La UAB llança un crit d’alerta i exigeix al Govern que inverteixi per evitar el “deteriorament” de les universitats - Social.cat\nLes columnes del campus de la UAB | UAB\nFeia una setmana que la rectora de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), Margarita Arboix, havia convocat “de forma extraordinària” el claustre, el màxim òrgan de representació, amb un únic punt a tractar que neguitejava la comunitat del campus: la situació econòmica de la institució. Aquest dijous, la notícia ha caigut com un gerro d’aigua freda. La rectora ha llançat un crit d’alerta davant el greu dèficit que arrosseguen les universitats i ha reclamat al Govern que inverteixi per evitar “el seu deteriorament”. També li demana que repensi de forma urgent el model de finançament per garantir el funcionament diari de les facultats. La comunitat educativa del centre no descarta mobilitzacions si la situació no es reverteix.\nArboix ha admès que, malgrat “seguir escrupolosament una política d’equilibri pressupostari”, la UAB ha hagut de tancar el darrer any 2018 amb un dèficit de 3,2 milions d’euros. De fet, ha recordat que des de les retallades del 2011, la UAB ha perdut més de 20 milions en inversió al centre. A més, del Pla d’Inversions Universitàries el 2011 rebia 19,2 milions i enguany només n’ha rebut 2,6.\nA la greu situació econòmica i a la manca d’inversió, la gota que ha fet vessar el got han estat uns pressupostos prorrogats per a aquesta legislatura, el cas omís que està fent el Govern a la ILP per reduir les taxes universitàries i al procés judicial que hi ha obert contra nou estudiants per la manifestació de l’11 de maig del 2017 a favor de la reducció de les matrícules, als quals se’ls demana fins a 36 anys de presó.\n“Les retallades no s’han revertit i això ha provocat un estancament en la renovació de les plantilles i una reducció en la inversió en manteniment dels edificis i les infraestructures necessàries per a la recerca i la docència”, alerta la universitat que, malgrat tot, continua sent ben valorada a tots els rànquings internacionals en qualitat docent.\nEn concret, ha avisat la rectora que, com que la universitat no pot renovar el professorat, que té congelades les places des de fa anys, la mitjana d’edat de la plantilla fixa de docents és de 57 anys. Alerta també que dels 1.500 professors fixes que té la UAB només 32 tenen menys de 40 anys.\nLa resta són professors associats o doctorands, en condicions laborals precàries i amb un seguit de millores en l’Estatut del Personal Investigador en Formació que no acaben de complir-se, motiu pel qual es van manifestar fa tan sols uns dies. En aquest sentit, Arboix ha demanat més temps per poder aplicar les millores i ha anunciat que la UAB ha recorregut aquesta normativa, perquè considera que s’ha fet “a traïció i sense partida pressupostària”.\nA més, la UAB assenyala que ha hagut de pagar, en l’exercici del 2016, 1,8 milions d’euros degut a l’increment retributiu de l’1% que no va ser compensat per la Generalitat i que “ha arrossegat els anys següents”. També ha hagut d’assumir, amb retallades greus en la inversió pública, els augments en les cotitzacions de la Seguretat Social.\nAixí mateix, el personal d’administració i serveis és deficitari, “amb les conseqüents tensions a les estructures i la necessitat de dignificar els llocs de treball”, denuncia Arboix. En concret, ha explicat la rectora en el claustre, per a sorpresa de molts dels seus membres, que ara mateix una part de les nòmines del professorat s’està fent a costa d’endeutar la institució amb crèdits bancaris.\nUnes instal·lacions difícils de mantenir\nAl seu torn, la UAB també alerta que no pot mantenir els edificis i les infraestructures i fixa en vuit milions anuals el que necessitaria per fer un bon manteniment dels més de 500.000 metres quadrats que té el campus, i que estan valorats en 400 milions d’euros. Denuncia la rectora que, en canvi, rep “poc més de dos milions anuals” i que la Generalitat, “per requeriment notarial”, està ja informada d’aquesta situació, sense que l’hagi revertit.\nTambé està tenint dificultats la UAB per fer front als increments de preus dels bens i serveis. Com a exemple, la rectora ha esmentat l’esforç que durant el 2018 ha hagut de fer en estalvi energètic. “Aquest esforç, amb els preus del 2017, hagués suposat un estalvi econòmic de 700.000 euros. En pujar el preu de l’energia durant el 2018, malgrat l’estalvi, s’ha incrementat la despesa en 540.000 euros”. També ha recordat que, com que la UAB és un campus, ha d’assumir quatre milions cada any en asfaltat, senyalització, clavegueram, servei d’autobusos, il·luminació o manteniment dels espais verds.


El Monestir de Vallbona de les Monges serà l'escenari exclusiu de la 4a edició del cicle 'La Pedra Parla' - Nova Tàrrega\nDijous, 26 de juliol de 2018 a les 15:15h\nEl claustre del Monestir de Vallbona | Carme Ribes Moreno\nEl Claustre del Reial Monestir de Santa Maria de Vallbona de les Monges serà aquest any l’escenari exclusiu del cicle La Pedra Parla una aposta musical d’alta qualitat artística amb tres concerts el cap de setmana del 4 i 5 d’agost. El cicle, que aquest any arriba a la seva 4a edició, està organitzat per l’Agència Catalana del Patrimoni Cultural del Departament de Cultura i té per objectiu potenciar l’activitat cultural del territori en espais singulars com són els monuments.\nEl Monestir de Vallbona de les Monges, elegit Monument Favorit dels Catalans aquest 2018, és una de les joies del gòtic religiós català. El cicle ‘La Pedra Parla’ porta fins aquest convent cistercenc un cop l’any la música dels millors compositors de la mà dels millors intèrprets. La música compartirà protagonisme doncs amb el silenci de la comunitat religiosa femenina que l’habita. Amb 800 anys de presència monàstica ininterrompuda, el Monestir de Vallbona, fundat el s. XII, és el tresor més desconegut i sorprenent de la Ruta del Císter.\nDissabte, 4 d’agost, 19.30 h. Ensemble O vos Omnes. En el concert inaugural del dia 4 d’agost a les 19.30 podrem sentir el jove conjunt vocal i instrumental O vos Omnes, amb un programa barroc protagonitzat per Charpentier i amb la interpretació de l’oratori més influent de la seva època: La història de Jefté, de Carissimi. El concert estarà dirigit per Xavier Pastrana, director i fundador de l’Ensemble.\nDissabte, 4 d’agost, 22.00 h. Josep Maria Colom. Amb el segon concert, també el dissabte dia 4 a les 22.00 h rebem la visita de Josep Maria Colom, un dels pianistes més reconeguts de la seva generació, amb un programa centrat en dos autors fonamentals en la història de l’instrument: Debussy -del qual es commemora el 100 aniversari de la seva mort- i Chopin, amb la interpretació de la seva segona sonata.\nDiumenge, 5 d’agost, 22.00 h. Anna Moliner i Jordi Domènech. En el seu tercer concert, ‘La Pedra Parla’ canvia completament d’ambient amb un concert especialment pensat pel festival amb la meravellosa actriu i excel·lent soprano Anna Moliner, acompanyada per Jordi Domènech al piano i amb un programa desenfadat que evoluciona des de la música de Mozart fins al musical de Broadway.\nEl públic que assisteixi al concert també pot aprofitar l’avinentesa per fer una visita guiada el diumenge dia 5 al Monestir. Durant la visita podran descobrir el nou espai museogràfic “Santa Maria de Vallbona; el monaquisme femení” que explica, amb la veu i la mirada femenina de la comunitat de monges, els fonaments espirituals del monaquisme cistercenc i la història del monestir de Vallbona que va començar a finals del segle XII. Un monestir de dones cultes, on es treballava. Alhora, explica i exposa per primera vegada al públic el gran tresor del monestir: la Farmàcia i la seva col·lecció d’atuells, considerada la millor d’època moderna que es conserva a Catalunya.\nLes entrades i abonament al cicle es pot adquirir en línia a www.codetickets.com.


L’Ajuntament de Girona potencia la difusió de l’oferta de cursos de català per a persones adultes - Ajuntament de Girona\nCoincidint amb el període de matriculació de setembre, l’Ajuntament de Girona ha editat i distribuït en els principals equipaments de la ciutat un tríptic amb els cursos de català per a adults que s’ofereixen actualment a Girona. Al document s’hi faciliten les dades de contacte dels organismes i les entitats que els imparteixen, actualitzant tota la informació des de la última edició que s’havia fet d’aquest tríptic el 2013. El llistat d’organismes està format per el Servei Local de Català de Girona, el Centre de Formació d’Adults de Girona, el Centre de Formació d’Adults Nou de Girona, l’Escola Oficial d’Idiomes i el Servei de Llengües Modernes de la Universitat de Girona.\nD’entre aquests, cal destacar el Servei Local de Català de Girona (Consorci per a la Normalització Lingüística), que aquest mes de setembre posa a disposició 660 places per aprendre català: 340 de nivell bàsic, 120 d’elemental, 85 d’intermedi, 90 de suficiència i 30 de nivell superior.\nAl fullet, també hi ha les dades dels centres que imparteixen cursos d’alfabetització (Centre de Formació d’Adults de Girona, Àkan, Càritas i Creu Roja) i informació dels cursos en línia Parla.cat i del programa Voluntariat per la llengua.\nL’objectiu del tríptic és donar a conèixer, d’una manera clara, els llocs on es pot anar a aprendre llengua i quina oferta tenen els usuaris; per això, els organismes i les entitats formadores estan localitzats en un mapa.\nPer fer-lo més entenedor encara, cada curs de català es relaciona amb el nivell corresponent del Marc europeu comú de referència per a les llengües (MECR) i amb el certificat oficial de la Direcció General de Política Lingüística.\nL’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, ha defensat aquestes accions com a vehicle de dinamització i suport a la llengua. “És important fer pedagogia en l’ús del català per dos motius. Primer, perquè és una eina que facilitarà la integració de les persones nouvingudes al nostre país, i, segon, perquè hem de promocionar l’ús de la nostra llengua per motius culturals i identitaris entre els col·lectius en què està menys implantada, com fan tots els països del món”.\nFinalment, el tríptic es presenta amb el missatge “Aprèn català a Girona” escrit en diverses llengües (romanès, rus, ucraïnès, xinès, amazic, àrab, urdú o panjabi) perquè pugui arribar a persones d’altres procedències.\nPodeu consultar més informació al web www.girona.cat/catala - www.cpnl.cat/girona\ndocument pdf Cursos de català a Girona 1479.6 KB


