poder abordar la proposta d'embargament al petroli rus a la cimera europea de la setmana que ve, argumentant que cal conèixer més detalls sobre quines ajudes rebrà el seu país a canvi. Un portaveu del govern ha confirmat a l'agència de notícies estatal MTI que Orbán ha enviat una carta al president del Consell Europeu, Charles Michel, en què li diu que Budapest no pot donar suport a les sancions a Moscou sense garanties sobre el finançament per buscar un subministrament alternatiu.\n"Debatre el paquet de sancions a nivell de líders sense un consens seria contraproduent. Només posaria de manifest les nostres divisions internes sense oferir una oportunitat realista de resoldre les diferències", diu Orbán a la carta, en la qual proposa no abordar aquest tema a la reunió de dilluns i dimarts que ve.\nLa gran victòria d’Orbán fa presagiar més conflictes amb Brussel·les\nGovern a cop de decrets\nOrbán, que va consolidar la seva hegemonia a les eleccions de l'abril passat , ha anat augmentant els seus poders de manera gradual des que va assumir el càrrec per primer cop fa 12 anys. Aquesta no és la primera vegada que Hongria recorre a l'estat d'emergència. Des del març del 2020 n'hi ha un d'activat per la pandèmia de covid-19, tot i que s'hauria d'aixecar el 31 de maig.\nA més, des de la tardor del 2015 també està vigent l'estat d'emergència per migració massiva, introduït durant la crisi de refugiats del Pròxim Orient i que s'ha mantingut malgrat la caiguda dràstica dels sol·licitants d'asil a aquest país centreeuropeu.\nHongria Viktor Orban Guerra a Ucraïna


Otos programa tres espectacles teatrals en la primera edició del Festival d'Alger - VilaWeb\nOtos programa tres espectacles teatrals en la primera edició del Festival d’Alger\nVa com va Teatre, Cia. Muts i Acrobàcia Mínima actuaran els dies 9 i 10 de juliol en l'estrena de la proposta d'arts escèniques\nTres espectacles teatrals donaran forma a la programació de la primera edició del Festival d’Alger, organitzat per l’Ajuntament d’Otos, amb el suport de l’Institut Valencià de Cultura de la Generalitat i el Servei d’Assistència de Recursos Culturals de la Diputació de València.\nEls dies 9 i 10 de juliol vinents es desenvoluparà aquest festival que, sota el lema “Fem teatre, fem poble”, naix amb la intenció de “ser seu i punt de trobada de companyies de tot el territori”. Mónica Gómez Cabanes, impulsora i directora de la iniciativa, el defineix com un festival “feminista, integrador, en valencià i interdisciplinari”, en el qual “els veïns i les veïnes formen part activa tant de l’organització com amb la participació del festival” per a acostar les arts escèniques i la cultura teatral al poble.\nDissabte passat es va presentar el cartell anunciador, obra de Jordi Albinyana, i es van donar a conéixer les companyies i espectacles que es podran veure enguany: Va com va Teatre, amb Tornar a les arrels; Cia. Muts, amb Tres en ratlla; i Acrobàcia Mínima, amb Seu!


Els Bombers han activat onze mitjans aeris i 24 dotacions terrestres\nEls Bombers de la Generalitat han aconseguit estabilitzar un incendi que crema vegetació agrícola i forestal entre Nalec i Rocafort de Vallbona, a la comarca de l'Urgell, segons han informat els Bombers. El foc afecta un 50% de superfície agrícola i un 50% de superfície forestal i s'ha iniciat al terme municipal de Sant Martí de Riucorb, a tocar de l'espai natural protegit dels Secans de Belianes-Preixana. El cos ha activat onze mitjans aeris i 24 dotacions terrestres per controlar un foc que afecta unes 30 hectàrees segons els Agents Rurals. Després de la posta del sol, els mitjans aeris han començat a retirar-se.\nEls serveis d'emergències han prioritzat el flanc esquerre, que presentava condicions més inestables i ja han estabilitzat el completament el costat dret. De moment, els Bombers treballen en la part baixa del flanc esquerre per tancar el perímetres.\nEl foc ha provocat una columna de fum molt visible des de diversos punts de la comarca. El telèfon d'emergències ha rebut una seixantena de trucades per alertar de l'incendi.


