Puc posar targetes de vídeo 2? | Informació útil per a tothom.\nTeniu ranures 2 a la targeta de vídeo, poseu-ho, però és desitjable que les targetes de l'estructura del nucli siguin les mateixes, és a dir, és desitjable trobar la mateixa targeta que la primera ...\nno, aquestes són tecnologies completament diferents; la mare no admet SLI\nSi la placa base no és compatible amb SLI, no significa res.\nEs pot i dos i tres i quatre.\nPer això, la Placa mare (MP) ha de tenir diversos connectors PCI-e complets (és a dir, 16x / 8x), que normalment s'escriu fins i tot a la caixa de mp i es pot trobar al lloc web del fabricant.\nCom a regla general, els MP recolzen configuracions d'un sol proveïdor, com ara totes les targetes Nvidia o ATI / AMD. Existeix, per exemple, un model MP en un sòcol de volum nf939 de 4 amb dos xips PCI-E, però només admet la configuració de dues targetes de vídeo NVIDIA idèntiques; aquesta configuració s'anomena SLI. Però aquest tipus de diputat ja està obsolet. A més, hi havia MP que suportaven exclusivament les targetes ATI-AMD 2, una configuració d'aquest tipus es deia CrossFire.\nÉs a dir, cal buscar exactament les paraules SLI i CorssFire al vostre propi parlamentari.\nEls diputats moderns per a Intel o AMD disposen de suport per a ranures PCI-E fins a 4, en cadascuna de les quals podeu instal·lar, per regla general, una targeta de vídeo d’un venedor: AMD o Nvidia, rebent bosses de cafè com SLI, 3-way SLI, 4-way SLI, CrossFireX , CrossFire 3-way, Quad CrossFire, etc.\nFísicament, es poden interconnectar diverses targetes de vídeo dins de la caixa amb bucles especials del tipus "Bridge SLI", etc. A més, el suport per a la configuració de diversos cables de vídeo és necessàriament present a la configuració del controlador.\nDe vegades es poden barrejar i venedors. Hi ha molts matisos, però és possible que la targeta AMD funcioni en vídeo i Nvidia és estúpid a PhysX. Personalment, ho vaig fer a 890GX.\nCal assenyalar que la instal·lació de diverses targetes de vídeo requerirà una unitat d’alimentació més potent i que ni el SLI ni el CrossFire donaran guany de 100% i, idealment, 50% màxim. I, normalment, l’augment de 20-30%, allò que els venedors diuen allà. No tots els jocs donen suport a vistes i, en general, només poden empitjorar.\nTotal: necessiteu un MP amb diversos connectors PCI-Express, ponts especials de loopback, una potent PSU, preferiblement les mateixes targetes de vídeo (no necessàriament del mateix fabricant, però el model o l’amplitud del model són idèntics, com 2 del radó 4850), encara que s’admeten configuracions amb diferents models (com Hybrid CrossFire), però en una línia de model, per exemple 4850 i 4870, perquè tots dos es troben a la línia del model 48xx.\nEn els MP molt antics, que no es poden connectar a una targeta 2 AGP amb un AGP, físicament només hi ha una ranura AGN de 1.\nNo obstant això, en tots els casos (vells / nous diputats) amb una segona targeta, podeu instal·lar una vella targeta de vídeo PCI, com el S3 Trio, però això no us resulta interessant.\nNo per diversos motius:\n1. SLI només admet targetes de vídeo idèntiques. És a dir, SLI GTX 560TI necessita un segon GTX560Ti, el GTX 550 no és adequat.\n2. La placa base no és compatible amb SLI i, si ho feia, seria una articulació amb ranures que siguin x16 / x4, i no sigui la mateixa. I.e.\nuna de les cartes de SLi no funcionaria amb força.\nLa placa base ASUS A88XM-PLUS FM2 +, mATX, Ret aquí és el MP que suporta els operaris 64x i costa al voltant de 5 500\nla capacitat de memòria no es duplica.\nel consum d'energia augmenta exactament en el consum de la targeta de vídeo 2 ..\nNecessiteu un processador que arrossegui dues targetes de vídeo ... i que tingui suport per a les línies pcie 16. és a dir, amb 2, dues targetes de vídeo pcx x8 + x8 ..\nLa placa base hauria de suportar el mode pcie x8 + x8\naugmenti els fps només en aquells jocs que suportin més de targetes de vídeo 1\nComplint aquestes condicions, l’augment de fps no serà superior a 30%\nen cas contrari, les targetes de vídeo 2 són una pèrdua de diners. És millor vendre l’antiga targeta de vídeo i comprar, tenint en compte el cost, la mateixa nova part superior\nNo, tenen diferents xips (GF116 i GF114)\nConsultes de 34 a la base de dades generada en segons 0,417.