SERVEIS TIC | Consell Comarcal del Baix Penedès\nSERVEIS EN TECNOLOGIES DE LA INFORMACIÓ I LES COMUNICACIONS\nInformació general i introductòria\nServeis que oferm als ajutaments\nCom poden els ajutaments fer ús del servei?\nCom actuar davant d'una incidència tècnica?\nCom demanar assessorament tècnic o encarregar un projecte?\nQualitat i indicadors del servei\nEn la societat actual, les tecnologies de la informació i es comunicacions han esdevingut infraestructures bàsiques per a les organitzacions pels serveis que produeixen, com en èpoques passades ho van ser la mecanització de les oficines, la utilització de màquines o la millora de la xarxa viària. Sense un ús adequat i professional d’aquesta eina, la capacitat real d’una organització per a assolir nivells de qualitat en la seva producció esdevé molt minvada i amb grans dificultats de resposta a la competència de la resta d’operadors.\nLes tecnologies de la informació i les comunicacions, a banda de ser una eina per organitzar-se i produir serveis, són el vincle amb la Societat de la Informació, tal com antigament les vies de comunicació ho van ser en relació amb els centres generadors del progrés tècnic, intel·lectual, científic i econòmic, generalment radicats a les grans ciutats. Avui en dia, romandre desconnectat de la Societat de la Informació suposa despenjar-se del progrés social i de la principal xarxa de propagació del coneixement.\nSERVEIS QUE OFERIM ALS AJUNTAMENTS\nServei de suport, seguretat i enginyeria en TIC: aquest servei pretén proporcionar un manteniment integral dels recursos TIC (maquinari i programari) de l’ajuntament.\nManteniment preventiu dels dispositius i aplicacions TIC de l’ajuntament i les seves configuracions. En modalitat presencial i telemàtica.\nManteniment correctiu dels dispositius i aplicacions TIC de l’ajuntament i les seves configuracions. En modalitat presencial i telemàtica.\nAtenció als usuaris per e-mail o per telèfon quan es consideri necessari.\nAnàlisi i disseny de solucions TIC i redacció de projectes si s’escau.\nSeguretat de dispositius i xarxa.\nServei de desenvolupament web: desenvolupament de pàgines web per als ajuntaments.\nMigració d’informació d’un web a una altra.\nIntroducció, modificació o eliminació d’informació a la web.\nGestió de dominis.\nServei de contractació menor i redacció d’informes i plecs tècnics en matèria TIC:\nRedacció de plecs tècnics per a contractacions en l’àmbit de les TIC.\nRedacció d’informes tècnics en l’àmbit de les TIC.\nTramitació de contractes de compra menor i redacció dels informes pertinents en l’àmbit de les TIC.\nSeguretat ENS (Esquema Nacional de Seguretat): implementació i manteniment de l’ENS a l’ajuntament.\nSeguiment i assessorament en el seguiment de la confecció de la documentació de l’ENS. Seguiment i control de l’empresa que duu a terme l’estudi i projecte de l’ENS.\nExercir els rols de responsable de seguretat i responsable del sistema de l’ENS.\nImplementació del pla d’acció, vetllar perquè s’implanti correctament i en els terminis establerts.\nVetllar per tal que es compleixi la seguretat i s’apliqui.\nCOM PODEN ELS AJUNTAMENTS FER US DELS SERVEIS?\nEls ajuntaments interessants en fer ús dels serveis descrits, ho poden fer signant el conveni SITAC amb el Consell Comarcal del Baix Penedès. Aquest conveni estableix les condicions de col·laboració i vetlla per la confidencialitat i seguretat de les dades tractades mentre es dguin a terme les tasques d'enginyeria o manteniment que l'ajuntament demani als tècnics del consell.\nDavant una incidència tècnica, el personal de l'ajuntament, per sol·licitar el suport dels tècnics del consell,ho podrà fer d'una de les dues maneres següents:\nDavant d'una incidència normal: escrivint un e-amail a suport.tim@baixpenedes.cat, especificant el nom de la persona que demana l'assistència, un telèfon de contacte i descrivint la incidència. Seguidament un dels nostres tècnics cotactarà amb el peticionari.\nDavant d'una incidència urgent: trucant al cap del Departament de Tecnologia i Manteniment al 663.197.472. S'entendrà que una incidència és urgent quan causa que una o més persones no puguin treballar amb els seus dispositius.\nSi es desitja demanar assessorament tècnic, es procedirà escrivint un e-amail a tim@baixpenedes.cat, especificant el nom de la persona que demana l'assessorament, un telèfon de contacte i descrivint breument la necessitat. Seguidament un dels nostres tècnics contactarà amb el peticionari. En cas que la consulta sigui urgent, es pot trucar al cap del Departament de Tecnologia i Manteniment al 663.197.472.\nEn cas de sol·licitar un projecte, es demanarà a través de la seu electrònica per mitjà del següent tràmit:\nSol·licitud de projecte tècnic en matèria TIC\nEspai per als indicadors del departament, si es considera necessari.\nDepartament de Tecnologia i Manteniment\nC. Andreu Nin, 1-3\nDe dl., dc i dv., de 9 a 14 h.\nEs necessari demanar cita prèvia per e-mail


Veïns del Mas Boscà de Roses demanen ajuda per combatre una plaga de mosquit tigre que envaeix la urbanització ·\nVeïns del Mas Boscà de Roses demanen ajuda per combatre una plaga de mosquit tigre que envaeix la urbanització\nExemplar de mosquit tigre\nA la urbanització Mas Boscà de Roses ha aparegut el mosquit tigre i no deixa viure als veïns\nVeïns de la urbanització Mas Boscà de Roses que pateixen la presència del mosquit tigre\nUna quinzena de veïns de la urbanització del Mas Boscà de Roses han volgut fer públic que pateix una plaga de mosquits tigre “que no ens deixa viure, tenim unes terrasses magnífiques i no les podem gaudir perquè no podem estar a fora de casa, ja que les picadures del mosquit tigre són molt molestes i els repel·lents anti mosquits que hi ha al mercat sons ineficaços, no serveixen per res”, ha assenyalat Antonio Belmonte, que ha fet de portaveu d’aquesta quinzena de veïns que no saben que fer per acabar amb el molest insecte, el qual ha assenyalat que “el mosquit tigre està per tot arreu, a l’entrada de la urbanització, a l’interior, per tot”.\nAlguns d’aquests habitants del Mas Boscà han assenyalat que van trucar al Servei de Mosquits de la Badia de Roses i el Baix Ter, el qual no va trobar cap focus ni larves de mosquits als habitatges que han inspeccionat, focus que podria ser-hi en una casa en la que no hagi ningú.\nBelmonte va afirmar que encara no havien presentat cap instància a l’Ajuntament, la qual cosa tenen previst fer ara “perquè necessitem ajuda, ja que tot i que patim aquesta situació des de fa 2 anys, enguany és insuportable”.\nViladeroses.cat s’ha posat en contacte amb el Servei de Control de Mosquits de la Badia de Roses i el Baix Ter, amb seu a Castelló d’Empúries, i des de l’entitat han assenyalat que si que han rebut alguna trucada de veïns d’aquesta urbanització de forma esporàdica i han passat a mirar si hi havia algun focus de mosquit tigre o larves de l’insecte i en les cases en les que van mirar no van trobar. A la resta que no hi havia ningú dins van deixar uns fulletons amb consells per evitar l’aparició del mosquit tigre. No tenen constància però, que sigui un problema generalitzat de tota la urbanització remarcant que en espais públics i rieres no hi ha presència de mosquit tigre.\nCal destacar que enguany, de moment, és un estiu de sequera, per la qual cosa la presència del mosquit tigre seria nul·la, ja que neix a l’aigua. Els mosquits femella posen els ous en un lloc sec on saben que quan plou hi haurà aigua, com rieres, bidons, plats que es posen sota els testos, i un cop hi ha aigua surten les larves, i en una setmana el mosquit és adult i preparat per picar, a dojo.\nQuè fer si tenim mosquits tigre a casa?\nEl Servei de Control de Mosquits de la Badia de Roses i el Baix Ter, té un conveni amb Dipsalut, organisme de Salut Pública de la Diputació de Girona, pel qual dóna atenció sobre la presència i prevenció del mosquit tigre a tota la província de Girona. A més tots els Ajuntaments donen avís a aquesta Mancomunitat Intermunicipal Voluntària en quant un ciutadà informa de la presència del mosquit tigre.\nI existeixen dues maneres per poder solucionar la presència d’aquest molest insecte. La primera, trucant al Servei de Control de Mosquits en aquest telèfon: 972 45 12 31 o al mòbil 699 99 11 02, i la segona comunicar-ho a l’Ajuntament corresponent mitjançant una instància especificant el problema.\nPunt d’Informació del Servei de Mosquits a Roses\nAquest proper dimarts, 4 d’agost, el Servei de Control de Mosquits de la Badia de Roses i el Baix Ter, té previst posar un punt d’informació al Mercat Cobert, a l’entrada que dóna al pàrquing de cotxes, és a dir, a l’altra banda d’on s’ubica el mercat de la fruita i verdura els diumenges.\nUn punt d’informació en els que es donaran consells sobre com evitar la presència del mosquit tigre i que fer quan apareixen.\nTags: Mosquit tigre, Roses, Servei de Control de Mosquits, Urbanització Mas Boscà\nPrevious Els diputats convergents a Madrid traslladaran al Congrés la problemàtica dels pescadors de Roses\nNext El gat Gromec, l’enginyer Luís Pizaño i Lord Cochrane mostren el patrimoni rosinc\nEl programa Treball i Formació genera vuit llocs de feina a la comarca\nLa campanya del Vermut a Roses es prorroga fins a la reobertura de bars i el Suquet de Peix s’ajorna