Riera: «'Occident' és com una mena de viatge moral i líric pel món de la cultura europea»\n01 març 2021 23:40\nAutor del poemari 'Occident' que va merèixer el premi Joan Alcover de poesia dins els premis Ciutat de Palma\nT.M. | 25 gener 2016 0\nMarcel Riera i Bou.\nMarcel Riera i Bou (Badalona, 1956) és un professor, poeta i traductor català. És autor del poemari 'Occident' que va merèixer el premi Joan Alcover de poesia dins els premis Ciutat de Palma.\nQuè hi podem trobar a 'Occident' quan s'editi?\nEn primer lloc he de dir que costa molt explicar que hi ha en un llibre de poesia, un llibre de narrativa és més fàcil explicar l'argument, un protagonista etc. Quan has d'explicar un llibre de poesia sempre acabes dient llegeite'l i ja ho veuras. Però malgrat aquesta dificultat, doncs diguem que és com una mena de viatge moral i líric pel món de la cultura occidental, principalment de l'Europea, la cultura judeo-cristiana i un diàleg entre indrets, fets, personatges, llibres i el qui escriu. Podriem dir de manera gràfica que molts dels poemes són com a postals que tu escrius (quan s'escrivien postals, ara ja no s'escriuen, ara només s'envien wassaps i fotografies), però t'aseus en un lloc, en un bar a Viena, a Londres o a San Sebastian, i dius el que veus, les reflexions que t'acudeixen al passejar-te per un indret darrera del qual hi ha histories, escriptors, esdeveniments, anècdotes d'una geografia determinada i el conjunt de tot això conformaria aquest 'Occident'.\nEl jurat deia que la fermesa verbal contrasta amb la imatge de fragilitat que travessa els poemes en els quals, malgrat tot, guaita la bellesa amagada del món. Per la gent que no coneix l'obra de Marcel Riera, quins són els pilars de la vostra poesia?\nTrob que està molt bé això que ha escrit el jurat, vaig pensar que estava ben trobat i a vegades un no té perspectiva per jutjar la seva obra. El llenguatge està molt treballat i procur que tingui solidesa lingüística, després sempre mires d'insuflar-hi una mica el teu esperit poètic que fa que el poema prengui vida i per tant barreges la cultura, l'esperit, la forma i el fons perquè això sigui un artefacte poètic que s'aguanti per sí mateix.\nQuan vareu recollir el premi parlaveu de la conexió que tenieu ja des de ben petit amb els poetes malloquins...\nRecordo molt bé, jo soc de Badalona (de l'altra banda del mar), que el meu pare es sabia de memòria poemes de Joan Alcover i de Costa i Llobera, els recitava quan jo era petit. Tenc el record d'haver quedat impressionat per aquella força verbal que tenen els poemes. La meva infantesa està arrelada a aquesta poesia. Després he llegit Villangómez, Pons Pons, he llegit moltes coses i justament tornar a Mallorca amb aquest premi, doncs em va portar al cap això que està una mica en l'embrió de la meva poètica, perquè tot són parts d'aquelles lectures que hem tingut i que de petit et marquen i et queden per sempre. No estic a l'alçada d'aquests escriptors, però estic agrait a la poesia mallorquina i els escriptors hem de ser capaços de retornar allò que hem rebut amb els nostres poemes i si no queda clar, amb el nostre agraiment verbal com faig ara aquí.\nOna Mediterrània emet des de Can Alcover, la casa del poeta Joan Alcover, casa que durant aquests quatre anteriors anys va aplegar la celebració alternativa en els Premis Ciutat de Palma. En vareu ser conscient, de quina manera ho vareu viure aquests anys?\nEstava al corrent perquè aquestes coses en el món de la cultura s'acaben sabent i perquè tinc amics poetes, com en Miquel Àngel Llauger, que m'ho havien explicat. Per mi anar el primer any al premi de la represa de la normalitat és com un valor afegit que no estava previst. Estic molt content i agrait a tots el que han fet possible que la normalitat dels premis en català es reprengués.\nPotser és un bon poeta però com polític: nefast.


