Léon-Jean Grégory - Viquipèdia\nLéon Jean Grégory (Tuïr, 1 de novembre del 1909 - Perpinyà, 22 d'octubre del 1982) va seu un polític nord-català, alcalde de Tuïr del 1947 al 1982, Conseller de la República del 1948 al 1959 i senador del 1959 al 1982.\n1.1 Membre del Consell de la República (1948-1959)\n1.2 Senador (1959-1982)\nDesprés d'haver cursat la formació secundària a Perpinyà, Grégory es llicencià en dret a Montpeller. De primer s'inscrigué com a advocat al Tribunal d'Apel·lació de París, i posteriorment ho feu a Perpinyà. Al 1937 va ser elegit regidor de Tuïr, però el règim de Vichy el considerà sospitós i el revocà de les funcions el 1940. A l'octubre del 1945 va ser elegit per al Consell General dels Pirineus Orientals en representació del cantó de Sant Pau de Fenollet; al Consell s'hi responsabilitzà de l'area econòmica, detentant-hi la vice-presidència de l'Oficina departamental de turisme i com a delegat dels propietaris agrícoles de la conca de la Tet. Obtingué l'alcaldia de Tuïr el 1947, i la conservà fins al 1982.\nMembre del Consell de la República (1948-1959) [modifica]\nEn la candidatura conjunta de la "Union républicaine" dels partits socialista, radical-socialista i "SFIO-Républicain radical", es presentà com a segon de llista a les eleccions del 7 de novembre del 1948 per al Consell de la República (la cambra parlamentària francesa que substituí el senat durant la 3a. i 4a. Repúbliques franceses), i en sortí elegit per 379 vots sobre 567 d'emesos. En les eleccions següents, del 18 de maig del 1952, obtingué 464 paperetes d'un total de 550, i a les darreres eleccions, les del 8 de juny del 1958 en tingué 460 de 563. En el seu pas pel Consell, Grégory s'integrà als bancs del grup socialista, i fou membre de les comissions de la premsa i de la producció industrial; les seves intervencions es concentraren en temes econòmics i socials: organització de la seguretat social a les mines, dèficit d'explotació de Gaz de France, avenços a les hulleres (1948), producció vinícola, beneficis agrícoles i rendes del capital (1949), preus de venda garantits als productes agrícoles (1953) i reconstrucció dels camins i monuments destruïts per l'aiguat de l'any 40 als Pirineus Orientals (1954).\nSenador (1959-1982) [modifica]\nLéon-Jean Grégory encapçalà la llista de '"Union républicaine et socialiste" presentada als Pirineus Orientals per la Secció francesa de la Internacional Obrera (SFIO) a les eleccions per al restablert senat el 26 d'abril del 1959, i sortí escollit amb el vot de 401 grans electors (es tracta d'una elecció indirecta) sobre 639. L'altre candidant, Gaston Pams, hagué d'esperar que un segon escrutini el confirmés en el seu escó. Grégory s'assegué en el grup socialista del senat, i esdevingué membre de la comissió d'afers econòmics i de planificació, un lloc que retingué fins a l'octubre del 1980. Al llarg dels anys es distingí per les seves contribucions en defensa de l'agricultura, especialment de la vinícola, tant important al seu departament d'origen, així com en favor de l'escolarització rural com a eina d'arrelament al territori. A les eleccions senatorials del 26 de setembre del 1965, Grégory es presentà de tronc amb Gaston Pams, i ambdós foren escollits.\nEn l'àmbit regional, el trio format pels dos senadors  i el batlle de Perpinyà, el longeu Paul Alduy, es convertí als anys 60 i 70 en la referència política del departament. Aquesta troica es desfeu al 1972, quan Grégory i Alduy refusaren l'aliança del partit socialista amb els comunistes, mentre que Pams s'inscrivia al Mouvement des radicaux de gauche. Va ser escollit al 1973 president del Consell General dels Pirineus Orientals, i exercí del càrrec fins al seu decés. Al 1974, la federació socialista del departament no donà suport a la seva candidatura, però Grégory fou reelegit senador en primera volta el 22 de setembre amb un total de 556 paperetes de 746.\nEl senador Grégory no seguí les petjades de l'alcalde Alduy, que es decantà pel centre-dreta, i continuà vinculat -si més no, administrativament- al grup socialista del senat fins al 1979. En aquell any, es declarà no-inscrit i al 1980 deixà la comissió d'afers econòmics per la d'afers culturals. En aquesta nova legislatura votà en favor de la llei de l'avortament i la del divorci per consentiment mutu; s'absentà en les votacions per l'abolició de la pena capital i en la de creació de les regions (1982). Morí, de malaltia, a la tardor del 1982. La seva població natal l'homentjà dedicant-li un monument i un centre hospitalari. En el seu eulogi, el president del Senat ll'havia acomiadant definint-lo com un parlamentari\nqui a su façonner son département en lui procurant les moyens d'aborder, dans les meilleures conditions, les dernières années\n— Alain Poher \n↑ Léon Grégory presidia la comissió de finances del Consell General i, en paral·lel, l'associació d'alcaldes dels Pirineus Orientals.\n↑ que sabé afaiçonar [donar forma] el seu departament dotant-lo dels mitjans per poder acarar, en les millors condicions, els darrers anys [del segle XX]\nFoto del monument a Grégory a Tuïr, amb un medalló amb la seva efígie\nExtensa biografia al web del senat francès (francès)\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Léon-Jean_Grégory&oldid=11680706»\tCategories: Alcaldes catalans del nordPolítics rossellonesosSenadors nord-catalans al Senat francèsTuïrencs\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 6 abr 2013 a les 23:04.