El 2017 en 100 cançons | Reportatge - La Tornada\nEl 2017 en 100 cançons\nRepassem el que ens ha deixat l'any que s'acaba a partir d'un centenar de cançons\nUn any resumit en 100 cançons. Aquest és el proposit d'aquest reportatge. 100 cançons que ens ajuden a explicar què ha passat els últims 365 dies, tant des del punt de vista musical com també polític i social. Cançons publicades enguany i d'altres d'antigues que es converteixen -o això hem volgut intentar- en la crònica d'un any intens en tots els fronts.\n"Malalts del cel", Jaume Sisa\nEl 2017 començava amb Jaume Sisa al capdavant de tots els rànquings de millor disc del 2016. Enderrock li donava el premi de la crítica a millor disc de l'any mentre que El Periódico i Nació Digital també el destacaven al primer lloc de les seves respectives llistes.\n"Llarga és la història i no s'ha acabat"\n"Mediterranio", Joan Manuel Serrat\nEls primers compassos del 2017 arribaven molt marcats pel drama dels refugiats. Només començar l'any, una vintena d'artistes s'unien per posar veu a aquest clàssic de Joan Manuel Serrat "Mediterranio", que esdevindria l'himne de la campanya Casa Nostra, Casa Vostra.\n"Quizás porque mi niñez sigue jugando en tu playa\ny amontonado en tu arena guardo amor, juegos y penas"\n"Només el punk rock ens fa feliç", The Anti Pàtiks\nAmb segon número de l'any, La Tornada feia públics els seus reconeixements anuals, en què els seguidors de la revista havien escollit "Només el Punk Rock em fa feliç" com la millor cançó del 2016. Judit Neddermann -millor disc per Un segon (Satélite K, 2016)-, Doctor Prats -millor grup-, La Gossa Sorda -millor concert pel concert de comiat a Pego- i Animal -millor descoberta- s'enduien la resta de reconeixements.\n"Vida", Smoking Souls\nUna de les primeres novetats de l'any arribava d'hora. El dia 11 de gener Smoking Souls publicaven "Vida", el primer avançament del seu celebrat Cendra i or (Propaganda pel fet, 2017), que arribaria poques setmanes després.\n"Avui l'únic que vull", Pau Vallvè\nDesprés d'un any d'aturada, Pau Vallvè tornava a la càrrega amb l'inici del nou any i ho feia amb un treball doble on buscava treure la seva vessant més optimista, sovint dissimulada en anteriors treballs.\ni els nervis mal educats\ni les bronques\ni les histèries\ni tot plegat ja se'n pot anar\na la merda"\n"Amèrica", La Gossa Sorda\nEl dia 20 de gener, el món es despertava mirant els Estats Units, on Donald Trump prenia possessió del càrrec com a 45è president dels EEUU.\n"How many banks? How many bombs?\nHow much more xuleria contra els pobles del món?\nLa via de l'imperi m'infecta la vista\nManhatan, Tel-Aviv, Miami, Wall Street"\n"El seu gran hit", Els Amics de les Arts\nEl 2017 estava marcat des de bon començament pel retorn d'Els Amics de les Arts després d'un any i mig d'aturada. El grup reapareixia a principis d'any amb "El seu gran hit", una cançó que, de seguida, va revolucionar els seus seguidors i que aviat es convertiria en una de les més aclamades de l'any.\n"Un món per les persones", Col·lectiva\nLa campanya Casa Nostra, Casa Vostra creixia durant el mes de gener recollint milers de signatures a favor de l'acollida de refugiats. A finals de mes, diversos artistes com Joan Rovira, Ferran Gallart (Strombers), Oriol Barri, Paula Giberga (La Folie) o Anaïs Vila per donar llum a "Un món per les persones", un tema d'Oriol Barri a partir d'una cançó d'Strombers.\n"Tant lluny de tu", Gertrudis\nA finals de 2016 Gertrudis havien tornat després de cinc anys de silenci discogràfic i, pocs mesos després, ens sorprenien amb una nova versió de "Tant lluny de tu" amb la col·laboració de La Mari, de Chambao. El videoclip s'acabaria convertint en un dels més vistos de l'any a YouTube.\n"James Dean", King Kong Boy\nEls valencians King Kong Boy s'han convertit en una de les grans sorpreses musicals de la temporada. Després d'uns anys establerts al món del mestissatge, el grup descol·locava els seus seguidors amb la publicació de "James Dean", el primer avançament d'un disc que acabaria suposant un canvi dràstic en la sonoritat de la banda.\n"Jo competeixo", Manel\nEl dia 25 de gener, Manel oferien un dels concerts més destacats de la temporada omplint fins la bandera la sala Razzmatazz. D'aquella nit en sortiria el videoclip de "Jo competeixo", que publicaríen uns mesos més tard.\n"Nits de carretera", Kòdul\nKòdul eren el primer grup en abaixar la persiana el 2017. La banda del Bages s'acomiadava del seu públic el dia 28 de gener amb un concert d'allò més emotiu a l'Stroika de Manresa.\n"No hay tanto pan", Sílvia Pérez Cruz\nEl dia 29 de gener, Sílvia Pérez Cruz s'enduia el seu primer premi Gaudí per la música de Cerca de tu casa, la pel·lícula dirigida per Eduard Cortés. Pocs dies després, la cantant de Palafrugell també triomfaria als premis Goya, on s'enduria l'estatueta a millor cançó original per "Ai, ai, ai".\n"Convierten el pueblo en banco,\nla mierda en oro y lo negro el blanco.\nCinc anys després de la seva arribada al grup, la tercera generació de fruites de Macedònia s'acomiadaven el dia 5 de febrer amb un concert a Razzmatazz. Arribava l'hora d'un nou relleu que aquell dia s'oficialitzava i que germinaria mesos després amb la publicació d'Estic contenta (Promo Arts Music, 2017), el primer treball de la nova generació.\n"Foc al tribunal", Caritat Humana\nEl dia 6 de febrer, Artur Mas, Joana Ortega i Irene Rigau eren cridats a declarar davant del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya pel 9N. Hi arribaven acompanyats de 50.000 persones. Era l'inici d'un any marcat pels tribunals i les causes contra l'independentisme.\n"Foc al tribunal, foc al tribunal\ncalem foc al tribunal, foc al tribunal\nés així, digues que sí, deixa que cremi"\n"Tot és poc", Hora de Joglar\nL'any començava marcat per la pluja de novetats discogràfiques i Hora de Joglar eren un dels primers grups de l'escena festiva en presentar nous temes. A principis de febrer la banda publicava Present (RGB Suports, 2016), el seu segon treball.\n"Com plora el mar", Joan Dausà\nEl dissabte 11 de gener, el Palau Sant Jordi acollia un dels concerts més emotius de l'any. Desenes d'artistes s'unien per reivindicar i exigir l'acollida de refugiats. La interpretació de "Com plora el mar", una cançó de Joan Dausà feta expressament per l'ocasió, es convertia en un dels moments més emotius de la nit.\n"Quan veu un cos que cau, un altre cos que cau\ni la mort amb gust de sal s'escola gola avall\ni el fons els peixos corglaçats imploren pietat\nfa tant de mal però és llei de mar"\n"Any 2017", Esquirols\nL'any 75, Esquirols s'atrevien a viatjar al futur per situar-se al febrer de 2017. Més de 40 anys després, la data marcada havia arribat i als seguidors de la mítica banda no els va passar desapercebut. Grups com Ebri Knight, Germà Negre, Pastorets Rock o Titot i David Rosell van decidir retre'ls homenatge amb un doble concert al Teatre Kursaal de Manresa.\n"El dia 12 de febrer de l'any 2017\ntotes les veus de la ciutat\nno parlen de res més,\nconten d'un cas que ha passat\na la maternitat,\nn'ha nascut un minyó,\nsi és que se'n pot dir minyó"\n"He's Funny That Way", Andrea Motis\nLa cantant formada a la Sant Andreu Jazz Band presentava al mes de febrer Emotional Dance, el disc més personal i on, per primera vegada, firmava només com a Andrea Motis. També era el primer disc on la podíem sentir cantar en català.\n"Tendresa insubmisa", El Diluvi\nPocs dies abans de publicar el seu tercer treball, els valencians El Diluvi n'avançaven el primer clip, concretament de la cançó que donaria nom a l'àlbum.\n"Qualsevol nit pot sortir el sol", Jaume Sisa\nEl dia 18 de febrer, Cataluya va dir prou. Centenars de milers de persones van sortir aquella tarda als carrers de Barcelona al crit de "Volem acollir". Era el punt culminant de la campanya Casa Nostra, Casa Vostra.\n"Oh, benvinguts, passeu passeu,\nsi que hi ha cases d'algú"\n"El cap per avall", Zoo\nEl segon disc de Zoo era, sens dubte, un dels àlbums més esperats de la temporada. El compte enrere acabava a finals de febrer amb la publicació de "El cap per avall", el primer senzill del nou àlbum i el que ben aviat seria un dels grans himnes de la banda.\n"Encara tenim temps", Joan Rovira\nEl primer disc de Joan Rovira l'havia situat com un dels noms amb més projecció del país i els seus seguidors esperaven amb ganes un nou treball que arribaria, finalment, a principis de març.\n"Res és just en l'amor i el llit", Eduard Gener\nEl Solsonenc Eduard Gener decidia enguany donar un tomb a la línia que havia explorat amb el seu primer disc i ens sorprenia amb un nou treball molt més optimista i lluminós.\n"Oceanes", Clara Peya\nPels volts del dia de la Dona Treballadora, Clara Peya estrenava el videoclip d'"Oceanes", la cançó que donava nom al seu darrer treball, publicat poques setmanes enrere i que el dia 10 de març presentaria al concert de clausura del cicle Les veus de l'aigua.\n"En som moltes, però minoria, les que hem entès que el món canvia\nque ja fa massa que el patriarcat ens obstrueix totes les vies"\n"Viu", Roba Estesa\nEl sextet del Camp de Tarragona es convertien la nit del 9 de març en les grans triomfadores dels Premis Enderrock. Amb quatre guardons -grup revelació per crítica i públic i millor disc i cançó de folk- superaven a Love of Lesbian i Manel, que se n'enduien dos cada un.\n"No, tu no", Joan Isaac\nAmb un concert carregat d'emocions a la sala Luz de Gas, Joan Isaac estrenava les cançons de Manual d'amor (Picap, 2017), el seu 19è disc i el primer amb temes inèdits des de 2011.\n"Aquí la bellesa i la dignitat", Cesk Freixas\nEl cantautor del Penedès Cesk Freixas tornava al mes de març donant un gir al seu discurs i encaminant-se cap a unes lletres més constructives i en positiu.\n"Una lluna a l'aigua", Txarango\nAmb l'arribada de la primavera es produïa el retorn més esperat de la temporada. Txarango tornaven a la càrrega després d'un any parats i ho feien amb "Una lluna a l'aigua", la que ha esdevingut la cançó en català més reproduïda de l'any a YouTube, i que servia per presentar el seu nou treball, El cor de la terra (Discmedi, 2017).\n"Crazy Word", Lax'n'Busto\nDesprés d'aturar la maquinària a finals de 2016, Lax'n'Busto sorprenien aquesta primavera amb la publicació de "Crazy word", una versió en anglès de "Que boig el món" en què Peter M. Smith substituïa Salva Racero a la veu. Era el preludi de la separació entre grup i cantant, que s'oficialitzaria pocs mesos després.\nEnmig de la primavera més productiva dels últims anys en el terreny discogràfic, Blaumut publicaven Equilibri (Música Global, 2017), el seu tercer disc.\n"Tossudament alçats", Lluís Llach\nEl 2017 ha estat un any marcat per les commemoracions. Una de les més especials arribava el dia 22 de març. Aquell dia es complien 50 anys del debut de Lluís Llach, que mig segle abans s'havia estrenat amb un concert al Centre Social Catòlic de Terrassa. Pocs dies després també es complia la primera dècada des del seu comiat a Verges l'any 2007.\n"Som aquí, tossudament alçats,\nque ens dol i pertany"\n"Enviats especials", Miquel Abras\nTres anys després del seu últim treball discogràfic i després d'un any allunyat dels escenaris, amb l'arribada de la primavera Miquel Abras tornava a l'activitat amb La vida en un sospir (Música Global, 2017).\n"Som moviment", Aspencat\nUn dels videoclips més aclamats i treballats d'aquest any que ja hem deixat enrere va ser "Som moviment", un docu-clip amb què Aspencat combinaven la cançó amb entrevistes a Diego Cañamero, Ester Quintana i Enric Duran.\nDesprés d'abraçar la seva cara més rockera i el seu jo psicodèlic i electrònic, Mazoni renaixia enguany en solitari amb un disc gravat només a guitarra i veu. "Sol" n'era la millor carta de presentació.\n"Sol, per emprendre el vol.\nSense bandera travessant la frontera.\nSol, quan es el que un vol.\nDeixo la tristesa, i començo a caminar"\n"Núvols de colors", Pep Sala\nEl dia 1 d'abril, Pep Sala tancava una etapa. Ho feia a Luz de Gas, la seva sala de capçalera, i acompanyat de bons amics. Era el darrer concert sota la 'marca Pep Sala', com ell mateix va assegurar.\n"Només tenim la veu", Sense Sal\nEls terrassencs Sense Sal estan en ple creixament i aquest any ho demostraven amb la publicació de Només tenim la veu (Música Global, 2017).\n"Només tenim la veu.\nNomés tenim cançons.\nNomés tenim la veu.\nComencem de nou un altre cop"\n"Ahora y aquí", Itaca Band\nAmb l'arribada de la primavera, també arribava un nou treball d'Itaca Band, Explosiva (Halley Records, 2017), el quart de la seva trajectòria.\n"Enhorabuena", Helena Miquel\nDurant anys havíem vist Helena Miquel posant veu a projectes com Delafé y las Flores Azules i Elena i també bé actuant en cinema i televisió, però aquest 2017 va decidir estrenar-se en solitari amb la publicació de El sol en la sombra (La Cupula Music, 2017).\n"Tornada camagüeyana", Maria del Mar Bonet\nL'any 2017 ha estat marcat, també, pel 50è aniversari als escenaris de Maria del Mar Bonet i la mallorquina ho ha volgut commemorar amb un nou treball enregistrat a Cuba.\n"Posidònia", Joan Miquel Oliver\nLa segona part de la trilogia que Joan Miquel Oliver va iniciar amb Pegasus (Sony Music, 2015) arribava a les botigues el passat mes d'abril entre l'aclamació de crítica i públic.\n"Miris a on miris una plaga d'estrangers,\nfan caramullets de pedres (se lleven s'estrès),\nhan pagat s'entrada, som animalets d'un zoo,\nsi tengués una metralladora per dir-ho"\n"Tú que vienes a rondarme", Maria Arnal i Marcel Bagés\nAmb la publicació del seu primer EP, Maria Arnal i Marcel Bagés es van convertir en una de les grans revelacions musicals del 2016. No és estrany, doncs, que el seu primer treball de llarga durada fos esperat amb candaletes. Finalment, l'espera va arribar a la seva fi a finals d'abril.\nPantaleó van ser un dels primers grups de l'any en publicar disc. No va ser, però, fins a finals d'abril que el van presentar en directe amb un concert a Luz de Gas acompanyats de Coriolà, que també hi presentaven noves cançons.\n"La moto", Pere Tapias\nEl dia 22 d'abril ens llevàvem amb la notícia de la mort de Pere Tàpias. El músic i gastrònom ens deixava als 70 anys a causa d'una malaltia al fetge.\n"Crida'm", Gemma Humet\nL'abril ens deixava un bon reguitzell de novetats discogràfiques. Gemma Humet també s'afegia a la pluja de novetats amb Encara (Satélite K, 2017), el seu esperat segon treball.\n"Posa'm més gin, David", Mishima\nFeia tres anys que els seguidors de Mishima no podien gaudir de noves cançons de la banda liderada per David Carabén. És per això que l'arribada d'Ara i res (Warner Music, 2017) va ser especialment celebrada.\n"Io cumpatesho", Manel i PAWN Gang\nL'any 2017 ha estat, entre altres, l'any del retorn d'ICat a l'FM. Poc després de confirmar-se la notícia, la cadena celebrava l'habitual 'Desconcert' marcat per un ambient d'eufòria. Aquella nit, una desena de 'Parelles impossibles' van fer vibrar el públic de l'Apolo, especialment amb la col·laboració sonada de Manel i PAWN Gang.\n"Vestida de nit", Sílvia Pérez Cruz\nSílvia Pérez Cruz començava el 2017 recollint guardons per la banda sonora de Cerca de tu casa, però ben aviat presentava també novetats amb el disc Vestida de nit (Universal Music, 2017).\n"Casablanca", Mireia Vives i Borja Penalba\nNomés un any després de posar veu als poemes de Roc Casagran a L'amor fora del mapa (Mesdemil, 2016), Mireia Vives i Borja Penalba decidien continuar explorant la seva connexió musical amb Línies en el cel elèctric (Mesdemil, 2017) un treball on, per primera vegada, s'atrevien amb temes pròpis.\n"Clau de fa", Burman Flash\nVint anys no es fan cada dia i, per això, Burman Flash va decidir tornar als escenaris per celebrar-ho. Els cassanencs, pioners de la fusió de rock i ska a les Comarques Gironines, van commemorar l'efemèride amb dos concerts, un a Cassà i l'altre, a la sala La Mirona.\n"Ahora", Dolo Bertran\nAmb el projecte de Pastora aturat des de fa uns anys, Dolo Bertran decidia enguany estrenar-se en solitari. Ho feia amb Copilotos (Sony Music, 2017).\n"Al vent!", Raimon\nLa nit del 28 de maig quedarà a partir d'aquest any com una data marcada en la història de la música en català. Aquella vesprada, Raimon posava punt i final a més de cinc dècades damunt dels escenaris amb un darrer concert al Palau de la Música.\n"La cançó del Girona", Pulpopop\nGirona vivia, la nit del 4 de juny, una de les celebracions més sonades que es recorden. L'equip de la ciutat assolia l'històric ascens a Primera Divisió després d'empatar a zero a casa amb el Saragossa.\n"En la que en Bernat se't troba", Manel\nA principis de juny, Manel commemoraven la seva primera dècada de vida. Ho celebraven -pastís inclòs- amb un concert al festival de Pedralbes amb què encaraven el darrer tram de la gira de Jo competeixo (Warner Music, 2016).\n"No sé què fer amb la meva vida", La Iaia\nDesprés de dos anys i mig d'hibernació, La Iaia reapareixien a principis d'estiu amb la publicació de Tornar a ser u (RHRN, 2017) un disc que trencava amb la línia onírica d'On és la màgia (Musica Global, 2014) per encaminar-se cap a unes cançons molt més terrenals.\n"Per tu", Ebri Knight\nL'any 2016 acabava amb un apoteòsic concert d'Ebri Knight a la sala Apolo acompanyats de col·laboracions de luxe. Mig any després, el grup publicava el disc d'aquella nit memorable.\n"I quan la boira espessa\nens esborra el demà,\nen les nits fosques la veu clara:\nsempre que ens facin caure\nens tornarem a aixecar"\n"Penjat", La Pegatina\nMés commemoracions. Si Manel celebraven la primera dècada de vida a principis de juny, un mes després eren La Pegatina qui complien 10 anys. En aquest cas, de la publicació del seu primer disc. Ho commemoraven gravant-ne de nou les cançons en acústic i envoltats d'amics.\nI dels 10 anys de Manel i La Pegatina, als 30 del debut discogràfic d'Skatalà. El dia 22 de juliol, la mítica banda d'ska tornaven per una nit als escenaris amb un concert al Barna'n'Roll que servia per commemorar tres dècades de la publicació de Fent d'aquí, considerat el disc fundacional de l'ska a Catalunya.\n"Amics per sempre", Los Manolos\nUna de les commemoracions més sonades del 2017, però, va ser la celebració dels 25 anys dels Jocs Olímpics de Barcelona, inaugurats el dia 25 de juliol del 1992.\n"Canviarem la història", Inadaptats\nAbans d'acabar el juliol, encara hi havia temps per viure un altre retorn. Inadaptats decidien pujar als escenaris per una nit al festival Hatorxu d'Euskal Herria.\n"Han tancat la Rambla", Jaume Sisa\nLa tarda del 17 d'agost, Barcelona vivia un dels episodis més negres de la seva història. Un atemptat jihadista provocava 15 morts i feia emmudir les Rambles.\n"Han tancat la Rambla\nDels ocells i les flors"\n"Contra la por", Raimon\nUna setmana després dels atemptats, Catalunya sortia al carrer per cridar que "No tenim por" amb una manifestació multitudinària que omplia de punta a punta el Passeig de Gràcia.\ncontra la por sense por"\n"Prats Verds", Lakaste\nNomés acabar l'estiu, arribava el debut discogràfic de Lakaste, guanyadors de l'edició del 2016 del concurs de maquetes Sona 9.\n"Agafant l'horitzó", Txarango\nEl mes de setembre arribava marcat pel referèndum de l'1 d'octubre. Pocs dies abans de la Diada, Txarango s'afegien a la campanya del Sí amb la cançó "Agafem l'horitzó", on s'acompanyaven d'altres músics com Kiko Tur (Aspencat), Gemma Humet, Cesk Freixas o Les Kol·lontai.\n"Anem lluny, serem molts empenyent endavant.\nQue no ens guanyi la por. El demà avui és nostre"\n"Iko Iko", The Gramophone Allstars\nAmb l'arribada de la tardor també tornaven les novetats discogràfiques. Uns dels més matiners eren The Gramophone Allstars, que escollien el Mercat de Música Viva de Vic per presentar les noves cançons.\n"Amb l'esperança entre les dents", Xavi Sarrià\nUna de les novetats més celebrades de la tardor arribaria ben aviat. Tres anys després del comiat d'Obrint Pas, Xavi Sarrià anunciava nou projecte en solitari amb "Amb l'esperança entre les dents", la cançó que donava nom al seu primer treball.\n"Som la gent que no es rendeix,\nfràgils, humils, supervivents\ntota una vida a la deriva\namb l'esperança entre les dents"\n"Nevar a València", Tardor\nLes novetats musicals del sud arribaven amb força i, al mateix temps que el nou treball de Xavi Sarrià també ens arribava un nou disc de Tardor.\n"Anem tancant les portes a la por", Brams\n20 de setembre. A només deu dies del Referèndum, la Guardia Civil entrava a diverses conselleries i organismes oficials de la Generalitat, detenint una dotzena de persones, entre les quals diferents alts càrrecs del govern. Era l'inici dels dos més més combulsos de les últimes dècades.\n"És tan fàcil si es pensa que cal, amb permís o sense, atorgar-se veu i vot.\nÉs tan fàcil si un s'emplaça, sigui a l'urna o a la plaça, a dir-ho tot"\n"La mestra", Zoo\nUna de les cançons més aclamades de l'any ha estat, sens dubte, "La mestra", de Zoo. La cançó va ser guardonada amb el premi Cerverí a millor lletra de cançó i, pocs dies després, va rebre el reconeixement homònim als Premis Ovidi.\n"Barcelona tiene poder", Peret\nEncara amb la ressaca de la commemoració olímpica, Barcelona celebrava La Mercè a ritme de rumba recordant l'estil que va conquerir el món l'any 92. A la platja del Bogatell, grups com Moncho, Gertrudis, La Pegatina, Los Amaya o Sabor de Gracia s'unien sota l'espectacle "Rumberos, pugin a l'escenari".\n"Nos volveremos a ver", La Raíz\nLa Raíz estan en el seu millor moment de forma i aquest 2017 ho han demostrant omplint fins la bandera el palau de Vista Alegre de Madrid amb un concert de final de gira sonat davant 10.000 seguidors. Tot i això, però, la banda va sorprendre tothom anunciant a finals d'any una aturada indefinida quan acabin la gira que emprendran aquest 2018.\n"Nos volveremos a ver, cuando salgamos del túnel\nTumbando alguna pared para poder ver las nubes"\n"Trapped in the fog", Joana Serrat\nSi la primavera ens havia deixat una pluja de novetats, la tardor no va ser menys. Joana Serrat publicava a finals de setembre Dripping Springs (Loose Music, 2017), un disc gravat a Texas sota les ordres del productor Israel Nash.\n"Dia 1", Gossos\nArribava el dia 1 d'octubre. El dia marcat el calendari. Un dia que començava amb milers de catalans dormint als col·legis electorals i d'altres plantant guàrdia des de les 5 del matí per defensar el dret a vot.\n"Avui, avui és dia 1\non comencen les coses\nAvui, avui ja hem despertat\ncap al lloc que hem somiat"\nPocs minuts abans d'obrir els col·legis, començaven a arribar les càrregues policials. Al final de la jornada, més de 1.000 persones havien resultat ferides per les càrregues de la Policia Nacional i la Guardia Civil.\n"Ni furtant-nos els somnis, ni cremant la trinxera…\nNi amb la llei, ni el tricorni, ni amb presons ni cavernes\ncallaran a la fera"\n"Serà un dia que durarà anys", Ovidi Montllor\nNomés dos dies després del referèndum, Catalunya viva una nova jornada històrica amb una aturada de país que col·lapsava el territori de punta a punta.\n"Gent de mar, de rius i de muntanyes,\nho tindran tot, i es parlarà de vida.\nFloriran flors i cants i alegries"\n"Què volen aquest gent?", Maria del Mar Bonet\nEn plena situació d'excepcionalitat política i només dues setmanes després de l'1 d'octubre, Maria del Mar Bonet s'enfilava a l'escenari del Liceu en un dels actes centrals de la celebració dels seus 50 anys als escenaris. "Què volen aquesta gent?" prenia aquella nit un simbolisme especial.\n"Rojos y separatistas", Lagrimas de Sangre\nLa situació política del mes d'octubre no tardaria a tenir reaccions musicals. Uns dels primers a alçar la veu van ser Lagrimas de Sangre amb la publicació de "Rojos y separatistas", una cançó que, en pocs dies, sumaria centenars de milers de reproduccions.\n"Diguem no", Raimon\nEl dia 16 d'octubre arribava un nou cop contra l'independentisme. Jordi Sánchez i Jordi Cuixart eren empresonats i encapçalaven així una llista de presos polítics que creixeria dies després amb l'empresonament d'Oriol Junqueras i set consellers més.\n"Hem vist tancats a la presó\nNo, jo dic no, diguem no.\nNosaltres no som d'eixe món"\n"El got mig ple", Manu Guix\nDesprés de cinc anys de silenci discogràfic, Manu Guix tornava a finals d'octubre amb Després de tot (Música Global, 2017).\n"Indomables", Xarim Aresté\nXarim Aresté, un dels guitarristes més aclamats del país, també aprofitava els últims compasso de l'any per presentar un nou disc.\n"No som herois, només som indomables"\n"L'últim segon", Aspencat\nL'any 2017 ens ha deixat comiats sonats. Un dels darrers va ser el d'Aspencat. El dia 21 d'octubre, els valencians van omplir la sala Razzmatazz en un últim concert abans d'iniciar una aturada indefinida.\n"No se el final d'esta història\nsols vull ser esta nit el teu heroi.\nnomés vull que em dones l'últim segon"\n"A foc lent", La Folie\nEntre el reguitzell de novetats que ens deixava la tardor, La Folie hi treien el cap amb força amb un treball que, poc després, els valdria per endur-se el Premi Enderrock de la crítica com a grup revelació del 2017.\n"Could fifteen", Núria Graham\nUna de les novetats més esperades de la tardor era el nou disc de Núria Graham, el segon de la seva trajectòria, que la consolidava com una de les propostes de més futur del país.\n"Esperava aquest moment", Brams\n27 d'octubre. Un nou dia històric. Aquell migdia, el Parlament de Catalunya aprovava la Declaració d'Independència per majoria absoluta.\n"Quan em dèieu cada dia\nque el meu somni mai seria\nres més que una fantasia\ni un capritx d'adolescent:\nesperava aquest moment"\n"La transició modèlica i la mare que m'ha parit", Pau Alabajos\nPocs minuts després d'aprovar la Declaració d'Independència, el Senat espanyol responia amb l'aprovació de l'article 155, la suspensió de l'autonomia de Catalunya i la convocatòria d'eleccions.\n"Els arguments s'han quedat obsolets,\nel paper ja s'ha descolorit,\na la vostra Bíblia del 78"\n"A desalambrar", Feliu Ventura i Pascuala Ilabaca\nL'octubre passat també ens deixava l'adéu d'un dels grans noms de la cançó d'autor, Daniel Viglietti, que moria el dia 30 d'octubre.\n"Pertànyer a algun lloc", Sau\nEl dia 31 d'octubre es complien 30 anys del primer concert de Sau. La commemoració arribava marcada per la publicació d'un disc inèdit, gravat en directe en un concert a l'Espai de Barcelona l'any 1995.\n"Pa", Projecte Mut\nDesprés de girar durant tot l'any gràcies al disc commemoratiu de la seva primera dècada de vida, Projecte Mut acabaven el 2017 publicant noves cançons.\n"A ritme de cançons", Cybee\nL'últim comiat musical de l'any arribava el dia 13 de novembre, quan Cybee baixaven definitivament dels escenaris amb un darrer concert a la sala Bikini.\n"Som gent de carrer", Senyor Oca\nLa final del concurs Sona 9, celebrada la nit del 15 de novembre, coronava el grup de rap Senyor Oca com els guanyadors de l'edició de 2017, per davant de Salvatge Cor i Ju.\n"Hòstia", Bemba Saoco\nUns mesos després d'anunciar el comiat de 9Son, els seus membres anunciaven el naixement de Bemba Saoco, un projecte hereu de la banda rumbera.\n"Tot són preguntes", Mishima\nEl certamen Terra i cultura escollia a mitjans novembre el millor poema musicat de l'any. El guardó se l'enduien Mishima per la musicació de "Tot són preguntes", el poema de Joan Vinyoli que donava nom al seu darrer treball.\n"Podríem fer moltíssimes coses que no són res\nPartint d'aquest principi tot és ara i res"\n"Caminar per l'aire", Koers\nEls lleidatans Koers estan cridats a ser una de les grans descobertes del 2018. Per anar fent boca del seu primer treball, el grup estrenava fa uns mesos "Caminar per l'aire", el primer senzill.\n"El poeta Halley", Love of Lesbian\nLove of Lesbian escollien el Sant Jordi Club per posar punt i final a la gira de presentació d'El Poeta Halley (Warner Music, 2016). Ho feien amb dos concerts els dies 24 i 25 de novembre.\n"Lliga amb un llaç groc el roure", Núria Feliu\nA mesura que s'acostava el 21D, la Junta Electoral començava una croada contra el color groc, que esdevenia el símbol de la reivindicació contra el 155 i l'empresonament dels Jordis i els consellers.\n"Ja saps què has de fer,\nsi encara em vols i m'ho vols dir.\nSaps com m'ho has de dir.\nLligant amb un llaç groc el roure del camí"\nEl dia 2 de desembre, 40.000 persones es van donar cita a l'Estadi Olímpic per recaptar fons pels presos polítics.\n"Sabor Mestizo", Marcel Lázara\nDos anys després de deixar Txarango, Marcel Lázara anunciava a principis de desembre el seu retorn al món músical amb un projecte compartit amb la cantant Júlia Arrey.\n"Cercles", Sopa de Cabra\nEls últims anys han estat d'una activitat intensa per Sopa de Cabra. El dia 9 de desembre els gironins decidien posar punt i final a una etapa amb un últim concert al Pavelló de Fotajau de Girona en un festival impulsat per ells mateixos on també van participar Adrià Puntí i M-Clan.\n"Vencerem", Ínia Martínez\nUn any més, La Marató de TV3 es convertia en una mostra de solidaritat del poble català, que aconseguia recaptar més de 7 milions d'euros per lluitar contra les malalties infeccioses.\n"Quan somrius", Josep Thió (adaptació Òmnium Cultural)\nEl Nadal de 2017 ha estat marcat per la presència, encara, de quatre presos polítics. Diversos artistes s'unien per recordar-ho en una iniciativa d'Òmnium Cultural, que proposava una nova versió del clàssic nadalenc "Quan somrius".\n"És Nadal i al meu cor\nquan s’acabi aquest malson"


