Malmö i el turning Torso de Calatrava (dia 2) | Kiwoo.org\nInici » Malmö i el turning Torso de Calatrava (dia 2)\nMalmö i el turning Torso de Calatrava (dia 2)\nAvui hem estat tot el matí a Copenhagen i per la tarda hem travessat el pont d'Öresund per anar a Malmö (ja a Suècia).\nCom acostumem a fer, mentre estàvem a la ciutat, hem emprat el mitjà de transport ideal pel turisme, anar a peu.\nTot el matí hem estat voltant pels carrers i parcs de Copenhagen fora del circuit estrictament més turístic, alguns d'aquests parcs molt macos i espaiosos, com per exemple el parc reial, d'estil francés i de formes molt geomètriques. Hem caminat uns 15km!. Per acabar hem parat a un lloc a dinar, on hem confirmat que els preus a Copenhagen són força cars, més que a Suècia.\nDesprés de dinar travessar el pont d'Öresund en tren ha estat força ràpid. El bitllet per 2 adults i una teenager de 13 ens ha costat 144 corones daneses, uns 20 eur al canvi. Viatjar en tren a aquests països no és gaire car i es tenen molt en compte les tarifes familiars, i hi ha ofertes molt interessants si es compren els bitllets amb antelació, cosa que al nostre país no passa. A més durant el trajecte hi ha wifi gratis.\nEl pont d'Öresund en realitat és la combinació del propi pont d'uns 8 Km de llargada més un túnel de 3.5km que comuniquen amb una illa artificial intermèdia. La longitud total és d'uns 15km. El tren transcorre per la part inferior del pont mentres que a la part superior passen els cotxes.\nUn cop arribats a Malmö hem fet una passejada per tota la part nova de la ciutat al costat del mar (västra hamnen) on es troba un dels edificis emblemàtics de la ciutat, el turning torso, obra de Calatrava, l'edifici més alt d'Escandinàvia amb 190m d'alçada. Val molt la pena visitar el part que envolta tota aquesta zona i que te vistes al immens pont d'Öresund, a l'estiu el sol es pon a l'altra banda i la gent aprofita per fer un pícnic mentres contempla el paisatge i els més aventurers es banyen al mar del nord (menys fred del que podríem pensar a aquesta zona), a més tota aquesta zona està plena d'edificis residencials molt moderns (i suposem que cars)\nPer acabar la jornada hem sopat a un dels múltiples thais de la ciutat. La relació amb Tailàndia per part dels suecs és molt intensa, és un dels seus destins turístics preferits, i això també ha dut que els restaurants tailandesos a Suècia siguin en aquest moment els més nombrosos i també hi hagi molts locals de massatges thai.\nEls suecs estimen Tailàndia.\nCopenhagen i Malmö ciutats agermanades per un pont (dia 1)\nCom cada estiu dediquem una part de les vacances a fer un tour per les terres sueques, i aquesta vegada m'he decidit a comentar-ho dia a dia al meu blog.\nEn total estarem 12 dies, començant a Copenhagen, des d'on escric en aquest moment. Demà anirem a Malmö, ja a Suècia, i estarem voltant per Skane durant una setmana, finalment passarem 4 dies a Göteborg.\nCada dia us explicaré alguna cosa curiosa de la vida sueca quotidiana.\nLlegeix més sobre Copenhagen i Malmö ciutats agermanades per un pont (dia 1)\nEl llimac assassí espanyol a Suècia (dia 4)\nUn Spanska mördare snigel (un llimac assassí Espanyol!), aquesta és una de les besties que hem vist avui mentres passejàvem pel Dalby Söderskog national park (micro-parc es podria dir). La primera vegada que em van parlar d'aquesta bèstia vaig pensar, Espanyol? Assassí? que vol dir això.\nLlegeix més sobre El llimac assassí espanyol a Suècia (dia 4)


Èxit de participació en la campanya de vacunació de la grip | L'apunt\nÈxit de participació en la campanya de vacunació de la grip\nAmb l'arribada de l'hivern i davant la pandèmia de la covid-19, cada vegada són més els i les professionals sanitaris que recomanen especialment vacunar-se contra la grip. La importància de fer-ho és per evitar la possibilitat de contagi de la grip i la covid-19 alhora. Cal destacar també que la forma de transmissió i els símptomes de la grip són molt similars als de la covid-19, de manera que és important reduir la càrrega de la grip en la població mitjançant la vacuna.\nCom cada any, des de l’Àrea d’Infraestructures i Serveis Generals, s'ha impulsat aquesta campanya de vacunació. El nombre de sol·licituds rebudes aquest any ha triplicat la mitjana de les anteriors convocatòries i, malgrat haver-la hagut d’oferir en diferents convocatòries segons la disponibilitat de vacunes, finalment s'ha pogut facilitar a tothom que la va sol·licitar. Inicialment van ser 116 persones demandants, de les quals 87 van confirmar finalment la cita, que enguany han estat repartides entre Bayés Clínica, Bayés Consultori i en el cas de les últimes, s’han posat al Consultori Mèdic propi.\nSegons la pàgina de Canal Salut de la Generalitat de Catalunya, totes dues comparteixen vies de transmissió i causen malalties respiratòries. Les diferències recauen en la freqüència d’aparició d’alguns símptomes, com ara el mal de coll, mal de cap i dolor muscular, que es produeixen amb més freqüència en el cas de la grip. El percentatge de persones que desenvolupen símptomes greus, però, és més elevat en la covid-19.


No senyor Mas, no som tan tontos ni oblidem | Bilaketa\nNo senyor Mas, no som tan tontos ni oblidem\nLes eleccions que deixen content a tothom… menys a Mas\nSembla impossible que desprès de unes eleccions tan bipolaritzades entre el SI i el NO a la independència haguin pogut sortir tans partits adeclararant-se guanyadors, coses de la política: eufemisme-mentides-yomaloperotumás\n-Gran participació. 69% de participació respecte al 58% dels anteriors comicis. S ‘ha destar contents de que un 11% més de la població hagui participat en aquestes eleccions. Parlem de més de mig milió de persones que han volgut opinar de la vida política que fins ara no ho feien. FET A DESTACAR.\n-Independència SI vs Independència NO: SI 74 (CIU+ERC+CUP) NO 28 (PP+C’s) Ns/Nc 33 (PSC+ICV). Com es pot veure, el projecte Mas de tirar endavant una consulta pel dret a decidir segueix intacte al meu parer. Haurà de pactar però tirarà endavant. En principi compto amb els vots a favor de ICV i de la majoria dels parlamentaris del PSC de cara a la realització de la consulta, caldria veure quin seria el posicionament un cop convocat el referéndum.\n-Guanyadors, per ordre:\nERC: Han agafat el timó independentista. Ha doblat escons i sobretot sembla que han agafat el rumb polític desprès de molts anys amb problemes interns. Ara tenen una “difícil” missió com a 2a força del país, tirar endavant amb el projecte sobreanista sense trair els ideals d’esquerra. Punt important per a l’historia de ERC, pot agafar les rendes o tornar a enfonsar-se.\nC’s: Crec que han agafat els vots dels votants del PSC descontents amb la indecisió d’aquests amb el futur de Catalunya. Presenten un discurs seriòs, però al meu entendre, massa xulesc i amb un tó PPero que no els acaba d’afavorir (Albert Rivera tot hi ser el més jove, és el candidat pitjor valorat). Si volen fer el pas a partit de primera línia tindran que moderarse si o si.\nCUP: Presentar-se en unes eleccions per primera vegada, sense suport financer i treure 3 escons és un molt bon resultat per la CUP. Veurem quina es el seu modus operandi al parlament i fins a quin punt poden desenvolupar el seu programa (molt interessant) a part de la independència, on ja s’han prounciat clarament.\nICV: Iniciativa com sempre es troba en mig de tot. Ni cau molt, ni creix molt. Com C’s, han de plantejar-se el futur i sobretot posicionar-se clarament en el tema de l’autodeterminació. D´altra manera seguirà com els darrers anys, contant per a poc.\nPP: Sembla paradògic, però no. El PP va aconseguir ahir els millors resultats de la seva història. Pugen un ascó i fixen el seu sostre històric en 19. Tenen un electorat consoladíssim i sembla que passi el que passi seguiran allí. Una llàstima\nCIU: Desprès de una manifestació de 1,5 milions persones van proclamar la convocatòria d’eleccions demanant una majoria absoluta excepcional. Es parlava de vot prestat, de moment clau en política catalana, etc. Artur Mas s’ha fotut la clatellada del segle, i la veritat, no puc estar més content. S’agraeix que CIU per fi hagui aclarit quin es el seu somni nacional, cap a on volen anar. Ara ja es pot dir que el votant de CIU es independentista, però el que era inadmissible és que es volguessin oblidar els 2 anys retallant a tort i adret. L’ambició de Mas per ampliar la representació al parlament li ha portat a un dels pitjors fracassos com a partit electoral. Retallades, autopistes, deutes amb bancs, antiavalots actuan com a brétols, etc. No senyor Mas, això no s’oblida. (Minipunto para Catalunya)\nPSC: Que CIU es foti la clatellada del segle no pot restar el que són els pitjors resultats electorals de la història del PSC. És hora que els socialistes es posin a treballar en un projecte seriòs, amb un candidat seriòs i sobretot que projecti unitat i credibilitat. Perque aquest és el problema del PSC. El Federalisme és un projecte que té molts partidaris tan a Espanya com a Catalunya, el problema és que no se’ls creu ningú.\nSI: Solidaritat per l’Independència ha perdut l’efecte Laporta que els va portar al parlament fa 2 anys. Tindrien que haver-se juntat amb ERC, un error que els ha portat clarament al fracàs i segurament a la desaparició.\nEn clau de país, com es pot veure hi ha 2 lectures:\n-La lectura Catalanista. Proclama la majoria soberanista que formen CIU+ERC+ICV+CUP. Pura aritmètica. El moviment independentista del 11S s’ha plasmat en una societat plural que no ha volgut seguir Mas. No volem majoria absoluta, no volem retallades, ni volem seguir com estem ara. Si es vol avançar en autodeterminació s’haurà de treballar junts i assolir acords que agrupin a la majoria de la societat plural catalana. Si no ha de ser així, a mi més igual estar sota la senyera que sota la rojigualda.\n-La lectura Centralista.. Catalunya és Mas, i com Mas se l’ha fotut, l’independentisme ha mort. S’equivoquen totalment. L’independentisme és més fort que mai. L’independentisme no necessita del “Capità Mas/SuperMas” ni de “PSY Mas Style”. La veu d’un poble és més forta que una persona o un partit. Aneu pensant així i més grossa us la trobareu. Els catalans no som del tot inútils com s’ha demostrat avui, portades com la d’avui de la SIN-razón sumen forces per fer el camí cap a Ítaca.\nEtiquetas: 25n, C's, catalunya, CIU, CUP, eleccions, ERC, ICV, Mas, PPC, PSC\n← Una societat adolescent\nEl encaje de Catalunya en España →


El TecnoCampus participa en un projecte d'economia circular\nTecnocampus és la seu del servei Reempresa del Maresme\n12 de gener de 2022 (12:32 CET)\nEl TecnoCampus participa en un projecte per impulsar l'economia circular\nEl projecte 'Economia circular Espanya' analitza canvis normatius, tecnologies necessàries i ajuts públics perquè els processos circulars sigui més rendible que l'economia tradicional\nL'economia circular és un concepte clau per a la sostenibilitat del planeta, basada en reaprofitar el màxim les matèries primeres en els processos productius. Mataró hi aposta fermament amb un dels seus grans projectes de futur, el Parc Circular Mataró-Maresme. A banda, un dels principals actors econòmics i de coneixement del territori, el TecnoCampus, també s'hi involucra de ple.\nEl parc universitari i empresarial mataroní, a través de la seva Càtedra d'Economia Circular i Sostenibilitat, participa en el projecte 'Economia circular Espanya', desenvolupat amb Funseam i amb la Càtedra UNESCO de sostenibilitat de l'UPC. L'objectiu del projecte és identificar oportunitats i l’elaboració d’un pla d’acció dirigit a empreses i a administracions, conjuntament amb més de 100 empreses i entitats sectorials.\nEl document analitza la situació actual i les oportunitats en models d’economia circular en diversos sectors empresarials, a més de detectar barreres al canvi, identificar instruments i proposar recomanacions pràctiques a les administracions, associacions sectorials i empreses. En total hi han participat prop de 100 empreses i associacions sectorials, d'àmbits com l'energia, agroalimentació, automoció, logística, construcció, turisme, tèxtil, cicle de l'aigua, ciutats, sector TIC i banca.\nLa investigació aborda la rellevància dels models de negoci i les millors pràctiques en cadascun dels sectors a l'hora d'aplicar l'economia circular. S'analitzen les necessitats en matèries com els canvis normatius, les tecnologies clau, les competències formatives i d'ocupació, així com els estímuls i els ajuts públics necessaris per aconseguir que l'economia circular sigui més rendible que l'economia lineal tradicional motivant els actors (societat i empresa).\nEstà previst que a inicis del 2022 es publiquin els 11 informes sectorials derivats de la recerca, així com un informe general