Josep Maria Pàmies Arxiu - Pàgina 2 de 2 - Ioga Iyengar Tarragona\nIoga Iyengar Tarragona Web del centre de Ioga IYENGAR® de Tarragona i de l'Escola de Ioga de Valls\nINTENSIUS I MATINALS DE IOGA IYENGAR®\nCap de setmana de Ioga IYENGAR® a la Bartra 25 i 26 d’abril del 2015\nPosted on abril 2nd, 2015 Josep Maria Pàmies No comments\nRecepció a les 10 h.\nPràctica d’asanas de les 11 a les 13 h.\nPràctica d’asanas de les 17 h. a les 20 h.\nSopar a les 21 h.\nPranayama de les 8 a les 9 h.\nInfusió, esmorzar a les 9,15 h.\nPràctica d’asanas de 10,15 a les 13,15 h.\nEl material per a la pràctica: Dos tacs, dos cinturons, quatre mantes i un tapis antilliscant degudament marcats!Llençols o sac de dormir, llanterna i tovalloles.\nPracticant 138 € Acompanyant 67 €\nPer inscriure’s cal fer un pagament a compte de 50 €.\nIoga IYENGAR® fonts del ioga, ioga, ioga Iyengar, La Bartra\nMatinal de IOGA IYENGAR® dissabte 28 de febrer del 2015\nPosted on gener 20th, 2015 Josep Maria Pàmies No comments\nMatinal de Ioga IYENGAR®\nDissabte 28 de febrer de 10 a 14 h\nDirigit a tots el nivells\nLloc: Centre de ioga IYENGAR\nC/ de la Unió n º 24, 1r pis TARRAGONA\nUs podeu inscriure al Tel . 60979479\nHorari classes de ioga mes de setembre a VALLS\nPosted on agost 27th, 2014 Josep Maria Pàmies No comments\nHorari de classes setembre 2014\nDilluns i Dimecres: de 20:15 a 21:45\nDimarts i Dijous: de 09 a les 10:30 del matí i de 18:45 a 20:15 a les tardes\nINTENSIU DE IOGA IYENGAR A LA BARTRA 10 i 11 de maig del 2014\nPosted on gener 25th, 2014 Josep Maria Pàmies No comments\nLa Bartra es troba situada al cor de les muntanyes de Prades.\nLa casa, situada al mig de la natura, disposa 30 places distribuïdes entre el refugi (habitació compartida), habitacions i casetes de fusta; sanitaris estil càmping; menjador comunitari; biblioteca; dues sales: una de 60 m² i l’altra de 120 m²; quatre basses-piscina amb aigua no clorada; diversos espais a l’aire lliure. La dieta serà vegetariana.\n– Recepció a les 10 h.\n– Pràctica d’asanas de les 11 a les 13 h.\n– Dinar a les 14 h.\n– Pràctica d’asanas de les 17 h. a les 20 h.\n– Sopar a les 21 h.\nEl material per a la pràctica: dos tacs, dos cinturons, quatre mantes i un tapis antilliscant degudament marcats!\nLlençols o sac de dormir, llanterna i tovalloles.\nIoga, Ioga IYENGAR® La Bartra\nCURS D’ESTIU de Ioga IYENGAR® a la Bartra del 29 d’agost a l’ 1 de setembre\nPosted on juny 8th, 2013 Josep Maria Pàmies No comments\nLa Bartra es troba situada al cor de les muntanyes de Prades, i és un indret molt acollidor. La casa, situada al mig de la natura, disposa 30 places distribuïdes entre el refugi (habitació compartida), habitacions i casetes de fusta; sanitaris estil càmping; menjador comunitari; biblioteca; dues sales: una de 60 m² i l’altra de 120 m²; quatre basses-piscina amb aigua no clorada; diversos espais a l’aire lliure.\nLa dieta serà vegetariana\nPracticant 325 €\nAcompanyants 154 €\nLlençols o sac de dormir, llanterna, banyador i tovalloles.\nIoga IYENGAR® a la Bartra\nPosted on març 23rd, 2013 Josep Maria Pàmies No comments\nDissabte 11 i diumenge 12 de maig del 2013\nLa Bartra es troba situada al cor de les muntanyes de Prades, i és un indret molt acollidor i amb una llarga història que es remunta a l’època neolítica i dels ibers. A l’edat mitjana s’edificà un convent, sobre les runes del qual s’hi assentà, en el segle XVIII, la pagesia de muntanya, que hi va romandre fins a la dècada dels seixanta.\nLa casa, situada al mig de la natura, disposa 30 places distribuïdes entre el refugi (habitació compartida), habitacions i casetes de fusta; sanitaris estil càmping; menjador comunitari; biblioteca; dues sales: una de 60 m² i l’altra de 120 m²; quatre basses-piscina amb aigua no clorada; diversos espais a l’aire lliure.\nPràctica d’asanas de les 11h. a les 13 h.\nPràctica d’asanas de les 17h. a les 20 h.\nPranayama de 7,45 a les 9 h.\nInfusió, esmorzar molt lleuger a les 9,15 h.\nPràctica d’asanas de 10,30 h. a les 13,30 h.\n* Cal que tothom porti el seu material per a la pràctica: dos tacs de fusta, dos cinturons, quatre mantes i un tapís antirelliscant; així com també sac de dormir i tovallola.\n* La dieta serà vegetariana.\nRecull de Fototogràfies del 2011\nIoga IYENGAR® ioga, La Bartra\nPosted on octubre 3rd, 2012 Josep Maria Pàmies No comments\nTotes les grans filosofies parteixen de reflexions sobre el problema de l’existència humana, el lloc de l’home a l’univers i el significat i finalitat de la vida.\nMiren d’explicar la realitat i el significat i la finalitat de la vida; exhorten a la gent a pensar amb claredat, actuar eficientment i viure decentment.\nLes principals fonts del Ioga:\nUpanișads: antics tractats filosòfics sobre la naturalesa de la vida i de l’univers. Contenen la llavor d’idees desenvolupades per pensadors posteriors. Entre l’any 3000 i 1000 a de C\nLa Bhavabad-Gita: un discurs poètic popular sobre la vida i la alliberació espirituals. Forma part del gran poema èpic Mahabharata 400 aC. i el 400 dc.\nEls Ioga Sutras de Patañjali, una exposició sistemàtica de filosofia iòguica. Data del segle II a.de C.\nEl Bhasya, comentari de Vyasa, sobre els Yoga Sutras.; composada en el segle IV d. de C.\nEl Hatha Yoga Pradipika, il·luminació sobre el Ioga de la Força; és de Svatmarama, un manual d’asana i pranayama, així com de pràctiques esotèriques, escrit en el segle XV d. de C.\nJuguen un paper vital ja que és on es van inspirar els fundadors dels sistemes filosòfics hindú.\nEs consideren textos revelats; giren a l’entorn dels conceptes de Brhaman i Atman.\nBrahman és el gran principi supracòsmic del qual prové el món i al qual es retorna. És la realitat subjacent que apareix com el món múltiple. “La veritat és una; els savis donen noms diferents”.\nAtman: Alè vital. És l’ésser vertader de totes les coses. És la naturalesa vertadera de la realitat; és la naturalesa vertadera de l’home.\nMoksha: alliberació; expressa la realització total.\nDarshana: filosofia, una visió de la realitat o veritat.\nEl Kayhopanisad descriu el ioga: quan els sentits s’aquieten, quan la ment està en repòs, quan l’intel·lecte no oscil·la, aleshores s’aconsegueix l’estat superior. Aquest ferm control dels sentits i la ment ha estat definit com IOGA. Aquell que ho aconseguiex es troba lliure d’engany.\nQuan la ment, l’intel·lecte i jo es troben sota control en l’home, lliure de desigs inquiets, descansant així l’esperit en el seu interior, aquell es converteix en un ykta: un ser en comunió amb Déu.\nLa Bhavabad-Gita també fa referència al Karma ioga, o ioga de l’acció\nSistemes filosòfics ortodoxes\nCada sistema filosòfic enfoca la veritat des de diferents postures:\nNyaya: realisme lògic.\nVaisheshika: pluralisme atomista.\nSamkhya: dualisme evolutiu.\nYoga: teisme i moralisme.\nVedanta: monisme absolut.\nMimamsa: politeisme de caràcter ritual i pragmatisme parcial.\nEl Ioga és una aportació de Patanjali al pensament indi. En els Yogasutras, Patanjali presenta els principis fonamentals del sistema del Ioga.\nQuan a la metafísica, el IOGA de Patanjali està relacionat amb el Samkhya de Kapila.\nDóna molta importància a la disciplina ètica, com a preparació pel desenvolupament espiritual.\nLa seva meta i objectiu és traçar un camí PRÀCTIC que condueixi a l’alliberació. En el IOGA, els interessos pràctics predominen sobre els teòrics, i intenta descriure les VIES per aconseguir que l’ànima realitzi la seva naturalesa vertadera.\nIoga es controlar les modificacions de la ment o consciència.\nQuatre camins per a l’alliberació:\nEl camí del coneixement (jñana ).\nEl camí de l’acció (karma).\nEl camí de la devoció (bhakti).\nEncara que els camins són diferents, tots condueixen a la mateixa meta: l’alliberació.\nEl camí del Ioga no és possible sense la combinació del coneixement, la devoció i l’acció.\nEl Ioga transforma al practicant sincer en una persona integrada: Hi ha comunicació, comunió i comprensió adequada entre el cos i els nervis, els nervis i la ment, la ment i la intel·ligència, la intel·ligència i la voluntat, la voluntat i la consciència, la consciència i el Si – mateix.\nL’ésser humà és producte de l’intel·lecte (vidya), intel·ligència (buddhi), emoció, acció i voluntat.\nEl cap és el lloc del coneixement, l’intel·lecte.\nLa seu de l’emoció és la ment.\nEl cor és el lloc de la devoció.\nMans i peus són per a l’acció.\nPatañjali anomena al seu tractat ASTANGA (ioga de vuit pètals o passos), no raja ioga:\nYama: disciplina social.\nNyama: disciplina individual.\nAsana: postura, que aporta salut física i equanimitat i lleugeresa mental\nPranayama: control de la respiració, que converteix el cos i la ment en instruments aptes per a la concentració.\nPratyajara: deixar els sentits sota el control de la ment.\nDharana: atenció completa de la consciència en un únic punt o tasca.\nDhyana: o meditació; flux ininterromput de concentració.\nSamadhi: el cos i els sentits estan en repòs, com quan es dorm, però la ment i la raó estan en alerta, igual que quan estem desperts, i més enllà del límit de la consciència.\nEl IOGA es basa en principis morals (Yama i Niyama), disciplina física ( Asana i Pranayama), alerta mental ( Pratyahara i Dharana) i despertar espiritual (Dhyana i Samadhi).\nNo es pot practicar cap faceta del ioga sense fer referència a les altres. En qualsevol postura, en cada moviment d’inspiració o espiració, cal una certa qualitat moral, saber ajustar intel·ligentment els punts de forma immediata, cal observar també cada moviment ajustar-los de manera precisa.\nRealitzar les postures de manera precisa augmenta la percepció conscient total, s’arriba a tots els porus de la pell.\nv Ioga és un dels sis sistemes ortodoxes de la filosofia índia.\nv El ioga és una ciència antiga però perfecta, té que veure amb l’evolució de la humanitat. Inclou tots els aspectes del propi ser, des de la salut física fins la realització del Si mateix.\nv El ioga cultiva els mitjans per mantenir una actitud equilibrada a la vida diària i potencia la destresa en la realització de les pròpies accions.\nv El ioga és un mètode per aquietar per complert la vibració de la consciència a fi de aconseguir un estat de silenci i pau interior, és aquietar els aldarulls o les divagacions de la consciència.\nv És una creació d’equilibri i harmonia entre les diverses regions i fronteres del cos, la ment i la consciència amb el nucli de l’ésser.\nv El ioga és una disciplina que reuneix totes les forces i energies que estan ocultes o inconscients per poder integrar-les.\nv El ioga és un mitjà i també un fi.\nEl nostre cos, òrgans d’acció, sentits de percepció, ment, intel·ligència i ego, ens distreuen del ioga a través d’accions, pensaments, maneres d’enfocar les coses i comportaments desordenats; interferint la nostre vida.\nSom els nostres propis enemics, per això necessitem un enfocament constructiu que ens permeti transformar-nos a nosaltres mateixos.\nEl Ioga ajuda a canviar per complert les cèl·lules del nostre cos orgànic, ment, intel·ligència, de manera que totes les capes del si mateix tinguin la capacitat de transformar-se. Els astanga yoga són les armes del ioga per lluitar contra els nostres propis enemics, amagats en el nostre interior: la ignorància, egoisme, apego, aversió, por, desig, còlera, avarícia, orgull, pensament il·lusori, malícia.\nv És l’art (habilitat) de l’educació per aconseguir la realització del Si mateix. (pag. 117).\nv Com a ciència el ioga ens ajuda a conèixer-nos a través de proves, experiments, experiències i observacions. Ens fa conèixer allò que som i com s’ha d’aplicar el ioga.\nv Com a religió, el ioga té uns còdigs morals universals, disciplines individuals, (Yama i Niyama).\nv El ioga allibera a les persones de les penes de la vida, de les malalties i de les fluctuacions de la ment.\nv Dóna serenor i bons modals. Dóna unitat interior davant les adversitats de la vida.\nv És l’estudi del funcionament del cos, de la ment i de l’intel·lecte en el camí pr arribar a la llibertat.\nv És l’experiència de l’estudi d’un mateix (auto adquisició del coneixement d’un mateix) = intel·ligència factual i no és el resultat de l’aprenentatge d’un llibre intel·ligència analítica.\nv Ens ensenya:\na fer el deure sense esperar recompenses.\na veure’s envoltat per les pertorbacions de la vida i encara així, poder-se mantenir a distància.\ni a actuar correctament i a governar el curs de la vida amb habilitats fins l’alliberació.\nv És una ciència que tracta de la salut i la perfecció del cos, per a què l’home pugui descobrir per aquest mitjà la diferència entre el cos i la ment, i transformar-los a ambdós a un estat de puresa, de manera que el si mareix, incontaminat pels plaers i els desigs, pugui restar tant pur com un cristall.\nv És la comunió de lànima individual (jivatma) amb l’Ànima universas (paramatma).\nPer poder arribar a questa fusió, l’home s’ha d’instruir primer que tot amb allò que coneix i que veu, tal i com: el cos, per després poder continuar amb els elements més subtils com: la ment, la intel·ligència i la voluntat, que són els vehicles de l’ànima.\nIoga fonts del ioga\nCAP DE SETMANA DE IOGA IYENGAR A LA BARTRA 5, 6 i 7 d’octubre 2018\nMATINAL DE IOGA IYENGA A VALLS\nMatinals i intensius de ioga IYENGAR® curs 2017 – 2018\nMatinal de ioga IYENGAR\nINTESIU DE IOGA IYENGAR ® a la Bartra, muntanyes de Prades agost 2016\nCap de setmana Intesiu de IOGA IYENGAR a la Bartra 30 d’abril i 1 de maig\nCap de setmana a la Bartra dissabte 28 i diumenge 29 de novembre del 2015\nIntensius de ioga IYENGAR a la Bartra curs 2015 – 2016\nCurs d’Estiu de Ioga IYENGAR a la Bartra del 27 al 30 d’agost del 2015\nIoga Iyengar Barcelona\nIoga Iyengar Bilbao\nIoga IYENGAR® (14)


Solsona revalida el reconeixement a la qualitat i la transparència de la comunicació\nL’alcaldessa recull un dels 150 segells Infoparticipa atorgats per la UAB.\nL’Ajuntament de Solsona revalida el reconeixement a la qualitat i la transparència de la comunicació. Foto: AJS\nL’Ajuntament de Solsona ha revalidat el reconeixement a la qualitat i la transparència de la comunicació pública local que atorga anualment la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) mitjançant el Segell Infoparticipa. L’alcaldessa, Judit Gisbert, ha recollit un dels 150 certificats concedits a administracions públiques catalanes en un acte celebrat al Rectorat de la UAB.\nEn aquesta ocasió, corresponent a l’avaluació del 2021, el portal www.ajsolsona.cat ha assolit una puntuació del 94,23% després de superar 49 dels 52 indicadors analitzats pel grup de recerca ComSET (Comunicació Sonora, Estratègica i Transparència) quant a la informació publicada sobre els representants polítics de l’Ajuntament, el municipi, com es gestionen els recursos col·lectius i econòmics i eines de participació ciutadana.\nEl consistori solsoní ha obtingut el Segell Infoparticipa en sis edicions des del 2014. Enguany ha participat en l’actualització de continguts per renovar el certificat Marta Closa, contractada temporalment com a tècnica de transparència mitjançant el programa de Garantia Juvenil.\nEl ‘Solsona dona la nota’ recupera el volum d’actuacions\nSolsona apropa la cultura als barris perifèrics amb quatre sessions de contacontes\nLes piscines municipals de Solsona les inscripcions a les activitats


Acte unitari a la Seu d'Urgell amb motiu de la vaga general — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Acte unitari a la Seu d'Urgell amb motiu de la vaga general\nVaga general - Cartell 29-M\nLa Seu viurà aquest dijous, 29 de març, una concentració unitària en contra de la reforma laboral i en suport a la vaga general. Sota el lema "Defensa els teus drets", l'acte s'ha convocat a les 18.30 hores al cap del Passeig Joan Brudieu. Durant la mobilització es llegirà el manifest que es va consensuar dilluns en una assemblea que es va dur a terme al Centre Cívic 'El Passeig' (es pot consultar en el document adjunt).\nL'acte compta amb el suport, entre d'altres, dels comitès d'empresa de l'Ajuntament de la Seu d'Urgell i del Sant Hospital. També ICV ha expressat el seu recolzament a l'aturada, que encapçalen els sindicats UGT i CCOO, a més de l'Assemblea Social de la Seu.\nA RàdioSeu també ens han fet arribar a través de comunicats de premsa el seu suport a la vaga l'Assemblea de Joves de l'Alt Urgell (AJAU-Cajei) (es pot consultar en el document adjunt) i el sindicat Unió de Pagesos.