Guia turístic |\nVas de vacances o tens un viatge de negocis a Catalunya o a Barcelona? aquestes familiaritzat ja amb la regió i vols descobrir nous llocs? Vols saber què hi ha d’interessant a Catalunya? Vols saber com organitzar millor el teu viatge per poder conèixer més?\nSóc un guia que s’adapta a les necessitats del turista actual, que interpreta el patrimoni cultural i natural de la zona, Si Vostè em confia el seu viatge, la seva estada serà més agradable i eficient.\nDescobreix els Indrets mes interessants de Catalunya amb les meves Rutes Turístiques o llegint els Articles del meu Blog:\nContractar els meus serveis té uns avantatges:\n+ Coneixement: Puc ensenyar-te tots els racons i llocs més exclusius, explicar la història del lloc de primera mà. Així s’incrementen les oportunitats de visitar el que més t’interessa i passar de llarg de tot el que no t’importa.\n-Tindrà L’oportunitat de conèixer els hàbits i costums locals de primera mà.\n+ Estalvi: Permet trobar els llocs més adequats per a Menjar, comprar souvenirs, comprar entrades a esdeveniments.\n-Menys Cues: Pot lliurar d’haver d’anar acompanyat d’un gran grup de persones, evitant els paraigües vermells per no perdre de vista el líder i amb uns preus assequibles i competitius.\nSeguretat: portarà per llocs segurs sense haver de preocupar-nos perquè ens robin els diners, els documents o la càmera\nLas funcions que puc realitzar:\nTraducció i interpretació de l’espanyol a l’Inglés, Francès, Rus, català i viceversa.\nServeis de guia o intèrpret per a totes les excursions esmentades.\nConsulta sobre l’allotjament als hotels.\nServeis de transport per a excursions o qualsevol altra necessitat.\nCompra de passatges de tren, bus, vaixell\nPuc ajudar-li amb la compra d’entrades per a museus, concerts o esdeveniments esportius com el Barça.\nIdiomes en rls que puc treballar:\nRutes Turistiques Per Cataluña:\nSi Vostè ve a Catalunya per negocis, li puc ajudar com a intèrpret en les seves negociacions, conferències o exposicions. A la disposició dels nostres clients sempre està el transport més còmode.\nSi Vostè em contracta amb anticipació, li puc fer la traducció escrita de tota la documentació que necessiti. També podem buscar, seleccionar i establir previs contactes amb els seus possibles distribuïdors o clients per optimitzar el temps de la seva estada a Catalunya.\nAmb el desenvolupament de les noves tecnologies, moltes persones tenen accés a l’Internet i d’allí aconsegueixen trobar suficient informació sobre el país al com desitgen viatjar. Hi ha gent que viatja per col·leccionar llocs, postals, centenars de fotos… uns altres simplement viatgen per experimentar sensacions. Contractar un acompanyant particular pot ser una de les millors formes de visitar la regió, perquè la seva experiència sigui el més gratificant possible.