Kanchanaburi; història i cascades – Xanet Xanet .Com\nA part de calma i relax, aquesta regió és coneguda per la seva trista història durant la Segona Guerra Mundial. Va ser un punt estratègic per creuar de Tailàndia cap a Myanmar i Índia. La mostra de les barbaritats que es van fer en aquesta zona ho representa el mític Death Bridge o Pont de la Mort, que els japonesos van fer construir amb presoners de guerra.\nTambé destaquem el mercat dels dissabtes, el night market i els temples budistes; aquests no poden faltar mai en una ciutat asiàtica. A més a més, molt a prop de la ciutat hi ha les espectaculars cascades d’Erwan.\nQue fer a Kanchanaburi\nUn dels principals atractius de la ciutat és el pont de la mort, i no només perquè és maco, sinó per tota la història que té a darrere. Aquest pont el van “construir” els japonesos durant la Segona Guerra Mundial, amb l’objectiu de transportar material bèl·lic a Myanmar i Índia. Diem que el van construir els japonesos, però en realitat qui ho va fer són els enemics captius per aquests, que el van construir de franc, i pagant un preu molt alt, ja que les condicions de treball eren molt dures, sent la tortura un mètode freqüent per obligar a fer els treballs forçats. Durant la seva construcció van morir més de 100.000 homes, per fer-nos una idea. Posteriorment el pont va ser bombardejat pels aliats, i actualment està reconstruït, tant com a memorial com per a transport de viatgers; per això de tant en tant, passa el tren! No pateixis que va molt a poc a poc i hi ha llocs en mig del pont de seguretat. No s’ha de pagar entrada.\nVisita al museu de la guerra\nDesprés del pont de la mort és bona idea visitar el museu de la guerra, situat a uns pocs passos. Aquest museu és una mica confús, en el recorregut passes per dins un temple hindú i una galeria d’art (WTF!!), però també es pot veure imatges antigues del pont, de les condicions de vida dels esclaus i material antic utilitzat pels japonesos; armes de diferents calibres, espases, cotxes, motos, etc. És força interessant per entendre la història d’aquest indret. L’entrada és de 40 bhats persona.\nCom no podia ser d’una altra manera, hi ha el cementiri de les víctimes d’aquella barbàrie. Diuen que hi ha unes 100.000 tombes exposades en una immensa esplanada d’herba ben tallada i algun arbre amb una creu blanca. Totes porten el nom, el rang, la procedència, i en alguns casos alguna frase de record de la família. La majoria són de procedència americana però també hi ha holandesos i australians, entre d’altres. És un lloc de pau, i tranquil·litat que convida a reflexionar. Entrada gratuïta.\nTot just creuant el Dehat Bridge hi ha un temple xinès anomenat Chinese Soldier Tomb molt folklòric i colorit que ens a tele transportat a la infància quan veiem els dibuixos de bola de drac. El temple és maco i no hi ha absolutament ningú, la gent es queda al pont i no passa d’allí. Entrada gratuïta.\nPel centre de la ciutat hi ha el temple Thawon Wararam, també d’estil xinès. Aquest temple ens va encantar, potser perquè no ens esperàvem res i en canvi té una estructura i uns colors molt harmoniosos. Entrada gratuïta.\nHi ha dos mercats a destacar; el mercat dels dissabtes i els night market.\nEl mercat dels dissabtes, es fa cada dissabte (sorpresaaaaa!) al voltant de la Kanchanaburi Gate. L’encant d’aquest mercat és que és local 100% i l’ambient és autèntic, podent trobar botigues de roba, de pongos, coses rares rares, menjar, fruita i gelats.\nEl night market es fa cada nit i també hi ha de tot, roba, joies, complements, etc. Però el millor de tot és el menjar baratíssim i divers; destaquem els plats de noodles per 15 bhat! I les creps dolces per 10 bhats…\nLes cascades d’Erawan són una visita obligada si estàs a Kanchanaburi, si o si. Són unes maquíssimes cascades amb formacions peculiars i molt fotogèniques, formades amb els sediments que arrossega l’aigua riu avall. El color de l’aigua d’aquest riu és blau claret i a vegades intens. Ideal per fer un bany en l’època de més calor i fer fotografies impressionants. Entrada 300 bhats persona, horari de 9am a 16pm. per més infromació clica\nLa millor manera de visitar Kanchanaburi és llogant una bici o anant caminant com nosaltres, tampoc està gaire lluny. Per visitar les afores millor llogar una moto.\nPorta calçat còmode i que es pugui mullar les Erawan Waterfall.\nPel centre hi ha refil d’aigua per reomplir la cantimplora, un litre costa 1 bhat, Free Plastic!\nCom anar a Kanchanaburi des de Bangkok\nDesprés de visitar diverses agències de viatge pels carrers de Bangkok, més en concret per la zona de Kao San rd, i veure que els preus eren molt alts, vam decidir anar pel nostre compte a l‘estació Chatuchat Bus Terminal (l’estació del nord de Bkk) i comprar el bitllet directament allí.\nPer anar a l’estació de Chatuchak vam fer-ho amb l’autobús públic número 3: el trajecte dura una mica més d’una hora i el preu és de 6,5 bhats per persona. Aquest s’agafa al carrer Samsen rd amb el Soi Samsen 1, a tocar de la Bangkok House, i et deixa a la porta de l’estació Chatuchak bus terminal. Un cop allí has d’anar a la taquilla 15, 16 o 17 i comprar el bitllet.\nEl recorregut es fa en una mini van i dura aproximadament 3 hores, entre parades i trànsit. El preu és de 120 bhats (les agències de kao san en cobren 300!!).\nLa parada d’autobusos de Kanchanaburi ésta a uns 2 quilòmetres de la zona de guest houses, nosaltres vam fer-ho caminant però sempre hi ha l’opció tuk tuk perquè t’hi porti.\nOn Dormir a Kanchanaburi\nLa zona més tranquil·la és la del riu, que és on s’acumulen la majoria de guest house i restaurants de la ciutat. Recomanem arribar i buscar pel teu compte, hi ha molta oferta i no cal reservar.\nEns vam quedar a la Rainbow Lodge, que té unes cabanetes de dues plantes amb ventilador i lavabo privat, just davant del riu; és tranquil i net. El preu és de 290bhat nit amb bon internet i aigua freda. Si vols aire condicionat i aigua calenta el preu puja més.\nEns vam estar mirant el Smiley Frog, on hi ha cabanes per 300 bhats que estan força bé també però ens va agradar més el Rainbow lodge.\nEl que si creiem que val la pena és el Sugar Cane, amb ofertes d’habitacions per 150 bhats nit amb lavabo compartit.\nEl nostre dúplex de Rainbow Lodge\nOn menjar a Kanchanaburi\nPer esmorzar el millor lloc és el Smiley Frog, una guesthouse amb un restaurant força econòmic on l’esmorzar surt molt bé de preu. Dos ous amb torrades i cafè per 50 bhats.\nEl Sugar Cane és una guesthouse amb restaurant també, on tenen certs plats econòmics a la carta i molt bons. Té bones vistes al riu.\nEl Yellow Submarine és més aviat una cafeteria per turistes que tenen alguns plats. Nosaltres vam menjar un pad thai per 40 bhats que estava fet amb molt d’amor. Si no us sap greu pagar el mateix per dinar que per un cafè, aquest és el vostre lloc. Es troba una mica apartat de la zona més guiri, però s’hi arriba caminant 10 minuts com a molt!\nL’On’s Thai-issan és un restaurant vegetarià/vegà molt recomanable. El preu mitjà és una mica més alt que els altres restaurants mencionats, però si tries bé i sou dos, surt a compte. Vam menjar un curry deliciós i abundant amb dos plats d’arròs integral (siiii, integral!) per 110 bhats, és a dir, uns 2,5 € entre els dos. A més a més, ofereixen per 600 bhats classes de cuina thai, preu que creiem molt correcte. Nosaltres no ho vam fer perquè ho vam descobrir tard i ja no ens quedaven dies a Kanchanaburi!\nPer menjar econòmic i viure la vida asiàtica local, el Night Market és el lloc. Moltes paradetes molt bé de preu en general. En ser vegetarians les ofertes són limitades per nosaltres, però vam trobar un pad thai decent per 15 bhats el plat, que ens va conquistar. De postres podeu menjar un roti dolç i petit per 10 bhats, que no embafa i et treu el “gusanillo”.\nTerrassa del Rainbow Lodge; no vam menjar però si que vam gaudir de les vistes i de la birra barata del 7eleven 😉\nTransport: Mini van de Bkk a Kanchanaburi 120 bhats/persona. Lloguer moto 150 Bhats. Gasolina 100 bhats. 20 bhats pàrquing moto a les cascades.\nMenjar: Pad thai al night market 15 bhats. Noodle soup 30 bhats. Esmorzar 50/60 bhats. Green curry i arròs pels dos 110 bhats.\nAllotjament: 290 bhats cabana privada gran amb wc inclòs, ventilador i aigua freda.\nTurisme: 300 bhats cascada Erwan per persona. 40 bhats entrada museu de la guerra.\nEtiquetat Death Bridge, Erawan Waterfall, Kanchanaburi, Museu de la guerra, Night Market, Tailàndia, Temples\nPrevious postErawan Waterfall\nNext postEl Parc Històric d’Ayutthaya