Un any més, des de l’Ajuntament i l’Escola Municipal de Música d’Artés, es programa el Cicle de concerts Artés és Música. Enguany aquest cicle tindrà un total de cinc concerts, el primer dels quals serà dins el marc dels actes de la Fira d’Artés, el dissabte 10 d’abril, i acabarà el dilluns 21 de juny.\nCicle de concerts Artés és Música.\nTots els concerts es faran a la Sala Dos de Gener i tindran un aforament limitat, seguint les mesures i restriccions que venen derivades per la situació covid a la qual ens trobem. És un cicle de concerts molt atractiu i que, segons els organitzadors, “ha d’ajudar a reactivar la cultura i les arts plàstiques i artístiques en aquest moment d’incertesa”. Els concerts que s’emmarquen dins el Cicle d’Artés és Música són els següents:\nDISSABTE 10 ABRIL a les 19h: Dins el marc de la Fira d’Artés, la Cobla Jovenívola de Sabadell i l’artista plàstic Quim Moya estrenaran i presentaran l’espectacle Pintant sardanes, ballant colors. En aquest concert, conduït per David Puertas, es podrà veure com amb la inspiració de la sardana, la il·lustració i la pintura prenen forma en un mateix espai i en directe. Destaquem el professor de l’escola de música d’Artés, Jaume Prat com a membre de la cobla i l’avinyonenc Quim Moya a la part plàstica.\nDIVENDRES 23 ABRIL a les 20h: La pianista i professora de l’escola de música d’Artés, Montserrat Sala farà un recital de piano en el qual s’hi podran sentir peces des de Mozart a Rautavaara, passant per Chopin i Fauré. Aquest recital és la culminació de la pianista del seu projecte final de carrera fent un recorregut per la història del piano, des del S.XVIII fins al XX.\nDIVENDRES 7 MAIG a les 20h: La Coral Escriny, dirigida pel professor de l’escola d’Artés Marc Reguant, juntament amb el compositor i reconegut pianista Manel Camp, oferiran un concert que porta per títol Illa Inaudita. S’hi podran sentir onze poemes musicats i arranjats pel mateix Camp, d’èpoques diferents però amb el denominador comú de l’amor com a protagonista. Poemes de Josep Carner, Carles Riba, Màrius Torres, entre d’altres, seran musicats per l’ocasió de celebració dels cinquanta anys de la Coral Escriny.\nDIVENDRES 14 MAIG a les 20h: El pianista, compositor i professor de l’escola de música d’Artés David Martell, sota el nom Dedicatòries, oferirà un concert amb setze peces que va escriure i composar durant el confinament de la primavera del 2020 i que va dedicar a totes les persones del món sanitari. Obres d’estils diversos amb les quals vol mostrar la seva mirada personal de les diferents sensacions i estats d’ànim viscuts en aquell període, començant amb una mirada optimista i acabant amb una obra que reflecteix i descriu les diferents fases viscudes.\nDILLUNS 21 JUNY a les 20h: Amb el nom hUmAns, els professors de l’escola de música d’Artés Ferran Junyent, Elisenda Duocastella i Marta Rabaneda, portaran a escena un espectacle en el qual la música, la dansa i les bases electròniques com a art ens faran reflexionar sobre el món en què vivim. Els canvis als quals la societat i les relacions humanes estan immerses amb la naturalesa com a element protagonista d’aquest gir.\nLes entrades per a aquests concerts es poden comprar per internet a través de l’adreça www.cultura.artes.cat o presencialment a la Biblioteca d’Artés (Dilluns i dimarts de 17:00h a 20h, Dimecres de 11:00 a 13:00h // 17:00h a 20:00h i Dijous de 17:00h a 20:00h) i a l’Oficina d’Atenció Ciutadana de l’Ajuntament (de dilluns a divendres de 9 a 13h). Els preus de les entrades són de 5, 7 i 10€ segons el concert, i amb reduccions segons l’aplicació de descomptes. Pels alumnes de l’escola de música d’Artés, el preu per a cada concert és de 3€.\nAquest proper dissabte 10 d’abril, dins el marc de la Fira d’Artés, la Cobla Jovenívola de Sabadell, amb el professor de l’escola de música d’Artés Jaume Prat com a un dels components, i l’artista plàstic Quim Moya d’Avinyó, presentaran l’espectacle Pintant sardanes, ballant colors. Amb el fil conductor de David Puertas, que anirà presentant les diferents interpretacions, la música, les sardanes i la pintura es fusionaran per crear un espectacle en el qual es complementaran totes aquestes disciplines en un mateix espai. Aquest concert s’estrena en primícia a Artés.\nÉs el primer dels cinc muntatges que es podran veure dins el cicle de concerts Artés és Música que organitza l’Ajuntament d’Artés i l’Escola Municipal de Música. Serà a la Sala Dos de Gener del municipi, a les 19h. Els preus de les entrades oscil·len entre 5 i 10€ (amb descomptes) i 3€ pels alumnes de l’escola de música d’Artés i es poden comprar a través de www.cultura.artes.cat L’aforament serà limitat a 125 persones (seguint la normativa covid).\nArxivat a: ARTÉS ES MÚSICA BAGES


Grupo GN relanza DANAVOX, la marca que aporta exclusividad y refuerza la posición de los independientes - OrientaRioja\nEl Grup GN relanza la marca DANAVOX. I ho fa d’una manera diferent, en el fons i, conseqüentment, en la forma. En primer lloc, perquè per a ello, la firma danesa ha estat la primera del sector en convocar, de nou de manera presencial, als audioprotesistes de tot el país a la seva presentació.\nEl lloc elegit va ser una de les hermoses terrasses de l’Hotel RIU Plaza España, amb impressionants vistes a un meravellós atardecer d’estiu, en un esdeveniment obert, d’estil futurista i ple d’optimisme.\nCom en cada una de les presentacions del Grup GN, va correspondre a José Luis Otero, director general a Espanya, dar la benvinguda al centenar de professionals de l’audició que va acudir, procedents de tots els racons del país. “Amb DANAVOX, hem proposat fer alguna cosa diferent. És una marca pensada per posar en valor l’experiència i el coneixement del professional de l’audició independent ”, anuncia Otero. Sempre preocupat pel costat humà, el director general subrayó “la necessitat que teníem tots de verns i de recuperar el contacte físic, després de tanta pantalla”.\nCorrespondia a Alfonso Ríos, director comercial de GN, fer el diagnòstic del mercat, i ubicar-lo en el seu context a la nova DANAVOX. “Los audioprotesistas están habituados a escuchar a sus pacientes que ‘el mismo audífono es 1.000 euros más barato en internet’ o que ‘los de enfrente hacen un 2×1 en el producto’. La realitat actual de l’Audiologia és que el mercat és tremendament agressiu, sobre tot en preus, que alguns fabricants ho estan verticalitzant i que té el foc posat a les marques ”, va explicar Ríos.\nDANAVOX arriba per ajudar als professionals independents de l’Audiologia per construir un futur comú amb el relleu de la marca. “La història de DANAVOX, marca pionera en el desenvolupament d’audífonos en Dinamarca, unida a les necessitats actuals de l’audioprotesista, son les claus del nou projecte DANAVOX, que compte amb el suport de GN”, va afegir Ríos.\nEl director comercial va presentar tots els aspectes del nou projecte que propiciarà la diferenciació i protegiria al independent en el context actual. DANAVOX propiciarà exclusivitat geogràfica per als independents, evitant amb ello les comparacions amb altres marcs dels pacients, afavorint l’explotació comercial i propiciant, a través de diferents ventasses una experiència de compra distinta per als usuaris.\nLa política de preus és coherent, amb un mateix preu net per a tots els audiòlegs DANAVOX, i amb una estratègia disruptiva en la seva aplicació a l’usuari final, incloent supergaràncies de fins a cinc anys, i serveis addicionals, en diferents trams i graus de col·laboració.\nPensada per recolzar en tots els àmbits a l’audioprotesista independent que no pertanyi a cap grup ni cadena, ofereix un servei de lloguer, consultoria de negoci, desenvolupament de campanyes i un ampli catàleg de solucions de Màrqueting a mesura. Otra de les claus del nou DANAVOX és la formació en àrees clau: sobre el negoci, Audiologia Clínica i sobre producte i programari.\nLa nova DANAVOX arriba amb un portafoli complet de producte d’última generació, amb auditius recargables i no recargables, a mesura, amb diferència en alguns formats, aplicacions de maneig, i fins i tot amb el nou sistema M & RIE que emula com mai nadie el que havia fet el funcionament natural del sentit de l’oït, amb teleaudiologia i programari propi, i desplegat en quatre marcs: Alya, Barani, Anthe y klar, tal i com s’explica Manuel Yuste, director de producte de Grup GN. El nou concepte, trae, per últim apareix tot un desenvolupament estètic i gràfic de nova marca, quines claus van explicar als audioprotesistes Renata Queiroz.\n“DANAVOX va a dar exclusivitat geogràfica a audioprotesistes independents, l’últim en tecnologia, suport continuat i seguiment, i assessoria personal de negoci. Estem molt il·lusionats amb el projecte, i ho hem mimat, perquè pensem que és el que necessitem els professionals del sector en aquest moment ”, resumeix Alfonso Ríos.


Els mitjans locals... - TV SantCugat.cat\n“Els mitjans locals es converteixen en locals”\n“Quan hi una crisi econòmica d’abast global com la que hem viscut, els que acostumen a rebre més les conseqüències són les parts febles del sistema econòmic i social; en el cas dels mitjans de comunicació, els esgraons que tenien més possibilitats de patir eren els locals. Això és el que pensàvem molts que passaria, i de fet va passar, bàsicament a tots aquells que no varen tenir la capacitat de reaccionar a temps, o els que es trobaven en una situació més precària d’entrada.\nPerò la crisi també ha servit per a crear oportunitats. En paral·lel al desenvolupament de la crisi, les noves tecnologies digitals s’han implementant en els darrers anys de forma més ràpida del que ens imaginàvem, situant-se en els diferents mercats de producció i consum a preus cada vegada més competitius. També en el sector de la comunicació: molts diaris, ràdios i teles comarcals han pogut accedir a la xarxa i han aconseguit fer-se assequibles no solament pels habitants de la seva zona de cobertura, sinó també per una audiència d’un abast geogràfic indefinible.\nLa gran paradoxa que s’ha anat produint en els darrers anys ha estat per una part, que els mitjans locals s’han convertit en globals sense adonar-se’n i que per una altra, els seus continguts han aconseguit circular per la mateixa autopista de difusió que les grans “majors” de la comunicació hertziana i escrita.\nUn ciutadà de Sant Cugat que visqui a Londres, pot accedir ara a una in-\nformació idèntica a la d’un altre que no s’hagi mogut del poble. Aquest no és un tema baladí: és un tema important que fa sentit i és útil no solament pels que viuen fora vila, sinó també per a totes aquelles del món global que puguin tenir algun tipus d’interès en la població.\nLa presència a la xarxa dels mitjans locals, públics i privats ha afegit dimensió i valor a la feina que han fet i fan i els garanteix un futur millor que el que era de preveure amb anteriors canals de distribució. El rep-\nte en aquesta nova etapa és aconseguir que trobin la manera d’obtenir els recursos necessaris per a poder fer la seva tasca alhora que millorar-la, a fi de poder-se situar en les millors condicions en un entorn molt competitiu, que a vegades fa difícil la visibilitat dels més petits.\nCategories Josep M. Martí, Opinió


Un febrer amb revetlla de Sant Joan a Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nUn febrer amb revetlla de Sant Joan a Manresa\n«Hache» de Netflix clou el seu rodatge a la capital del Bages amb escenes a la Seu, a la plaça Major i als carrers del nucli històric\nsusana paz manresa 26.02.2019 | 23:34\nLa plaça Major de Manresa es va convertir ahir en l'escenari d'una nit de Sant Joan... al febrer. El rodatge de la sèrie Hache, produïda per Weekend Studio per a la plataforma Netflix, ha tancat avui els seus dies de filmació a la capital del Bages –van començar el novembre passat– amb una escena típica del Sant Joan del segle passat: la crema d'una foguera, per a la ficció televisiva, a la plaça Major. Hache està ambientada als anys seixanta, a Barcelona, i explica la història d'Helena (Adriana Ugarte), una prostitua que acabarà assumint el control del tràfic d'heroïna que dirigeix Malpica (Javier Rey), cap d'una banda mafiosa. A la banda de la llei, l'inspector Alejandro Vinuesa (Eduardo Noriega).\nUn Lincoln Continental dels seixanta, un elegant cotxe de la flota del manresà Carles Garriga, que proveeix els vehicles de la sèrie a través de la seva empresa Spotcar, protagonitzava l'escena travessant la plaça des de l'Ajuntament, conduït per l'actor Marc Martínez -l'implacable Arístides, de la banda de Malpica– i amb la protagonista de la sèrie, Adriana Ugarte -discretament asseguda al seient del copilot. El Lincoln Continental, com explicava Garriga, és l'estrella automobilística de la ficció de Netflix: és el cotxe del mafiós. L'escena va requerir dues preses per deixar pas a una altra, amb els figurants, que celebraven la revetlla. Abans, remullada al paviment de la plaça, preparació de la foguera, encesa i apagada per especialistes, i el ja tradicional fum que vesteix de passat els fotogrames. La plaça Major no és el Passeig i la llista de curiosos (que pujaven per Sant Miquel o bé venien de Sobrerroca) s'aturava pocs minuts per continuar el seu camí pel perímetre de la plaça. Just abans de l'inici d'aquesta escena, i com cada dia a les 7 de la tarda, cantada dels Músics per la Llibertat sota els porxos de la plaça Major.\nAhir el rodatge va començar de bon matí per diversos carrers del Centre Històric i va anar a tot drap –la filmació dels vuit capítols de la temporada s'acaba d'aquí a un parell de setmanes– amb els dos directors que alternen darrere la càmera rodant simultàniament: Jorge Torregrossa a la plaça d'en Creus i Fernando Trullols a la Seu. Allí, a la tarda, es va obrir la basílica per filmar un bateig i als jutjats vells va onejar durant la filmació una bandera espanyola... amb l'àliga. Attrezzo real pertanyent a un col·leccionista. És per això que l'equip va demanar ahir a alguns dels veïns i al mateix Ajuntament, despenjar o embolicar durant unes hores les estelades dels indrets on rodaven: als anys seixanta no se'n veien als balcons.\nAl parc de la Seu, aparcats, cinc o sis camions de la quinzena que s'han desplaçat pel rodatge; els altres, a l'Anònima, centre d'operacions d'un equip format ahir per un centenar de persones més la trentena de figurants. La pujada de la Seu tampoc no és el Passeig i, a la tarda, poc moviment de curiosos a la Baixada del Pòpul. Entre ells, dues daneses, la Knirke i la Pernille, a qui un membre de l'equip, just després de demanar que esperessin uns minuts a creuar, els explicava, a preguntes d'elles, que es rodava una sèrie de Netflix. Minuts més tard, la Knirke i la Pernille, estudiants d'infermeria a la FUB, ho comprovaven directament i s'ho miraven des del balcó del pis que tenen llogat a la plaça Major. Una vista privilegiada del rodatge: «La foguera, a la una del migdia, ja l'estaven muntant», explicaven amb curiositat, amb una copa de vi a les mans i sense perdre-se'n cap detall.