Biblioteca virtual per a invidents | Consumer\nBiblioteca virtual per a invidents\nTiflolibros, una pàgina web argentina, ofereix a través de la xarxa i de forma gratuïta més de 13.000 títols adaptats per a persones cegues i amb deficiències visuals\nLa ceguesa o els problemes greus de visió no han de ser un obstacle perquè una persona gaudeixi del plaure de la literatura. Aquest és l’obstinació dels promotors de Tiflolibros,\nla primera biblioteca virtual en llengua espanyola per a invidents i discapacitats visuals, que des de 1999 tracten d’aprofitar el potencial que ofereix la xarxa de xarxes per reduir les barreres que separen a les persones cegues del món dels llibres.\nFins a fa alguns anys, la lectura de material gràfic implicava per a una persona amb discapacitat visual la presència d’un lector, la trascripción al sistema Braille o l’enregistrament en casset. Tal com assenyalen els creadors de Tiflolibros, l’avanç de les noves tecnologies, així com l’amplitud que ha aconseguit Internet i el desenvolupament de programes de lectura de pantalla i síntesi de veu, han modificat les possibilitats d’accés a la informació, la qual cosa ha generat un nou horitzó d’expectatives. Aquesta iniciativa representa precisament un dels seus millors fruits.\nEls pilars del seu funcionament, i del seu origen, se centren en una llista de correu, basada de manera fonamental en temes de literatura i que és l’eina que propicia l’intercanvi i aportació de llibres digitals, així com a la pàgina web en la qual, a més de la biblioteca, es reuneixen textos escrits per membres de Tiflolibros, enllaços d’interès, una sala d’àudio i d’altres projectes comuns. Aquest és un espai de participació que va augmentant el seu cabal de materials i serveis amb l’aportació de les seves més de mil membres distribuïts en més de 30 països. Aquesta biblioteca virtual alberga en l’actualitat més de 13.000 llibres digitalitzats per als programes de lectura de pantalla Aquesta biblioteca virtual alberga en l’actualitat més de 13.000 llibres digitalitzats per als programes de lectura de pantalla, i està destinada de manera específica a persones cegues o disminuïdes visuals. De fet, l’accés és restringit. Només poden accedir els qui tinguin nom d’usuari i contrasenya, que es lliura oportunament en rebre les dades requerides per sumar-se al grup (nom, edat, lloc de residència, tipus de discapacitat, adaptacions que utilitza per a l’ús de la PC i certificat mèdic o carnet d’associació de cecs).\nEl seu accés és gratuït i il·limitat, amb textos complets, renovació permanent i incorporació d’edicions recents. A més, disposa d’un nou programari de protecció de text creat per Tiflolibros per programadors cecs. Aquesta és una eina fonamental per garantir que l’ús dels llibres només es realitzi amb sintetitzadors de veu.\nAixí, el text protegit no resulta visible en pantalla, no es pot imprimir, fragmentar ni copiar. Amb aquest format es manté el respecte estricte de les lleis de propietat intel·lectual de les obres que les editorials cedeixen. La biblioteca es beneficia llavors amb títols actuals i de fàcil lectura per tractar-se de textos ja corregits, sense les dificultats que sol ocasionar el disseny comercial. Entre les empreses col·laboradores es troben el Grup Editorial Planeta Argentina, Grup Alfaguara – Taurus – Aguilar, Fons de Cultura Econòmica i Edebé.\nEls interessats a rebre més informació o participar en aquesta iniciativa poden dirigir-se a la següent adreça:Tiflolibros\nCom pot llegir una persona invident amb un ordinador?\nEls avanços constants a les noves tecnologies redunden també en la millora de l’accessibilitat i dels beneficis per a les persones discapacitades. En el cas dels invidents, el maneig d’un ordinador és possible gràcies a programes lectors de pantalla ,El maneig d’un ordinador és possible gràcies a programes lectors de pantalla que per mitjà d’una veu sintètica reproduïda per la computadora transmeten la informació que apareix en pantalla. Amb aquests programes es poden utilitzar (sempre que compleixin certes normes d’accessibilitat) totes les aplicacions que funcionen sota el sistema operatiu Windows, el més estès al planeta. Per això, qualsevol text digitalitzat en la computadora pot ser llegit per una persona amb discapacitat visual.\nL’accés a aquest mitjà per als discapacitats visuals ha representat un gran salt perquè els permet, per exemple, llegir un diari en Internet, alguna cosa que fins a fa pocs anys era impossible de realitzar, o llegir un llibre mitjançant un scanner, que pren la imatge del paper que en ell es col·loca i aquesta es transfereix a l’ordinador. Després, un programa anomenat d’OCR (Reconeixement òptic de caràcters) processa la imatge i la converteix en text recognoscible pels processadors de text, i per tant, pels programes lectors de pantalla. És així com la lectura per mitjans electrònics s’ha convertit en els últims anys en una rellevant possibilitat d’accés a textos, a més del Braille o els enregistraments en cassets.\nbiblioteca Invidentes-ca ordenadores-ca programas-ca virtual


1 de febrer. Fem coses al Sud del Solsonès! – Actua\nSolsonès Viu, territori de masies\n1 de febrer. Fem coses al Sud del Solsonès!\nSessió gratuïta de gestió i creació d’associacions\nDes del programa ACTUA us convidem a una sessió gratuïta de gestió i creació d’associacions. Amb cita prèvia, pots passar pel Santuari del Miracle el dia 1 de febrer de les 15: 30 a les 17: 00 i revisarem dubtes administratius i paperassa oficial de la teva associació. Per aquells qui ho desitgin, assessorarem també en la creació d’associacions. Que els papers no ofeguin les associacions!\n1a Assemblea Oberta de Territori de Masies\nTerritori de Masies és un projecte associatiu i obert que s’ha impulsat per tal de promocionar la cultura i patrimoni del Sud del Solsonès a través de diferents activitats culturals i de l’acompanyament i enfortiment del teixit productiu. És i ha de ser un projecte obert. Per aquest motiu, sigueu socis o no, us convidem a assistir a la Primera Assemblea Oberta,que tindrà lloc el proper dia 1 de febrer a les 17:00 h. al Miracle. A l’Assemblea presentarem l’Associació als veïns i interessats, acordarem activitats per dur a terme durant l’any 2014.\nPlenari General del Projecte ACTUA\nEl 2009 s’inicià un procés popular on veïns i entitats del Solsonès decidirem actuacions a dur a terme al nostre poble i ens posarem mans a fer feina. A aquest procés li diem ‘Projecte ACTUA’. D’aleshores ençà s’han executat diferents projectes com la promoció de la cultura i patrimoni del Sud del Solsonès, el foment de l’ocupació en l’atenció a les persones, la recuperació de la memòria popular, … entre altres. Fins avui ha comptat amb la participació de més de 50 entitats i de 300 persones del Sud del Solsonès i rodalies. ACTUA és un projecte obert i participatiu on tothom qui vol hi participa en la mesura que cada persona decideix. Anualment l’ACTUA celebra un plenari on es convida a tota persona interessada en valorar les diferents activitats dutes a terme, i a proposar-ne de noves per a l’any en curs. Vine i diga-hi la teva!\nPer motius organitzatius, agrairem que informeu de la vostra assistència abans del dissabte 1 de frebrer, escrivint-nos a: info@larada.net, o trucant al 672 491 223 o al 938 729 709


Una investigadora del Laboratori d’Ictiologia Genètica, treballant en l’anàlisi genètic de la gamba vermella\nGirona (ACN).- La gamba vermella té una mobilitat “molt elevada” entre els set caladors que hi ha entre el golf de Lleó fins a Santa Pola, al sud d’Alacant.\nAixí ho determina un estudi elaborat per la Universitat de Girona (UdG) que ha analitzat l’ADN de les gambes que hi ha en set punts de captura compresos entre França i el País Valencià. Els trasllats d’aquesta espècie es fan en tots els estadis de la vida de la gamba (larves, joves i adults) i es produeixen a causa de les corrents marines i també de forma autònoma. L’estudi certifica que els caladors tenen una “bona salut genètica” perquè la població de la gamba és “molt estable“, segons afirmat la directora de l’estudi, Marina Roldán. Això certifica que hi ha “una bona resposta natural a la pesca“. Segons Roldán, la mobilitat és “molt elevada” i es produeix per dos motius: per una banda hi ha les corrents marines que empenyen els exemplars i, per l’altra, hi ha els moviments que fan de forma autònoma.\nAquest estudi, a més, aprofundeix en què la mobilitat es fa en tots els estadis de vida de la gamba vermella (larves, joves i adults). Aquesta és una de les principals conclusions de l’estudi elaborat per la UdG en què s’ha analitzat l’ADN dels exemplars que hi ha a set caladors del Mediterrani. Alguns dels punts que s’han analitzat són Port de la Selva, Roses, Palamós, Blanes i Vilanova i la Geltrú.\nA més, s’han analitzat les dades durant els anys 2016 i 2017, permetent que hi hagi una comparativa entre aquestes dues anualitats.\nArxivat com a: Alt Empordà, Baix Empordà, Medi ambient, Societat Etiquetat com a: Catalunya, ciència, Comarques gironines, estudi, fons marí, gamba vermella, medi ambient, mediterrani, societat


👉 L'edifici més lleig d'Espanya s'ubica en una ciutat valenciana\n'La Piràmide' d'Alacant és l'edifici més lleig d'Espanya segons Forocoches\nEs tracta d'una construcció de 1968 d'un arquitecte valencià\ndijous, 4 de març 2021 - 17:45h\nEl debat s'ha traslladat a Twitter | Twitter\nEls usuaris de Forocoches han batejat l'edifici Mont-real d'Alacant, conegut com 'La Piràmide', com el més lleig d'Espanya. Es tracta d'una construcció de 1968, de l'arquitecte valencià Alfonso Navarro i sol estar inclòs en llistats d'aberracions arquitectòniques.\nEs tracta d'un edifici de 25 plantes i és un dels més reconeguts de la ciutat. Alguns veïns el coneixen com 'La Piràmide', però altres l'associen amb un vaixell amb veles.\nCom a conseqüència del seu aspecte, molts usuaris del fòrum han escrit crítiques demolidores com «un tetris mal jugat» o «es veu que es va cansar a la mitat l'arquitecte». Ara, el debat s'ha traslladat a Twitter i compta amb més de 500 retuits.\n"Una acadèmia de València es fa viral en Twitter pel seu enginyós cartell" "Valenciana famosa en Tiktok per criticar paelles de fora del territori valencià"


Itinerari realitzat el 7 de juny de 2014. En aquesta ocasió, el recorregut del present itinerari discorrerà per una de les tres unitats geològiques que constitueixen Catalunya: concretament per la Depressió Geològica de l'Ebre. Així, ho farà en bona part per un dels sectors que la constitueixen (MATA-PERELLÓ, 1985): concretament per la seva Depressió Central, tot i que també recalarà pels sectors corresponents als Altiplans Septentrionals. Tot i així, ho farà pels indrets centrals d...\nItinerari realitzat el 7 de juny de 2014. En aquesta ocasió, el recorregut del present itinerari discorrerà per una de les tres unitats geològiques que constitueixen Catalunya: concretament per la Depressió Geològica de l'Ebre. Així, ho farà en bona part per un dels sectors que la constitueixen (MATA-PERELLÓ, 1985): concretament per la seva Depressió Central, tot i que també recalarà pels sectors corresponents als Altiplans Septentrionals. Tot i així, ho farà pels indrets centrals de la primera, pels indrets on es troba replegada per diferents alineacions que la creuen d'Est a Oest. Aquests sectors poden situar-se dintre de la denominada Zona de l'Avant-país Plegat. Així, el recorregut començarà a Solsona, dintre de la comarca del Solsonès, per on no es farà la primera aturada. Tot seguit, el recorregut transitarà pels termes d'Olius i de Navès, anant primer cap a la Vall d'Ora i finalment cap a Sant Pere de grau d'Escales, per on es faran les darreres aturades. Així, la totalitat del recorregut, haurà transitat per la comarca del Solsonès, des de principi a fi. Itinerari realitzat el 7 de juny de 2014. En aquesta ocasió, el recorregut del present itinerari discorrerà per una de les tres unitats geològiques que constitueixen Catalunya: concretament per la Depressió Geològica de l´Ebre. Així, ho farà en bona part per un dels sectors que la constitueixen (MATA-PERELLÓ, 1985): concretament per la seva Depressió Central, tot i que també recalarà pels sectors corresponents als Altiplans Septentrionals. Tot i així, ho farà pels indrets centrals de la primera, pels indrets on es troba replegada per diferents alineacions que la creuen d´Est a Oest. Aquests sectors poden situar-se dintre de la denominada Zona de l´Avant-país Plegat. Així, el recorregut començarà a Solsona, dintre de la comarca del Solsonès, per on no es farà la primera aturada. Tot seguit, el recorregut transitarà pels termes d´Olius i de Navès, anant primer cap a la Vall d´Ora i finalment cap a Sant Pere de grau d´Escales, per on es faran les darreres aturades. Així, la totalitat del recorregut, haurà transitat per la comarca del Solsonès, des de principi a fi.\nMata Perelló, Josep Maria, Sanz Balagué, Joaquim. Recorregut de recerca geològica i geoambiental per la comarca del Solsonès: des de Solsona a la Vall d´Ora i a Sant Pere de Grau d´Escales. A: "Xaragall: revista de ciències de la Catalunya central", 2015, núm. 5\n3991-1178-1-SM.pdf (394288 bytes)