Obra nova Espronceda, 254 - 274 | Núñez i Navarro\nNova promoció ESPRONCEDA, 254 - 274\nInici de comercialització a 2021\nPromoció en construcció amb 112 habitatges de 1, 2, 3 i 4 habitacions amb 1 i 2 banys. Equipades amb cuina office o americana i safareig. Terres de parquet, excepte en cuina i banys. Saló-menjador ampli i lluminós amb acabats de gran qualitat. Accés directe a la cuina i sortida a la terrassa privada. Amplis dormitoris, totes les portes i armaris de paret són lacades en blanc setinat.\nLes plantes baixes d'orientació a interior d'illa disposen d'àmplies terrasses i tenen vistes a una zona comunitària que compta amb piscina i zona infantil enjardinada.\nTots els pisos compten amb terrassa pròpia.\nEls pisos són elèctrics, amb sistema de climatització per bomba fred/calor. Sistema de ventilació mecànica controlada a distància, individual per a cada habitatge.\nGran terrassa de 130 m² amb piscina privada en els habitatges de l'escala E i B en la planta cinquena (5è 4a esc. B i 5è 1a esc. E). Tot un luxe de descans enmig del bullici de la ciutat.\nA la zona comunitària s'accedeix a través dels 4 vestíbuls que distribueixen el conjunt residencial. Zona d'estenedors i instal·lacions en la coberta.\n9 locals comercials en planta baixa i dues plantes de pàrquing opcional amb possibilitat de traster més zona de bicicletes en una d'elles.\nAccessos per la Plaça de Victoria Kent.\nSituada entre el carrer Espronceda, Concili de Trento i la sempre animada Rambla de Guipúscoa, és una oportunitat excel·lent per a tots aquells que valoren l'ambient d'un dels barris més populars i amb més personalitat de Barcelona. La tranquil·litat d'una llar amb totes les comoditats i acabats de qualitat.\nEspronceda 254, situada concretament en el barri de Sant Martí de Provençals, disposa de tota mena d'equipaments i altres serveis en el seu entorn: col·legis, instituts, centres de salut, esportius, parcs, etc.\nMolt ben comunicat amb la resta de la ciutat a través de metro, RENFE, tramvia i nombroses línies d'autobús atès que se situa entre els eixos més importants de la ciutat: Av. Meridiana, Gran Via de les Corts Catalans i Av. Diagonal.


Arxius de Lideratge participatiu - Magda Barceló\nCurs de Presencing i Teoria U el 8 i 9 de Maig a la Fundació Rovira i Virgili\nDimarts, 15 abril 2014 by admin\nDesprés de l’èxit del taller de Lideratge Participatiu de l’any passat, la Fundació URV i CEICS continuen donant suport a la potenciació de la Intel·ligència Col·lectiva al territori. És per això que aquest proper maig realitzarem dos tallers més. Una segona edició en tancat per personal docent i directiu de la URV del taller de Lideratge Participatiu i un nou taller sobre Presencing i Teoria U: Lideratge Col·lectiu per la Innovació i el Canvi Profund.\nMentre que el primer té un enfoc centrat en l’escolta, el diàleg i la comunicació, el taller de Presencing es centra en la metodologia pionera desenvolupada pel Presencing Institute. Res millor que les paraules del seu fundador i professor sénior del MIT, Otto Scharmer per descriure el Presencing:”Teoria U dóna llum a una dimensió amagada del lideratge – el lloc interior des del qual els líders operen. Realitzar transformacions profundes no només requereix un canvi de mentalitat, sinó que requereix un canvi profund de la pròpia voluntat i un canvi en l’obertura del cor. He anomenat a aquesta transformació “Presencing”. Una combinació de les paraules estar present i sentir. Presenciar, significa accedir a un intens estat d’atenció que permet a les persones i als grups d’operar des d’un espai futur de possibilitat que vol emergir. Ser capaços de facilitar aquest canvi, és ben bé l’essència del lideratge dels nostres dies ”\nLideratgeLideratge participatiuPresencingTeoria UTheory U\nPublished in better and better, better and better, Uncategorized\nIntel·ligència col·lectiva al diari ARA\nFa uns dies la periodista Nereida Carrillo em va entrevistar per un reportatge sobre el Lideratge Col·lectiu sota l’encertat titular de: “Intel·ligència Col·lectiva: el líder som tots“. En el moment actual, l’interès periodístic per aquest tema és sens dubte un fet a celebrar!!\nAvui el reportatge ha sortit publicat al diari ARA.\nArxiu de l’edició en paper.\nIntel·ligència col·lectivaLideratge col·lectiuLideratge participatiu