El temps a Palamós: Dilluns 4 de juny: la temperatura es recupera i escala del creuer Marella Dream\nDilluns 4 de juny: la temperatura es recupera i escala del creuer Marella Dream\nTemps assolellat, amb el creuer Marella Dream amarrat al moll Fèlix Ribera, el passat dilluns 4 de juny a primeres hores de la tarda. Mirant cap a l'oest també podem apreciar les restes d'una enclusa de tempesta.\nEl primer dia d'aquesta setmana va ser de molt bon aprofitar per a gaudir de la platja o l'aire lliure. El temps assolellat, l'entrada d'una massa d'aire càlid, amb isotermes de 12,0 ºC a 850 hPa i el vent de garbí, van fer remuntar la temperatura màxima respecte el diumenge, especialment cap a l'interior de la comarca. En aquest sentit, es pot comprobar que molts dels registres van ser uns 3 ºC més elevats que els donats el dia abans. Per exemple, a Monells van fregar els 27 ºC, amb 26,8 ºC, a Sobrestany tingueren 26,4 ºC, a Les Olives 26,2 ºC i a La Bisbal d'Empordà 26,0 ºC.\nPosta de sol del passat dilluns 4 de juny, amb abundants núvols prims. Font: http://palamos.cam\nMés dades meteorològiques del passat dilluns 4 de juny del 2018 a Palamós., temperatura màxima 21,4 ºC, mínima 14,9 ºC. Temps assolellat., al llarg del matí es van veure de 0/8 a 3/8 Ci., al migdia s'observaren 3/8 Ci, Cs i As, restes d'una enclusa, juntament amb de 1/8 a 2/8 Cu i Sc, a més, a l'horitzó nord s'aprecià un Cumulonimbus incus., al llarg de la tarda aparició de 2/8 a 4/8 Ci, As i Ac, juntament amb 1/8 o 3/8 Cu i Sc., durant la posta de sol es van veure 4/8 Ci, As i Ac, alguns lenticulars a l'horitzó oest i iridiscències. Precipitació: 0,2 mm en forma de rosada.\nVent: fins les 09:30h hi va haver vent en calma o vent del O i OSO, a 2 km/h de mitjana., a partir de llavors vent de component S, SSE i SE, a 2-5 km/h de mitjana., a partir de les 11:30h bufà vent del ESE, SE i SSE, a 5 km/h de mitjana., a partir de les 13:00h va bufar vent del S i SSE, a 5-10 km/h de mitjana., a partir de les 15:00h bufà vent del S i SSO, a 15 km/h de mitjana., a partir de les 19:30h vent del S i SSO, a 10-15 km/h de mitjana., a partir de les 22:30h s'observà vent del SO, SSO i S, a 5-10 km/h de mitjana.\nEstat de la mar amb mar plana o arrissada al matí, marejol a partir del migdia., mar endins hi havia un xic de maror (onatge sig. de 0,59 metres a les 08:00h davant del cap de Begur, de 0,47 metres a les 12:00h i de 0,7 metres a les 18:00h).\nPressió atmosfèrica màxima 1012hPa, mínima 1009hPa. Humitat relativa màxima 93%, mínima 76%. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nMarejol aixecat pel vent de garbí que bufava el passat dilluns 4 de juny a primeres hores de la tarda. A Palamós, un dia més, el vent de mar es va encarregar de frenar el termòmetre i la temperatura màxima només va marcar 21,4 ºC al barri vell, amb la qual cosa la màxima de la nostre vila va ser 5,4 ºC més baixa que la de Monells.\nPrimer pla de les boniques flors grogues del donzell de mar (Senecio cineraria) i ambient assolellat, el passat dilluns 4 de juny a primeres hores de la tarda. També podem observar marejol, el creuer Marella Dream i una enclusa de tempesta a l'horitzó nord.\nEn relació a les temperatures màximes que van tenir lloc el passat dilluns 4 de juny al Baix Empordà, es veu com aquestes van experimentar un ascens destacat a l'interior i menys important a la costa.\nPer exemple, a La Bisbal d'Empordà la temperatura màxima va pujar 3,2 ºC respecte el dia abans, a La Tallada d'Empordà també pujà 3,2 ºC i a Torroella de Montgrí va ascendir 3,0 ºC.\nEn aquest sentit, els 26,8 ºC de Monells van ser la màxima més alta del dia, en canvi, els 21,4 ºC de Palamós van ser la màxima més baixa.\nAixí mateix, la temperatura mínima va baixar lleugerament a tot arreu, sense excepcions.\nA La Bisbal d'Empordà la mínima va descendir 1,7 ºC respecte el dia anterior, a Torroella de Montgrí baixà 1,4 ºC i a La Tallada d'Empordà descendí 0,2 ºC.\nA Palamós la mínima va ser 1,1 ºC més baixa.\nEls 10,5 ºC que hi van haver a Monells van ser la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 15,5 ºC de Sant Feliu de Guíxols es quedaren com a mínima més elevada. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat dilluns 4 de juny al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nMonells 26,8 ºC (10,5 ºC)., Torroella de Montgrí 26,0 ºC (12,9 ºC)., La Bisbal d'Empordà 26,0 ºC (11,7 ºC)., La Tallada d'Empordà 25,6 ºC (13,7 ºC)., Castell d'Aro 23,9 ºC (13,0 ºC).\nMés fotos de l'escala que va fer el creuer Marella Dream el passat dilluns 4 de juny


El Ple validarà aquesta setmana un decret llei, farà els debats de totalitat de dos projectes i dues proposicions de llei i debatrà un informe del Síndic de Greuges sobre la reacció penal a l'1-O - Parlament de Catalunya\nEl Ple validarà aquesta setmana un decret llei, farà els debats de totalitat de dos projectes i dues proposicions de llei i debatrà un informe del Síndic de Greuges sobre la reacció penal a l'1-O\nEl Ple d'aquesta setmana validarà un decret llei, farà el debat de totalitat de dos projectes i dues proposicions de llei i debatrà un informe del Síndic de Greuges sobre la reacció penal a l'1 d'octubre\nEl Ple farà en la sessió que comença dimecres, 7 de novembre, i que s'allargarà fins divendres al migdia el debat per validar el Decret llei 5/2018, sobre l'increment retributiu per al 2018 i el règim de millores de la prestació econòmica d'incapacitat temporal aplicable al personal del sector públic; els debats de totalitat de dos projectes de llei, de creació de l'Agència de Salut Pública i de contractes de serveis a les persones, i el debat de totalitat conjunt de dues proposicions de llei sobre la lluita contra la corrupció i de protecció dels alertadors, una presentada per JxCat, ERC, el PSC-Units, CatECP i la CUP, i l'altra, per Cs.\nEn aquesta sessió la cambra també debatrà l'informe del Síndic de Greuges "La vulneració de drets fonamentals i llibertats públiques en ocasió de la reacció penal a l'1-O i l'aplicació del 155 CE"; debatrà i votarà una proposta de Cs per crear una comissió d'estudi sobre les polítiques per millorar la qualitat de vida de la gent gran, substanciarà vuit interpel·lacions als consellers i debatrà i votarà nou mocions.\nSessió de control dimecres a les 10 h\nEl ple començarà a les deu del matí amb la sessió de control al Govern, amb les preguntes als consellers primer i al president de la Generalitat després.\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, respondrà les preguntes dels grups sobre la situació política, i els consellers, les relatives a l'acció exterior, l'ús de les llengües a l'escola (Cs), el model d'escola catalana, l'estratègia d'acció exterior (JxCat), el contracte programa de Treball, Afers Socials i Família, el Projecte de llei per a la igualtat de tracte i la no discriminació (ERC), la política esportiva, la política sanitària (PSC-Units), les acusacions contra líders sobiranistes en la causa que jutja el Tribunal Suprem (CatECP), i les polítiques d'ensenyament (PPC).\nUn cop acabada la sessió de control, el ple continuarà amb la presentació per part del síndic de greuges, Rafael Ribó, de l'informe monogràfic sobre la reacció penal a l'1-O i l'aplicació de l'article 155 de la Constitució espanyola, que recomana, entre altres coses, diàleg polític i social i que es deixi de "criminalitzar la llibertat d'expressió i la discrepància política". L'informe, sobre el qual es posicionaran els grups en el debat, denuncia "l'ús abusiu i desproporcionat" de la presó provisional, que considera una "vulneració flagrant" de drets fonamentals.\nEl ple es reprendrà dimecres a la tarda amb el debat per validar el Decret llei 5/2018, sobre l'increment retributiu per al 2018 i el règim de millores de la prestació econòmica d'incapacitat temporal aplicable al personal del sector públic.\nEl conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, Jordi Puigneró, presentarà el text, que fa efectiu un increment de sou de l'1,5 per cent al personal de la Generalitat amb efectes des de l'1 de gener; d'un 0,25 per cent addicional, amb efectes des de l'1 de juliol, i d'un 0,2 per cent addicional més acordat amb els sindicats majoritaris de la funció pública. El decret també preveu que el personal de la Generalitat tingui reconegut el cent per cent del sou des del primer dia en cas d'incapacitat temporal.\nEl Ple també farà el debat de totalitat del Projecte de llei de contractes de serveis a les persones, que presentarà el vicepresident del Govern i conseller d'Economia i Hisenda, Pere Aragonès, i que arriba a aquest primer debat sense esmenes de retorn.\nEl projecte té per finalitat establir un règim específic de contractació pública per als serveis d'atenció a les persones, com ara serveis socials, comunitaris o sanitaris, aplicable a tots els poders adjudicadors de Catalunya i que prioritzi criteris de qualitat per sobre de puntuacions econòmiques a l'hora d'escollir les entitats i empreses que hauran de prestar aquest tipus de serveis. El text estableix que l'adjudicació d'aquests serveis haurà de complir els principis de qualitat, continuïtat, accessibilitat, assequibilitat, disponibilitat i exhaustivitat, i entre altres aspectes també prohibeix seleccionar l'empresa per subhasta o amb el preu com a únic criteri de valoració i reforça la figura del responsable del contracte.\nLa sessió continuarà amb el debat de totalitat del Projecte de llei de creació de l'Agència de Salut Pública de Catalunya, que arriba també al Ple sense esmenes de retorn. Novament el vicepresident del Govern i conseller d'Economia i Hisenda, Pere Aragonès, serà l'encarregat de presentar-lo.\nAmb aquest projecte el Govern vol restituir l'Agència Catalana de Salut Pública, que l'any 2014 va perdre la personalitat jurídica i va restar adscrita al Departament de Salut. El projecte crea de nou l'agència com a organisme autònom administratiu amb funcions executives i de gestió dels serveis de salut pública. Entre altres funcions, haurà d'executar les actuacions polítiques de salut pública de manera coordinada amb altres departaments, fomentar la cooperació amb altres organitzacions que actuen en aquest àmbit, coordinar les actuacions que fan els centres sanitaris de la xarxa assistencial, prestar els serveis mínims de salut pública de competència local i comarcal i fomentar la competència dels professionals i la recerca en salut.\nEl ple es reprendrà dijous amb les interpel·lacions als consellers, la majoria de les quals es faran al matí. Els consellers hauran de respondre les interpel·lacions dels grups sobre la política fiscal (PSC-Units), les conseqüències de les normes imposades pels mercats financers respecte a les polítiques públiques (CUP), el Pacte nacional per a la societat digital (JxCat), les condicions laborals dels treballadors del sector turístic (CatECP), la desprotecció social, el tracte dispensat als interns dels centres penitenciaris (Cs), el col·lapse dels jutjats especialitzats en clàusules sòl i la venda d'armes (ERC).\nLa sessió continuarà amb el debat de la proposta de resolució de Cs per crear una comissió d'estudi per millorar la qualitat de vida de la gent gran, amb l'objectiu d'estudiar mesures i polítiques per abordar els problemes d'aquestes persones, analitzar el tractament que reben en altres comunitats i donar veu al sector. La proposta arriba al Ple sense esmenes.\nProtecció dels denunciants de corrupció\nEl ple es reprendrà divendres al matí amb el debat de totalitat conjunt de les propostes de resolució de Cs, d'una banda, i de JxCat, ERC, el PSC-Units, CatECP i la CUP, de l'altra, sobre la protecció dels denunciants de corrupció. Totes dues iniciatives arriben al Ple sense esmenes de retorn.\nAquestes proposicions, tot i que difereixen en alguns aspectes, busquen posar fi a les irregularitats i a la corrupció i garantir els drets i la seguretat, personal i laboral, de les persones denunciants.\nLa proposta de Cs, que es tramita pel procediment d'urgència, se circumscriu a l'àmbit de l'Administració pública, pretén fomentar les denúncies contra la corrupció, proposa que es promoguin programes de detecció i persecució d'aquests casos i estableix els drets dels denunciants, els procediments per a les denúncies i les obligacions de les entitats que les rebin. A més, proposa que l'Oficina Antifrau informi periòdicament el Parlament de les denúncies que rep.\nLa de JxCat, ERC, el PSC-Units, CatECP i la CUP, elaborada pel projecte Xnet, grup ciutadà que treballa en la renovació democràtica en l'era digital, proposa consolidar els sistemes de control i de denúncia d'irregularitats, tant en el sector públic com en el privat, inclou els partits polítics, els sindicats i organitzacions empresarials, proposa que els alertadors rebin protecció policial i detalla els seus drets i els canals de denúncia. Així mateix, la proposta estableix sancions per l'incompliment dels supòsits que afecten la protecció dels denunciants.\nEntre dijous a la tarda i divendres al matí el Ple debatrà i votarà nou mocions, sobre les polítiques de seguretat relatives al dret de la propietat privada (PPC), les infraestructures que són competència de la Generalitat (PSC-Units), les infraestructures i el transport públic (CatECP), la igualtat d'oportunitats en el temps educatiu (PSC-Units), l'acció exterior i la transparència (Cs), l'Agenda 2030 per al desenvolupament sostenible (ERC), els plans exteriors d'emergència de les centrals nuclears (ERC), la seguretat viària (JxCat) i la garantia de l'exercici dels drets fonamentals a l'espai públic (Cs).\nLa del PPC constata la "urgent i necessària actuació" de les administracions públiques contra les ocupacions il·legals d'habitatges, i demana mesures per respondre al problema social que representen, entre d'altres més seguretat per als petits arrendadors i més control de les màfies.\nLa del PSC-Units sobre infraestructures reclama al Govern que presenti abans d'acabar l'any un pla d'inversió en infraestructures de transport i que prioritzi, entre altres actuacions, les línies 9 i 10 del metro i les relacionades amb el Corredor Mediterrani. També demana més pes per a les inversions en infraestructures en els pressupostos.\nLa de CatECP insta el Govern a desplegar definitivament la Llei de finançament del sistema de transport públic de Catalunya i les seves mesures fiscals, a implementar l'1 de gener l'impost sobre vehicles contaminants, a posar en pràctica la T-Mobilitat el 2019 i a congelar les tarifes de l'Autoritat del Transport Metropolità.\nLa segona del PSC-Units recull mesures per millorar el lleure educatiu fora de l'àmbit lectiu, a garantir-hi la igualtat d'accés, a incrementar els ajuts i les beques en aquest àmbit i a millorar les condicions laborals dels professionals que hi treballen. Així mateix, reclama millores en el servei escolar de menjador i que es recuperi a tots els instituts abans del curs que ve.\nLa primera de Cs reclama al Govern, entre altres punts, que no autoritzi l'ús de recursos d'acció exterior per a "promocionar el separatisme i la propaganda contra Espanya", que dissolgui les ambaixades a l'exterior i el Diplocat i que faci cessar "immediatament" els càrrecs institucionals que tinguin la condició d'investigats o fugits de la justícia.\nLa primera d'ERC vol que el Parlament es comprometi amb els objectius i les fites de l'Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides i que creï un grup de treball sobre aquesta qüestió, i també que el Govern elabori el document base d'un acord nacional per a l'Agenda 2030 a Catalunya i que impulsi una aliança d'actors publicoprivats que el subscriguin.\nLa segona d'ERC demana que el Govern espanyol aprovi un nou pla d'emergència nuclear exterior a les centrals d'Ascó i Vandellòs i que en traslladi la direcció i la gestió al Departament d'Interior, i també que retiri el recurs d'inconstitucionalitat contra l'impost sobre el risc mediambiental d'elements radiotòxics. A l'últim, proposa la creació d'una comissió d'estudi sobre els plans d'emergència.\nLa de JxCat insta el Govern a definir l'estratègia de seguretat viària per a la dècada 2021-2030 i a elaborar un nou pla de seguretat viària 2020-2022. Entre altres aspectes, proposa que s'apliquin mesures de minimització de la sinistralitat i que s'impulsin projectes d'innovació i recerca tecnològica per millorar la seguretat en la mobilitat.\nA l'últim, la segona de de Cs insta el Govern, entre altres punts, a garantir la neutralitat de l'Administració en les relacions amb els ciutadans, a les seves instal·lacions i a l'espai públic; a concertar amb l'Ajuntament de Barcelona l'ús de la plaça de Sant Jaume, i a suprimir l'Oficina de Drets Civils i Polítics. També defensa la lleialtat institucional mútua amb el Govern espanyol i la col·laboració amb lleialtat i eficàcia amb jutges i tribunals.\nProjecte de llei de contractes de serveis\nProjecte de llei de l'Agència de Salut Pública\nProposta de creació d'una comissió d'estudi sobre la gent gran (Cs)\nProposició de llei contra la corrupció i protecció dels denunciants (Cs)\nProposició de llei de protecció dels alertadors (JxCat, ERC, PSC-Units, CatECP i CUP)