Inspecció duanera - Importació i Exportació Vladivostok\nInspecció duanera - una forma de control duaner, que consisteix a dur a terme una inspecció visual de les mercaderies, inclosos els vehicles i l'equipatge de les persones, els contenidors de càrrega, els segells duaners, els segells i altres mitjans d'identificació. sense obrir els espais de càrrega (compartiments) dels vehicles i l'embalatge de mercaderies, desmuntant, desmuntant, violant la integritat dels objectes examinats (inclòs l'equipatge de les persones) i les seves peces d'altres maneres., amb l'excepció d'aquesta inspecció realitzada en el curs del control duaner en forma d'inspecció duanera de locals i territoris.\nLa inspecció duanera es realitza per comprovar i (o) obtenir informació sobre les mercaderies respecte de les quals control duaner, així com per comprovar la presència de segells duaners, segells i altres mitjans d'identificació en mercaderies, vehicles i els seus espais de càrrega (compartiments).\nEs pot realitzar una inspecció duanera en absència del declarant, d'altres persones amb autoritat sobre les mercaderies i dels seus representants, llevat dels casos en què aquestes persones manifestin el desig de ser presents a la inspecció duanera.\nEls resultats de la inspecció duanera es formalitzen mitjançant l’elaboració d’un informe d’inspecció duanera, la forma del qual la determina la Comissió, o bé mitjançant la notificació del fet de la inspecció duanera del transport (transport), dels documents comercials o duaners presentats a l’autoritat duanera.\nQuan es realitza la inspecció duanera d’equipatges de particulars i (o) vehicles d’ús personal, només s’elabora una llei d’inspecció duanera si serà utilitzada per les autoritats duaneres quan realitzin operacions duaneres i (o) controlin duanes.\nSi els resultats de la inspecció duanera es formalitzen posant notes sobre el fet de la inspecció duanera en el transport (transport), documents comercials o duaners presentats a l’autoritat duanera, a petició de la persona amb autoritat sobre les mercaderies, la duana els funcionaris estan obligats a redactar un informe d’inspecció duanera:\nquan es realitzi una inspecció duanera als llocs de moviment de mercaderies a través de la frontera duanera de la Unió, com a màxim dues hores de treball després de la inspecció duanera;\nen realitzar una inspecció duanera en altres llocs, com a màxim 2 hores a partir de l’inici del dia hàbil següent al dia de la inspecció duanera.\nL'acte d'inspecció duanera es redacta en 2 exemplars, un dels quals es lliura (envia) a la persona que té l'autoritat en relació amb les mercaderies, o al seu representant, si aquestes persones són identificades.\nSi necessiteu fer una inspecció duanera a Vladivostok, escriviu-nos i ho farem tot.


Trucs infal·libles per combinar formatge i vi - El bloc d'Uvinum\nEl formatge és un dels aliments gastronòmics més saborosos. Cada formatge és diferent i ofereix mil gustos al paladar que es poden combinar perfectament amb vins diversos. Anem a conèixer alguns trucs per maridar formatge i vi. Ja saps quin va bé i amb quin tipus? Tria bé i gaudeix.\nAlguns formatges, ja siguin més tendres o grassos, poden anar millor amb blancs o amb negres més forts. La veritat és que això depèn de diversos factors, com ara la textura, el nivell d’acidesa o la cremositat. En principi, recomanem tastar una mica de formatge sol i després combinar-lo amb un vi. D’aquesta manera, comprovarem si el vi li resta gust al formatge o, per contra, el potencia.\nEls formatges brie\nEls formatges francesos brie solen ser cremosos i suaus. Van millor amb vins elaborats amb raïm chardonnay, que potencia aquesta cremositat i els fa irresistibles.