Kingscliff Hotel Tendring Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 43 allotjaments a Tendring.\nKings Parade, Clacton-on-Sea, St Bartholomews, Tendring, Regne Unit, CO15 5JB - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Kingscliff Hotel?\nMés informació sobre Kingscliff Hotel\nAl visitar Tendring, vosté es sentirà com a casa a Kingscliff Hotel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. A 2.2 Miles de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Kingscliff Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nL'hotel compta amb 17 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, calefacció, telèfon. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Kingscliff Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Tendring, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nDistància des del centre de la ciutat: 2.2 Miles


10/05/2019 - 11:20h\nNOM PRODUCTE: Vintage Reserva 2014 BN\nNOTA DE TAST: ava que busca l’equilibri entre els tres tipus d’aromes que es poden trobar en aquests escumosos: les primàries, les secundàries i les terciàries. Juntes recorden a la fruita i les flors, la pastisseria i els torsats, les fruites seques i les mels. És ideal per acompanyar amb carns blanques, aus o peixos amb salsa i també amb plats amb bolets. Aconsellat per acompanyar un dinar de principi a fi.\nEspiells (Sant Sadurní d’Anoia)\nCarretera d’Espiells km 1,4, Finca Can Petit\n938 91 23 61


D’Ors inèdit | Quadern | EL PAÍS\nS’apleguen uns textos sobre art que havia publicat a ‘La Revista’ entre 1920 i 1954\nBarcelona - 03 abr 2014-07:01 UTC\nEugeni d’Ors, curiós sense límits.\nLa Catalunya posterior a la Guerra Civil no ha sabut mai de quina manera havia de posar-se —ara de cara, ara de culs— davant Eugeni d’Ors, sens dubte a causa de les seves proteiques personalitat i actitud política. De ser un dels factòtums de la renaixença noucentista —molt més renaixentista que la Renaixença— per les seves col·laboracions a La Veu de Catalunya (el famós Glosari); de ser amic de les grans figures de la poesia, la pintura, l’arquitectura, la pedagogia i la pintura del Noucents, D’Ors, a causa dels factors ja assenyalats, va passar a ser mirat amb desconfiança, quan no va ser-ho amb desdeny i menyspreu pels catalanistes, els quals tendeixen a una dogmàtica rediviva i perdurable. A Cambó li va passar el mateix, i per raons similars, amb la diferència que Cambó no es va fer mai falangista, i D’Ors, sí. Tots dos ho van pagar, però tots dos havien fet un servei enormement lloable a Catalunya, si res més no en l’àmbit de la cultura. A les glosses especialment —encara que va atorgar-se el dret pantàrquic de batejar qui li semblava bé a la pila de l’aigua beneita noucentista—, D’Ors va sembrar una llavor d’europeisme i de civilitat que va generar un onatge en què van surfejar tots els catalans d’alta cultura fins al 1939, i més i tot, a casa o a l’exili. Allò que movia D’Ors —d’una manera que avui resulta envejable— era una curiositat sense límits: les seves estades a l’estranger, a París en especial, van fer de la seva persona un dels guies espirituals (sense carcúndia, és clar) de tota la seva generació. Després, els avatars de la història se’l van menjar de viu en viu, i D’Ors es va estimar més, via Pamplona, canviar d’aires: més d’un planeja fer una cosa semblant, via Montpeller, en aquests dies somorts i iteratius que corren. Després, fins i tot va canviar-se de camisa. Què hi farem: ¿no n’hi ha prou a deixar una obra (sovint escrita a corre-cuita, com escau a allò que D’Ors era en el fons: un periodista il·lustrat) perfectament perdurable?\nUna editorial jove ofereix ara una colla d’articles breus sobre artistes que D’Ors va publicar al setmanari barceloní La Revista entre 1920 i 1954, l’any de la seva mort a Vilanova i la Geltrú: Eugenio d’Ors, Artistas del siglo XX, selecció i edició de Carlos d’Ors (Barcelona, Elba, 2014).\nCom que D’Ors havia estat amic dels últims modernistes i dels primers autors moderns del XX —Picasso entre ells, company de tabola a Els Quatre Gats—, i com que, damunt, estava enormement dotat per als exercicis d’estètica sobre les arts plàstiques —aquí queden els seus estudis sobre el barroc, Goya, Cézanne o les grans obres del Prado—, l’autor, sumant-hi les enormes i sensibles antenes que tenia, va oferir en aquella revista, i ara ens ho ofereixen els editors de la mà del seu parent Carlos, retrats molt avinents, polèmics bona part d’ells, sobre Braque, Chagall, Gris, Kandinski, Klee, Kokoschka, Matisse, Miró, Modigliani, Munch, Nonell, Picasso, Sunyer, Torres García o Van Gogh, a més d’una sèrie dedicada a escultors: la nòmina és impressionant, sobretot si tenim present que ni llavors (1930-1950), ni ara, cap dels grans pintors de la modernitat no compten amb una representació satisfactòria als nostres museus (¿cal que faci servir el plural?). M’han dit que al Macba hi ha un dibuix de Kandinski, però encara no l’he vist, de tan petit com deu ser. No tenim res de res, comparat amb una altra gran ciutat espanyola que tots sabem, i això és ben bé una llàstima. Sort de les taules gòtiques del museu de Montjuïc, i de l’art romànic, per molt naïf que sigui. Sort dels museus monogràfics dedicats a Picasso, Miró i Tàpies. I sort de l’AVE.\nTots els articles tenen interès, i només de vegades, a causa del caràcter tirant a peremptori de Xènius, el lector sentirà una lleugera discrepància: hom, per exemple, l’ha sentida en la seva valoració de Chagall, que adora, però això bé podria deure’s a una personal admiració per la cultura hebrea. O sigui, volguts lectors, que no us creieu amb els ulls tancats, com passa amb D’Ors, tot el que hom escriu setmanalment.