La temporada hotelera a l’Alt Maresme arrenca amb un 80% d'ocupació - Ràdio Palafolls\nInici » La temporada hotelera a l’Alt Maresme arrenca amb un 80% d’ocupació\nMarc Ferri , juliol 1, 2016\t / 1115 0\nSegons dades del Gremi d’Hoteleria del Maresme el número de reserves s’ajusten a les expectatives que es tenien a principis d’any, malgrat el recent Brexit del mercat anglès.\nDesprés d’un tancament de la mitja temporada que ha estat molt positiu, on ha coincidit un pont de Sant Joan llarg i el bon temps, ara s’espera una temporada turística normalitzada en quant a ocupació als establiments de l’Alt Maresme.\nEl President del Gremi d’Hotelers del Maresme, Jordi Noguera, comenta que tot i l’estacionalitat irregular que hi ha als diferents establiments de la zona la previsió és molt positiva.\nEl perfil del turista que ens visita varia lleugerament depenent de la procedència. Amb els de proximitat, solen ser parelles de mitjana edat i famílies procedents de Barcelona i la seva àrea metropolitana. Les reserves procedents dels mercat català s’han recuperat força bé en el darrer any. Pel que fa als estrangers, arribaran a la nostra zona costera, sobretot, francesos, un mercat amb un gran potencial a l’Alt Maresme. També continuaran venint belgues, alemanys, holandesos i anglesos, tot i el recent Brexit. Segons el Gremi d’Hotelers del Maresme, tots els mercats emissors estan responent força bé a la nostra oferta. Tot i que és massa aviat per donar dades exactes sobre l’ocupació al mes d’Agost, de moment s’estan tenint un bon número de reserves amb la que s’espera arribar a una alta ocupació. Jordi Noguera\nPel que fa als hotels gironins, la temporada estival també ha començat amb un 80% de reserves a la Costa Brava. Tot i que durant el mes de juliol, el gruix de les reserves es concentrarà a partir de la segona quinzena del mes. El perfil del turista que rebran els establiments hotelers de la Costa Brava serà el francès, alemany, anglès i rus, a banda del turista de proximitat procedent també de l’àrea de Barcelona.\nLa mitjana d’estades per persona durant el mes de juliol als hotels gironins se situa entre els 2 i 3 dies. La tendència és reduir el número de nits de reserva, especialment durant els primers 15 dies de juliol, on s’acostumen a fer estades de cap de setmana.


Kilometre0.cat - Receptes de cuina del llegat culinari de familiars - Galetes de pistatxo i nabius\nGaletes de pistatxo i nabius\n75 g de pistatxos pelats naturals\nTallem els pistatxos i els nabius amb un ganivet a sobre d'una fusta, no han de quedar trossos gaire petits. A sobre del marbre de la cuina, tamisem la farina i formem un volcà. Col·loquem a dintre els pistatxos, els nabius, el rovell, el sucre, el pols de sal i la mantega.\nHo treballem amb les mans ràpidament fins a obtenir una massa homogènia. Amb les mans formarem un cilindre d'uns 5 cm de diàmetre i l'embolicarem amb film transparent. El deixarem reposar a la nevera un mínim d'una hora fins que quedi fort. Encenem el forn a 180 ºC dalt i baix. Preparem la safata del forn i la cobrim amb un full de paper de forn. Traiem la massa de la nevera, la desemboliquem i la tallem a rodanxes d'un centímetre de gruix. Anirem posant les galetes a la safata ben separades, ja que amb l'escalfor del forn augmenten de volum. Enfornem 13-14 minuts, traiem la safata del forn i deixem refredar les galetes.\nÉs important treure la mantega de la nevera per tal que agafi textura de pomada; si està massa freda i forta, la massa no surt bé. Hem d'amassar ràpidament; al principi pot semblar que els ingredients no s'incorporen, però en pocs minuts veurem la diferència. La massa ha de reposar a la nevera el temps necessari, la mantega s'ha d'endurir, d'altra manera al tallar les galetes la massa es desmuntaria.\nUnes galetes delicioses, delicades i diferents. Què vagi de gust!


[Joan Tamayo] Les lliçons eternes del mestre Arcadi Oliveres\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [Joan Tamayo] Les lliçons eternes del mestre Arcadi Oliveres\n[Joan Tamayo] Les lliçons eternes del mestre Arcadi Oliveres\nEl professor i activista Arcadi Oliveres, ha mort de càncer terminal. És un dels referents socials més estimats i importants a la Catalunya dels últims 30 anys.\nTenim encara viu el record d’aquell somriure tranquil, d’aquella barba blanca, d’aquelles xerrades per tot el país…I sobretot, el seu missatge d’apel·lació a la rebel·lió pacifista.\nIndigneu-vos, sí! Però mobilitzeu-vos també. El títol del seu llibre més autobiogràfic, ja revelava qui era Oliveres: El meu camí cap a la utopia. Mai es va rendir. Sempre va ser optimista, contradient Gramsci, un optimista molt informat. Som fills de mil derrotes, sí, però l’Arcadi encara va creure, fins a l’últim dia, que un dia podrem guanyar.\nLa vida i les reflexions d’un activista essencial han marcat diverses generacions de catalans.\nPer això, es molt important que tothom, les noves generacions d’ara i les del futur, sàpiguen qui era L’Arcadi Oliveres\nQuines serien les idees més importants i amb sentit crític de l’Arcadi Oliveres que caldria no oblidar, moltes, moltíssimes, però jo n’he volgut destacar-ne cinc:\nEl capitalisme: “Un sistema assassí i prou”\n“L’única prioritat a escala global és destruir el capitalisme. Mentre tinguem aquest sistema criminal i assassí, no hi tenim res a fer. El capitalisme és un sistema d’explotació constant de la gent, i, mentre el mantinguem com a sistema econòmic, mentre s’expliqui a les facultats d’economia, a les escoles de negocis i, des de fa algun temps, al batxillerat quan es fa introducció a l’economia als vailets, no farem res”.\n“Cal acceptar les migracions perquè és una obligació ètica de qualsevol ciutadà. Tancar les fronteres és un delicte.\nLa Transició: “Va ser frustrant”\n“Sempre m’he penedit i culpat a mi mateix d’haver reivindicat l’amnistia durant aquells anys [de la Transició] i que aquesta servís per perdonar tots aquells criminals a qui ningú mai ha buscat les pessigolles després del franquisme. A la llarga vam veure que era una veritable enganyifa.\nEls partits: “Sempre he treballat amb voluntat unitària”\n“Quan em preguntaven si això del moviment del 15-M havia d’esdevenir un partit polític, jo els deia que no, que havia de ser un grup de gent amb la força suficient per pressionar els diferents partits polítics.\nLes lluites per canviar el món: “Hem de perdre la por”\n“Tenim un món malalt i, per fer-hi front, cal saber què té. Ens hem d’associar, perquè tot sol no fas res. Hem d’actuar un cop estiguem associats. I, últim i molt important, perdre la por.\nL’Arcadi Oliveres ha estat tot el que milers de persones han expressat aquests dies en centenars d’articles i escrits, però per sobre de tot; UNA BONA PERSONA, UN GRAN PEDAGOG, I UN EXEMPLE A SEGUIR.\nA Terrassa, la Comissió de Defensa dels DDHH del Col·legi d’Advocats vam tenir la sort i l’orgull d’acollir-lo a Terrassa, per última vegada, quan el desembre de 2020, durant la 6ª edició del Premis Drets Humans, li vam lliurar el Premi Drets Humans a la Solidaritat a la Fundació Privada Universitat Internacional de la Pau, com a un dels seus fundadors. Una Jornada inoblidable a la Sala Crespi de la nostra ciutat.\nPosteriorment, durant els seus últims mesos, ens ha convidat a viure, un gest de Dignitat ¨únic”, per tal de poder acomiadar-nos personalment d’ell, i mirar-lo als ulls per darrer cop i així retornar-nos un cop més la pròpia imatge. Una cerimònia en vida per celebrar junts amb ell, que sols l’Amor, venç la mort.\nSí, l’Arcadi ha fet de mirall de la nostra admiració i ens ha retornat la imatge amb el nostre rostre. El que veus en mi, ets Tu, deia.\nAra que la llibertat humana viu tancada rere pantalles i finestres, i que porucs, mandrosos i alienats deixarem de posar el cos, la mort de l’Arcadi ens convida a abraçar el bastió de la seva Esperança i què sigui, malgrat tot, la qualitat humana qui orienti a la quantitat i ja no més, a l’inrevés.\nUn món sense ell és sens dubte un lloc pitjor, però com a mínim fem-li cas en una cosa, seguim lluitant, i pot-ser ens adonarem de quanta raó tenia l’Arcadi.\nNo has marxat Arcadi, t’has quedat entre nosaltres. Que la vida d’un, no cap en la vida d’un, sinó en la vida de molts i moltes.\nNo oblidarem mai la teva gran classe magistral. “LA DE LA DIGNITAT i la de la ÉTICA DE LA RESISITENCIA QUOTIDINA”!!\nT’ESTIMEM ARCADI, SEMPRE AMB NOSALTRES\nAdvocat, Activista i Membre del Institut de Drets Humans de Catalunya i de la Comissió de DDHH del ICATER


Disminueixen prop d'un 5% el nombre de visites presencials als CAP\nEl 44% dels ciutadans atesos tenen una o més patologies cròniques\nACN Barcelona 07/08/2012 12:34\nLes visites presencials als Centres d'Atenció Primària catalans va disminuir el 2011 un 4,7% respecte de l'any anterior, segons dades de la memòria d'activitat de l'Institut Català de la Salut. En total, es van dur a terme 36,5 milions de visites. Segons el departament de Salut, aquesta tendència respon a la posada en marxa de nous canals de comunicació amb els usuaris i de noves alternatives assistencials, com la telemedicina o les consultes telefòniques. En aquest darrer cas, cal destacar les xifres de les consultes per telèfon de medicina de família i d'atenció a la salut sexual i reproductiva, que mostren un increment superior al 90% respecte de l'any anterior.\nUn 44% de les persones que són ateses a la xarxa d'atenció primària de l'ICS tenen una o més patologies cròniques. Bona part d'aquestes persones són més grans de 70 anys. Aquest percentatge de població genera el 84% de la despesa en farmàcia i, en general, és la que fa més ús dels recursos sanitaris.\nL'augment de l'activitat en telemedicina als hospitals de l'ICS es va traduir en 60.000 visites que s'han fet de forma virtual. A més, es van posar en marxa perfils de Twitter i Facebook, així com canals corporatius a YouTube, Slideshare i cinc blogs territorials per dotar l'ICS de més presència a les xarxes. Altres activitats van ser la formació de 2.400 residents de 50 especialitats diferents, la meitat de tot el sistema sanitari català, i la posada en marxa del pla estratègic de l'ICS, que permet estalviar més de 3 milions d'euros en la factura anual de subministrament elèctric.\nPel que fa a l'atenció hospitalària, durant l'any passat tots els hospitals de l'ICS van mantenir el volum d'activitat terciària i d'alta complexitat. Així, respecte de l'any anterior, es va observar un augment significatiu de les intervencions més complexes, com el trasplantament renal, el trasplantament hepàtic i el trasplantament de medul·la òssia, entre altres.\nUn altre punt destacat de la memòria és la satisfacció de la ciutadania. Els resultats de les darreres enquestes mostren que els hospitals van rebre una nota superior a 7, tant en les consultes externes com en l'atenció urgent.