Qui compta, s'erra: Històries del turisme de Menorca. El somni d’un parador de turisme: entre cala Galdana i l’illa el Rei\nEl somni d’un parador de turisme: entre cala Galdana i l’illa el Rei\nQuan el 1948 el Director General de Turisme, Luis Antonio Bolín, va visitar Menorca, la Junta del Foment va aprofitar l’ocasió per presentar-li les seves demandes, entre les quals s’hi trobava la institució d’un parador de turisme, que proposaven que s’ubiqués al port de Maó, o, com a segona opció, a cala Galdana “la playa más hermosa y que reúne mejores condiciones y mejor porvenir turístico”. Bolín, tot i que lloà l’illa, que va qualificar de meravellosa i encantadora, no es comprometé a res. Els mesos següents, l’entitat va prosseguir les seves gestions, perfilant la compra dels terrenys i realitzant un aixecament topogràfic de la cala, que fou remès a la Direcció General.\nJosep Pla, en la seva guia turística del 1950, opina que és la platja més bella del litoral i té un gran futur turístic, i parla del parador de turisme que està en projecte. Quan el 1952 el director general de Carreteres va venir a l’illa, la Junta del Foment del Turisme li va indicar que considerava urgent la construcció de la carretera d’accés, ja que era el lloc on la Direcció General de Turisme estudiava bastir l’edifici.\nEls anys seixanta, l’entitat va seguir intentant que l’Estat fundés un parador de turisme a Menorca. Al principi, seguia vigent la idea de fer-ho a cala Galdana, però el retard en l’obertura de la carretera va motivar que el 1960 la iniciativa es traslladés a l’illa del Rei, aprofitant que estava previst que l’Exèrcit evacués l’Hospital Militar. Franco, en la seva visita a Menorca, es mostrà d’acord amb el nou emplaçament. El Foment del Turisme va seguir insistint en el tema els anys 1964, 1965 i 1966.\nLa situació va donar un tomb quan a principis de l’any següent el ministre de Turisme, Fraga Iribarne, en una estada a Palma, anunciava la construcció del parador a cala Galdana. Pocs dies després el delegat insular del Ministeri comunicava al Foment que la negativa a l’illa del Rei venia motivada perquè no tenia platja i estava situat dins del port comercial de Maó, així com en qüestions econòmiques i proposava com alternativa el cim del Toro, però es mostrava obert a altres opcions. Amb aquest objecte, al cap de pocs dies es va desplaçar a Menorca un arquitecte del departament. A finals d’any, el governador civil de la província comunicava que finalment l’edifici s’alçaria a cala Galdana, en un solar de 8.500 m2 cedit per la urbanitzadora IMESA.\nEl mes de març del 1968 la empresa promotora acordava la donació al Patrimoni de l’Estat del solar per al parador. El mes de juny Fraga venia a l’illa i anava a cala Galdana, en companyia dels directius de la societat, per veure la seva localització, sobre el penya-segat oriental de la cala, on va admirar el panorama de la platja. Els dies següents, el Butlletí Oficial de l’Estat va publicar l’acord d’acceptació dels terrenys, 8.582 m2, dotats de tots els serveis. El projecte s’incloïa en el Pla de Promoció Turística de 1968-1971; comptaria amb vint habitacions dobles i es calculava que podria obrir les seves portes el 1970. El Diario de Mallorca es va fer ressò de la notícia, ja que era l’únic establiment d’aquest tipus de les Balears. Efectivament, el 1969 es va convocar la subhasta per executar les obres, que van ser adjudicades el mes d’octubre a Huarte y compañía per trenta-sis milions i mig de pessetes, sobre un pressupost inicial de cinquanta.\nEl març del 1970 el delegat insular del Turisme informava que s’havia signat l’acta de replanteig de les obres, però, malgrat tot, els treballs no van començar, la qual cosa va tenir molt a veure amb l’edificació de l’hotel Saronga, al mig de la platja i a escassos metres de l’arena. El mes d’agost el nou ministre d’Informació i Turisme, Sánchez Bella, després de veure l’emplaçament, confirmava que se’l descartava i anunciava que s’estava cercant un altre. En relació a la renúncia a aixecar el parador va comentar que l’hotel de cala Galdana era “el ejemplo de lo que no se debe hacer en materia de construcción hotelera”.\nEl 1969, el director general de Promoció del Turisme considerava l’illa del Rei un dels indrets més meravellosos d’Espanya. Opinava que oferia unes possibilitats extraordinàries per a la creació d’un gran club nàutic internacional i que aquest podria ser un factor important en la promoció del turisme selectiu de Menorca. El 1974 l’Assemblea Provincial de Turisme va demanar, a petició menorquina, l‘execució d’un parador a l’illa del Rei, el qual havia rebut informes favorables del Ministeri el 1963. L’Ajuntament de Maó, que l’any anterior havia adquirit l’illot al Ministeri de Defensa, el va cedir al d’Informació i Turisme perquè hi fes l’establiment, el qual n’acceptà la cessió el 1975.\nEl 1975 el subsecretari de Turisme, arran de la seva visita a Menorca va estudiar la ubicació des del lloc de Sant Antoni, que li va complaure. El mes de juny la televisió espanyola va realitzar un reportatge sobre el paratge i el seu entorn al port de Maó. L’agost un arquitecte del Ministeri va recórrer el terreny per fer un estudi sobre el projecte. La previsió era que l’establiment s’instal·lés en l’espai de l’antic hospital i tingués cinquanta habitacions. Es pensava esfondrar els edificis annexos i habilitar una piscina, però era necessari dotar l’illa d’aigua i electricitat. A la part de ponent es planejava construir un port esportiu amb cabuda per quaranta o cinquanta embarcacions i així seria el primer parador d’Espanya amb aquest equipament. El cost de les obres no estava quantificat, però s’estimava que seria molt elevat.\nEl tema va quedar en suspens pels greus problemes de contaminació del port, ja que Maó i es Castell no comptaven amb un sistema de sanejament. Així i tot, els anys 1977 i 1978 entitats com el Foment del Turisme van reiterar la petició d’un parador nàutic. Hi seguia jugant en contra la pol·lució de les aigües, així com l’acumulació de projectes de paradors a tot el país, en un moment de restriccions pressupostàries. El 1979 el Govern espanyol va declarar l’espai Monument Històrico Artístic i Arqueològic de caràcter nacional. Tanmateix, el 1985 el Ministeri va abandonar definitivament la idea i retornà la propietat a l’Ajuntament de Maó.\nDurant alguns anys, i fins a la seva clausura el 2011, es va demanar al Ministeri de Sanitat que cedís el Llatzeret per aixecar-hi el parador de turisme, aprofitant que les instal·lacions tenien un ús turístic (restringit als funcionaris) des de feia dècades.\nAltres iniciatives públiques d’allotjament\nL’administració també es preocupà per ampliar el ventall de l’oferta d’allotjament: el 1970 dos tècnics de la Direcció General de Promoció Turística van recórrer Menorca per explorar la possibilitat d’utilitzar les cases dels llocs, una idea que no cristal·litzaria fins trenta anys més tard. En un sentit més restringit, el 1969 va obrir les seves portes un club per a militars i forces de seguretat a la muralla del castell de Sant Felip, a la cala Sant Esteve; pocs anys després es faria un altre molt a prop, al port de Maó.\nEl metge de l’ambaixador. Una mirada calidoscòpica...\nHistòries del turisme de Menorca. El somni d’un p...\nHistòries del turisme de Menorca. Son Bou i els h...