Garrido veu la derrota de la UE Olot contra l’Espanyol B (0-1) com una "cura d'humilitat" per tenir clar que l'objectiu és mantenir la categoria - Garrotxa Digital\nOlot - publicada 21.11\nLa Unió Esportiva Olot ha perdut per 0 gols a 1 aquesta tarda a casa davant l’Espanyol B, en la 33a jornada de lliga a la segona B, en un partit prou espès dels jugadors de Raúl Garrido. A la primera part els dos equips han disposat de ombroses arribades, però la majoria d’elles sense perill, fins que al minut 32’ l’equip visitant ha aprofitat una arribada per la banda esquerra perquè Campuzano superés la porteria de Pol Ballesté, que avui debutava com a titular amb la Unió Esportiva Olot. Amb l’1 a 0 s’ha arribat a la mitja part.\nA la segona meitat l’Olot ha sortit disposat a lluitar pel partit, però les ocasions no han arribat, i poc a poc el partit s’ha anat fonent, i el marcador no s’ha mogut més.\nRaúl Garrido, entrenador de la UE Olot: “Hem perdut i crec que és una cura d’humilitat. Ens ve molt bé haver perdut aquest partit. Hi ha molta ensenyança en aquest partit. El rival ens ha superat en la primera part 25 minuts. No podem estar parlant gairebé cada setmana de ‘playoff’ ni de Copes del Rei. Hi ha coses que són molt boniques però que no són per a nosaltres de moment. Nosaltres tenim un objectiu molt clar que és mantenir la categoria”.\nDavid Gallego, entrenador de l’Espanyol B: “Hem guanyat a un equip que feia moltíssims partits que no perdia a casa i que és dels que millor juga al futbol de la categoria, que té un entrenador que treballa perfecte. Crec que a la primera part el fet de jugar amb dos puntes respecte d’altres vegades ens ha donat possibilitats de tenir més jugadors per dins, amb els dos extrems i els dos pivots. I crec que a la primera part els hem desgastat molt”.\nPol Ballesté, jugador de la UE Olot: “Les sensacions individuals han estat bones, quant a la meva participació al partit, però lògicament no puc estar content perquè l’equip no ha guanyat i no ha pogut treure ni un punt”\nDesprés d’aquest partit l’Olot es manté a la onzena posició de la lliga, i encara no té assegurada la permanència (actualment es troba a sis punts del descens). Per la seva banda l’Espanyol B és setè i s’afegeix a la lluita per les posicions de play-off d’ascens. El proper partit de la unió Esportiva Olot serà al camp de l’Alcoià, situat a la zona perillosa de la classificació.


Afegir un PC virtual a XP (part 2)\nD'acord! A la primera part vam passar i configurar la configuració bàsica per a la nostra PC virtual mitjançant Windows Virtual PC 2007. Ara deixem avançar i carregar el sistema operatiu i veure algunes de les funcions.\nEn primer lloc, permet obrir la Consola PC virtual i feu clic al botó Configuració.\nS’obrirà la pantalla de configuració principal de la màquina virtual. Aquí podeu augmentar la quantitat de memòria RAM, l’espai del disc dur, la targeta de xarxa, etc. Quan ho tingueu tot configurat al vostre gust, feu clic a D'acord. No us preocupeu, sempre podem tornar enrere i fer canvis addicionals, si cal.\nComparteixo la meva unitat de CD ROM amb el PC virtual. Per això, he desactivat la funció "Reproducció automàtica" a XP. També podeu optar per utilitzar una imatge ISO si voleu. Ara estem fora! 98 s'està instal·lant a la meva màquina virtual. Només heu de passar per la configuració del vostre sistema operatiu virtual tal com ho faríeu en un PC de maquinari.\nUn cop comenci la instal·lació real, obtindreu el missatge següent la primera vegada que proveu d'utilitzar el ratolí per a qualsevol cosa de la màquina virtual. Simplement us expliquen com capturar el punter a la màquina virtual i la drecera del teclat per alliberar-lo.\nNomés queda una captura de pantalla que mostra el progrés de la instal·lació a la màquina virtual. Ai els records!\nLa màquina virtual funciona igual que l’oferta real, així que, per descomptat, has d’introduir la llegendària clau de producte. Una vegada que passeu tota la configuració normal, teniu la vostra màquina virtual. Microsoft Virtual PC 2007 també funciona amb Vista. Si teniu una màquina prou calenta, us recomanaria que utilitzeu algun tipus de màquina virtual versus el mètode d'arrencada doble. VM simplement facilita la gestió.\n4 trucs de gestió de finestres ocultes a l'escriptori de WindowsCom treure el màxim rendiment automàtic amb la càmeraCom alliberar l'espai a l'emmagatzematge intern del vostre SwitchLa vostra empresa de targeta de crèdit us ofereix garanties ampliades gratuïtesCom signar o xifrar digitalment els correus electrònics a l'Outlook Online