Tamazi's Guest House Kazbegi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTamazi's Guest House\nKing Tamar's Street, Kazbegi, Kazbegi, Geòrgia, 4700 - Veure al mapa\nMés informació sobre Tamazi's Guest House\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Kazbegi, no busqui més enllà de Tamazi's Guest House. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Tamazi's Guest House és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, telèfon, aparell de televisió, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Equitació, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Tamazi's Guest House.


La llavor unitarista contra TV3 – Salvador Cardús\nNo és fàcil afegir arguments des de la més gran de les indignacions, sobretot quan la ràbia ja neix de la raó. Vull dir que, quan dijous a la nit vam saber que el senyal de TV3 s’havia apagat completament al País Valencià, la irritació no partia, si més no per als catalans que vivim a Catalunya, d’un fet que afectés directament la nostra experiència, sinó de la consciència que en una part de la nostra nació plena s’hi trepitjaven els drets de les persones a la lliure informació i s’intentava, per enèsima vegada, agredir la unitat de la llengua catalana. La història de TV3 al País Valencià és, alhora, la d’una lluita resistent i exemplar a favor de la llibertat i la cultura, liderada per Eliseu Climent i ACPV, i la d’una infàmia en contra de l’intercanvi lliure d’informació i la unitat d’una nació cultural comuna de gairebé una dotzena de milions de ciutadans.\nLa història d’aquesta infàmia perpetrada primer pels governants socialistes i després pels governants popularistes –déu me’n guard de dir-ne populars– és exemplar de la naturalesa política del monstre d’Estat creat per la Constitució espanyola del 1978. Vull dir que el final de l’autonomisme que va certificar la recent sentència del Tribunal Constitucional té la llavor inscrita en el nucli de la mateixa Constitució espanyola. Efectivament, a la Constitució ja hi havia la cautela d’impedir cap tipus de federació i relació formal entre “comunitats autònomes”, pensada específicament per als catalans de les Balears, el País Valencià i Catalunya. Ha estat més fàcil que Andalusia establís convenis de cooperació amb l’Equador, posem per cas, que no que ho fessin el País Valencià i Catalunya, que ho teníem explícitament prohibit. Un esperit veritablement autonomista no sembla que hagués hagut de posar aquesta mena d’impediments si no és que des d’Espanya ja es concebia aquest model com l’oportunitat per culminar la històrica voluntat de fragmentació de la nació catalana, que descriu amb tanta perfecció Joan Francesc Mira a Sobre la nació dels valencians (Edicions 3 i 4, 1997).\nEl cas és que, en tots els terrenys, la Constitució espanyola i el seu autonomisme han marcat un retrocés permanent en les relacions i els intercanvis entre els territoris de cultura i nació catalanes. I, esclar, si l’aparició de TV3 ha estat l’instrument més transcendental per a la recuperació de l’espai públic de la llengua catalana, des del primer moment, la seva censura i prohibició al País Valencià ha estat l’objectiu permanent de l’espanyolisme constitucional. I, cal dir-ho, s’havia de ser molt cec per no voler-ho entendre així. Des dels intents de José Barrionuevo per tancar el primer repetidor el 1985 a cops de tricorni armat, passant per l’inefable Alfonso Guerra que avalà una segona envestida el 1986, fins als governs de Zaplana i ara Camps, hi ha una successió coherent i imparable d’agressions, sempre avalades constitucionalment, en contra de la llibertat dels individus, la cultura i la nació dels catalans.\nPer tant, que ara s’hagi arribat al tancament definitiu de TV3 –encara que el terme definitiu no existeix al vocabulari de l’incombustible Eliseu Climent– no és que sigui l’expressió d’alguna cosa nova, sino la culminació de la més vella de totes. No és que la Constitució tingués en el seu origen un esperit autonomista que ara ha tocat sostre i que, per tant, no ens permet anar més lluny, com ridículament solem interpretar des del solipsisme principatí. Vist des del conjunt del territori de la nació cultural, la realitat sempre es fa enormement més clara: és des del seu origen que la Constitució espanyola ha estat un instrument de disgregació de la nació, la llengua i la cultura catalanes. Només per posar un exemple, en una recerca que vaig fer a finals dels anys noranta per a la Fundació Jaume Bofill i amb la col·laboració de col·legues de les universitats del País Basc i de Santiago de Compostel·la, quedava empíricament demostrat que l’Espanya de les autonomies, en el camp de la difusió de premsa, no tan sols no havia reforçat els respectius espais comunicatius regionals, sinó que havia comportat l’entrada massiva de premsa espanyola editada a Madrid. Llavors en diguérem premsa “de penetració”, encara que el nom polític precís hauria estat el de premsa d’ocupació. És a dir, les dades mostraven un evidentíssim i paradoxal avenç de la dependència informativa respecte del centre polític espanyol, amagat pel miratge d’un suposat i enganyós autonomisme.\nPer si algú encara es resisteix a l’evidència, l’apagada de TV3 ha coincidit amb l’acceptació per part del Tribunal Constitucional del recurs en contra de la llei de consultes catalana, que l’ha apagat també fins a nova ordre. Tinguem-ho clar: no és una coincidència casual, sinó que parlem exactament del mateix. Parlem dels darrers estertors en la culminació del projecte criminal de la Constitució espanyola en contra de les nacions no espanyoles. Una culminació frustrada, esclar, perquè els ho impedirem.\n19 de febrer de 2011by Salvador Cardús\nTertúlia d’El Matí a Catalunya Ràdio amb S. Cardús, J. B. Culla, E. Vintró i X. Bru de Sala\nFiarse del Estado\nRT @ARAopinio: 'Allà on públic i privat es confonen' 🗣 L'article d'opinió de @salvadorcardus https://t.co/e6itcdVHxA https://t.co/vKlZuXg… about 27 minutes ago ReplyRetweetFavorite


INICI D’OBRES AL CARRER CARMELITES DE PUIGCERDÀ – Cerdanya, 2-10-18 – Pirineus TV\nL'ajuntament de Puigcerdà ja ha iniciat els treballs de remodelació al carrer Carmelites, situat al nucli històric de la vila. Després d’enderrocar un edifici del carrer Abad Oliva per fer-hi la plaça Santa Joaquima de Vedruna i guanyar més amplitud en aquesta zona, el consistori vol seguir millorant aquest punt del nucli antic. L’actuació contempla eliminar les barreres arquitectòniques, de manera que la vorera quedarà al mateix nivell que l’espai destinat als vehicles però clarament diferenciada, i també es refarà un tram de la xarxa de clavegueram.\nAmb aquesta actuació, l'equip de govern pretén millorar la mobilitat en aquest vial, molt transitat sobretot a les hores d'entrada i sortida a l'escola Vedruna, situada al mateix carrer. A més, una vegada finalitzin els treballs, l'ajuntament estudia la possibilitat de restringir la circulació de vehicles en els moments d'entrada i sortida al centre educatiu. Amb aquesta mesura es vol millorar la mobilitat i, sobretot, la seguretat dels alumnes i dels seus familiars, ja que, recordem, es tracta d'un carrer molt estret.\nEs preveu que les obres finalitzin en el termini d'un mes. La inversió municipal per reformar el carrer Carmelites és de gairebé 62.000 euros.


Tres incidències diferents han afectat 900 clients de FEDA a Canillo - Altaveu el diari digital d'Andorra\nTres incidències diferents han afectat 900 clients de FEDA a Canillo\nHi ha hagut dues avaries en cables de la xarxa de mitjana tensió i l’incendi que ha afectat aquest matí una estació transformadora en un aparcament de la pleta del Tarter\n20/04/2022 (19:53 CET)\nMaquinària de FEDA davant de l'aparcament on hi ha hagut l'ensurt a Ransol.\nTres incidències de diferent naturalesa han afectat entre aquest dimarts a la nit i aquest migdia uns 900 clients de FEDA a Canillo. Des que es van detectar les primeres avaries en la xarxa de mitja tensió fins a l’incendi que hi ha hagut en una estació transformadora aquest matí, els operaris de la companyia no han parat de treballar i aquesta tarda ja s’ha donat per totalment restablert el servei.\nDues avaries als cables de la xarxa de mitjana tensió a Canillo han provocat aquest dimarts a la nit una desconnexió que ha afectat 743 clients de la parròquia des de les 21.38 hores i durant més d’una hora. Operaris de FEDA han treballat per poder trobar els punts de l’avaria i realimentar els clients per camins alternatius.\nTot i que les reparacions han obligat a fer diferents proves, els clients han recuperat el subministrament la nit d’aquest dimarts. Fruit del mateix incident ha quedat sense servei un transformador a les pistes d’esquí del sector del Tarter, a Grandvalira, ja tancades i sense activitat.\nA hores d’ara es treballa conjuntament amb Ensisa per reparar l’avaria al més aviat, donada la dificultat d’accés a la zona. El probable origen d’aquestes avaries ha estat el mal funcionament de material de connexió dels cables, tot i que les condicions climatològiques han empitjorat l’incident i les tasques de reparació posteriors.\nEn un altre incident aquest dimecres al matí, s’ha produït un incendi a un aparell de protecció dels transformadors d’una estació transformadora en l'aparcament de l'edifici Apartaments Solana de Ransol. L’ avaria ha afectat 145 abonats, entre les 12.05 hores i les 14 hores. Aquest és el temps que s’ha trigat a proveir la zona amb un grup electrogen per alimentar-la temporalment. El material que ha estat afectat per aquest darrer incident ja ha estat reparat i s’alimenta la zona amb normalitat sense el grup electrogen.


EL COR DE LES APARENCES: ESCOPOFÍLIA - Extres sessió del 10/12/12 i dos dels experiments en Super 8 d'Iván Zulueta (1971 i 1974)\nESCOPOFÍLIA - Extres sessió del 10/12/12 i dos dels experiments en Super 8 d'Iván Zulueta (1971 i 1974)\nA la darrera sessió a la Reina vaig posar diverses coses fora de programa. Per exemple, a FRED ASTAIRE i GINGER ROGERS ballant “Smoke gets in your eyes”, l’immortal tema de Jerome Kem, a ROBERTA , dirigida per WILLIAM A. SEITER al 1935. I un altre musical: la delirant seqüència en la que ALAN JONES i JEANETTE MACDONALD canten “Donkey Serenade” a THE FIREFLY, dirigida per ROBERT F. LEONARD al 1937. I, per últim, alguns moment de una pel.lícula simpàtica, una comèdia que no està gens malament: THE WOMAN IN RED, dirigida i protagonitzada per GENE WILDER al 1984, amb la KELLY LE BROCK, una model que va ser famosíssima i que va fer aquesta peli i poca cosa més, sobre tot a partir del moment en que va decidir casar-se amb el seu guardaespatlles, un tal Steven Seagal. La pel.lícula, com sabeu –o igual no–, és un remake d’ “Un élefant ça trompe énormément”, d’Yves Robert, del 1977. Magnífics els temes de STEVE WONDER que sonen, sobre tot, és clar, la meravellosa "I Just Called To Say I Love You".\nVaig penjar coses passades a la Reina i inèdites a la xarxa. Per exemple, ara us penjo KINKON i ROMA/BRESCIA/CANNES, dos dels treballs experimentals de l’etapa super 8 d’IVÁN ZULUETA, que són del 1971 i del 1974 respectivament. Els vàrem passar a l’Escopofília del 1 de juny de 2006, és a dir fa més de sis anys. Van passar quasi tot el material de l’exposició sobre els anys 70 de Zulueta que estaven fent a la Casa Encendida de Madrid.\nRecordeu que la propera sessió escopofílica toca el 10 de gener ja del 2013, per al que us envio els millors desitjos.\nPublicat per Manuel Delgado a 10:17