L’art d’explicar històries impactants – Montaner & Asociados\nCom reaccionaries si et trobessis a l’ascensor a aquella persona a qui estaves desitjant vendre la teva idea o producte? Estaries preparat per llançar-te? Series capaç de captar la seva atenció en menys d’un minut amb tal d’aconseguir una futura reunió?\nEva Puigjaner abril 18, 2017 maig 4, 2017\nImaginem un altre escenari: quantes vegades, després d’una conversa amb alguna persona, hem pensat frases tals com “hagués estat millor si li hagués dit això”, “potser he estat poc clar”, “no sé si m’haurà entès el que li volia dir”… I així un llarg etcètera. Però és natural que quan desitgem convèncer algú d’alguna cosa, apareguin aquests dubtes, les nostres inseguretats surten a la superfície i ens qüestionem la nostra manera de presentar allò que volem o venem.\nL’Elevator Pitch, o l’art de sintetitzar en molt poc temps el teu projecte per atraure l’interès de l’interlocutor, s’imposaria com l’eina definitiva a dominar per poder sortir amb èxit d’aquest hipotètic ascensor o conversa.\nEn el ferotge mercat laboral en què vivim, cada vegada més enfocat a la marca personal i en les habilitats diferenciadores de cada un, el com i a qui expliquem la nostra història són essencials. Donat que internet està replet de bons consells per realitzar un bon Elevator Pitch, a continuació us proposem una sèrie de consells en relació a alguns aspectes rellevants i sobre alguns punts que convé evitar a tota costa perquè el nostre discurs sigui del tot robust.\nCom estructurar de manera correcta un Elevator Pitch?\nLa primera pregunta que ens hauríem de fer és a qui ens dirigirem. No és el mateix presentar davant el jurat d’una incubadora o acceleradora de startups que davant d’un tribunal d’inversors o acadèmic. És un molt bon costum recopilar prèviament informació rellevant sobre els nostres entrevistadors: Tenen web corporativa? Quin tipus de projectes o candidatures solen aprovar o refusar?\nUn altre aspecte important abans de posar-nos mans a l’obra recau en la conceptualització prèvia del nostre Elevator Pitch: no ho farem per vendre alguna cosa, sinó que captarem l’atenció de qui tinguem davant. En altres paraules, hem d’aparcar la faceta comercial per centrar-nos en altres matisos més importants.\nPer exemple, en realitzar una introducció emocional i contundent, donat que l’atenció i concentració d’un tribunal està en el seu màxim nivell en aquest precís moment. Per això, pots començar el teu discurs d’una manera natural i distesa o bé jugar la carta de la contundència, ajudant-te d’una imatge o frase impactant.\nTambé hem d’aportar solucions als problemes, a poder ser un parell de frases. Clar i concís, sense donar excessius rodejos a caure en tecnicismes o paraules que no aporten cap tipus de valor.\nPregunta’t què és el que pots aportar tu que la resta no pugui. Analitza què fa la competència i com, tant les coses que fa bé com les que no tant. A partir d’aquí, com millorarem nosaltres el que fa la nostra competència?\nQuè evitar en un elevator pitch\nAra sí, ha arribat el moment de llistar una sèrie d’errors comuns en els quals tot principalment sol caure.\nNo explicar una història amb inici i desenllaç: el storytelling ha de marcar el desenvolupament del teu pitch. Explica’ls alguna cosa interessant. Explica’ls el que volen escoltar.\nUtilitzar el llenguatge corporal com a màscara de la nostra inseguretat. Aquell que ens està escoltant també ens analitza al detall: com ens movem, el nostre to de veu, si girem l’esquena o ens quedem llegint la presentació… Hem de tenir en compte que el llenguatge corporal pot ajudar-nos o fer-nos una mala jugada. Utilitza-ho per generar confiança, i no per espantar-la.\nNo respectar els tempos pactats pot arribar a considerar-se com una falta de respecte. Sempre tenim assignat un temps determinat a un Elevator Pitch. Per norma general, hem d’intentar no superar-nos o quedar-nos curts.\nPreparació VS. Sobrepreparació: practicar davant d’un mirall o amb la nostra parella o amics és quasi una obligació, però també és cert que preparar en excés el nostre pitch pot portar-nos a quedar-nos en blanc.


Antoine Brumel, el Magnificat Secundi Toni – et suggerim una audició…\nPosted on 18 gen. 2014 20 gen. 2014 by fonogramacoral\nEl Magnificat : el Càntic de la Mare de Déu : “La meva ànima engrandeix el Senyor , ” corona l’ofici catòlic de les Vespres en el Renaixement europeu. Molts compositors van començar a proporcionar ajustos elaborats a la polifonia dels cors de la cort i de la catedral . Malauradament , de vegades pot ser difícil tant per determinar el seu autèntic treball i reconstruir la seva forma original . En el cas d’Antoine Brumel , el seu nom apareix unit a almenys a sis configuracions diferents del Magnificat , però dues vegades amb atribucions contradictòries a Josquin Desprez , Alexander Agricola i Pierre de la Rue . Les variants dels costums de les diferents esglésies poden afectar la forma en què la música de Brumel sobreviu . El tipus més comú de configuració, anomenat alternatim , alterna versos entonant un cant pla i els versos que embelleixen el cant pla adequant la polifonia , diferents cors , però, poden dur a terme els 12 versicles de la polifonia . El Magnificat més conegut de Brumel , és el del segon to. Diversos manuscrits molt dispersos contenen el Magnificat Secundí Toni amb els sis versos , fins i tot en la polifonia , clarament destinats al cant d’alternança . Cadascun dels sis versos comença amb un punt d’imitació basada en el cant pla adequat per cantar un Magnificat en el segon to ( tant com els salms podrien ser recitats en diferents tons) ; aquest mateix cant ocupa generalment la veu més alta . De vegades els fragments importants del text són cantats per la veu superior ( o el tenor ) en la recitació es manifesta en un sol to , en altres ocasions , el cant és molt adornat . Sovint , el cant es destaca per les notes llargues , mentre que les altres veus teixeixen seqüències rítmiques sobre ell . El vuitè vers ( Esurientes ) canvia de textura utilitzant només un parell de veus , i la desena ( Sicut Locutus est) irromp en un compàs ternari . No obstant això, una segona versió , estretament relacionada amb aquesta opció dóna una lectura més elaborada, com si la documentara de la pràctica d’improvisació per a una església diferent . Un altre manuscrit , l’únic que posa el nom de Brumel en el Magnificat , redistribueix la música d’aquests sis versos i afegeix dos més, per permetre l’actuació estròfica de tot el Càntic . L’Editor modern de Brumel addueix que el text no s’ajusta a aquesta disposició , així , i suggereix que l’ajust alternatiu era abans.\nAntoine Brumel (finals del segle XV i principis del XVI) fou un compositor francès de l’escola franc-flamenca del Renaixement.\nFou coetani de Josquin Des Prés i com aquest deixeble d’Johannes Ockeghem; es desconeix quasi tot de la seva vida sabent-ne tan sols que el 1505 Alfons I d’Este el cridà a la seva cort, establerta a Ferrara, abandonant llavors el càrrec que tenia a Lió al costat de Segimon Cantelmo, duc de Sora.\nLes seves obres, que li conquistaren l’admiració dels seus contemporanis i posteriorment calorosos elogis dels historiadors de la música, resten disseminades en diferents recopilacions.\nEl musicòleg Eitner menciona 49 obres de Brumel. Petrucci edità (1503) cinc de les seves misses; en la col·lecció Missae Diversorum (1508) ni figura un altra; en els Fragmenta Missarum també si troben algunes altres obres, el mateix que en les col·leccions Motetti XXXIII (1502), Canti C L (1504), Liber XV missarum, editat per Andrea Antiquus el 1516, en el que i figuren unes altres tres misses de Brumel. Missae XIII de J. Atts (1539), Liber XV missarum (1539) de Petreius, etc.Destaquen entre les seves moltes misses les titulades: De Dringhs, Missa festivale i De Beata Virgine.\nEntre les seves obres inèdites que es conserven en els arxius de la capella particular del papa i en les biblioteques de Munic, Bolonya, Basilea, Viena i Milà i figuren d’altres tantes misses, una a dotze veus Et ecce terrae motus, de la qual en posseeix una còpia la biblioteca del Conservatori de París; a més motets, magnificats, etc…\nEntrada anteriorArthur Sullivan, Te Deum i Jubilate Deo\nSegüent entradaRobert Schumann, Der Königssohn, Op.116