Altres notícies (4 + 1 v.) - VilaWeb\nAltres notícies (4 + 1 v.)\nEl PCF es va concentrar davant la permenència de Romain Grau, FO assegura haver guanyat les eleccions sindicals de la funció Pública,, Canet de Rosselló passa ronda a la Copa de França, preocupació per Martin Fourcade i un curtmetratge ple de sensibilitat.\n* Concentració del partit comunista, ahir dissabte davant de la permanència de Romain Grau. Uns 40 militants del PCF66 es van concentrar pacificament, davant la permanència a Perpinyà del diputat de la primera circumscripció membre de LREM, Romain Grau.\nEls militants van expresar el seu enuig, deixant algunes pintades als vidres de les finestres del local. També van denunciar: ‘els efectes d’anunci del Primer Ministre Edouard Philippe que ha proposat congelar per a 6 mesos certs augments previstos el gener de 2019, el que no tindrà cap incidència sobre el poder adquisitiu dels francesos‘.\n* El sindicat Force Ouvriere reivindica haver guanyat les eleccions de la funció pública a Catalunya Nord. 30.000 funcionaris nord-catalans, han pogut votar aquest mes de desembre, per elegir als seus representants sindicals. El sindicat FO ha afirmat haver guanyat les eleccions, consolidant el seu lloc com a primer sindicat a la Funció Pública. L’estructini va acabar el passat dijous 6 de desembre. El sindicat també reivindica que és le primer sindicat a la comunitat urbana de Perpinyà Metropole. A Perpinyà, el sindicat ha rebut el 60% dels vots. També han arribat en primera posició als centres hospitalaris de Prada i Tuïr, destronant a la CGT que fins ara era el sindicat amb més representació. Però la CGT guarda en tot cas algunes places fortes, sobretot al Conseil Départemental i també fa prop d’un 80 % als bombers tal com assegura el secretari departamental de la CGT Jean-Claude Zaparty, que també assegura que : ‘Després, ser primer o segon, no és això que és important. L’important, és d’aconseguir mobilitzar els treballadors per construir un equilibri de poder‘.\nLa FSU és malloritària a l’Educació Nacional, on ha obtingut 1306 vots. La UNSA és segona amb 669 vots. La gran sorpresa ha estat els 452 vots del Snalc.\n* L’equip de futbol de Canet de Rosselló passa a la 32ena fase de la Copa de França. L‘equip ho ha tornat a fer i s’ha imposat a un equip d’un categoria superior en la copa de frança, guanyant per 4 a 2 a l’equip de Fréjus-Saint-Raphaël.\nDemà dilluns formarà part del sorteig, on entren per primera vegada aquesta temporada, els equips de la Ligue 1. El partit es va jugar a l’estadi de Saint Michel de Canet de Rosselló. Tornarà a fer història enguany?\n* Martin Fourcade no va entrenar ahir dissabte després de la derrota patida en la cursa de l’esprint disputada divendres passat. Incertessa amb l’estat físic de l’atleta nord-catala, que després d’haver arribat en 24ena posició divendres, ahir dissabte no es va deixar veure a les pistes, i segons l’entrenador del grup francès, no decidirà si participa en la cursa de persecució de 10 Km avui diumenge. L’únic que es confirma, es que la seua insperada derrota no ha tingut res a veure amb el material utilitzat, que estava en bones condiccions.\n* Avui us presentem en vídeo un micro curtmetartge realitzat per e Eleonora Stella Hariyono Oei en dibuixos animats. Aquest curt amb el nom de Side Effects, ens presenta a un home a qui agrada ocupar-se dels altres i que s’assabenta que té també necessitat d’ocupar-se d’ell mateix. L’autora és una estudiant de l’Institut d’Art de California Ja recompensada amb tres premis internacionals d’animació en 2014 i 2015, ha rebut 6 premis internacionals per a aquest magnífic curtmetratge sobre el reconfort.\nestadi Saint Michel


Matthijs de Ligt es converteix en el futbolista més jove guardonat amb la Bota d'Or holandesa\nEl capità de l'Ajax, de només 19 anys, ha estat premiat com el millor jugador de la temporada a Holanda al davant de Luuk de Jong, davanter del PSV, i del serbi Dusan Tadic\n17/05/2019 - 12.25 Actualitzat 17/05/2019 - 12.49\nMatthijs de Ligt, capità de l'Ajax (EFE)\nEl capità de l'Ajax, Matthijs de Ligt, ha guanyat aquest divendres la Bota d'Or neerlandesa i s'ha convertit, amb 19 anys, en el jugador més jove que rep el premi que reconeix el millor jugador de la temporada a Holanda.\n"Això és bo per als llibres d'història i estic orgullós", ha assegurat després de conquerir aquesta temporada l'Eredivisie i la Copa d'Holanda.\nLa cursa per la Bota d'Or ha estat molt competida fins a l'últim moment entre De Ligt i Luuk de Jong, però el bon partit del central de l'Ajax en l'última jornada davant el De Graafschap i el discret partit del golejador del PSV Eindhoven contra l'Heracles ha decantat la balança en favor del primer.\nD'aquesta manera, Luuk de Jong s'ha hagut de conformar amb la Bota de Plata, mentre que el davanter serbi de l'Ajax Dusan Tadic s'ha emportat la Bota de Bronze.\nLa Bota d'Or és un guardó atorgat pel diari "De Telegraaf" i ha estat rebut per jugadors com Johan Cruyff, Frank Rijkaard, Ronald Koeman, Romario, Ronald de Boer i Luis Suárez, entre d'altres.\n"És una bona llista de noms. El fet que hagin guanyat aquest premi és una motivació addicional perquè jo també aconsegueixi tot el possible en la meva carrera", ha explicat.\nLa gala de lliurament dels premis se celebrarà el setembre i el central de l'Ajax hi coincidirà amb el seu encara company Frenkie de Jong, que recollirà el guardó al millor talent de l'any i que jugarà la propera temporada al Futbol Club Barcelona.\nMatthijs de Ligt: "No sé si me n'aniré amb Frenkie de Jong"\nL'Ajax, campió de la Lliga holandesa