Toni Albà: «Jo no sóc espanyol, si de cas estic espanyol com qui està cabrejat»\nL'actor és a Mallorca convidat per Joves per la Llengua\nXavier Gispert Zegrí | 11 octubre 2007\nLa carrera professional de Toni Albà està marcada per la seva paròdia del rei Joan Carles I. Albà ha demostrat no tallar-se un pèl a l'hora de dir el que pensa. Avui serà a Lloseta, convidat a un acte dels Joves de Mallorca per la Llengua.\n"L'ha sorprès l'escàndol per la portada d'El Jueves o per cremar fotos del rei?\n"Al principi sí, però feia massa temps que no es coartava la llibertat d'expressió. Som a un país de pandereta, i és lògic que surti l'esperit franquista de molts espanyols.\n"Està prohibida la burla o càrrega directa contra la monarquia?\n"Tot això és incongruent. La monarquia està acostumada a la burla en tot país democràtic. Però nosaltres esteim en la transició postfranquista. Cal riure's, perquè això de reis i reines és totalment absurd.\n"Podria fer el pregó que vas fer parodiant el rei a el Prat fora de Catalunya?\n"Si, a València l'he fet, a Mallorca el faig avui i a qualsevol lloc dels Països Catalans. També al País Basc, i, fins i tot, a alguns llocs d'Espanya, tot i que se'l prenen diferent.\n"És diferent l'humor català?\n"A Espanya els sorprèn més el que faig. Aquí, en canvi, estam molt acostumats a riure del rei. Jo em ric del que em dóna la gana, no temo ni jutges ni fiscals, és el seu problema. En política i religió som diferents. A mi m'han amenaçat per la paròdia del papa, però a Madrid seria diferent. Estan en una mena d'anacronisme, com es veurà el 12-0 amb la defensa de l'espanyolisme que faran PP i PSOE.\n"Què està prohibit quan es parodia la monarquia?\n"Jo de l'únic que me n'estic és de riure dels accidents dels altres si la distància no és molt llarga. A no ser que sigui un gran cabró. Mai em fotré del que li passi a un avi venerable, a no ser que sigui un d'aquests cabrons. Llavors me'n riuré d'ell i dels seus hereus. Com resa la dita: els catalans ens en fotem del mort, i del que el vetlla també.\n"Es reprimeix a Polònia?\n"No, només a vegades intentem dir les coses d'una altra forma, amb subtilesa. I qui vulgui, ja les agafarà.\n"Sincerament, la seva caricatura de Joan Carles I, fa bé o mal a la família reial?\n"No em preocupa, però és cert que la gent que ho veu per la tele diu que surt simpàtic i acaba caient bé. Jo animo la gent a anar al teatre, on se'l veu en el seu context, com el vividor que és. Aquesta burla és fruit de la tradició bufonesca, que imita i riu del que té poder.\n"Com veu l'estat i el futur del català a Mallorca i arreu del territori?\n"Fa 300 anys que Espanya i el borbó Felip V s'entestaren en eradicar la cultura. Des de llavors, hem patit règims de tot tipus, que han volgut acabar amb nosaltres. Fins i tot han injectat població andalusa o castellana, empobrint regions de la Península. És un no parar, però els catalans resistim 300 anys després. Jo he viscut a França deu anys i no sóc francès. I els immigrants que vénen de l'estat els respectaré si em respecten i aprenen el català. Però tots aquests que no ho fan els tractaré com el que són: invasors de passeig pel nostre país. Català no és qui viu i treballa a Catalunya. També cal estimar-la. Jo sóc català i només català. No sóc espanyol, si de cas estic espanyol, com qui està cabrejat.\n"Com veu el canvi de cares a les institucions de les illes?\nBenvingut el pacte, tot i que no sigui del tot d'esquerres. Jo m'he passejat molt per Mallorca i cal un sanejament ideològic i un govern que respecti el medi ambient.


ï»¿ï»¿ ï»¿ ï»¿Fitxa del llibre 978-84-9134-963-1: Â«Joan Fuster i el periodismeÂ»\nMarco EstellÃ©s, Empar\nGÃ³mez Mompart, Josep LluÃs\nPÃ©rez i MoragÃ³n, Francesc\nTresserras Gaju, Joan Manuel\nJoan Fuster fou un cas modÃ¨lic d'autor vocacional, que va saber convertir en professiÃ³ una necessitat personal de comunicar-se mitjanÃ§ant l'escriptura colÂ·laborant habitualment en la premsa escrita. El resultat de la seua intensa dedicaciÃ³ foren milers d'articles apareguts en periÃ²dics i revistes de periodicitat setmanal, mensual o anual, una tasca que no sols va ser la seua professiÃ³, sobretot entre els anys cinquanta i setanta, sinÃ³ que havia de ser i Ã©s un aspecte definitori de la seua manera d'escriure, de la seua escriptura. MÃ©s de quatre mil colÂ·laboracions foren publicades en mitjans com 'Jornada', 'Levante', 'El Correo CatalÃ¡n', 'La Vanguardia', 'Avui', 'El PaÃs', 'Diario de Valencia', 'Informaciones', 'Serra d'Or', 'Destino', 'Jano', 'El Temps', 'Por Favor', 'Tele/eXprÃ©s', 'La Nostra Revista' o 'Pont Blau', entre altres. Aquest volum inclou cinc estudis d'especialistes (Josep LluÃs GÃ³mez Mompart, Joan Manuel Tresserras, Empar Marco EstellÃ©s, Francesc PÃ©rez i MoragÃ³n i J. Ã€ngel Cano Mateu) que presenten visions detallades sobre parcelÂ·les ben significatives del periodisme i el pensament fusteriÃ . El conjunt aprofundeix en aquest aspecte de la seua producciÃ³, poc analitzat per la bibliografia existent fins ara.\nValencia: Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2022 Â· CÃ€TEDRA JOAN FUSTER, 27\nLlibre electrÃ²nic Â· ISBN 978-84-9134-963-1 Â· 5 €


El Centre del Carme acull el XXIII Festival Internacional 'Punto de Encuentro' | Valencia Extra\nEl Centre del Carme serà la seu a València del XXIII Festival Internacional d’Art Sonor i Música Electroacústica ‘Punt de Trobada’ els dies 16, 19 i 20 de novembre.\nEl Consorci de Museus col·labora amb l’Associació de Música Electroacústica i Art Sonor d’Espanya (AMEE) en l’organització a València d’aquest festival, que s’està celebrant a Espanya al llarg del mes de novembre. Amb seu també a Madrid, Granada, i Màlaga ‘Punt de Trobada’ reuneix més de cinquanta activitats en les quals participen més de cent artistes.\nLa celebració d’aquest festival s’emmarca dins de la nova línia de treball del Consorci de Museus per al Centre del Carme, dirigida cap a la cultura contemporània. Amb ella es pretén promoure i donar visibilitat a l’experimentació recolzant llenguatges com l’art sonor i la música electroacústica.\nEl festival “Punt de Trobada” s’organitza des de 1990 oferint anualment una perspectiva de la creació sonora experimental oberta, accessible, propera i compromesa amb els valors propis de la innovació estètica i tecnològica. Concerts, performances, improvisacions obertes a la participació del públic, creacions audiovisuals, instal·lacions, òperes i drames, etc. tenen lloc en el festival, que adona de la complexitat estètica que l’art sonor i la música electroacústica presenten en el decurs de la seua història.\nEl XXIII “Punt de Trobada” mostra el resultat de les produccions i recerques més avançades en el terreny de l’art sonor, la música experimental, la performance i la creació audiovisual.\nConcretament el Centre del Carme inaugurarà dimecres que ve dues instal·lacions que es podran visitar fins al pròxim 30 de novembre, a més d’acollir un intens programa de concerts i de trobades amb artistes internacionals sota el comisariat de Ferrer-Molina i Víctor Aguado Matxuca.\nPremi Juan Garcia Castillejo\nA més durant el desenvolupament del Festival es farà lliurament del premi Juan García Castillejo a una de les primeres figures del minimalisme drone, el nord-americà Phill Niblock . El premi, que atorga anualment el festival ‘Nits d’Aielo i Art’, que dirigeix Llorenç Barber, serà lliurat en el marc de ‘Punt de Trobada’ en un acord entre festivals com a reconeixement als seus més de 40 anys de trajectòria, al compositor més desmesurat.\nNiblock és el plat fort del festival que s’inaugura dimecres que ve. Phill Niblock (Indiana, EUA, 1933), és una figura històrica de referència en el panorama internacional de l’art intermèdia i la música experimental. Basada en la superposició de tons, la seua música drone forma textures molt denses i es desenvolupa durant llargs períodes de temps per mitjà d’una multitud de patrons harmònics, a vegades, de variació imperceptible per l’oïdor, a qui Niblock sol dirigir el següent advertiment: “No harmony. No melody. No rhythm. No bullshit“.\nL’actuació de Niblock tancarà a les 20 hores la inauguració del festival. Prèviament, a les 18 hores, Peter Bosch (1958) i Simone Simons (1961) presenten la seua obra Bang Spring Estafe (2009-2016), una instal·lació sonora composta de molls de gran longitud situats entre contenidors urbans i industrials que actuen com a cossos de ressonància. Unes barres colpegen periòdicament els molls, fent-los vibrar i produint ressonàncies que es desenvolupen al llarg del temps i l’espai.\nA continuació s’inaugurarà la peça ‘Rake‘ (Rasclet) de l’artista Katherine Liberovskaya (Mont-real/Nova York) presenta una videoinstal·lació que -mitjançant un primeríssim plànol de 35 minuts de durada- orienta a l’espectador cap a les experiències búdiques i hipnòtiques produïdes en rastellar l’arena de la platja.\nEl programa inclou també altres dos concerts el dimecres ‘Escoltes quadrifòniques de Diana Pérez Custodie (Algesires, Cadis, 1970) i Pedro Guajardo (Madrid, 1960), i el concert de Bosch & Simons en col·laboració amb l’artista multimèdia Canadenca Katherine Liberovskaya, la quarta versió del concert per a motors i videoprojecció Últim Esforç Industrial (2012-2016).\nAl llarg del cap de setmana ‘Punt de Trobada’ acollirà el diàleg ‘Art sonor en espais d’exposició’ amb la participació dels artistes, Caleb Kelly, Daniel Neumann, Katherine Liberovskaya i Jorge López; les escoltes ortofòniques d’Andrés Lewin-Richter (Burgos, 1937), Vicent Gómez Pons (València, 1961) i Juan J. Raposo (Huelva, 1975); la performance d’Ana María Estrada Zúñiga (Santiago de Xile, 1980), “Tres vegades pacte de silenci”; i els concerts de Daniel Neumann (Alemanya, 1979) i Guy Marc Hinant (Brussel·les, 1960).\nTancarà el festival un ‘Drone participatiu’: improvisació col·lectiva de música drone oberta al públic que desitge participar al costat dels artistes del festival. El drone és un estil de música minimalista sorgit en la dècada dels 60 que es caracteritza per l’ús de sons sostinguts en el temps. La participació en aquesta activitat no exigeix cap formació específica prèvia. Els assistents que així ho desitgen, es poden sumar al drone amb tot tipus d’instruments o materials susceptibles de produir sons llargs i continus, evitant sons curts i percussius.


El Perfumerías Avenida, rival de l'Uni a la Copa de la Reina - Empordà\nEl Perfumerías Avenida, rival de l'Uni a la Copa de la Reina\nLa cita serà el proper dissabte 6 de febrer a partir de les 12 del migdia a Sant Sebastià\nLa lituana Lina Pickiute prova de defensar el llançament a cistella de Kristine Vitola, en l´últim Perfumerías Avenida-Spar Citylift Girona. la gaceta de salamanca\nFins fa quatre dies mal comptats, a Fontajau era festa grossa cada vegada que es competia de tu a tu amb el totpoderós Perfumerías Avenida. Eren dues realitats diferents. Dos clubs que es trobaven a anys llum de distància. La història, amb el pas de les temporades, ha canviat per complet, fins al punt que les forces s'han equilibrat d'una manera espectacular. L'entitat de Salamanca encara ocupa l'esglaó de dalt de tot;?no ha perdut gens de potencial i cada any enceta l'aventura de torn favorita a tot. La metamorfosi l'ha patit l'Spar Citylift Girona, capaç d'anivellar les seves forces i fins i tot de pispar-li el títol de Lliga Femenina, l'any passat. El duel entre tots dos equips s'ha convertit en tot un clàssic i per si no n'hi havia prou, es tornaran a trobar en la primera de les dues semifinals de la Copa de la Reina d'aquest 2016.\nEl sorteig que es va celebrar ahir al migdia a Sant Sebastià va emparellar castellanes i gironines, les encarregades d'obrir el foc d'una competició que també comptarà amb les amfitriones, l'IDK?Gipuzkoa, i el Conquero de Huelva, el botxí de l'Uni en l'anterior edició, celebrada a Torrejón de Ardoz. El duel entre el Perfumerías Avenida i l'Spar Citylift Girona es jugarà el dissabte dia 6 a partir de les 12 del migdia, mentre que l'altra semifinal arribarà a les 5 de la tarda. L'endemà, el diumenge dia 7, es jugarà la final. Serà a les 11 del matí i amb les càmeres de Teledeporte per emetre la cita en directe.\nEncara refent-se del revés que va suposar la sobtada marxa de Chelsea Gray, i amb la grega Artemis Spanou encara lesionada -no és gens clar que pugui arribar a la Copa-, l'Uni es plantarà a la cita sense l'etiqueta de favorita i amb el rival més temible al seu davant. El Perfumerías domina amb autoritat la Lliga Femenina (el balanç de 14-1 ho diu tot), compta amb una plantilla molt experimentada i llarga, i s'ha reforçat amb la polonesa Ewalina Kobryn i la nord-americana Alana Beard. En l'últim duel, ara fa menys d'un mes, les castellanes van esborrar de la pista les jugadores de Miguel Ángel Ortega, per un clar 74-51.