TAC12 TV - La memòria d'un judici, 80 anys després\nLa memòria d'un judici, 80 anys després\nDimecres, 13 Setembre 2017 11:12\nHerminia Garcia ens explica la història del seu pare, sentenciat a mort pel règim franquista i afusellat a la muntanya de l'Oliva el 15 de juliol de 1939. Ens llegeix les últimes paraules que Isidre Garcia Ballester va escriure a la seva dona abans que s’executés la sentencia que el condemnava a mort. Era el 15 de juliol de 1939. Ara la seva filla, reviu aquest tràgic episodi rellegint una vegada més les cartes que el seu pare va fer arribar a la seva mare mentre estava confinat a la presó provincial de Tarragona. L’Herminia Garcia tenia quinze mesos de vida quan van executar el seu pare, condemnat per un delicte, deia la sentència, de rebel·lió militar. En explica que el seu pare va ser detingut quan va sortir del seu amagatall a València per conèixer la seva filla.\nIsidre Garcia va ser detingut i empresonat a la presó provincial de Tarragona el 20 d’abril de 1939 i va ser condemnat a mort el 12 de maig. El 15 de juliol va ser executat a la muntanya de l’Oliva. La seva filla ens mostra una de les cartes que el seu pare li va dirigir expressament a ella i que la seva mare li va ensenyar quan ella tenia ja setze anys. En ella Isidre Garcia li explica els motius del seu afusellament, vinculats essencialment, diu, al seu activisme com articulista a la Gaceta de la República o al diari Treball de Valls.\nLa dona d’Isidre Garcia va guardar amb cura el testimoni escrit dels últims dies de vida del seu marit . Un mocador i unes cartes custodiades en un pot són els testimonis que li van quedar per mantenir viva la memòria en una vida centenària. L’any 2010 ca celebrar al costat de la família els seus 100 anys de vida. Va ser mateix any que es va dignificar la fossa comuna del cementiri de Tarragona. Allí hi figura el nom d’Isidre Garcia Ballester. Ara la iniciativa de la Generalitat permet fer un pas més per honrar la memòria d’una generació que va tenir la necessitat de lluitar per les seves llibertats.\nMés en aquesta secció: « Acte institucional de la Diada a Valls Primera nul·litat d'un judici franquista a Tarragona »


Qui ha pagat el sopar de germanor del Barça? - XCatalunya.cat\nQui ha pagat el sopar de germanor del Barça?\nEl sopar es va celebrar en un conegut restaurant de la capital\nEl FC Barcelona està d’enhorabona. El club ha celebrat que la gala de lliurament de les Pilotes d’Or ha estat tenyida de blaugrana. Malgrat els mals resultats esportius del primer equip de la temporada anterior, Leo Messi es va endur el seu setè trofeu. Alexia Putellas va ser reconeguda com a millor jugador del món i Pedri es va endur la distinció al millor jugador jove. No hi havia cap dubte: gran temporada amb el Barça i amb la selecció del seu país.\nEl Barça ho va celebrar fent un bon sopar en un conegut restaurant de la capital, el Via Veneto. L’organització i el compte va anar a càrrec, precisament, de Pedri González, que va voler celebrar la seva renovació, el seu aniversari l el trofeu Kopa. És una mostra d’agraïment increïble que, a més, serveix per fer pinya i crear un clima de germanor fins a final de temporada.\nEll va ser el primer d’arribar. De seguida van arribar altres jugadors com Memphis Depay, Neto Balde i Òscar Mingeuza. Xavi Hernàndez i el seu germà Òscar van ser els següents. A continuació, van arribar la resta de jugadors, inclòs el Kun Agüero i, evidentment, Dani Alves, que tot i no vestir de curt, ja és jugador del Barça i ja rema a favor del club.\nL’àpat, a més, té lloc abans del partit davant del Bayern de Munich, un matx de caixa o faixa en què és imprescindible guanyar per evitar la mala notícia d’haver de disputar l’Europa League. Els de Xavi Hernàndez jugaran a un Allianz Arena buit (per les restriccions) davant d’un Bayern que no s’hi juga res, però a qui no li faltarà orgull. Ja ho va dir Thomas Müller, que la venjança que Robert Lewandowski no hagi guanyat la Pilota d’Or la pagarà el Barça.\nTags: Barça, sopar


L'hora d'omplir els estadis de banderes LGTBI - Toni Padilla\nL'hora d'omplir els estadis de banderes LGTBI\nExterior de l’estadi de futbol Allianz Arena, il·luminat amb els colors de l'arc de Sant Martí, Munic, Alemanya Alexander Hassenstein / Getty Images\nLa setmana passada molts clubs de futbol van canviar la seva imatge a les xarxes socials per reivindicar el Dia de l'Orgull. La bandera LGTBI va omplir les xarxes. La mateixa bandera que les autoritats hongareses no volien a la fanzone de Budapest durant l'Eurocopa. La mateixa bandera de l'arc de Sant Martí enretirada per guardes de seguretat a dos aficionats danesos a l'estadi de Bakú, a l'Azerbaidjan. És el camí: seguir portant aquestes banderes als estadis fins que ningú s'atreveixi a retirar-les.\nAlguns aficionats van respondre a les xarxes socials, allà on els covards i els ignorants se senten més còmodes, indignant-se amb els seus clubs de futbol. Un personatge responia indignat queixant-se que no existeix el dia de l'orgull heterosexual. Reivindicant ser respectat i tractat per igual. Impossible tractar algú tan ruc tal com tractes els altes. Qui demana un dia de l'orgull hetero hauria d'acceptar que sempre serà tractat de manera diferent, no per heterosexual, sinó per curt de gambals. No conec cap cas d'un aficionat heterosexual que entri a un estadi amb por de donar la mà a la seva parella, no fos cas que els agredeixin. No conec el cas de cap home heterosexual que aguanti estoicament, empassant-se la llengua, mentre insulten l'àrbitre amb crits com "Ets un hetero, que t'agraden les dones!" No conec el cas de cap futbolista que no s'atreveixi a dir públicament que li agraden les persones de l'altre sexe.\nEsclar que ens calen, les banderes de l'arc de Sant Martí als estadis. Als estadis i als carrers. El futbol segueix sent un dels espais més masclistes i més homòfobs de la nostra societat. I entitats com la UEFA no poden amagar-se darrere postures fàcils com "Nosaltres no fem política", ja que fer-ho és perdre una oportunitat de posar en evidència la vergonya dels governs, com els d'Hongria o l'Azerbaidjan, a qui no els cauen els anells per fer política amb l'esport. I si algú nega que aquests governs utilitzen l'esport per fer política, és un ignorant. La UEFA, com altres entitats, no pot quedar-se quieta intentant fingir ser equidistant.\nLa neutralitat, en casos com l'homofòbia o el racisme, no existeix. I tal com ja s'ha avançat bastant en la lluita contra el racisme i el masclisme al futbol, ara toca fer passos endavant en la lluita contra l'homofòbia. Mentre dos joves siguin agredits als nostres carrers per fer-se un petó, mentre un noi perdi la vida entre crits homòfobs, mentre la gent tingui por a presentar la seva parella, no es pot ser neutral. Cal omplir els estadis de banderes de l'arc de San Martí. Calen jugadors que s'hi sumin, a la lluita, com Goretzka. Com ja han fet tants agenollant-se contra el racisme. Cal decidir quin futbol volem, ja que serà un bon resum de la societat que volem.


Retallant paraules | Que tingui Grapa!\nFiled under: Uncategorized — ladescrizionediunattimo @ 23:11\nTags: Conferència d'Educació, Educació per la Ciutadania, Wert\nSembla una broma. El país s’enfonsa, els estudiants es manifesten, l’atur augmenta, les retallades continuen…, i pels polítics és més important la moralitat o immoralitat de l’assignatura Educació per la Ciutadania. Demà es durà a terme una Conferència d’Educació que, entre d’altres coses (com ara augmentar les taxes universitàries), reformarà el contingut de l’assignatura.\nEls problemes envers aquest tema venen de lluny: fa sis anys el PSOE va incloure Educació per la Ciutadania a secundària. Des d’un bon principi ja hi va haver rebombori i un fort rebuig entre l’oposició política i l’Església. El bisbe Cañizares va definir la matèria com “un atac més a la família”. Si l’assignatura li sembla a l’eclesiàstic un atac, què li semblaran les retallades en Educació, que perjudiquen el futur dels infants, o les dificultats cada vegada més grans d’accedir a una beca?\nDel contingut de la matèria en seran eliminats temes considerats ideològics i se n’esborraran els paràgrafs que no interessen. No hi veieu un cert paral·lelisme amb la censura franquista? Doncs res, que ja no hi trobarem referències a la xenofòbia, el racisme, l’homofòbia, l’antisemitisme o el sexisme. Saben un secret, polítics? Tapar-se els ulls davant les injustícies i les desigualtats del món no farà que aquestes desapareguin.\nL’assignatura, que l’any vinent passarà a dir-se Educació Cívica i Constitucional, inclourà ara nous temes com el de la importància “de la iniciativa econòmica privada” i, ja que està tan de moda la Llei Sinde, “el respecte a la propietat intel·lectual”. Això sí, res de conservar els paràgrafs sobre “la falta d’accés a l’educació com a font de pobresa”, perquè de pobresa, a Espanya, no en tenim, no.\nQuina importància té, en el marc actual de la crisi, una assignatura que tracta temes ètics que no fan mal a ningú? Els polítics no haurien de tenir ni temps de plantejar-se aquests canvis, enfeinats com haurien d’estar en resoldre tot el merder (perdoneu-me el mot) que han creat. Bé, deixarem que el ministre Wert segueixi jugant a crear-se enemistats. Repeteixo: tot plegat sembla una broma. Però no ho és.\nPaula Vidal Oliveras\nCrida l’atenció i té grapa. és interessant el joc que fa, i que segueix durant tot el text, entre les reformes de l’assignatura i les retallades per la crisi que duu a terme el govern.\nInici + Estructura del text i del seu contingut:\nL’inici està bé. Comença amb una frase curta i sentenciadora que fa que vulguis continuar llegint i a continuació, situa el lector i el tema a la situació actual i fa entenedora la primera frase.\nL’estructura és adequada. Dins de cada paràgraf connecta contextualització i informació amb la seva reflexió sobre el tema.\nAl final recupera la idea del principi, la de la primera frase, i hi afegeix una conclusió de punt i final.\nBon tema. Tot i que pot ser no és un tema amb gaire pes informatiu li serveix molt bé per lligar-lo amb el paper dels polítics i fer-ne una crítica.\nEstil de redacció:\nés un estil proper al lector i hi interactua directament i sovint amb preguntes.\nCom exposa la seva opinió al llarg del text. Valoració crítica.\nArgumentació. Comprensió. Extensió. Comentaris personals.\nL’opinió està ben repartida al llarg de tot el text, fent reflexionar el lector i qüestionant-se els fets.\nComentari per colordeparaula — 24 Mai 2012 @ 11:07