La condemna dels onze metres - Diari de Girona\nLa condemna dels onze metres\nEl Llagostera és el segon equip amb més penals en contra (8), igualat amb Còrdova i Osasuna, i només superat pel Gimnàstic (9) Els tres últims que li han xiulat han sigut els més polèmics i han representat perdre almenys cinc punts\nllagostera | jordi roura 19.04.2016 | 08:00\nSovint es recorre a l´escàs bagatge fora de casa (només 3 punts) per intentar explicar el per què el Llagostera, un rival més que solvent al Nou Estadi, ocupa llocs de descens. Aquest és un argument irreprotxable, números en mà, però n´hi ha un altre que potser ha passat més desapercebut i que, al cap i a la fi, també ha acabat sent determinant: la condemna dels onze metres. Els blaugranes, amb 8 penals en contra aquesta temporada, igualats amb Osasuna i Còrdova, són el segon equip de la lliga més castigats en aquest aspecte i només els supera el Nàstic, amb 9, precisament el proper rival que passarà per Palamós. Molts d´aquests vuit penals en contra han sigut, com a mínim, dubtosos, i sobretot han acabat penalitzant molt l´equip els tres últims, contra el Girona, el Ponferradina i dissabte passat al camp del Numància, perquè almenys han representat deixar escapar cinc punts.\nEn la primera volta del campionat el penal més polèmic en contra va ser al camp de l´Albacete i va significar la derrota contra un rival directe. Jona va marcar poc abans del descans després d´una suposada falta dins l´àrea d´Escassi sobre Portu. Els altres xuts de càstig des dels 11 metres van tenir conseqüències menys lesives. En la primera jornada unes mans de Chus Herrero van permetre l´Osasuna sentenciar (0-2) de penal a mitja hora del final, i a Alcorcón (6-1) els madrilenys van obrir la golejada després d´una caiguda de Fernando. Contra el Bilbao Athletic René va aturar brillantment el xut de Guarrotxena amb 1-0 al marcador i vint minuts de joc per davant, però els blaugranes van acabar caient 2-0. Davant l´Osca la pena màxima tampoc va tenir conseqüències: Luis Hernández, amb 2-0 a favor dels gironins, va ser víctima d´una falta d´Imaz que l´àrbitre Eiriz Mata (el de l´ascens contra el Nàstic) va fer repetir dues vegades entenent que els jugadors havien entrat a l´àrea abans d´hora. El primer cop havia sigut gol, el segon, René va aturar-lo i el tercer, se´n va anar als núvols.\nEn els 13 partits que s´han jugat de la segona volta el Llagostera ha vist com li xiulaven tres penals més en contra. Tots tres polèmics i en moments clau. Contra el Girona, per una empenta d´Aimar sobre Mata a tres minuts del final que va permetre Granell dóna el triomf als de Machín; i a Ponferrada després d´una rigorosa acció de Masó que va donar a Acorán l´oportunitat de deixar els tres punts a El Toralín. Dissabte a Sòria, per segona sortida consecutiva i també en el tram final d´un partit que, com a mínim, feia pinta de 0-0, el col·legiat, fent cas de l´assistent, es va equivocar marcant els 11 metres per unes pressumptes mans de Querol quan el jugador del Llagostera havia rebutjat la pilota amb la cara. Julio Álvarez va fer l´1-0, encara que aquest cop la fortuna va acompanyar una mica i en el darrer segon Natalio salvava un punt gairebé miraculós (1-1).


El desnonament d’una nau ocupada deixa al carrer més de cinquanta persones en plena onada de fred | Districte7\nEl desnonament d’una nau ocupada deixa al carrer més de cinquanta persones en plena onada de fred\nPràcticament un centenar de persones van ser desallotjades el passat dilluns 22 de novembre, de la nau ocupada des de fa com a mínim 5 anys i on vivien a l’avinguda Vilafranca, al barri de Sant Josep. Algunes d’elles van trobar un indret on dormir al llarg de la tarda però de les 50 sense solució habitacional, almenys 12 han arribat a dormir dues nits al ras. Aquestes persones denuncien que “no han trobat resposta per part de serveis socials” malgrat havien adreçat un escrit a la magistrada que va ordenar el llançament. Una petició d’auxili que el jutjat d’instrucció número 7 de l’Hospitalet va fer arribar a l’Ajuntament quan va signar l’ordre judicial, segons van confirmar fonts municipals. A aquesta nau, segons informació de fonts institucionals, vivia també una vintena de menors d’edat escolaritzats a diversos centres educatius de l’Hospitalet de Llobregat. Per tant, amb arrelament al municipi.\nEn una compareixença davant la premsa local, el regidor d’Equitat, Drets Socials i Recursos Humans, Jesús Husillos, ha afirmat que el govern local tenia coneixement de la situació però que “els Serveis Socials només actuen a demanda” de les persones interessades.\nEn la seva intervenció, el regidor responsable dels Serveis Socials ha afirmat que “els processos socials són processos individuals, com a màxim familiars”, justificant així una possible intervenció individualitzada dels casos. Hores després Roxana, una de les persones desnonades, sortia enfadada de la cita amb la seva treballadora social: “m’ofereixen tres nits a l’alberg només per a mi, ho he rebutjat perquè no puc deixar el grup al marge. Molts no poden ni tan sol sol·licitar aquesta ajuda perquè no tenen cap documentació en vigor”.\nAl carrer la primera nit de temporal\nMés d’una desena de persones ha dormit al carrer les dues següents nits, la primera al parc que hi ha a la cruïlla entre l’avinguda Vilafranca i el carrer Canigó, al barri de Sant Josep. Alguns veïns i veïnes del barri s’hi han acostat per proveir-los de brou, mantes i tendes de campanya per tal d’ajudar-los a suportar millor les baixes temperatures.\nI és que el desnonament de la nau ocupada del carrer Vilafranca, que va agafar per sorpresa als seus habitants, es va donar a poques hores que comencés el primer temporal hivernal d’aquesta temporada. Amb una caiguda en picat de les temperatures, moltes de les persones residents a la nau, especialment aquelles amb fills menors d’edat, van buscar un lloc on dormir a casa de familiars, amics o intentant -sense èxit- entrar a una altra nau abandonada prop d’on havien estat desallotjades. Un grup nombrós s’ha mogut per la ciutat al llarg d’aquest dimarts buscant on refugiar-se de la pluja i intentar trobar una solució habitacional el més aviat possible.\nDe moment, aquest grup ha fet el seu refugi sota els porxos d’un edifici a l’Avinguda Catalunya on han continuat rebent la solidaritat de moltes veïnes i la visita de la Guàrdia Urbana.\nActuació de serveis socials “a demanda”\nDurant la tarda del dilluns 22, un parell d’hores després del desnonament, la Síndica de Greuges de l’Hospitalet, Merche García, i el cap de l’oposició municipal, el regidor d’ERC Toni García, es van apropar a les immediacions de la nau. Fruit de les seves trucades a diferents àrees del Govern municipal es van aconseguir certes coses i d’altres no. En primer lloc, aquests moviments polítics van motivar la presència del Roberto González, assessor municipal d’habitatge i encarregat de mediar als desnonaments, i també del Director del Servei de Benestar i Drets Socials, Antoni Rivera León, present al lloc dels fets durant aproximadament dues hores.\nPer una banda, arran les negociacions informals, es va acceptar la petició de les persones desallotjades de poder entrar de nou a la nau per a recollir més pertinences i coses personals. Entre les 13 i les 16:30 hores aproximadament, els mossos van donar 10 minuts per persona per recollir el més imprescindible: documentació, medicines, roba… i així ho va fer la gent.\nUna vegada al carrer feien repàs de tot allò que deixaven enrere: joguines dels nens, bicicletes, estris de cuina, electrodomèstics, més roba o llibres. Per això era important, per a elles,tornar a entrar amb una mica més de temps. Els mossos, però, ja havien fet el relleu a l’equip de vigilància contractat per la propietat, la immobiliària La Llave de Oro, i això ho complicava més encara.\nMitjançant intervenció del regidor municipal de Convivència i Seguretat, Pepe Castro, també present a la zona, es va poder muntar un nou dispositiu dels mossos per controlar aquestes entrades paulatines i aconseguir així l’autorització de la propietat per recollir més coses. Aquest dispositiu va estar operatiu fins les 20 hores aproximadament. No obstant , van quedar dins l’edifici un munt d’objectes: grans electrodomèstics, mobles i la ferralla recollida durant diverses jornades de feina, principal font d’ingressos de molts dels residents de la nau.\nEn segon lloc, també per intervenció de la Síndica de Greuges, l’EPHUS, l’Àrea d’Espai Públic, Habitatge i Urbanisme de l’Ajuntament de l’Hospitalet, va cedir un magatzem per desar uns dies algunes de les pertinences, primer al carrer Cobalt i després al carrer Enric Prats, tot i que finalment per manca de transport, la pluja i dificultats amb el poc marge horari disponible, així com la temporalitat dels ús de l’espai -fins aquests divendres- les persones desnonades van preferir no fer ús d’aquest recurs.\nPer la seva banda, mentre Mossos, Guàrdia Urbana o fins i tot el vigilant de la propietat remitia a totes les afectades a Serveis Socials, els seu responsable tècnic, l’Antoni Rivera va afirmar lacònicament a Districte7 mentre abandonava el lloc, sense prèviament haver parlat amb cap persona afectada que: “quan va arribar la comitiva judicial es va informar dels recursos municipals disponibles de Serveis Socials a tothom, hi havia un dispositiu muntat, però a les 15:30 hores cap persona l’havia demanat”, i per tant l’Ajuntament no podia actuar sense aquestes peticions.\nPrecisament, aquest fet, és el que ha remarcat també Jesús Husillos, regidor responsable de Benestar Social: “tradicionalment, a aquesta ciutat s’ha considerat que no és adient la presència dels professionals dels serveis socials en aquestes situacions. Es treballa prèviament amb les persones que coneixem, que només era una en aquest cas”, explica. Husillos afegeix: “No hi ha termini ni data per a les necessitats socials. Les persones que necessiten ajut social l’han de requerir. Els Serveis Socials no tenen una vocació d’anar de porta en porta per més que una situació com la d’ahir es consideri el contrari. Actuen a demanda”, conclou el regidor.\nPer la seva part, Merche García, Síndica de Greuges de l’Hospitalet, ha anunciat que ja ha posat en marxa un expedient d’ofici “per estudiar, investigar i analitzar l’actuació dels Serveis Socials de l’Ajuntament de l’Hospitalet, des que es va notificar el desnonament per part del jutjat, fins que es produeix el desnonament, així com les accions posteriors”. En resum, esbrinar què ha fet l’Ajuntament de l’Hospitalet respecte als ajuts d’urgència cap a aquestes persones en risc d’exclusió social abans, durant i després del desallotjament.\nL’endemà del desallotjament\nA primera hora del dimarts 23, algunes de les persones desnonades van tractar d’anar de nou a l’antiga fàbrica, per tal de recuperar alguna pertinença més, tal com s’havien compromés els mossos si la propietat també donava el seu vist-i-plau. Sense sort. Les obres d’enderrocament ja havien començat i cap persona podia accedir al recinte.\nDavid, un dels homes que va dormit al ras al parc la primera nit denúncia que “sobre les 3 o 4 de la matinada vam veure molt moviment de furgonetes a la nau. Al matí del dimarts ja no hem vist entre les coses que havien apilat els operaris cap televisió o nevera que havien quedat dins. A banda de la casa, hem perdut o ens han robat moltes coses de valor”.\nDes d’allà, una de les dones es va adreçar a l’Oficina de Serveis Socials ubicada al carrer Santiago Apòstol amb un llistat de 12 persones en la mateixa situació. Allà li van explicar que “no hauria una sol·lució col·lectiva, que calia que cada persona, de forma individual, s’adrecés al seu referent social.\nRoxana, que sí que disposa de padró municipal, es va apropar al carrer Barcelona, on afirma que li han ofert “només per ella una plaça a l’alberg fins divendres”. Ella va sortir enfadada i va rebutjar l’ajuda perquè sentia que no podia deixar al marge a la resta del seu grup: “Ens volen desunits i que cada vegada siguem menys persones les que reivindiquem el nostre dret a tenir un sostre. Ens han tractat com a gossos. Jo puc demanar alberg perquè estic empadronada, però hi ha persones que no tenen padró i altres que ni passaport perquè això també costa diners. Sense identificació no podem demanar suport”. “Nosaltres volem una solució de veritat, no pas alberg per quatre dies”, explica aquesta dona boliviana que va acabar vivint a la nau per no poder treballar a causa d’una malaltia. Portava 6 anys vivint allà dins.\nL’ombra d’un pla urbanístic\nAquest desnonament arriba enmig d’un pla urbanístic que ha de portar la construcció de centenars d’habitatges, en 8 blocs, i d’algun equipament públic, com ara una residència a la zona. És la continuïtat de la transformació de l’eix de Cosme Toda. Un pla urbanístic dissenyat l’any 2008. Aquest nou desenvolupament urbanístic afecta a tota la mançana i comporta una “reparcel·lació per cooperació” amb els propietaris de les naus, abandonades o amb activitat empresarial. Aquesta fórmula jurídica és una mena d’expropiació que, a banda d’aquest desallotjament, farà fora a dues empreses en actiu: Comercial Claverol i Fama Fabré, i als CSO el Gato Muerto i l’Astilla, nucli aquest últim de concerts i activitats culturals des de fa més de 12 anys.\nLa setmana passada, la Junta de Govern local, casualment, rebutjava el recurs presentat per les dues empreses en actiu contra les condicions i indemnització pel seu trasllat. Fonts de l’empresa Fama Fabré afirmen a Districte7 que la continuïtat de l’empresa, amb una quarantena de treballadors i treballadores podria estar en risc si es mantenen les condicions ofertes des de l’administració.\nCom pot ser sorpresa un desallotjament amb ordre judicial?\nAl mes de setembre, una carta va arribar a la nau ubicada a l’Avinguda Vilafranca, 28 de l’Hospitalet. No la van entregar en mà a cap persona. Simplement, els i les habitants la van trobar al terra. Era del jutjat. Va caure en mans de Roxana, qui la va compartir amb David, Maribel, Wilma i altres persones amb les quals es portava bé dins d’aquesta antiga fàbrica abandonada des de feia més d’una dècada.\nLa carta del jutjat explicava que la propietat -la immobiliària La Llave de Oro- havia ordenat el seu desallotjament, arguint el risc d’incendi de la fàbrica. I és que a l’últim any, s’han registrat dues intervencions de bombers amb un fort dispositiu policial per extingir focs dins del recinte. Allò va permetre obrir un part policial sobre la perillositat de l’immoble.\nEn aquest context, el jutjat d’instrucció número 7 de l’Hospitalet, aprova el desallotjament i demana la presència de l’ARRO per a la seva execució. Els efectius policials sorprenen a les persones que hi ha dins, majoritariament dones, gent gran i algún nen o nena que aquell dia es trobava malalt. Segons testimonis d’una vintena de persones diferents, els Mossos van entrar tirant les portes a terra i equipats amb ariets. Tothom va obeir i no es va posar cap resistència. Molts dels homes i dones residents a la nau es trobaven en aquell moment guanyant-se la vida amb la recollida de ferralla, la neteja o la construcció, entre d’altres feines.\nTornant a la carta que van rebre els i les residents a Vilafranca, 28, aquesta deia que la data prevista seria aquest 22 de novembre de 2021. Però, aquesta mateixa comunicació oficial recollia que en cas de viure allà persones en risc d’exclusió social, tenien el dret de reclamar suport adreçant un escrit o recurs al jutjat, qui comunicaria a l’Ajuntament de l’Hospitalet aquesta situació per tal què Serveis Socials pogués intervenir a temps.\nRoxana va reunir un total de 17 noms i signatures de les persones que vivien allà dins i té l’acusament de rebuda del seu recurs al jutjat, un recurs del qual n’esperaven resposta quan van ser desnonats. “Mai podriem imaginar que vindrien sense haver-nos avisat uns dies abans o sense contestar el nostre recurs, tot i que fos per dir-nos que que el desallotjament continuava endavant”.\nNo totes les persones que vivien a la nau van signar aquest recurs . La barrera idiomàtica, cultural i d’entendre l’abast d’aquella carta va fer que, almenys unes 30 persones d’origen romanès no sapiguessin res de l’avís de desnonament previst i, per tant, tampoc figuressin a l’escrit cap al jutjat.\nUna de les dones d’aquesta comunitat va explicar a Districte7 que se sentia especialment impotent davant el desconeixement de l’ordre judicial i la data del desallotjament, perquè ella podria haver aconseguit un advocat d’ofici o el suport de col·lectius en defensa de l’habitatge del municipi.\nNo van ser els únics en no saber res del risc de quedar-se al carrer d’un dia per un altre. Un altre gruix indeterminat de persones tampoc es va assabentar. I és que segons testimoni de les persones desallotjades, al voltant d’un centenar de persones residien de forma periódica o fixa a aquesta nau. Fins i tot a la nau hi havia una petita església d’una comunitat religiosa cristiana al que acudia molta gent de forma regular.\nA les 22:00 hores del dimarts 23 de novembre, Districte7 té constància que,almenys, un grup d’unes 15 persones estan dormint al carrer a l’Avinguda Catalunya. De la resta, no sabem res. Tot i que són persones que ahir manifestaven que no tenen una alternativa d’habitatge estable enlloc.