\nEl conegut formatge parmesà italià va bé amb vins negres, però assoleis veritablement el millor sabor amb el chianti, el popular vi de la Toscana, que es presenta rosat o bé negre.\nEls formatges blaus\nPotents, durs, salats i punxants. Els formatges blaus són forts al paladar. Així que els d’aquest tipus, com el Gorgonzola, van bé amb un vi de Porto, i el blau a seques es pot combinar amb un vi Riesling.\nAquest és un formatge tradicional de determinats països mediterranis, com ara Grècia, i s’utilitza habitualment en amanides i plats de pasta. El vi que pot acompanyar aquest formatge és el francès Beaujolais.\nAltres formatges, sense ser blaus, presenten al paladar un gust una mica fort, entre salat i agut. Entre aquests formatges estan el cheddar que es combina amb vins Cabernet Sauvignon; el gouda, millor amb un vi Merlot, o el Gruyere, apte per un Sauvignon Blanc, i també amb vins negres.\nCompra Nuviana 2014\nCompra Waltraud 2013\nUvinum, un projecte per a tots els amants del vi\nMassa excessos? Apunta't aquestes 2 receptes saludables amb vi!\nBeure vi ajuda a les dones a mantenir la línia\nQuè es bevia a l’època de Shakespeare? »\ngourmet, maridatges, vi, vi negre\nFeu un comentari Trucs infal·libles per combinar formatge i vi


El prime time de TV3 per sobre del 18% de “share” | quinatele\nEl prime time de TV3 per sobre del 18% de “share”\nPolònia es va situar per sobre del 18% amb gags com el de la partida de pòker entre Bàrcenas i Rajoy.\nEls dijous al vespre és territori de TV3 gràcies al binomi format per Veterinaris i Polònia. Ahir, tot i que els dos espais no van aconseguir la seva millor dada, van obtenir una quota de pantalla per sobre del 18% durant tota la franja del prime time. En primer lloc, el docu-reality d’animals va assolir un 18,8% de share i 653.000 espectadors de mitjana. Hem de recordar però, que el programa produït per Media 3.14, va batre el seu propi rècord d’audiència la setmana passada amb més de 716.000 espectadors de mitjana. Posteriorment, TV3 va seguir liderant la segona part del prime time amb el Polònia. El programa satíric produït per Minoria Absoluta va aconseguir un 18% de quota de pantalla i 605.000 seguidors de mitjana.\nA molta distància de l’oferta del canal públic, es van situar els canals estatals. La veterana sèrie Cuéntame cómo pasó va assolir ahir una bona dada amb un 11,8% de share i 364.000 espectadors. Qui també va assolir un registre de dues xifres a Catalunya és el còmic manxec José Mota. Després d’unes setmanes amb números inferiors al 10% de quota de pantalla, La Hora de José Mota va aconseguir ahir un 11% de share i 346.000 seguidors de mitjana. Bona setmana pel programa de Telecinco, tot i que no escampa els dubtes d’un possible canvi a la graella de la cadena de Mediaset.\nFinalment, la pel·lícula que va oferir Antena3, Hostage, i protagonitzada per Bruce Willis, va obtenir un discret 10,3% de quota de pantalla i 235.000 espectadors.\nBONA DADA DE 8TV:\nLa cadena del grup Godó va obtenir ahir un 4,2% de share de mitjana gràcies, al bon paper dels seus dos programes capdavanters. Per una banda, Arucitys va assolir un excel·lent 6,9% de quota de pantalla i 130.000 espectadors. Per l’altra, 8 al dia, de Josep Cuní va registrar un 6,7% de share i 172.000 seguidors. Tot i això, hem de destacar el discret resultat del magazine matinal Migdia amb un 2,2% de share i 16.000 espectadors.\nAUDIÈNCIES 7 DE MARÇ:\nTV3 va liderar amb contundència a més de 5 punts d’avantatge de Telecinco. La cadena de Mediaset va assolir ahir la segona posició en detriment d’Antena3. La1 es va situar a molta distància. Mal registre de La Sexta per sota del 6%. Cuatro es veu amenaçada per 8TV. Vom hem dit, la cadena del grup Godó va obtenir ahir un bon 4,2% de share. FDF va ser la cadena temàtica més vista a casa nostra.\nEtiquetat 8tv, Antena3, Cuéntame cómo pasó, La Hora de José Mota, La1, Minoria Absoluta, Polònia, Telecinco, TV3, Veterinaris