Acord de col·laboració entre l’Acadèmia Mèdica Balear i la Universitat de les Illes Balears\nPalma, 3 de maig de 2017\nD’una banda, el senyor Jordi Reina Prieto, president de l’Acadèmia Mèdica Balear (AMB), corporació de dret públic i filial de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques i de la Salut de Catalunya i Balears (Estatuts actualitzats i aprovats en assemblea general extraordinària el 5 de juny de 2012), amb el CIF G-61421418 i que té la seu al passeig de Mallorca, 42, Palma.\nI de l’altra, el Rector de la Universitat de les Illes Balears, Magnífic Senyor Llorenç Huguet Rotger, com a representant d’aquesta, segons el que estableixen la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d’universitats, modificada per la Llei orgànica 4/2007, de 12 d’abril, i el Decret 64/2010, de 14 de maig, pel qual s’aproven els Estatuts d’aquesta universitat, que té la seu a la carretera de Valldemossa, km 7,5, Palma.\nPRIMER. Les finalitats essencials de l’AMB es detallen als seus Estatuts:\n«Art. 45. L'AMB podrà dur a terme activitats científiques i culturals per iniciativa de la Junta de Govern o de les seccions especialitzades o societats adherides.\nLa Junta de Govern podrà no autoritzar aquelles activitats que, segons el seu parer, no s'atinguin a l'esperit de l'article 2n dels Estatuts de l'ACMCB o incompleixin algun apartat d'aquests Estatuts o del present Reglament.\n»Art. 46. Les activitats de l'AMB es regiran pel Reglament per a les activitats de l'Acadèmia Mèdica Balear, aprovat en la Junta de Govern de 4 d'octubre de 1994.\n»Art. 47. El president de la secció especialitzada convocarà junta general ordinària de la secció entre els mesos de maig i setembre de cada any. En aquesta s'haurà de decidir el programa bàsic d'activitats de la secció per al curs acadèmic següent.»\nTERCER. La UIB, dins l’àmbit de les Ciències de la Salut, compta amb la Facultat de Medicina, on s’imparteix el grau de Medicina, que té com a finalitat formar professionals amb els coneixements científics necessaris per fer activitats de promoció i manteniment de la salut, prevenció de les malalties i diagnòstic, tractament i rehabilitació de les persones amb problemes de salut.\nQUART. Ambdues institucions tenen objectius i interessos comuns i consideren convenient establir una possible vinculació en diverses matèries, arbitrant per a això una sèrie de mecanismes i instruments.\nLes parts ens reconeixem mútuament la capacitat legal necessària per formalitzar aquest conveni, d’acord amb les següents\nLa UIB i l’AMB es comprometen a fomentar el desenvolupament de projectes i experiències en matèries d’interès comú mitjançant l’execució de programes mutus, per tal de promoure, planificar i desenvolupar accions encaminades a fomentar la formació continuada amb l’estudi i el conreu de les ciències de la salut en tots els seus aspectes: humà, tècnic, social i cívic, tant en el vessant assistencial com docent i d’investigació.\nLes àrees en què podran desenvolupar-se les activitats de col·laboració o de cooperació poden ser:\nDocència i formació continuada\nPrevenció de malalties i promoció de la salut\nDivulgació de temes relacionats amb la medicina\nInformació sobre projectes d'interès comú a través dels seus mitjans de comunicació (pàgina web, butlletins periòdics, xarxes socials, etc.).\nEn concret, l’AMB es compromet a:\nPosar a disposició dels estudiants de la Facultat de Medicina la infraestructura i els mitjans tècnics, materials i humans necessaris per facilitar l’assistència i la participació en totes les seves activitats.\nAixí mateix admetrà sense limitacions tots els estudiants de la Facultat de Medicina que ho desitgin com a membres socis de l'AMB, als quals aplicarà una tarifa reduïda.\nL'AMB, a iniciativa pròpia o a instàncies dels estudiants de la Facultat de Medicina, organitzarà activitats científiques destinades específicament a aquests estudiants.\nPer la seva part, la UIB, a través de la Facultat de Medicina, es compromet a:\nPer a les activitats pròpies de l’AMB, cedirà de forma gratuïta l’ús de les infraestructures de la UIB, mitjançant la reserva prèvia corresponent i segons les disponibiltiats, sense que això suposi un sobrecost addicional per a la UIB.\nDonar a conèixer i fomentar entre els alumnes i professorat les activitats de l’AMB.\nFomentar que les seccions de l’AMB en què participin alumnes del grau de Medicina en formació puguin desenvolupar activitats externes de formació i divulgació social de temes relacionats amb la medicina.\nHi ha la possibilitat de poder desenvolupar de forma específica una addenda relacionada amb algun punt anterior o amb altres iniciatives que es considerin oportunes.\nEs constitueix una comissió de seguiment que serà formada per dos representats de cada entitat.\nEl present conveni entrarà en vigor a partir de la data de la signatura i tindrà una vigència d’un any, renovable automàticament pel mateix període si no es denuncia. La denúncia ha de realitzar-se amb una antelació de dos mesos respecte a la data inicial prevista de finalització o la de qualsevol de les pròrrogues.\nAmbdues parts, de comú acord, poden proposar la modificació o rescissió del conveni amb sis mesos d’antelació a la data prevista per fer-ho. En cas que l’acord marc es denunciï, es comprometen a acabar els projectes i les activitats que hi hagi en fase de realització.\nLes qüestions litigioses sorgides de la interpretació, la modificació, el desenvolupament i els efectes que es puguin derivar de l’aplicació del present conveni, les resoldrà la comissió de seguiment prevista. Si les parts no arriben a un acord, sotmetran les qüestions litigioses als òrgans de la jurisdicció competent amb seu a Palma, amb renúncia expressa a qualsevol jurisdicció que els pugui correspondre.\nI com a prova de conformitat amb el contingut d’aquest conveni i perquè tingui els efectes oportuns, les parts el signen al lloc i en la data indicats a l’encapçalament.\nPer l’Acadèmia Mèdica Balear,\nEl present acord el va aprovar el Consell de Direcció de data 4 d’abril de 2017 i el va ratificar el Consell de Govern en data 5 de maig de 2017, de conformitat amb el que estableixen els articles 24.2.24 i 147.2 dels Estatuts de la Universitat de les Illes Balears, aprovats pel Decret 64/2010, de 14 de maig (BOIB núm. 76, de 22 de maig).


Vivim un moment de canvi en el tractament de la biodiversitat i la conservació del nostre medi natural. Servisca com a exemple el projecte de reintroducció del trencalòs a la Comunitat Valenciana, un ocell necròfag de singular bellesa i el més escàs de la seua espècie a Europa. En certa manera, és la tornada a casa d’un vell amic, un peculiar voltor que exerceix un paper clau en la cadena tròfica, netejant la muntanya de detritus ossis. Al nostre territori es va extingir al segle xix, però s’ha recuperat en zones muntanyoses del nord d’Espanya i l’hem reintroduït al nord de Castelló, perquè torne a formar part de la nostra riquesa natural i que siga tan familiar per a la població de la zona com ho va ser en el passat.\nEl projecte no hauria estat possible sense la col·laboració d’institucions públiques i privades, entre les quals la Universitat de València, que l’ha avaluat científicament, i la implicació de socis locals. No sols es tracta d’un interès estimable i il·lusionant, sinó que va més enllà; forma part del nou paradigma en què treballem per a la conservació activa de la biodiversitat i dels ecosistemes que la sustenten.\nPartim d’una millora notable en coneixement de la biodiversitat des dels anys noranta, especialment a partir de l’elaboració dels inventaris i catàlegs d’espais i espècies, en virtut de les directives de la xarxa europea Natura 2000. Va ser un esforç formidable que ara continuem per a ampliar el coneixement sobre els valors naturals i el seu estat de conservació.\nEl Banc de Dades de Biodiversitat de la Comunitat Valenciana és la plataforma més gran d’informació actualitzada sobre la distribució d’espècies silvestres. Disponible en línia amb un alt nivell de precisió geogràfica, és el segon proveïdor espanyol de dades a la plataforma Global Biodiversity Information Facility.\nComptem amb un altre element diferencial, com a país relativament petit, antropitzat i degradat. Potser per això, col·lectivament no hem arribat a assumir la necessària consciència dels molts valors, tant en fauna com flora –encara que sí dels espais i paisatges– dels quals enorgullir-nos. Tendim a veure’ns en la perifèria de la conservació de naturalesa, però hem de resituar-nos en el centre. Els nostres valors naturals, sovint poc visibles o reconeguts per la societat, ho mereixen.\nHem de valorar la diversitat pròpia de la Comunitat: espècies de flora i fauna que, amb la seua companyia, enriqueixen els nostres paisatges i patrimoni. Reivindiquem la tornada a casa o una major presència d’algunes, emblemàtiques i escasses, que en el seu moment van ser abundants. Que se’n van anar o estan a punt d’anar-se’n. Volem tornar a gaudir del vol del trencalòs sobre les nostres muntanyes, com a estendard d’aquest nou paradigma en la percepció i tractament de la nostra biodiversitat. I no serà l’únic.\nA més, l’interès en la reintroducció d’aquestes espècies va més enllà de la seua bellesa o del valor ecològic o científic que atresoren; ha de servir per a reforçar la protecció i conservació de l’entorn a repoblar: ecosistema i espècie es necessiten per a prosperar i sobreviure.\nLa tornada a la seua terra, com un amic que va emigrar temps arrere, és una metàfora del que significa la conservació activa: la producció de naturalesa. Una altra manera de plantejar el territori, superant l’aparent dicotomia entre producció i conservació, mitjançant la recuperació de fauna emblemàtica i dels seus paisatges, que oferisca alternatives a la població local, per a revitalitzar les comarques d’interior i enfortir l’orgull de pertinença al territori, viu i divers, amb riqueses naturals que generen coneixement, paisatge i vida.\nbiodiversitatPaís Valenciàreintroducció d'espècies\nEl Temps de Mètode Notícies Focus verd


Notes de bibliofília catalana: Antoni Palau i Dulcet, memòries d’un llibreter català\nPortada i retrat de l’autor, Antoni Palau i Dulcet, Memòries d’un llibreter català\nEl títol d’aquesta obra en el meu entendre hauria de ser: memòries d’un bibliòfil, bibliòman, bibliògraf, bibliosof i apassionat amb tot el que té alguna relació amb el món del llibre, el fet de que amés fos llibreter, és del tot circumstancial, fou el recurs fàcil de guanyar-se la vida amb el que més l’hi agradava. Antoni Palau i Dulcet (Montblanc 1867 – Barcelona 1954) fou un d’aquells homes que sense fer soroll deixà empremta. La seva obra és de referència mundial per la catalogació de tots els llibres de parla hispana des de la invenció de l’impremta fins el segle XX. però avui només parlarem del seu voluminós i rar llibre de memòries.\nMontblanc ha donat a la nostra terra dos grans homes del món del llibre, Josep Porter, de qui ja hem parlat i més endavant hi tornarem, i Antoni Palau de qui avui mostrem la seva obra més intima, les memòries d’un Llibreter Català. Aquesta obra de 581 pàgines relata una vida d’investigació i amor cap als llibres, amb milers d’anècdotes i encara més dades relacionades amb el tema. La lectura d’aquestes memòries hi ha moments que es fa més feixuga que les tones de llibres que s’hi citen, però també hi ha altres passatges que amb la vivacitat i l’ humor característics de l’autor, ens obliguen a trinxar-nos de riure dins la soledat lectora. Antoni Palau amb sortides del seu temps vigents encara avui, relata tot el saber d’una vida amb tot el que atresorà de coneixements fins a mitjans del segle XX. Ja en la primera pàgina, en la justificació de tiratge ens trobem una petita broma editorial fent esment a la sinceritat de l’autor, a qui no se’l ha atrapat mai dient cap mentida, cosa que no implica que no en digués, ja que el text n’és ple!. A la pàgina següent, on s’haurien d’inscriure els drets d’autor, ell, fent broma de lo ruïnós que l’hi ha estat l’edició dels 300 exemplars d’aquesta obra, repta a qui vulgui copiar-la o reeditar-la que ho faci. Si més no l’hi em pres la paraula, sense cap mena d’escrúpol reproduïm la dedicatòria i la justificació de tiratge per la seva originalitat, només dignes d’ algú amb el caràcter i la passió d’Antoni Palau i Dulcet.\nJustificació de tiratge de les Memòries d’un Llibreter Català d’Antoni Palau i Dulcet\nAra bé, no tot és humor en aquestes pàgines, també hi ha molta destrucció, malbaratament de patrimoni i mostres de verdadera ignorància, en resum: un autèntic reflex de la societat. Però el més trist i crec que hi cal reflexionar, és exclusiu del meu exemplar, cap dels altres 299 tenen la deshonra d’haver estat dedicats per l’autor als seus nets i no haver sigut llegits fins vuitanta anys més tard. Aquesta sacrílega profanació m’ha tocat a mi, el llibre encara era intons quan va arribar a les meves mans, ningú havia obert els plecs del llibre, fet que evidencia que cap net tingué el menor interès en les memòries de l’avi. Ha calgut algú altre amb les mateixes inclinacions que l’autor per poder llegir i apreciar la seva obra.\nÉs molt trist, però les herències rares vegades són merescudes, la millor és el coneixement transmès directament de generació en generació, però ja fa temps que ens em carregat l’estructura social que ho feia possible, ara són pocs els contactes intergeneracionals pròxims estadísticament parlant. Un exemple en seria el d’aquest llibre, rares vegades en l’actualitat els nets hereten les passions dels avis, hi ha d’haver molt contacte, i cada vegada n’hi ha menys entre generacions. Les afinitats familiars queden relegades amb la nova manera de concebre la societat, amb els nous mitjans de comunicació i les afinitats estratificades per franges d’edat, tot plegat vulguem o no comporta un empobriment cultural. De fet he de confessar que he aprés molt de companys de la meva edat, però ho he fet mil vegades més dels més grans i sorprenentment també dels més joves, però en el món en que vivim poquíssima gent tindrà ganes d’aprendre de les memòries d’un mort, encara que la seva vida fos més útil que la de mil vius. Les memòries són la manera que tenim de transmetre el que em viscut als que han de venir perquè n’aprofitin alguna cosa, però si no s’ho han de llegir poc servei els farà. De totes maneres la màgia de la paraula escrita precisament rau en això: un món esperant algú que el descobreixi, en un somni adormit esperant que algú el desperti. La fe en l’home de qui posa les paraules sobre el paper esperant despertar alguna cosa a algú en algun moment és el somni de no deixar morir les idees, però malauradament queda demostrat que la vida sempre és espera.\nAntoni Palau i Dulcet diu que amb els 300 exemplars de les seves memòries en tindrà per tota la vida, seixanta dos anys després de la seva mort i vuitanta un després de l’edició del llibre de les seves memòries encara espera que els seus nets ho llegeixin, per sort ara és un llibre buscat entre bibliòfils i encara hi ha algú que el llegeix...\nDedicatòria autògrafa d’Antoni Palau als seus nets.\nPublicado por Hannibal Climent i Domènech en 3:55