20 de novembre de 1934\n30 d'agost de 1995(1995-08-30) (als 60 anys)\nCampió de Rússia (1961)\nDos cops Campió de l'URSS (1967, 1968)\nMàxim Elo: 2645 (juliol 1972)\nAquesta partida del Campionat Soviètic de 1969 contra Tal semblaria, a primer cop d'ull, un exemple de com Polugaievski era capaç de vèncer "El Màgic de Riga" amb el seu mateix estil de joc. Més subtilment, de tota manera, també revela la profunditat de la seva preparació i coneixements de les obertures. En Polugaievski havia treballat molt durament amb Borís Spasski quan aquest estava preparant-se pel seu exitós matx pel títol mundial de 1969 contra Tigran Petrossian, i havien fet profundes anàlisis que es van utilitzar en aquesta partida. Polugaievski destacà més tard que la posició després de la jugada 25 l'havia tingut en el tauler durant les seves anàlisis en el matí anterior a la partida.\nPolugaievski-Tal, Campionat de la Unió Soviètica de 1969, Gambet de dama refusat:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lev_Polugaievski&oldid=21297584»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2019 a les 07:35.


Un programa per a pacients amb malalties avançades arriba a 995 gironins - Diari de Girona\nUn programa per a pacients amb malalties avançades arriba a 995 gironins\nBeneficiaris del programa per a pacients amb malalties avançades. ddG\nProp de 1.000 persones i 1.497 famílies gironines han rebut atenció del programa per a l'Atenció integral a persones amb malalties avançades de l'Obra Social 'la Caixa' des del 2009. En l'actualitat, aquest equip actua a quatre hospitals de la demarcació i compta amb una unitat de suport domiciliari.\nEl projecte cobreix el suport psicològic, emocional i social al pacient i atén, també, als seus familiars. Des de la seva creació, ara fa vuit anys, aquest programa per a l'Atenció Integral a Persones amb Malalties Avançades ha arribat a 995 pacients de les comarques de Girona.\nLa iniciativa, però, funciona arreu de l'Estat. En concret, actua en 123 centres hospitalaris a través de 42 equips d'atenció psicosocial. Segons va manifestar el president de la Fundació Bancària 'la Caixa', Isidre Fainé, «la salut és el bé més preuat i a l'Obra Social estem fermament compromesos en garantir l'acompanyament i l'atenció integral a les persones que travessen situacions transcendentals».


El PSPV proposa crear una xarxa de municipis industrials de l’Àrea Metropolitana de València - pspvpsoe\nLa secretària d’Economia i Ocupació del PSPV, Blanca Marín, presenta amb la directora general d’Indústria i Energia, Empar Martínez, i el gerent de la Federació de Polígons Empresarials de la Comunitat, Diego Romá, la nova llei d’Àrees Industrials aprovada per Les Corts\nEl PSPV-PSOE proposa la creació d’una xarxa de municipis industrials que comprenga a aquells que estiguen dins de l’Àrea Metropolitana de València. Així ho ha explicat aquest matí la secretària d’Economia i Ocupació del PSPV, Blanca Marín, en una trobada de presentació de la nova llei d’Àrees Industrials que ha tingut lloc a Paterna. En aquesta trobada han participat també la directora general d’Indústria i Energia, Empar Martínez, i el gerent de la Federació de Polígons Empresarials de la Comunitat, DiegoRomá.\n“L’Àrea Metropolitana de València constitueix un dels entorns industrials més importants del sud d’Europa”, ha assegurat Marín, que ha assenyalat que la creació d’aquesta xarxa de municipis propiciarà “la col·laboració i complementarietat entre tots aquells municipis que formen part d’aquesta àrea, de manera que es consoliden diferents àrees d’especialització productiva on les empreses puguen trobar una oferta de tots els components de la cadena de valor industrial”. A més, Marín ha indicat que un altre dels avantatges que tindria la creació i posada en marxa d’aquesta xarxa seria que els municipis “puguen centrar els seus esforços en el desenvolupament d’aquelles fortaleses competitives que representen la seua millor carta de presentació enfront d’inversors i empreses de base industrial”.\nAixí mateix, una altra de les propostes que els socialistes han explicat hui en el Parc Científic de Paterna, ha sigut la celebració d’un Fòrum Metropolità d’Inversions Industrials que permeta mostrar, enfront de la inversió industrial nacional i internacional, les millors oportunitats d’inversió en els diferents municipis que integren l’Àrea de València dins d’un relat comercial metropolità compacte i integrat.\n“La Llei de Gestió, Modernització i Promoció d’Àrees Industrials de la Comunitat Valenciana converteix l’explotació de tot el potencial industrial metropolità en una oportunitat inajornable que hem d’aprofitar mitjançant una nova concertació que definisca un escenari 4.0 per a la indústria metropolitana”, ha detallat Marín.\nLa nova llei valenciana d’àrees industrials va nàixer amb l’objectiu de generar impactes positius derivats de la col·laboració entre totes les empreses que conformen la realitat de cada àrea industrial, d’aconseguir una millor oferta de serveis i d’optimitzar les relacions entre les àrees industrials i els Ajuntaments. “Els socialistes ens inspirem en la idea d’una indústria sostenible, eficient, competitiva i socialment compromesa”, ha subratllat Marín.\nLa jornada, organitzada conjuntament per l’àrea de Creixement i Ocupació i les secretaries d’Àrea Metropolitana i Indústria 4.0, ha comptat amb la participació de Juan Antonio Sagredo, Toni González i Robert Raga, que ha compartit la seua experiència com a alcalde de Riba-Roja del Túria. El responsable d’Àrees Metropolitanes i alcalde de Paterna, Juan Antonio Sagredo, ha recordat que les infraestructures logístiques de l’àrea de València “comprenen un sistema plenament multimodal”, que inclou dos ports interoceánicos, un aeroport internacional, dues terminals ferroviàries de mercaderies i un sistema d’autopistes i autovies, que “la connecten de forma eficient al conjunt de la logísticapenínsular i europea”.\nPer la seua banda, la secretària general dels socialistes de València, Sandra Gómez, ha incidit en la necessitat de promoure una col·laboració estreta entre tots els municipis de l’Àrea Metropolitana en matèria industrial i en què la ciutat de València “puga posar els seus grans actius industrials i logístics al servei d’una simbiosi i una idea de creixement en comú”.