80 anys del comiat de les Brigades Internacionals - Museu Virtual - Universitat de Barcelona\ninici > notícies > notícies del mvub > 80 anys del comiat de les Brigades Internacionals\nEn aquesta jornada es va voler transmetre i debatre el paper dels voluntaris estrangers durant la Guerra Civil espanyola i conèixer millor com els i les brigadistes són recordats avui arreu del món. Durant l’acte es va destacar la participació de les dones a les Brigades Internacionals, així com dels voluntaris en la resistència francesa i en la lluita contra el nazisme a Europa un cop finalitzat el conflicte a Espanya. Una exposició, organitzada pel CRAI Biblioteca del Pavelló de la República, completava el seminari amb cartells, revistes i documentació sobre les Brigades Internacionals.\nEn l’acte d’inauguració hi van participar la vicerectora d’Igualtat i Acció Social de la Universitat de Barcelona, Maite Vilalta; el director de l’EUROM, Jordi Guixé; i la responsable del CRAI Biblioteca del Pavelló de la República, Lourdes Prades. Entre l’assistència, cal destacar la presència del brigadista Josep Randé Riba, que es va unir a les Brigades Internacionals l’any 1938. La ponència inaugural va anar a càrrec de l’historiador Rémi Skoutelsky, investigador associat del Centre d’Història Social del segle XX de la Universitat de París 1 i especialitzat en la Guerra Civil espanyola.\nOrganitzat per l’Observatori Europeu de Memòries de la Fundació Solidaritat UB (EUROM) i el CRAI Biblioteca del Pavelló de la República, amb la col·laboració del Consortium for International Studies Abroad (CASA), l’acte va tenir lloc a l’Aula Magna de l’Edifici Històric el dia 26 d’octubre i forma part de la programació de la Setmana de les Brigades Internacionals, coordinada per l’Amical de les Brigades Internacionals a Catalunya amb el suport de l’Ajuntament de Barcelona.


Écréhous Allotjaments vacacionals - Jersey | Airbnb\nLloguers vacacionals a Écréhous\nEls allotjaments vacacionals més ben valorats a Écréhous\nLa petita casa de les dunesLa petita casa duna està situada al peu de les immenses platges de Barneville-Carteret, enfront de les illes Channel (Jersey, Guernsey…) A prop del poble i les seves botigues. (5 minuts en cotxe - 15 minuts a peu). L'allotjament està situat en una vila tranquil·la i peatonal amb 4 pistes de tennis (privades) i una pista de petanca. La platja està molt a prop de la casa (10 minuts a peu). La petita casa duna està classificada com a turista moblat (3 estrelles).\nCabaña de caputxí a les dunes del cap de carteretla casa rural es troba a les altures de la capa de l'arqueta on l'entorn és tranquil , al cor del paratge natural protegit de les dunes d'hatainville en una caseria peatonal i boscosa que té pistes de tennis , poliesportiu i petanca , tot això a 10/15 minuts a peu de la platja per les dunes.\nEquipament i serveis que triomfen als allotjaments vacacionals a Écréhous\nAltres allotjaments vacacionals fantàstics a Écréhous\nMaison de vacances dans les dunes\nAdorable duplex dans les dunes de Carteret.


El buit » Míriam Tirado, consultora de crianza\nA vegades penso en si tindré un segon fill i la idea m’agrada. Penso en com seria i m’és inevitable imaginar una nova gestació i un nou part. No tinc por, per ara. Però no sóc tan tonta com per pensar que, si algun dia una nova prova d’embaràs diu “SÍ”, no tindré pànic al part. Bé, potser pànic sona massa fort, però posaria la mà al foc que em vindran tot de sensacions que, ara com ara, semblen oblidades. Si heu llegit “El meu part” ja deveu imaginar-vos per què. Sinó, diré només resumint, que no va ser gens el que desitjava i esperava.\nTot plegat ha fet que doni moltes voltes a la cesària. No a la meva, sinó a la cesària en sí, en l’operació que representa i en com s’estan fent a milers d’hospitals de tot arreu. Si aprofundeixo en el que vaig sentir durant el meu part, us puc dir que em va causar un dolor immens el fet d’haver-me de separar del meu home just en el moment en què més el necessitava. Gairebé vaig haver d’aturar els celadors per dir-los “Deixeu-nos fer un petó!” (i la meva, no va ser una cesària d’urgència). Ara, que estic escrivint això… buf… tinc ganes de plorar. Haver passat per tot el que vam passar, haver viscut plenament la gestació junts, haver arribat on érem amb aquell nivell d’amor i complicitat va fer que l’obligatorietat de separar-nos en el moment més crític pràcticament em trenqués per la meitat. “A sobre?… no m’ho podeu fer això ara! Ara no! El necessito!”, tenia ganes de cridar. Però jo, en aquell moment, només podia plorar. Els professionals de l’hospital feien la seva feina, com tantes vegades, gens pendents de les necessitats emocionals i afectives meves, del meu company, de la meva filla… Suposo que és normal. Per ells era un dia més. Per nosaltres, no. Si separar-me del meu home va ser una fuetada que em va deixar estabornida, separar-me de la meva filla ja va ser la cirereta del pastís.\nEscriure això encara em fa mal i ara mateix, sento un nus a la gola que espero poder treure quan acabi aquestes línies… Les dones que estigueu llegint això i hagueu passat per una cesària m’entendreu perfectament quan dic que el moment en què treuen el nadó del ventre, sents a dins com una sensació de buit. Sí, com si de sobte a la panxa es fes el buit. Una sensació desagradable malgrat portar anestèsia. Però el pitjor és just abans, quan agafen el bebè per treure’l. És com si l’arrenquessin. Ho havia llegit en algun llibre i vaig pensar “deu ser exagerat… no pot ser que amb l’anestèsia puguis notar això!”. Doncs sí, és possible; l’anestèsia només treu el dolor físic, no aquestes sensacions. Sents per dins com treuen alguna cosa gran i pesada, com l’arrenquen de tu literalment i just després… es fa el buit a dins.\nNo havia volgut recordar allò perquè em va xocar tant i em va resultar tan confús i horrible que sabia que el dia que ho fes, tornaria a plorar com aquell dia. La ment potser oblida, però el cos no. I al meu cos encara hi ha gravades totes i cadascuna de les sensacions d’aquell moment. Ho vull explicar molt bé perquè si algun dia (tan de bo) professionals de la salut llegeixen això, sapiguen què sentim les dones.\nAleshores, gairebé sempre, s’enduen el bebè. Aquell bebè que fins fa dècimes de segon estava connectat a tu a través d’un cordó que us unia, que us vinculava des de fa 9 mesos, se l’enduen. A vegades una estona, a vegades no el tornes a veure fins al cap d’hores. Se t’enduen el marit i després se t’enduen el fill. Com carai es permet, això? En qüestió de minuts et trobes sola, desamparada, i com que normalment plores, et tracten com si fossis una figa-flor que ha tingut un disgust per qualsevol ximpleria… i això fa molta ràbia.\nCada vegada hi ha més hospitals on es fan cesàries “respectades”. Què vol dir això? Doncs que com a mínim, si la parella vol, pot estar al costat de la dona durant l’operació, i que si no és estrictament necessari i en depèn la salut del nadó, no se l’enduen enlloc i el posen de seguida sobre la mare, perquè puguin mirar-se, estar junts, començar a donar el pit i anar instal·lant el vincle.\nSi em torno a quedar embarassada, em tornaré a preparar per poder parir el meu fill@, sabent que hi ha la possibilitat de tornar a passar per una cesària. Però ja us dic des d’ara que mouré cel i terra perquè, com a mínim, no ens tornin a separar. En el seu dia, ja vaig escriure a l’hospital que en la majoria de casos no hi havia motius per separar una família en el moment més important de la seva vida. Si no hi ha les sales de reanimació preparades per acollir-nos quan acabem de patir una cesària, doncs que les preparin. Perquè fer-ho ajudaria a què milers de dones destrossades físicament i emocionalment es recuperin abans. Perquè fer-ho ajudaria a instal·lar la lactància materna de manera més fàcil i més ràpida. Perquè el fill no enyoraria la mare, ni se sentiria sol. Perquè la mare no enyoraria el fill, ni se sentiria sola. Perquè el pare no es trobaria amb un nadó als braços que plora perquè vol llet i mama, i ell no li pot donar cap de les dues coses… Perquè mares, pares i bebès començaríem el camí junts i més feliços.. No és important, això? No val la pena?\nArribat el cas, lluitaré tant com pugui perquè no ens tornin a separar. No crec que pogués suportar-ho una segona vegada.\n0 a 1 anys (69)\n2 a 3 anys (46)\nPrevAnteriorBanyeres que curen


Cerca totes les ofertes d'hotels a El Adelantado Entrada:\nCortijo La Haza...Habitacions per nit per només240 EUR Holiday home Finca La Loma...Habitacions per nit per només Més zones a Iznajar\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de El Adelantado Restaurants i cafeteries\nEl Adelantado és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Iznajar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, El Adelantado és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Trobar una bona oferta és fàcil amb Agoda.com, oferint hotels barats a El Adelantado o qualsevol altra àrea a Iznajar. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a El Adelantado insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a El Adelantado, Iznajar\nÀrea El Adelantado\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Iznajar, Cortijo La Haza és...\nAl visitar Iznajar, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Finca La Loma, què li ofereix un...\nTots els hotels de Iznajar\nHotels a El Adelantado: Cortijo La Haza\nLlocs d'interès a El Adelantado: El Charcon