Mor Joan Bergas, metge de família a Sant Vicenç durant quatre dècades - Regió7\nMor Joan Bergas, metge de família a Sant Vicenç durant quatre dècades\nLa Delegació al Bages del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona el va guardonar el 2002 amb el premi Vivències Mèdiques\n02·05·20 | 18:35\nJoan Bergas (a la dreta) quan va ser guardonat pel Col·legi Oficial de Metges de Barcelona, el 2002 ARXIU/JOSEP ROJAS\nSant Vicenç de Castellet va perdre la matinada dissabte un dels metges que més empremta hi va deixar. Joan Bergas Matas, que va morir a l'edat de 89 anys, havia exercit al municipi com a doctor de capçalera durant quatre dècades.\nPer la seva llarga i fructífera trajectòria, l'octubre del 2002 la Delegació Comarcal al Bages del Col·legi Oficial de Metges de Barcelona el va guardonar amb el premi Vivències Mèdiques Doctor Pere Tarrés i Claret "per tota una vida dedicada a la professió mèdica".\nNatural de Sant Vicenç, Joan Bergas va començar a exercir la professió de metge als 26 anys a l'Hospital Nostra Senyora de l'Esperança de Barcelona. L'any 1959 es va traslladar al Bages per exercir a Sant Vicenç de Castellet i a Castellgalí i va exercir-hi com a metge de família fins a la seva jubilació, l'any 2000.\nQuan, el 2002, el Col.legi de Metges li va fer el reconeixement, en va destacar la seva "bonhomia, honestedat, empatia amb els pacients i companyonia amb la resta de metges", i també "la confiança amb els pacients i el tracte familiar que hi establia".\nL'Ó, l’únic restaurant amb estrella Michelin del Bages, reobre portes


Llocs d'interès | Turisme a Barcelona\nInici › Destinacions › Barcelona › Llocs d'interès\nLlocs d'interès turístic a Barcelona\nLa Rambla és una emblemàtica artèria de Barcelona que connecta la Plaça de Catalunya amb la Plaça del Portal de la Pau i que separa el barri del Raval del Barri Gòtic.\nSituada al districte de Sants - Montjuïc, la font és l'element principal d'un conjunt que s'estén des del Palau Nacional fins a la Plaça de Espanya, que inclou cascades artificials, estanys i fileres de columnes lluminoses.\nEl Port Vell és la part més antiga del Port de Barcelona, convertida en un espai de referència per a barcelonins i turistes i perfectament integrada a la vida urbana de la ciutat.\nEl mercat de productes d'alimentació mes celebri i pintoresc de Barcelona, un lloc molt visitat pels turistes. Per sentir la seva peculiar ambient el millor és barrejar-se amb la multitud i recórrer el mercat al seu aire, contemplant, ensumant i degustant.\nUna de les avingudes més elegants i representatives de la capital catalana, construïda a finals del segle XIX i principis del XX. La multitud de botigues de luxe, hotels de gran prestigi, grans mansions modernistes, restaurants i cafeteries són els seus majors atractius.\nUna de les obres mes personals de l'arquitecte Antoni Gaudí, el Parc Güell és un jardí públic ple d'elements arquitectònics modernistes amb formes sinuoses, una sorprenent fusió d'art i naturalesa.\nBarcelona compta amb una majestuosa obra d'enginyeria dissenyada per l'arquitecte anglès Norman Foster. Amb els seus 268 metres sobre el turó de Vilana, a la Serra del Tibidabo, és l'edifici més alt de la ciutat i domina tota la plana barcelonina.\nConstruït sobre els antics terrenys de la gran fortalesa de la ciutat, el parc de la Ciutadella representa un dels principals pulmons verds de la ciutat i un oasi de tranquil·litat.\nMajestuós monument construït en homenatge al descobridor Cristòfol Colom situat a la Plaça del Portal de la Pau. El conjunt escultòric mesura un total de 57 metres d'altura i es divideix en tres cossos.