MONTCADA POST...: L'ANY 1934 LA PREMSA BARCELONINA DEIA AIXÒ DE MONTCADA\nUn article molt interessant i sobretot un comentari del article encertadissim del Ricard Ramos.\nAmb poques paraules explica les causes mes importants que van donar lloc al conflicte de la guerra civil .Unes causes que venien de lluny, molt abans dels anys de la república i que segurament podrien remuntant-se a principìs del segle XIX, del fracàs de la instauració d'un règim lliberal i la manca d'una revolució industrial com es va donar a Angleterra o França.\nA partir d'aquí el dasastre va arribar amb la guerra civil on els més debils van pagar les consequències , la gent treballadora i els petits comerciants, els membres de base de l'església, els jornalers i militants de partits i sindicats , el soldats del exercits.\nTot plegat una tragedia tan gran que encara omple pàgines i pàgines. I Montcada , aquell poble tan heterogeni on convivien rics i pobres, gent del camp i propieataris, terratinents i industrials, estiuejants i masovers, va patir cruelment aquells episodi d'histèria colectiva.\n7 de febrer de 2012 a les 15:40:00 CET


Bolets al Penyagolosa - Esplai Viatges\nBolets al Penyagolosa\nCaçadors de bolets al Penyagolosa. El Penyagolosa amb els seus 1.813 metres és un simbol del territori valencià, és la nostra muntanya màgica amb la seua silueta inconfusible. Fruit de la seua varietat botánica i de la seua elevada humitat, posseix unes magnifíques condicions per creixer una gran quantitat i varietat de bolets. El Massís del Penyagolosa, compartit entre els termes de Vistabella del Maestrat, Xodos i Villahermosa del Río, a més a més, alberga una gran riquesa patrimonial (arquitectura de la pedra en sec, gastronomia, història, poblets amb gran encant, etc.) A.Ll.\nCategoria: Viatges realitzats Tardor\n18 D’OCTUBRE: VALÈNCIA – VISTABELLA\nEixida a les 8:00 h des de l’Institut Lluís Vives, vorera del Carrer de Xàtiva de València cap a Atzeneta del Maestrat. Passarem el matí “caçant” bolets pels boscos del Penyagolosa acompanyats d’una experta micòloga local. Dinar a Vistabella del Maestrat, visita al poble i temps lliure. Sopar lliure i allotjament en cases rurals.\n19 D’OCTUBRE: SANT JOAN – VALÈNCIA\nDesdejuni i inici d’una ruta des del santuari de Sant Joan al voltant del Penyagolosa. Es tracta d’una ruta sense dificultats malgrat que s’ha de superar un desnivell important (possibilitat de quedar-se buscant bolets). Arribada de nou al Santuari i eixida cap a Atzeneta per a dinar.\nDegustació de cuina del Maestrat amb bolets preparats per la nostra experta i tornada a València.\nENS ACOMPANYARÀ: Jordi Cortina.\nINSCRIPCIÓ: a partir de l’1 de setembre.\nAutobús des de València, allotjament en establiments de turisme rural de qualitat, dinar especial amb els bolets que hem agafat i assegurança de viatge.\nportar calçat i roba adequada (botes), motxilla, cistella i una navalla.\nSigues el primer a opinar “Bolets al Penyagolosa” Cancel·la les respostes\n(DEL 12 AL 15 D’OCTUBRE)LES VALLS D’ÀNEU, UNA JOIA A LES ALTURES\n375,00€ Llegir més


Un document, inèdit fins a la data, reflecteix com les inversions en polítiques socials no superen el 16% del total sol\_·licitat\n20/02/2015 - 15:25h\nEn concret, el departament d'Andreu Mas-Colell ha fet arribar al Ministeri d'Economia una relació de 185 projectes a Catalunya que requeririen inversions de 6.809 MEUR en el període 2015-2017. La principal partida és una inversió de 1.585 MEUR —al llarg de tres anys— per fer les obres del corredor ferroviari mediterrani. La segona es tractaria del desplegament de serveis tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) de la Generalitat, amb una inversió de 344,7 MEUR, també en els tres propers anys. El bronze seria per la construcció del tram central de les línies L-9 i L-10, que compta amb 12 estacions, moltes d’elles amb les obres aturades des de fa anys i amb milions d’euros de sobrecost.\nMés enllà del criteri seguit per la Generalitat, una de les crítiques apunta a la manca de transparència, ja que el govern ha elaborat el llistat amb propostes d’agents privats i públics del país, però sense un debat obert sobre quins sectors calia reforçar. Segons els ecosocialistes es tracta d’un llistat de beneficiaris que titllen "d'opac i arbitrari", ja que només afavoreix empreses "amigues" com Telefónica, Vodafone, Indra o Endesa i lamenten que s'hagi fet sense cap procés participatiu i "fent cas" del que manava el govern espanyol.\n#1 Fina Casals Font\n| 01/03/2015 - 11:36h\nAquí falta els contractes opacs de les autopistes amb FERROVIAL i ABERTIS, que estan sagnant Catalunya.


La CGT denuncia manca de protecció per a les treballadores del SAD de l'Ajuntament La CGT denuncia manca de protecció per a les treballadores del SAD de l’Ajuntament – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nLa CGT denuncia manca de protecció per a les treballadores del SAD de l’Ajuntament\nEl sindicat diu que al Servei d'Atenció Domiciliària no tenen "equips de protecció individual" pel coronavirus\nRedacció 16/03/2020 12:57 pm\nToc d’atenció de la CGT a l’Ajuntament de Barcelona. La Confederació General del Treball de Barcelona ha denunciat la manca de “mesures específiques” per a les treballadores del SAD, el Servei d’Atenció Domiciliària. Aquest servei de l’Ajuntament va adreçat a les persones que, per raó d’edat, dependència o discapacitat tenen limitada l’autonomia. En aquest sentit, CGT ha recordat que les treballadores “ja de per si, explotades i sense formació específica” s’han de desplaçar en transport públic i entren i surten de domicilis sense els equips de protecció individual “necessaris”.\nQue el SAD es mantingui obert és perquè el decret d’alcaldia ha considerat “essencials” els serveis de seguretat, neteja, sanitaris i socials ha posat a treballar als seus espais laborals habituals el 44% de la plantilla, mentre que la resta està fent teletreball. La CGT diu que les treballadores del SAD només “han rebut un missatge d’agraïment de l’alcaldessa de Barcelona en lloc d’equips de protecció individual”.


“Treballem per a què les dones reconeguin el seu dret a decidir quina vida volen” - Personal - alandar\nCom a indígena, visqué la violència de l’exili a Mèxic a causa del duríssim conflicte armat viscut al seu país, Guatemala, durant trenta anys. Després, amb a penes 18 anys, visqué la violència d’un espòs indigne, d’aquells el qual el quocient intel•lectual no va més enllà del “O ets per a mi o no ets per a ningú”. Aquestes dues experiències marcaren profundament la vida de la Raquel Vásquez, coordinadora de l’Alianza de Mujeres Rurales, que passà de la “resignació” a la lluita activa pels drets de les dones. Són ja 18 anys d’esforç. En una recent trobada celebrada a Madrid, organitzada per Intermón Oxfam, ha compartit les seves experiències i les de les dones guatemalenques per aconseguir els seus drets.\nQuè és l’Alianza de Mujeres Rurales?\nÉs un espai de convergència, que ens permet anar juntes a proposar canvis no només cap a fora, sinó també cap a dins, cap a nosaltres mateixes. Per això tenim una estratègia: la formació política integral, que va des de la sanació i el creixement personal fins a la investigació que ens permet descobrir la nostra realitat actual.\nCom s’arriba a ser una líder?\nPrimer prenent consciència de les situacions, després capacitant-se i coneixent els drets que tenim com a persones i com a dones. Quan vaig començar a conèixer els meus drets em vaig adonar que podia haver estat lliure, sense manipulació i sense por. Aquesta presa de consciència em va portar a lluitar amb altres dones perquè arribessin a aquesta mateixa conclusió. Així vaig participar durant un any en una de les primeres escoles de formació de líders comunitaris. Tota aquesta experiència em va anar donant confiança en mi mateixa, reconeixent que podia ser una altra persona.\nLa dona guatemalenca coneix els seus drets?\nHem avançat, però no totes són conscients que tenen els seus propis drets i que no han de suportar una vida de violència. Aquí comença el paper de les qui hem superat aquesta situació, fent-les veure que no han de suportar una vida marcada per la violència a la pròpia llar, ja sigui pels pares, el marit, els germans o els sogres. Treballem per a què vagin reconeixent el seu dret a decidir quina vida volen portar.\nQuin diria que és el dret més violat al seu país?\nEl punt més greu és el dret a decidir per ella mateixa, perquè -a la fi- engloba tots els altres drets. El fet de no poder decidir passa per no participar en l’educació, per no accedir a la salut, per no assentar a la terra, que a Guatemala és el mitjà de vida més fort. Per tot això, la dona no és reconeguda en tot el que fa.\nUn sistema que divideix\nQuina és la situació de la dona guatemalenca?\nS’ha de resaltar que la dona indígena i camperola és la que menys oportunitats ha tingut en totes les facetes de la vida. Però això no treu que ens n’adonem que totes les dones, la rural i la urbana, tinguem les mateixes problemàtiques. En termes de violència totes patim la mateixa, estem marcades per ella. El sistema mateix ens ha dividit per ètnia, per formació, per classe social, amb el que hem aconseguit posar en comú la problemàtica que vivim pel fet de ser dones.\nQuins obstacles els posen?\nA Guatemala un dels majors obstacles és la repressió política. Les lleis no garanteixen el dret a decidir. Ara que les dones hem avançat una mica en els espais de presa de decisions a nivell local i regional, ve la repressió. El treball que realitzen les dones en defensa de la vida, el territori, la terra, la participació, no és reconegut. Els obstacles són tan forts que els pocs espais que es varen guanyar amb els Acords de Pau, el Govern els “bota”.\nAixò indica una baixa qualitat democràtica?\nCap a fora, Guatemala és una democràcia “pintada”, però cap a dins no sé si podem anomenar-la democràcia. S’ha de millorar moltíssim en drets humans, justícia, repartiment de la terra…\nLes dones influeixen políticament malgrat tots aquests entrebancs?\nCrec que sí. Hem avançat malgrat els grans obstacles. Les dones estem lluitant. Possiblement no tinguem grans resultats, però organitzativament estan molt marcats els esforços. Estem recuperant els coneixements ancestrals en sobiraria alimentària i estem arribant als espais de poder a nivell local. Va a poc a poc, però segur, perquè tenim molt clar que el que volem són canvis per a nosaltres i per a la família.\nQuin és el gran repte?\nReconèixer que hem d’arribar a altres espais, però per nosaltres mateixes, per exemple, volem fer canvis a la salut, però que sigui per a nosaltres; en educació, però per a nosaltres; en la possessió de la terra, però per a nosaltres, que sempre hem estat les que menys oportunitats hem tingut.\nAbans ha esmentat la sobirania alimentària, com està el tema?\nCrec que hem de treballar molt, perquè la mera veritat és que a Guatemala hi ha una gran reconcentració de la terra per a la sembra de monocultius, l’extracció minera, les hidroelèctriques. Estem nedant contra corrent d’aquelles grans polítiques extractives del Govern i les empreses. El Govern planteja l’agricultura familiar, quan nosaltres proposem l’agricultura sostenible, a més a més de l’agroecologia i la sobirania alimentària. Un altre problema és que en l’agricultura familiar la dona en queda exclosa. On queda tot el treball que la dona fa a la selecció de llavors, preparació de la terra, de sembra, de collita…?\nEn la lluita diària, de qui reben suport?\nRebem suport de la cooperació que s’identifica amb les nostres lluites, com ara Oxfam. No ens agrada rebre finançament del Banc Mundial o del Govern que, a costa de la vida de les persones, ens volen tornar quelcom. Cuidem molt que els fons siguin molt transparents.\nHi ha relleu en el lideratge?\nSí que n’hi ha. En aquests moments promovem la participació de dones joves i que s’involucrin en el procés homes. Tenim la política que les joves vagin assumint càrrecs des d’allò local fins a allò nacional i així seguir el treball pels drets de les dones.