Netflix roda un documental sobre la campanya electoral a Catalunya | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nMadrid 12 DES 2017 - 14:01\tCET\nUn ciutadà amb una bandera estelada penjada al coll creua la plaça Sant Jaume, a Barcelona, amb banderes espanyoles el 6 de desembre. Albert Garcia\nNetflix està rodant un documental sobre la campanya electoral a Catalunya i el procés. Des de fa uns dies, els directors Gerardo Olivares i Álvaro Longoria estan entrevistant polítics, activistes i tot tipus de personalitats de diverses ideologies per bastir un documental que reflecteixi els diferents punts de vista sobre els esdeveniments. Les càmeres estan seguint també els candidats fins als bastidors de les seves campanyes, en reunions internes amb els seus candidats més propers. La idea és que a través de la campanya d'aquestes eleccions es pugui traçar no només un dibuix de la política catalana i el procés, sinó també reflectir com es viu l'actualitat al carrer. Aquest projecte de Netfix reflecteix l'interès que ha suscitat al món la situació actual de Catalunya.\nLa plataforma digital ha aclarit a EL PAÍS que es tracta d'un documental exclusiu però no original de Netflix: el posaran a la disposició dels seus clients, però no el produeixen. A Espanya Netflix sí que ha produït algunes sèries (Las chicas del cable, i en preparació tenen Élite i la segona temporada de Paquita Salas) i pel·lícules (7 años i Fe de etarras). La plataforma assegura que encara no té data d'estrena del documental, tot i que intentaran estrenar-lo com més aviat millor, sempre depenent de quan finalitzi el procés d'investidura del nou president de la Generalitat.\nPer a Gerardo Olivares aquest és el seu primer documental polític, però té una àmplia experiència com a director tant de documentals de natura com de llargmetratges de ficció: és l'únic espanyol que ha guanyat l'Espiga d'Or de la Seminci –amb 14 quilómetros– i, a més, ha fet Entre lobos, Hermanos del viento o El faro de las orcas. Encara que és més conegut en la indústria per la seva tasca com a productor, Álvaro Longoria és el realitzador dels documentals The Propaganda Game –que es pot veure actualment a Netflix, sobre la seva visita a Corea del Nord– i Hijos de las nubes, la última colonia, sobre el Sàhara. Rafael Portela produeix el documental amb Longoria i Olivares. Portela ha estat al darrere de pel·lícules com Todas las mujeres, Lo mejor de Eva o La propera pell.\nNetflix ja va produir un documental d'èxit sobre política europea: Macron: el camino a la victoria, que es va estrenar unes setmanes després que, després del seu fulgurant ascens polític, Emmanuel Macron esdevingués el president més jove de la història de França. El gran referent en aquest gènere és Barack Obama: camino hacia el cambio (2009), en el qual Amy Arrissi i Alicia Sams van plasmar 19 mesos de campanya d'Obama, des que era només un senador fins a la seva arribada a la presidència dels EUA, i que va comprar i estrenar HBO. Finalment a Espanya l'any passat Fernando León va estrenar Política, manual de instrucciones, que resumia les 400 hores filmades en gairebé dos anys de seguiment a Podem i els seus líders.\nSegons dades facilitades per Netflix, el 86% de subscriptors han vist almenys un documental a la seva plataforma des que s'hi van abonar (segons estimacions de diaris econòmics, Netflix podria acabar l'any amb 115,54 milions de subscriptors a tot el món). Els més vistos han estat els relacionats amb crims reals, natura i temes culturals. A Espanya, els gèneres que tenen més èxit són els de ciència, natura i temes socials. La companyia va guanyar 129,59 milions de dòlars entre el juny i el setembre, una quantitat molt superior als 51,57 milions que va guanyar en el mateix trimestre del 2016. A Espanya, segons el panell semestral de llars de la CNMC, Netflix ha tornat a duplicar el nombre de subscriptors i al novembre va superar el milió d'abonats.\nA l'abril la vicepresidenta de documentals i comèdies originals Lisa Nishimura va assegurar a EL PAÍS sobre la seva possible producció de documentals: "Estem estudiant un parell de projectes, res d'específic que pugui explicar de moment. Per primera vegada, ja tenim més subscriptors internacionals que nord-americans. La nostra iniciativa de documentals originals des de molt al principi acull narradors d'històries molt diverses. El nostre primer documental estranger no va ser en anglès i n'estic orgullosa, perquè estableix la base que és important donar suport a cineastes de tot el món amb diferents fons perquè puguin explicar les seves històries. I això és una cosa que continuarem fent, incloent-hi Espanya".


Ajuntament de Santa Bàrbara | FINALITZA ARRELS PLANERES – FESTIVITAT DE SANT GREGORI 2021\nFINALITZA ARRELS PLANERES – FESTIVITAT DE SANT GREGORI 2021\n24 maig FINALITZA ARRELS PLANERES – FESTIVITAT DE SANT GREGORI 2021\nPosted at 12:10h in General, Noticies\tby\tAjuntament de Santa Bàrbara\nNo ha estat fàcil però Arrels Planeres – Festivitat de Sant Gregori 2021 es va poder celebrar i finalitzar amb èxit, en aquesta primera edició marcada, com no, per la pandèmia de la Covid-19. Després que l’any passat es va haver de suspendre per estar en estat d’alarma, enguany era la prova de foc i, en aquest sentit, es pot dir que s’ha superat amb nota.\nCom era de preveure, es va realitzar un programa adient i adequat a la situació actual, respectant al màxim les mesures de seguretat. Tot i això, el programa va comptar amb nombroses activitats. Cal dir que, enguany, la festa es va celebrar en dos caps de setmana, per tal de donar cabuda també a la proclamació de les pubilles i dels pubills de l’any 2020 que, degut a la pandèmia, no es van poder proclamar.\nEl programa ha tingut activitats per a tots els públics: romeria amb carruatges i cavalleries, versos feministes d’abans i ara, celebracions religioses, demostració de balls, espectacles per a totes les edats… així com, enguany també es va comptar amb el teixit comercial i de la restauració, que va participar amb el mercat al carrer i amb el vermut a les terrasses.\nTot i això, com sempre, l’acte principal ha estat el que vincula a pubilles i pubills on, els i les veritables protagonistes de la festa on, com sempre, s’ha realitzat la tradicional jota de rondalla, la petició tradicional i la posterior proclamació, tant de 2020 com de 2021 i, a diferència d’altres anys, celebrant-ho al poliesportiu municipal per tal de respectar al màxim les mesures de seguretat. L’atzar va decidir que fossin per a l’any 2021 Andrea León i Joan Bosch, pubilla i pubill majors, Jèssica Lange i Nicolas Homrei, pubilla i pubill infantils. I per a l’any 2020, Paula Escobar i Albert Cid, pubilla i pubill majors, Dàlia Fernández i Pol Pitarch, pubilla i pubill infantils.\nLa regidora de festes, Laia Pla, i el regidor de cultura, Agustí Espuny, valoraven molt positivament aquesta edició i, tot i els entrebancs, van mostrar una gran satisfacció pel resultat, desitjant que per a l’any que ve, la situació es normalitzi i es pugui celebrar la festa amb el seu màxim esplendor.\nSanta Bàrbara, 21 de maig de 2021\nPosted at 11:56h in by\tAjuntament de Santa Bàrbara\nNo ha estat fàcil però Arrels Planeres – Festivitat de Sant Gregori 2021 es va poder celebrar i finalitzar amb èxit, en aquesta primera edició marcada, com no, per la pandèmia de la Covid-19. (més…)


Taller 1>> Immersió sonora en un bosc ::: 22 i 23 de setembre 2012 ::: Arbúcies\nPer Eva Valiño\nUn bosc és un gran escenari però sobretot és un bellíssim instrument. És una caixa de ressonància viva, oberta al pas i modelada pel temps, per la temperatura, per les persones que el treballen i els animals que habiten. El que farem és entrar en l’instrument, veure amb les orelles. Explorar les seves qualitats tímbriques, tonals, melòdiques i / o expressives. Percebre les seves múltiples veus, comprometre’ns amb el seu present continu i només llavors disposar-nos a gravar. Les sessions de gravació i escolta profunda al Bosc són una estratègia per fomentar el diàleg entre el so i la natura però també són una espècie de meditació amb el bosc. Una manera de demanar-li permís perquè ens deixi entrar al seu interior.\nSucceiran tantes gravacions com oients siguem, cada peça té un valor, un sentit, una forma i una durada determinada per la nostra escriptura, criteri estètic o crític. Serà un tapís, un mosaic o una frase però sempre perseguirà el compromís amb la nostra mirada, amb la nostra manera peculiar d’habitar i sentir-nos en aquest bloc espai – temps, en aquest moment de vida sonora, en aquest lloc acústic que avui anomenem bosc.\nAtendrem al so des de l’ accepció més primitiva i vibracional. El sonor com cos físic, capaç de tocar i ser tocat, en aquesta primera etapa les gravacions no neixen per prendre forma a posteriori en una barreja posterior. La textura sonora dels enregistraments estarà esculpida per la reverberació, per la distància, pels canvis climàtics i morfològics del bosc a cada moment, per la seva arquitectura interna i dinàmica i sobretot per l’atzar.\nL’enregistrament: els enregistraments es realitzen mitjançant equips portàtils i lleugers específicament dissenyats per a aquest fi, sempre en directe i estaran compromesos amb el bloc espai-temps en què succeeixen, és a dir són fidels al seu entorn, ho accepten i no lluiten contra ell. Els enregistraments neixen al bosc i reprodueixen, retraten al bosc en aquell moment. El compromís amb la presa directa és per tant absoluta, el rigor amb què aquesta ha de ser feta és una forma de retre culte al moment present, acceptant i incorporant aquells regals concedits per la realitat. Per tant cada representació serà única i irrepetible, així com la seva gravació.\nSobre Eva Valiño>>\nPreu del taller: 80 euros (inclou menjar i dormir tot el cap de setmana)\nMés informació e Inscripcions a: obirarmontseny@gmail.com\nTaller 2>> El cadàver del ventríloc (apunts i jocs fora de la sincronia) ::: 20 – 21 i 27 – 28 de Octubre 2012 ::: Arbúcies\nPer David Fernández\nEl ventríloc:: El llenguatge audiovisual es genera des d’una desconnexió essencial i radical entre imatge i so. Sempre registrats, muntats i reproduïts com a matèries independents, es sincronitzin o no en alguna o diverses etapes d’un projecte-procés. La imatge mai sona per si mateixa ni amb un so que li sigui propi, original. La imatge mai és la font. Es tracta aquí d’explorar aquesta naturalesa desvinculada, el seu sentit i potència i les seves possibilitats narratives i discursives.\nEl Cadàver:: La pràctica. Una peça col · lectiva d’una velocitat (compàs), però a dues direccions d’escriptura-muntatge (horitzontal / vertical) i a diversos terminis (registres). Un relat que es buscarà eficaç en la seva poètica, sense vocació d’exposar reflexiu.\nEl Bosc:: Les entranyes, no la pell-paisatge. Tot el que impedeix veure-ho. Espai sense nivell, fluid o articulat, habitat o rastrejat, guixat com temps, ombra i so en un desenvolupament narratiu. Maranya és trama.\nAquest taller introdueix sense voluntat sistematitzadora mètodes i dinàmiques per:\n-plantejaments de disseny de so en la construcció d’un projecte audiovisual. Adaptació als equips de registre disponibles.\n-desplaçar eixos a narratives i poètiques de llenguatge no-sincrònic.\n-desenvolupar estratègies per a la gravació amb càmeres amb sistemes d’àudio precaris (p. ex.: equips reflex tipus 5D)\n-evitar el , de vegades, constant recurs a la doble tasca d’utilitzar la càmera com perxa.\n-qüestionar en profunditat hàbits-quan són tals-tipus “presa d’imatge igual a presa so” o “punt de vista igual a punt d’escolta”.\nPreu del taller: 150 euros (inclou menjar i dormir els dos caps de setmana)\nTaller 3>> Entre el somni i la visió ::: 24 i 25 de Novembre de 2012 ::: Arbúcies\nPer Toni Serra\nSovint veiem o construïm imatges molt ben fetes, però sovint aquestes imatges són com vels o murs, no ens deixen veure més enllà. Si volem veure hem de “parar el món”, tancar els ulls i obrir-ne altres. Cal sortir, abandonar el projecte i entendre l’enregistrament i l’edició com a un procés obert, l’experiència de la visió es dona allà mateix.\nSobre Toni Serra>>\nAviat més informació del programa


El Barça cedeix Todibo al Benfica El Barça cedeix Todibo al Benfica – Món Esport\nEl central francès jugarà les dues pròximes temporades al conjunt portuguès, que es reserva una opció de compra de 20 milions d'euros per adquirir el futbolista en propietat\nRedacció Octubre 5, 2020 11:18 pm\nEl Barça ha anunciat que ha arribat a un acord amb el Benfica per a la cessió de Jean-Clair Todibo per a les pròximes dues temporades a canvi de dos milions d’euros. El club blaugrana ha informat, a més, que el conjunt portuguès es farà càrrec de la fitxa del central francès i comptarà amb una opció de compra de 20 milions per adquirir en propietat el futbolista.\nJean-Clair Todibo va aterrar al Barça durant el mercat de fitxatges d’hivern del 2019 i es va comprometre fins al 30 de juny del 2023. Durant el seu primer mig any amb la samarreta blaugrana va debutar amb bones sensacions; s’esperava que la temporada 2019/20 fes un pas endavant i tingués minuts de qualitat amb el primer equip, però no va ser així i el 15 de gener del 2020 va ser cedit per mitja temporada al Schalke 04.\nEl mig curs que ha disputat a Alemanya no ha estat dolent i, de fet, diversos clubs europeus s’han interessat en els seus serveis, però el seu rendiment no ha convençut Ronald Koeman. L’entrenador holandès no comptava amb ell i, en l’últim moment, el Barça li ha acabat trobant una sortida en forma de cessió.