Noticies GrupMicros - Software de GrupMicros\nSoftware de GrupMicros\ndijous, 21 març de 2019 8.46.57 Europe/Berlin\nEdició d'etiquetes i gestió de magatzems, el què necessites per teu negoci\nAvui us volem parlar d'una de les nostres línies de negoci: software per a empreses\nDia rera dia, treballem molt perquè tingueu els millors programes i que aquests, us ajudin a augmentar la productivitat i la rendibilitat dels vostres negocis.\nDins de la línia de software, tenim diferents solucions integrals:\nÉs el principal programa d’impressió d’etiquetes, codis de barres, RFID i targetes del món.\nLa sol·lució perfecta per gairebé qualsevol aplicació de marcatge o d’impressió sota demanda. Inclou etiquetes, print and apply, marcatge directe de parts i paquets, anuncis…\nEs tracta d’un mòdul que s’integra en a3ERP i en els mòduls de gestió de magatzem.\nPermet definir les etiquetes de logística pertinents, tant en la recepció del producte com en l’expedició.\nL’ E-PACK SGA és un sistema de gestió que permet optimitzar totes les operacions que es duuen a terme en el magatzem: recepció de materials, ubicacions, expedicions, regularitzacions, traspassos i inventaris.\nProporciona informació a temps real gràcies als terminals i xarxes sense fils.\nIndicat per cobrir les necessitats dels magatzems de petites i mitjanes empreses.\nÉs una aplicació de terminal per realizar els treballs de magatzem.\nFunciona mitjançant terminals mòbils de radiofreqüència sota una infraestructura de xarxa wifi i amb impressores d’etiquetes de codis de barres.\nEl mòdul E-INVEN t’ajudarà amb la generació d’inventaris mitjançant terminals PDA.\nEs desglossa en dos mòduls:\n- E-INVEN SERVER: És una aplicació PC que s’instal·la en el servidor i permet la generació d’inventaris, revisió i generació de traspàs a l’ERP.\n- RE-INVEN: És una aplicació pels terminals que permet generar l’inventari en mobilitat.\nAquest mòdul et permetrà gestionar els enviaments de les mercaderies a través de qualsevol transportista.\nCaptura les tarifes de ports personalitzades per l’empresa mitjançant una fulla Excel. Quan es genera un albarà de venda en a3ERP, E-PORTES mostra els transportistes ordenats per preus, de menor a major, i imprimeix les etiquetes del propi transportista.\nÉs la sol·lució ideal per a PIMEs que precisen d’un complet ERP per controlar els seus processos de negoci.\n- Sense límit d'usuaris\n- Ràpid d'implementar\n- Àmplies funcionalitats\n- Adaptable 100% a les necessitats de l'empresa\nAquest ERP t’ofereix una visió de 360º de la teva empresa, gestionant totes les àrees:\nL’objectiu és optimitzar recursos, simplificar processos i ajudar-te en la presa de decisions per a una gestió eficient.\nTambé oferim programació a mida i el seu corresponent manteniment. D’això parlarem, en breu, en un post.\nSi estàs interessat o tens qualsevol dubte sobre software de GrupMicros, contacta amb nosaltres


VI Jornades de Programari Lliure al Berguedà | Xarxa Punt TIC\nDes del 21/11/2014 - 17:00\nfins el 22/11/2014 - 18:00\nUn cop més des del Telecentre de Berga organitzem les Jornades de Programari Lliure al Berguedà. Enguany ja celebrem la sisena edició.\nAquest any hi ha hagut canvi de dates i es duran a terme el divendres 21 i dissabte 22 de novembre a les aules del Telecentre.\nAquestes jornades són el principal esdeveniment que es fa al Berguedà per difondre i promoure aquest tipus de programari, mitjançant conferències divulgatives i tallers pràctics. Un esdeveniment que any rere any s'ha anat consolidant i compte amb un públic fidel que, a banda de participar en els tallers de demostració, i un cop acabades les jornades, tenen la possibilitat de proposar els temes que són del seu interès, informació que queda recollida i serveix per a les properes edicions per tal de garantir que els continguts dels tallers o de les conferències responen a les necessitats reals dels usuaris.\nCom ja ve essent habitual en les anteriors edicions, el format de les jornades estarà compost per dos blocs ben diferenciats; les conferències i els tallers. El tret de sortida es donarà el divendres dia 21, quan a les 5 de la tarda s'engegarà amb la primera de les conferències que, com ja és habitual, se centrarà en les últimes novetats aparegudes en els sistemes operatius GNU/Linux, i en concret en la seva distribució més popular: Ubuntu. Al mateix temps, i mentre duri la conferència, hi haurà la possibilitat de provar aquesta distribució, més tard i per acabar es farà un repàs a altres sistemes.\nL'endemà, dissabte dia 22, a partir de les 10 del matí s'iniciaran els tallers pràctics que estaran dividits en tres grans blocs temàtics; el primer d'ells centrat en les eines col·laboratives que Google posa al nostre abast, que ens poden facilitar la tasca en qualsevol lloc on ens trobem i per a les quals tan sols necessitem un terminal amb connexió a Internet. El segon dels tallers es centrarà en les possibilitats d'interacció que tenen les diferents màquines de les que podem disposar en una casa, com són els ordinadors, tauletes, smartphones i smart TV, i de com podem interconnectar-les per crear un entorn de treball o oci unitaris. A la tarda, a partir de les 4, el tema a tractar serà la gestió integral del smartphones, abordant temes que abasten des de la seguretat i protecció dels terminals, fins a la gestió de les nostres dades més importants.\nTotes aquelles persones que estiguin interessades en el tema es poden informar ja sigui personant-se a les dependències del Telecentre de Berga, trucant al 93 821 36 12 o entrant a la seva pàgina web jornades.tcberga.cat que està especialment dedicada a aquest esdeveniment. Tanmateix, aquells que desitgin assistir als tallers, és important que s'inscriguin prèviament, per tal de poder garantir-los un lloc, ja que les places són limitades.\nTot els actes són gratuïts i oberts a tothom.\nUs esperem al Telecentre!\ndivendres, 21 novembre, 2014 - 17:00 a dissabte, 22 novembre, 2014 - 18:00\nXavier Gassó i Abel Parera\nTelecentre de Berga\nC/Sardana nº 24 Berga\nPunt TIC Berga


Trilogia del paisatge | socjoanferrer.cat\nTrilogia del paisatge.\nJoan Ferrer es deixa amarar del paisatge però no el copia. No el veureu mai plantant el cavallet enmig d’un prat o dalt d’una muntanya. La pintura a plain air no li interessa. Com a molt —en comptades ocasions— pot prendre algun apunt a llapis per recordar amb fidelitat les estructures d’una soca vella o l’esquelet d’un paisatge trobat. El seu paisatge predilecte és sempre el paisatge de Berga però, realment, el paisatge dels seus quadres és el paisatge interior de Joan Ferrer. La seva pintura és la prova clara que confirma que les coses més personals, més íntimes, més locals, són alhora les més universals. Dit d’una altra manera, els paisatges de Joan Ferrer (personals, sense rèplica en el món real), són alhora els paisatges de Berga i tots els paisatges. Víctor Hugo ho va dir bé: Quand le poète parle de lui, il parle aussi de tous les hommes.\nEl paisatge sublimat.\nEl paisatge assimilat.\nEl paisatge transgredit.\nL’escorça d’un arbre és aspra i dura com la terra del berguedà, com la superfície dels quadres de Joan Ferrer. Sensible a tota expressió de bellesa, el pintor va trobar en aquestes textures i en els ritmes de les branques dels arbres, una expressió més de la seva terra i del seu caràcter. Un cop més, defuig de tot virtuosisme fàcil, de qualsevol lluïment innecessari, del barroquisme del principiant. Els arbres de Joan Ferrer els entenem com un camí cap al paisatge, una aproximació a la unitat que conforma un territori. Més que un arbre terrenal semblen l’esquema primigeni de l’arbre, la seva remota formulació en la Ment creadora. Ferrer s’endinsa en les rugositats, en el paisatge de l’escorça, a l’idea primigènia de l’arbre. L’arbre, un dels elements creadors del paisatge, es converteix, en sí mateix, en un autèntic paisatge.\nEl pi de les tres branques, 1967\nEl jardí de Pedralbes, 1969\nLa soca (II), 1985\nLa soca torta, 1986\nCollons quin arbre, 1990\nEl bosc, 1991\nEl cirerer cremat, 1994\nLa soca, 1996\nL’arbre mort, 1997\nMés vell que l’olivera, més poderós que el roure, 2008\nQualsevol acció és projecció. Per descomptat, ens projectem en tot acte de creació. Però també en observar un paisatge ens hi projectem i no cal dir que en pintar un paisatge ens hi projectem doblement. Joan Ferrer té una veu greu, rotunda, exacta. En parlar, tot pren caires de certesa, de veracitat, de concreció. Utilitza un llenguatge clar, fàcil, proper, però precís. Té la precisió del pagès que coneix el nom de cada arbre, que reconeix les pedres del seu camp. Joan Ferrer estima el seu món pictòric perquè és expressió del seu propi paisatge. El seu paisatge és dins i fora del seu jo. També la seva pintura és precisa, exacta, dóna el nom de cada cosa. Joan Ferrer ha assimilat el paisatge. No hi ha fronteres entre el territori i el jo.\nAbstracció figurativa, 1972\nQualsevol paisatge de Grècia, 1974\nEl Mercadal, 1975\nPanoràmica proposta, 1993\nTeulades de Berga, 1994\nHomenatge a Van der Weyden, 1994\nPaisatge del Berguedà, 1994\nEls terres de Gòsol, 1995\nExcitades com nervis les branques del roure, 2007\nLa fleta malmesa, 2008\nL’enganyós engany de la natura, 2009\nL’any 1994 un incendi afecta greument el berguedà. Ferit, carregat de ràbia, Joan Ferrer dona dona un gir de 180 graus a la seva pintura. És, en tots els aspectes, un alliberament. La superfície dels quadres s’eixampla. Des d’aleshores hi introdueix altres elements: paper, corda...i actua agressivament sobre la tela amb l’espàtula, rascant, creant textura. S’aproxima a les idees dels expressionistes americans, les de Pollock i Motherwell, a l’action painting. Passa de l’observació a l’acció. La temàtica segueix sent la mateixa però el fons és un altre. Sí, encara s’hi poden identificar interiors i paisatges, però ara ja no és només una exaltació del paisatge. Les normes establertes ja no són vàlides, cal despertar de la letargia dels dies, cal transgredir el món, transgredir el paisatge, per renéixer amb nova força.\nEl sol és de foc, 2017\nL’alzina gegant, 2016\nEls jornals al cos, 2016\nEl camp groc, 2016\nEl clam a l’erm: “El pi de les tres branques”, 2012\nVint-i-dos milions de dies, 2011\nPreneu-m’ho tot, deixeu-me la paraula, 2010\nSacra representazione, 2009\nÉs el nostre paisatge dona, 2009\nQuercus ilex, 2008\nL’om de la Plaça del Forn, 2008\nGuillem de Berguedà, 2008\nEl carrer Major de Berga III, 2008\nEl carrer Major de Berga II, 2008\nCarbó i calç, 2008\nPujada de Cal Parraque, 2008\nEl Callissot de la Gratella, 2008\nEl roc de la lluna, 2008\nDel paisatge a la taca.\nDel paisatge a la taca, de la reflexió a l’acció, de la contenció a l’expressió. Podríem definir d’aquesta manera l’obra més recent de Joan Ferrer. Una obra que no és només fi sinó que és procés. Arribat a la vellesa, Joan Ferrer viu una segona joventut pictòrica. S’ha lliurat a la taca, a la forma, al color i a la línia, deslliurant-se del significat i el límit. I ho fa d’una manera valenta, gairebé agressiva, amarada d’una passió irrefrenable. La composició, tan important en tota la seva obra primera, segueix sent essencial en aquesta darrera etapa. La seva pintura que durant anys s’ha vist limitada a uns pocs colors i a una paleta més aviat fosca, pren ara un caire molt més viu i valent. Ara els contrastos prenen el protagonisme: blancs, vermells, negres i grocs, blaus, ocres i sienes... Joan Ferrer experimenta, arrisca, prova, rectifica, rasca, pinta, tapa, enganxa... Sense cotilles, s’ha alliberat d’uns límits que semblaven infranquejables.


Cloenda del PFI d'Auxiliar en establiments hotelers i de restauració | Fempirineu\nAquest passat divendres 3 de juny, a les 12h, es va realitzar a l'Hotel Pessets de Sort, la festa de fi de curs del PFI (Programa de Formació i Inserció) del Curs Auxiliar en establiments hotelers i de restauració, organitzat per PAI2 Pallars.\nAquest era un curs adreçat a jove d’entre 16 i 21 anys i que no tinguessin el graduat en educació secundària obligatòria. També era requisit que els joves estiguessin inscrits al Sistema Nacional de Garantia Juvenil.\nAl curs, que es va impartir a l’Hotel Pessets de Sort, hi van participar joves tant del Pallars Sobirà com del Pallars Jussà.\nEl format de curs ha estat molt complert doncs combinava una part formativa teòrico-pràctica sobre el funcionament dels establiments hotelers i de restauració, i una segona part de pràctiques en diferents empreses de l’àmbit, de les dues comarques (tenint en compte les necessitats i interessos de cada jove). A més a més, durant el curs, els/les joves han tingut opció a accedir a la prova d’accés per a treure’s la titulació de la ESO.\nLa cloenda del curs va ser molt participativa, tant les promotores del curs de PAI2 Pallars com els/les propis/es alumnes van recitar discursos d’agraïment molt emotius, i finalment els alumnes van oferir a tots/es els/les participants, un tast degustació sobre diferents plats que havien après a fer durant l’any.\nGràcies a PAI2 Pallars i a tots/es els/les alumnes per haver-nos-hi convidat! Us deixem amb algunes de les fotografies de l’event.\nNotícia creat dl., 06/06/2016 - 13:52 per Tècnic Compartit de Joventut a Garantia Juvenil (Inactiu)