Ferran Aril, nou president de la Federació Catalana de Bàsquet\nEl de la Seu d'Urgell agafa el relleu de Joan Fa un any abans de finalitzar el seu mandat\n2 min. Barcelona 11/07/2019 14:19\n651x366 Ferran Aril, nou president de la Federació Catalana de Bàsquet / FCBQ Ferran Aril, nou president de la Federació Catalana de Bàsquet / FCBQ\nLa Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ) va celebrar el juny passat l'assemblea general ordinària, a Sant Cugat del Vallès, en la qual Joan Fa es va acomiadar i va proposar Ferran Aril com el seu successor. Aquest dijous la institució catalana ha fet oficial que l'experimentat directiu agafarà el relleu de Fa, president durant els últims nou anys.\nFerran Aril (la Seu d'Urgell, 1956), agent de duanes de professió, arriba a la presidència de la FCBQ després de molts anys de dedicació professional i personal. Vinculat al món del bàsquet des dels deu anys, Aril ha fet carrera en aquest esport, des de jugador fins a càrrecs importants. La presidència de l'AE Sedis Bàsquet (1982-86) va ser la seva primera experiència fora de la pista i li va servir per començar una contrastada trajectòria. El mateix 1982 es va incorporar com a vocal a la junta directiva de la representació territorial de Lleida i més tard a la junta directiva de la FCBQ. Posteriorment, va accedir a la presidència del RT Lleida de la FCBQ i a la vicepresidència de la Federació Catalana de Basquetbol, càrrec que va ostentar durant 26 anys, fins a l'actualitat. El nou president, fins ara responsable del Comitè Esportiu de la FCBQ, també ha sigut membre de diferents comissions a la Federació Espanyola de Bàsquet (FEB) en diverses etapes: primer com a assembleista, més tard a la comissió delegada i, des del mes de març, és membre de la comissió executiva.\nFerran Aril ha volgut agrair el paper de Joan Fa en la seva arribada a la presidència. "Agraeixo el seu suport així com també el de la junta directiva", ha comentat. A més, s'ha mostrat molt continuista en relació amb el model iniciat per Fa. "El meu desig és seguir amb els projectes engegats per l'anterior president i, tal com es aprovar al pla estratègic, posarem en marxa noves accions i programes que s'aniran implementant en funció de les partides pressupostàries i també de la situació i del dia a dia federatiu", ha explicat en el dia de l'anunci.


El Bob Esp'onja - La Veu de l'Anoia\nEl Bob Esp’onja\nDeia aquell funcionari fill de la megalòmana Castella que abans de trencar-se Espanya es trencaria Catalunya. El subjecte en qüestió i el seu entorn tribal són els qui van incitar amb els seus actes i llurs dèries embotides a l’esponja que els fa de cervell, que el terrorisme fanàtic atemptes al cor de la mateixa ciutat que els peixa en deliri i fantasia. Semblant ineptitud -que un dia passarà per tribunals- va posar en el punt de mira -Déu ens lliuri- als que no tenim res a veure amb polítiques de malson i somnis de masturbadors. De fet no cal ser massa espavilat per observar que les terres comtals, la corona d’Aragó i el què modernament anomenem Països Catalans, de trencats ja ho estem. Trencats i separats, social política territorial i administrativament. Tot gràcies a la monstruositat creada per l’espongiformisme de la monarquia carnívora borbònica. I com que no pot trencar-se el que ja va ser trencat, el Principat i els altres territoris germans s’enllacen, es recorden i es reconeixen per compartir la malvestat i violència inicial de l’ocupant: viles cremades, forques, exilis, depuracions intellectuals, neteja arxivística i violació territorial i institucional. Però malgrat el trencadís, com en l’obra d’en Gaudí, tot es pot refer i contra tot pronòstic es mantenim units en sentiment i voluntat de ser, per mediterraneïtat, per afinitat, per dignitat. De fet som, i a diferència de la ficció política que es cou a l’altiplà carnívor, una societat omnívora que és de món i del món. D’aquí que, a casa nostra, colons, fantasmes, desintegrats i amoïnats es retratin sols solets pel què fan diuen devoren i escriuen.\nLa Casa de Borbó no va voler una mena d’Estats Units Ibèrics, no, l’esponja llavors -i ara- era massa petita per encabir-hi més d’una Constitució, més d’una llengua, més d’un Parlament. Sí, van voler fer-nos banals fent taula rasa imposant a imatge i semblança simplisme lingüístic, rudiment, vulgaritat, ignorància, desinformació i ofec econòmic en forma d’abusius impostos. Lladreguejar per finançar-se i mantenir-se ells rei parents i sequaços. I ara a l’impune personal franquista li cou que la solució final, etnocidi i unificació quètxup, fracassi. La llopada nacionalista del regne no pot pair que al seu esponjós subproducte amb l’assoliment de la independència del territori català li restin tants quilometres quadrats com els que tenia en origen. Una grandària territorial sobre la qual ja cap cap esponjós i rabiós discutiria per indivisibilitat. No han de patir doncs que l’invent castellà es dimensiona en l’espai i en el nombre de DNIs. L’ADN de les persones continuarà més enllà de qualsevol frontera política. No anava desencaminat l’aguerrit inspector d’hisenda: allò que no ha estat mai unit, mai no es podrà trencar; separar-se sí. En canvi la unitat de les dues Castelles, la vella i la nova, serà un afer intern. La deformitat tòxica de l’artificiós Estat no farà altra cosa que retornar a la paridora per certificar-ne la defunció postpart i finalment els Bob Esponja seran feliços mirant-se el melic, o més avall si el sac d’espart que els fa de panxa els ho permet.\nEn tot cas els qui patim la sobirania esquinçada, el país esquarterat i amb molta població empobrida xandalitzada i esparracada, ens cal seguir aplegats, amorosir clivelles i polir diferencies. Units per refer les desastroses infraestructures públiques i prestacions socials amb que l’hostil Estat ens dota per escarment de patriotes. Transversal unitat de país per vertebrar-nos al voltant de la cultura originada en el substrat que trepitgem i quina flaire n’és la llengua. Ja farem política i vendrem ideologia demà, avui no toca, toca tocar de peus a terra. Sentir-nos més vius que mai quan l’hostilitat i l’anarquia conviden a caos desordre i mort. La realitat a la pell de brau, però, segueix mostrant la crua ruqueria premeditadament aconduïda i promoguda des de les més altes instàncies estatals. La despersonalització causada per la creació d’aquesta identitat de laboratori desvirtua la capacitat de raonar, atura el pensament crític, confon i desarrela l’individu. Sorprèn que malgrat el desori comés amb el diner públic, frau fiscal, comptabilitats paral·leles, diners ensobrats, comissions, enriquiments patrimonials il·lícits, continuem veient per televisió com pèssims polítics, còmics personatges, patètics actors de fireta sospitosos de formar part de trames malversadores i de caire mafiós i delictiu, són aclamats i aplaudits amb fervor folklòric i populista per qui encara baveja per ells. Com a mínim al malmès Principat, a la rompuda Catalunya, votant formacions independentistes convidem a l’esponjós regne a reflexionar, a canviar de rumb a deixar d’espoliar als desafectes i als que mai n’hem estat súbdits. Ho sabem, missió impossible. Ja els hi hem fet repetir unes eleccions enviant-los massa diputats catalans. Repetim-ho. Si no hi pot haver vida en comú viure separats és i serà la solució. Amb referèndum o no.\nArticle anteriorRevolucionària estada dels Moixiganguers a la ciutat italiana de Lecco\nPròxim articleEl president Puigdemont visita avui Igualada