Attwood Shower System comprar i ofertes a Waveinn\nDescripció Attwood Shower System\nEls sistemes de dutxa d'embornal Attwood? S ofereixen el rendiment que? Ha estat demanant. Trieu de la caixa estàndard o mides de caixes grans. Oferint flux ràpid d'aigua dins i fora de l'embornal. La tapa encaixa a pressió en per permetre la instal·lació ràpida (i extracció per a la seva neteja) i inclou una junta per segellar la caixa d'embornal contra desbordament. El quadre d'embornal fins i tot inclou un aparell d'aire per evitar bosses d'aire. Compleix o excedeix tots aplicable de la ABYC i USCG.\nfilferro 36 ": Wire / connector\nAttwood Shower System està 100% cobert per la garantia oficial de Attwood. Comprant a la nostra botiga de nàutica i pesca, tindràs a casa el Attwood Shower System en pocs dies. En aquest moment el producte està en estoc i al preu de 139.99 $. No deixis escapar aquesta oportunitat!\nCaracterístiques Attwood Shower System\nTecnologias Attwood Shower System\nSostenibilitat Attwood Shower System


Perquè construïm un nou Sindicat?\nÉs possible que molts companys i companyes que treballeu a la seguretat i les emergències, us feu aquesta pregunta. Nosaltres ens la vam fer fa just un any, poques setmanes després del que vam viure i veure l’1 d’octubre de 2017 a Catalunya. I vam fer-nos algunes reflexions.\nEn primer lloc, vam veure la resposta brutal i desmesurada d’un Estat cap els catalans i catalanes, cap els nostres legítims representants, i les nostres institucions, que feia trontollar les pròpies estructures democràtiques de l’Estat espanyol.\nEn segon lloc, el posicionament o el silenci dels sindicats representatius d’alguns dels nostres col·lectius, com els del Cos de Mossos d’Esquadra, van significar de facto, l’abandonament de les institucions catalanes i del nostre poble. Sí, el silenci d’aquestes organitzacions sindicals va donar força aquells que creuen que les diferències ideològiques s’han de combatre amb contundència amb els instruments que calguin. Aquells sindicats que sempre havien manifestat que no s’havia de fer política des del sindicalisme, van acabar enarborant la seva bandera, en aquesta “creuada” contra els que pensen diferent. Des d’aquí el nostre suport als nostres presos i preses polítiques, als nostres exiliats i exiliades, als companys i companyes represaliades, encapçalades pel Major Trapero i la Intendenta Laplana, i també a tots i cadascun dels ciutadans i ciutadanes anònimes que esteu patint aquesta persecució, amb un substrat marcadament ideològic.\nPer altra banda aquests mateixos sindicats tradicionals, s’han esforçat tots aquests anys en que perdem una consciència de classe que ha permès i ha potenciat enfrontaments estèrils entre els diferents col·lectius de la seguretat i les emergències. Policies Locals, Mossos, Bombers, Protecció Civil, Emergències Mèdiques, etc. Aquesta pèrdua de consciencia de classe més enllà de millorar les condicions de treball dels nostres treballadors i treballadores, ha propiciat la construcció d’un sindicalisme elitista. Creant en l’imaginari d’alguns dels nostres col·lectius la imatge que hi ha funcionaris de primera i de segona.


El PS vol saber quines eines proporciona l’FMI per millorar l’estadística andorrana - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl PS vol saber quines eines proporciona l’FMI per millorar l’estadística andorrana\nEl conseller general Carles Sánchez ha presentat dues preguntes escrites en les quals demana que el Govern aclareixi quins instruments facilitarà l’organisme\n19/12/2021 (16:17 CET)\nEl conseller general socialdemòcrata Carles Sánchez vol saber si realment l’estadística que es fa a Andorra podrà millorar gràcies a l’entrada del país al Fons Monetari Internacional (FMI). Aquest és l’objectiu de les preguntes escrites que ha tramitat a Sindicatura. Així, demana saber quines recomanacions s’han fet des de l’organisme internacional i quines eines o quin assessorament s’ha posat a disposició del Govern.\nL’escrit s’ha tramitat aquesta setmana. Persegueix com a objectiu que es respongui sobre quines recomanacions ha fet a Andorra l’FMI en matèria estadística. També es qüestiona per les eines estadístiques o d’assessorament que l’organisme internacional ha dipositat per al departament del Principat.\nEl motiu d’aquesta acció parlamentària reu en els arguments que es van donar a la sessió del Consell General del 5 d’octubre de 2020. Llavors, des de l’executiu es va assegurar que una de les causes de l’adhesió d’Andorra a l’FMI era la millora de les estadístiques públiques andorranes, arran que l’organisme internacional requereix periòdicament aquestes dades, les quals li són transmeses.


Incidència Cómo obtindre la còpia de la targeta NIF prèviament generada\nL'enllaç "Emplenament i presentació telemàtica 036" està disponible en la relació de tràmits dels "Models 036 i 037".Este model pots presentar-lo amb certificat, DNIi o Cl@ve PIN.\nAl principi del formulari disposes de l'opció "Optatiu:Importar dades de fitxer" si desitges importar un fitxer generat amb un programa alié a la AEAT utilitzant el botó "Examinar".Este fitxer ha d'estar construït en text pla (.txt) sense cap tipus de format i que ha d'adequar-se al disseny lògic del model en vigor i tenint en compte els caràcters inclosos a la taula anterior.Pots trobar el disseny de registre del model 036 per a la presentació electrònica i la resta de requisits en l'apartat "Informació i ajuda" del model.\nEl formulari del model 036 permet també guardar la declaració generada amb el nostre formulari per a recuperar-la posteriorment, fent clic en "GUARDAR"\nSi prems "Guardar" es guardarà un fitxer de tipus NIF036.txt a la carpeta "Descàrregues" o en la ubicació que estiga predeterminada al navegador.\nPer a presentar la declaració prem el botó "Enviar" i si la declaració no conté errors, a la següent finestra marca la casella "Així que" i prem "Firmar i Enviar".\nEl resultat d'una presentació correcta d'un model 036 serà un full resposta en el qual aparega el text "La seua presentació ha sigut realitzada amb èxit" amb un PDF incrustat que conté un primer full amb la informació de la presentació (número d'entrada de registre, Codi Segur de Verificació, nombre de justificant, dia i hora de presentació i dades del presentador) i, a les pàgines posteriors, la còpia completa de la declaració.\nExistixen supòsits en els quals serà necessària l'aportació de documentació justificativa per a tramitar l'opció o causa per la qual es presenta el model 036.En estos casos, el justificant de presentació que obtindrà el contribuent portarà una indicació advertint que la presentació no assortirà efectes fins a que s'haja presentat i comprovat la documentació requerida.\nPer a presentar la documentació requerida pots accedir amb certificat electrònic, DNIi o Cl@ve PIN a través de l'opció "Aportar documentació complementària".Esta aplicació permet la transmissió de documents en diversos formats que aniran vinculats a la declaració mitjançant el número d'expedient o la referència electrònica.\nTambé podràs realitzar canvis en les dades censals si accedixes amb certificat electrònic, DNIi o Cl@ve PIN a l'apartat "Les meues dades censals".\nSi no disposes de certificat electrònic, DNIi o Cl@ve PIN, pots accedir a l'opció "Emplenament, validació i obtenció en PDF per a la seua impressió 036" (requerix que un visor de documents PDF instal·lat).Una vegada que s'hagen emplenat les dades al formulari, es generarà la declaració en PDF, que podràs imprimir per a presentar-la on corresponga juntament amb la documentació necessària.


Opinión | Oblit u omissió. Por Isabel Serrano Rubio #OpiniónCP - Castellonplaza\nOblit u omissió\nDe la mateixa manera que els coach, psicòlegs o especialistes en reclutar mà d'obra per a les empreses de tots els sectors, ens conviden a abandonar la mal anomenada zona de confort (perquè rarament ho és en algun sentit més ampli que no siga l'estrictament material, una vegada travesses la porta de casa, la gent ja et parla del terme tenir seguretat, o sentir-se segur.\nJa, si entrem en conversa, i encara sense aprofundir massa, sentim que cadascú li posem un cognom: seguretat social, seguretat econòmica, seguretat laboral, i ara, pensant en la covid de cada dia, fins i tot seguretat personal. He parlat aquests dies amb molts clients, empresaris, autònoms i hi veig molta apatia i inclús ganes de tirar la tovalla i pujar-se'n al camió dels ajuts; i em preocupa perquè si les darreres crisis econòmiques no han pogut amb molts d'ells/elles, ara la incertesa es verbalitza no amb ràbia, però si d'una forma molt conscient; com si fos el moment 'd'entregar les armes' i dissoldre's en la massa crítica. I això que aquests beneficis i avantatges ningú no els ha pogut assaborir encara, perquè per poc que es continuen allargant els terminis igual ja n'hem de parlar de bitcoins i no de paper moneda.\nQue et presten diners quan ja en tens, o que t'asseguren un risc, que no és tal, ja hi ha entitats que ho fan i que, tot i no ser impecable amb les paraules, són sempre les que més guany en treuen en moments de 'crisi' o canvi.\nCosta parlar d'unitat i de consciència col·lectiva, i fer-ho des de la iniciativa ciutadana. Som humans i tots donem una ullada al pot de les nous. Convé saber durant quant de temps haurem d'estar sense escola per als nostres fills, o quan ens cridaran per fer eixes proves mèdiques tres vegades ajornades, perquè una cosa, o potser les dos, ens impediran acudir a treballar com ho fèiem abans i ens obligaran mínimament a invertir en algú que ens tire una mà amb la canalla i a contractar una assegurança de salut.\nContinuem amb el pren els diners i fuig, qüestionant-nos a cada moment el sentit de remuntar. Sobretot davant de tant d'absurd i de l'estret marge de maniobra que ens queda quan les institucions mantenen les portes tancades, les escoles donen el curs per acabat i els centres de salut on acudíem habitualment romanen tancats sine die.\nAra que ja tenim aplicacions per a la banca, la seu electrònica de les institucions i la Seguretat Social, i que ens han fet entendre que són ferramentes que venen per quedar-se; caldria si més no demanar que per cancel·lar un compte no haguérem de perdre una hora a l'entitat, de forma presencial (com si el bolígraf tingués més certesa que la firma digital), que la comunicació en tots ells, no fos pràcticament unidireccional i sense justificant de recepció.\nEstà bé saber que no ens cal canviar el cotxe de costat de carrer el dia 1 del mes, i fins i tot que SANITAT et diga en un SMS que ets a la llista per rebre una dosi extra de la vacuna del meningococ, perquè algú ho ha decidit i perquè passes una estoneta navegant a la xarxa per saber on, quan i com t'arribarà al cos; o inclús perdre un matí de telèfon per tal d'aconseguir un comunicat de baixa o aclarir la paperassa del ERTE però no és presentable aquest abandó de responsabilitat implícit a tots els fets.\nSi aquest internet de las cosas que ens venen només serveix per a conèixer les nostres aficions, els productes que comprem o les sèries que ens agraden, ben pobre d'objectius és.\nSempre ens oblidem de les persones sense adornar-mos, que ara com ara, i encara que parlem d'intel·ligència artificial, de mons virtuals o criptomonedes, són termes, espais i conceptes pensats i desenvolupats pels humans. Segur que ho fem pensant en la majoria i en el bé més gran ¿?.


Discurs d’investidura de Guillem Balboa, Batle d’Alaró\nUn petit grup de gent petita fent coses petites. Un petit exercit de formiguetes alegres i combatives, immunes al desànim, traginant taules i cadires, catifes i cossiols. Repartint pasquins; recollint idees, queixes i suggeriments… de los Damunt a ses cases noves, del Porrossar als Rentadors… aquest és l’esperit i l’onada que va fer possible que avui siguem aquí, donant compliment a un pacte, és a dir a un compromís, que és fruit no sols de la confiança rebuda per part d’un munt de gent, sinó també de la coincidència i la bona sintonia amb un equip humà excepcional. I d’una manera més personal i íntima, fruit de l’afecte i la complicitat que he pogut teixir al llarg d’aquests dos anys amb la persona que per jo será ja per sempre la batlessa d’Alaró, Aina Munar.\nCom sabeu, i si no ho sabeu ja vos ho dic jo, jo no venc del món de la política, (és cert que venc d’una nissaga familiar amb tradició d’activitat política, els Balboa, a un lloc i a una època en que tenir inquietuds polítiques suposava jugar-se literalment el coll, tant és així que tenim un parell de morts a la família, per cert entre els quals un batle! Esper no seguir la tradició familiar) Però jo personalment no venc del món de la política. Així és que des del primer moment que me vaig deixar caure, vaig lliscar dins aquesta aventura incerta me venc demanant: de què va realment això de fer política. Què és el que creiem que fem. Per què ens trieu…\nÉs això de viure i alhora prendre distància per observar lo viscut…\nDe què va idò? Crec que realment va de ser capaços de mantenir la ingenuïtat, de no cedir a la temptació del cinisme (cosa difícil), d’assumir les nostres limitacions i errades, de conviure amb les petites frustracions, que també hi són… va d’honestedat, de vocació de servei i de com aconseguir l’alquímia que ens permeti barrejar tots aquests elements amb la dosi suficient de pragmatisme per fer-ho digerible.\nConfiança i persistència. O en paraules de Marià Villangómez: “Voler l’impossible ens cal / i no que mori el desig”