Visibilitat de marca per a UNNAX - Dosymedia\nUNNAX és una empresa que va néixer al gener de 2016 per oferir solucions globals avançades en la gestió de les finances per a les mitjanes i grans empreses. Els seus fundadors han contactat amb dosymedia perquè volen aconseguir visibilitat de marca i donar-se a conèixer al mercat nacional.\nDes de la nostra agència de comunicació i màrqueting estem treballant amb tasques de gabinet de premsa i relació amb els mitjans de comunicació. En ser una startup de nova creació que parteix del concepte Bank as a service, implantat als Estats Units, primer de tot cal donar a conèixer quin és el seu concepte de negoci i quins són els seus avantatges. Així, doncs, l’estratègia que hem escollit parteix d’una pedagogia inicial als mitjans de comunicació i a la ciutadania en general per explicar quins són els productes i serveis que aquesta empresa innovadora ofereix i quins són els beneficis que els pot aportar en el seu dia a dia. A través del gabinet de premsa aconseguirem ressò mediàtic, visibilitat de marca, incrementar el seu prestigi i un bon posicionament dins del sector de les finances.\nEl gabinet de premsa es complementa amb la creació d’una pàgina a LinkedIn, la xarxa social per a professionals, amb l’objectiu de reforçar la imatge i la visibilitat de marca a Internet. La revisió del contingut, la forma i el disseny de la web https://www.unnax.com/ s’empren amb la intenció de contribuir a un millor posicionament a Google i a altres buscadors, fer-la més atractiva i que sigui fàcil d’utilitzar per l’usuari.\nLa comunicació eficaç a l’empresa Comunicació externa per a Fellow Funders


L’Institut d’Estudis Ilerdencs acull l’acte d’entrega dels ajuts per a la promoció de la recerca en salut | Notícies | IRBLleida\nL’Institut d’Estudis Ilerdencs acull l’acte d’entrega dels ajuts per a la promoció de la recerca en salut\nEn total 16 investigadors han rebut el reconeixement i es dedicaran a fer recerca en l'àmbit hospitalari, l'atenció primària, l'IRBLleida i el Centre de Recerca Experimental Biomèdica Aplicada (CREBA).\nHan presidit l'acte Rosa Maria Perelló, presidenta de la Diputació de Lleida; Jordi Cortada, gerent territorial de l'ICS a Lleida, i Alt Pirineu i Aran i de Gestió de Serveis Sanitaris, i Elvira Fernández, directora de l'IRBLleida. D'altra banda, Dídac Mauricio, director del servei d'Endocrinologia i Nutrició de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau ha apadrinat l'acte.\nLa convocatòria d'Ajuts de Promoció a la Recerca en Salut inclou aquest 2018 quatre modalitats diferents. Les tres primeres, A, B i C, estan cofinançades per la Diputació, que aporta 279.000 euros, les gerències territorials de l'ICS i GSS. La modalitat D, dotada amb 88.000 euros, està finançada per les gerències territorials de l'ICS i GSS, amb la col·laboració d'empreses i entitats com Amgen, Novartis, Medtronic i Oncolliga.\nEls contractes de promoció de la recerca són de 20.000 euros bruts anuals, compatibles amb altres contractes laborals dins de la xarxa sanitària, sempre que siguin contractes a temps parcial i/o contractes de guàrdies.\nLa modalitat D, que s'atorga per primer cop, té per objectiu promoure la recerca d'àmbit hospitalari i d'atenció primària entre professionals que ja estan treballant. Els premis, que van des d'ajudes de 5.000 € fins a 25.000 €, serviran per contractar professionals que puguin realitzar l'activitat assistencial dels professionals seleccionats, per tal que aquests puguin dedicar-se a la recerca.\nLa Diputació destina, per sisè any consecutiu, més de 279.000 euros, als quals se sumen uns altres 88.000 euros procedents de les gerències territorials de l’ICS i Gestió de Serveis Sanitaris, i d’empreses i entitats com ara Amgen, Novartis, Medtroni


Al matí surt el sol…i anem al riu! | Esplai Espurnes\nPosted on 4 de Juliol de 2019 By esplaiespurnes\n← Primera prova: cooperació\nQuart dia… Artístic! →\n3 Comments on “Al matí surt el sol…i anem al riu!”\nMolt bé nois i noies…!!\nQuin lloc més bonic…!! Quina enveja\nUs ho esteu passant super bé.\nMolts petons per tothom i pel Víctor 😘😘😘😘😘😘\nSou tots uns valents!!😍😍😍😍😍 L’aigua del riu segur que estava fredíssima ❄❄\nQuan torneu a BCN a banyar-vos a la piscina i a la platja us semblarà un caldo 😉\nMoltes abraçades per tots i un súper petonas per l’Alicia A\nQue bé q esteu😍😍😍\nQuin dia més xulu i divertit!!!\nMolts petons per tot@s i un de molt gran per la Marta Ramirez😘😘


Rodalies només pot oferir el 53% dels serveis mínims el tercer dia de vaga\nL'aturada dels maquinistes i la pluja compliquen el matí també a les carreteres\nL'estació de Plaça Catalunya, aquest dilluns al matí, en un nou dia de convocatòries de vaga dels maquinistes de Renfe Francesc Melcion\nBarcelonaLes aturades dels maquinistes de Rodalies Renfe estan tornant a provocar un caos en la mobilitat aquest dilluns al matí. Aquest és el tercer dia de vaga i, de nou, els serveis mínims tampoc s'estan complint. Segons ha informat la companyia, l'operadora només està oferint el 53% del transport essencial previst fins les 9h i a les 6.30 h ja havia hagut de cancel·lar 24 trens perquè els treballadors no s'han presentat a cobrir el seu torn de serveis mínims. A diferència de dijous i divendres de la setmana passada, l'aturada d'aquest dilluns és parcial –els treballadors s'han mobilitzat entre les 5 i les 9 h i la vaga es reprèn de 14 h a 16 h i de 18 h a 22 h– però les protestes del primer torn ja han fet que s'acumulin retards i cancel·lacions que s'arrosseguen des de primera hora del matí.\nLa setmana passada el sindicat majoritari dels maquinistes, el Semaf, i Renfe van intercanviar retrets sobre la responsabilitat d'aquesta falta de serveis mínims. La companyia assegurava que els treballadors no s'estaven presentant "deliberadament" als seus llocs de treball –ni per cobrir els trajectes pactats com a essencials– mentre que els representants dels maquinistes asseguraven que l'operadora no havia fet arribar les cartes informant dels serveis mínims correctament a tots els treballadors. En un intent de solucionar aquest punt, durant tot el cap de setmana Renfe assegura haver multiplicat les vies per fer arribar als maquinistes convocats les cartes perquè es presentin als serveis mínims. S'han entregat 300 cartes en mà i s'han enviat uns 530 burofaxos, així com 1.600 notificacions certificades via correu electrònic a través de l'empresa Lleida.net.\nEl director general de Renfe, Manel Villalante, ha explicat, en una entrevista a TV3, que els maquinistes que no compleixin els torns que estan pactats com a serveis mínims s'enfronten a un expedient i una sanció que pot anar des de la suspensió, durant cinc dies, de sou i feina fins a l'acomiadament definitiu. Fins avui, Renfe ja ha obert 31 expedients, la majoria al País Valencià i cinc a Catalunya. Villalante també ha demanat perdó: "Demano disculpes a la població perquè no estem oferint el servei que tocaria malgrat estar posant tots els mecanismes possibles", s'ha justificat el director general.\nLa vaga i la pluja d'aquest dilluns han provocat, de retruc, el col·lapse a les vies d'accés a Barcelona i d'altres del seu entorn. A les 9 del matí s'han arribat a acumular retencions de fins a 12 quilòmetres. Segons el Servei Català de Trànsit, la B-20 (ronda de Dalt) acumulava fins a 12 quilòmetres al nus del Llobregat i nou més al nus de la Trinitat. La B-10 (ronda Litoral) també ha patit cues de 9 quilòmetres al nus del Llobregat i algun punt amb congestió. La mateixa via al nus de la Trinitat presentava tres quilòmetres de retencions. L'A-2 acumulava vuit quilòmetres de retencions a Pallejà i sis a Sant Joan Despí en direcció a Barcelona, mentre que l'AP-7 sumava sis quilòmetres de retencions a Sant Cugat del Vallès en direcció a Girona. Aquesta via també patia cues de més de sis quilòmetres a Cerdanyola del Vallès, cap al Papiol.


ALACANT, NATURAL?: UN DOFÍ AMB PROBLEMES I LA INCREIBLE SOLUCIÓ QUE HI TROBA\nUN DOFÍ AMB PROBLEMES I LA INCREIBLE SOLUCIÓ QUE HI TROBA\nM'acabe de trobar un vídeo espectacular, d'un dofí mular (Tursips truncatus Montagu 1821) amb problemes (i greus) que tracta de fer-se entendre amb essers humans - bucejadors en este cas -. Es tracta segons deduïsc de les imatges d'un jove exemplar mascle que no pot nadar bé a causa d'un fil de pescar enredat i l'ham enganxat tots dos a les aletes.\nAixò l'hauría privat d'una bona maniobrabilitat en el moment de la caça. I com podeu observar l'animalet comença a estar primet (però no molt). Així, crec que una barreja de fam i d'inteligencia li fan actuar com s'aprecia al video.\nI es que això és un exemple patent d'allò que s'anomena "by-catch" o pesca incidental. Sí no haguera tingut este comportament, molt probablement s'hauria mort de fam (a la llarga).\nPublicat per Rafa Faravahar a 22:50\nEtiquetes de comentaris: By Catch, Cetacis, dofins, mars i oceans, pesca incidental\nUN DOFÍ AMB PROBLEMES I LA INCREIBLE SOLUCIÓ QUE H...\nL'ERO QUE CAP PERSONA PARLA


Els bisbes de Catalunya, en un comunicat publicat avui, han volgut mostrar la seva solidaritat amb totes aquelles persones que han hagut de marxar dels seus països en busca d'un futur millor; davant les conseqüències derivades de la pobresa, dels conflictes armats i de les persecucions que es donen a diferents països de l'Orient Mitjà, Àsia i Àfrica.\nD'aquesta manera, en el seu comunicat, els bisbes de Catalunya denuncien els abusos que els refugiats pateixen per part d'organitzacions que trafiquen amb persones, el rebuig social que han demostrat tenir algunes autoritats, així com l'actitud d'una part de les poblacions europees que "no s’estan mostrant a l’alçada de la seva obligació legal i moral de protegir i acollir tots els refugiats". No obstant, també s'encoratja totes aquelles persones, organitzacions no governamentals i entitats socials a continuar amb la feina de sensibilització social, assitència humanitària o de salvament que ha pogut realitzar una gran part de la ciutadania, així com a "incidir sobre la Comunitat internacional per tal que es garanteixi l’acollida i protecció de la vida i els drets humans de tots els emigrants i refugiats".\nAixí, amb les paraules del Papa Francesc, també es demana a les comunitats cristianes desvetllar la seva consciència, "molts cops adormida davant el drama de la pobresa, i d’entrar encara més en el cor de l'Evangeli".\nEn els seus desplaçaments, els refugiats i emigrants pateixen sovint situacions extremadament precàries, abusos per part d'organitzacions que trafiquen amb les persones i, de vegades, també rebuig social i tracte inadequat per part d'algunes autoritats. No podem oblidar que són milers, molts d’ells infants, els qui han perdut tràgicament la seva vida creuant la Mediterrània per arribar a Europa. Per tot això, els bisbes preguem Déu amb esperança, per tal que tots els emigrants i refugiats siguin protegits i tractats d'acord amb la dignitat que mereix tota persona.\nAmb tot, són de lloar i agrair els gestos i esforços de solidaritat de bona part de la ciutadania i d’organitzacions no governamentals que s’han multiplicat arreu. També a Catalunya hem vist que són moltes les persones i organitzacions que s’han mobilitzat en iniciatives de salvament, assistència humanitària i sensibilització social. Les institucions públiques i entitats socials s’han preparat per a l’acollida i integració de refugiats al nostre país. Els bisbes donem suport i encoratgem totes aquestes accions. Les nostres diòcesis, a través de Caritas i altres entitats catòliques, han ofert des del primer moment diversos equipaments i recursos per a la acollida i, de fet, fa temps que atenen refugiats i ajuden a sensibilitzar l’opinió pública.\nFinalment, ens volem adreçar a les comunitats cristianes, demanant que intensifiquin la pregària i els esforços concrets de solidaritat i hospitalitat davant de tots els immigrants i refugiats que arriben al nostre país. El papa Francesc, en aquest Any Sant de la Misericòrdia, ens convida a «desvetllar la nostra consciència, molts cops adormida davant el drama de la pobresa, i d’entrar encara més en el cor de l'Evangeli» (MV 15).\nDescarrega el comunicat.\nFotografia: Un nen refugiat juga a les vies del tren al camp d'Idomeni, a la frontera entre Grècia i Macedònia / Font: EFE\nHi ha 287 convidats/des i cap membre en línia