'Corizbul·là', primer vídeo del 'càsting' de la CORI - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 9 d'Agost de 2010. 19:41h.\nEl grup de Reus ja ha iniciat la recerca de candidats al Parlament\nUna imatge del començament del vídeo\nLa Coordinadora Reusenca Independent (CORI), que compta amb un regidor -Ariel Santamaria- a l'Ajuntament de Reus, ja té el primer vídeo que ha rebut en el marc del càsting que ha organitzat per buscar candidats que integrin la llista en les pròximes eleccions al Parlament.\nAl respecte, el grup ha anunciat mitjançant un comunicat que "tenim el primer videocàsting d'un simpatitzant de la CORI, i aspirant a formar part de les llistes electorals del 2010 del Parlament de Catalunya". El vídeo porta per títol "Corizbul·là, sender lluminós".\nEl comunicat especifica que "'autor s'ha inspirat en els musicals de Bollywood malgrat que, com no té recursos per a una superproducció, ens ha explicat que ha agafat com a base la imatge i la lletra de l'espot promocional d'un poble asiàtic que, actualment, està exercint el seu dret d'autodeterminació".\nLaia Bonet entra en campanya


El 84% dels espanyols usa internet de manera regular, segons un estudi elaborat per la UOC – Lo Campus diari\nLa penetració d’internet a Espanya va arribar al 84% en 2013 (15 punts més que fa dos anys), segons l’informe, elaborat per experts la Universitat Oberta de Catalunya (UOC), World internet Project Spain (WIP) per mostrar l’impacte social, polític i econòmic d’internet.\nL’informe, presentat aquest dimarts en roda de premsa, també estableix que entre els joves amb edats de 16 a 18 anys la penetració d’internet arriba al 100%.\nL’investigador de la UOC Jordi Sánchez-Navarro ha explicat que el 45,3% dels enquestats estan en contra que el Govern espanyol estableixi algun tipus de vigilància per protegir els ciutadans de l’ús d’internet, percentatge que arriba al 48% en les grans corporacions.\nSánchez-Navarro ha destacat que l’estudi s’ha realitzat d’acord amb 1.600 entrevistes telefòniques fetes el desembre del 2013, i que amb “el debat sobre censurar Twitter” aquest percentatge segurament canviaria.\nAlhora, el 41,1% és contrari a la regulació dels continguts del Govern a la xarxa, front a un 36,1% que defensa més regulació.\nPrincipal font d’informació\nTambé destaca que internet ja és líder com a font d’informació i entreteniment per part dels ciutadans per davant de televisió, ràdio i premsa.\nMentre que la importància que se li atorga com a mitjà d’entreteniment està estable respecte al 2011 (3,86), la importància com a mitjà d’informació passa de 3,76 a 4,17.\nL’investigador Daniel Aranda ha assenyalat que, al contrari del que es creu popularment, els usuaris tenen una gran percepció de seguretat a la xarxa, ja que només un 1,5% admeten que han patit algun tipus de ciber-persecució o intimidació a l’últim any, i un 89% no té constància d’haver patit mai una violació de la intimitat.\nAranda també ha destacat que un 72,7% admeten que prenen mesures de precaució, i han estat els més joves els que més es preocupen per aquest tema.\nL’informe proposa cinc tipologies de “cultura d’internet” en funció de les percepcions i actituds dels ciutadans a la xarxa: cibermoderats (9,2%), que tenen una visió escèptica dels béns d’internet; e-nmersius (28,9%) que fan servir la xarxa de manera molt significativa en tots els àmbits de la seva vida; tecnoinstrumentals (13,2%) que l’usen sobretot a la feina; consumidors digitals (21,1%) que únicament consumeixen continguts, i els socialment connectats (27,5%), que fan servir internet per a les seves relacions socials.\nEl document també estableix una relació entre el nivell de formació dels usuaris i l’ús d’internet, i han estat els que tenen un nivell més elevat els que més usen la xarxa.♦


PIMEC constata que un 54% de la pime industrial registra resultats inferiors al 2019 amb una caiguda de les vendes de l’11,4% pels efectes de la pandèmia | PIMEC\nPIMEC constata que un 54% de la pime industrial registra resultats inferiors al 2019 amb una caiguda de les vendes de l’11,4% pels efectes de la pandèmia\nLa patronal presenta un informe que indica que un 30% del sector té previst presentar projectes als Fons Europeus de Recuperació, i que un 58% dels projectes pertany a l’àmbit digital, mentre que un 20% se centren en la transició ecològica.\nBarcelona, 27 de gener de 2021. PIMEC ha constatat avui que a l’exercici 2020 un 54% del sector industrial català ha registrat uns resultats inferiors als de 2019, amb una caiguda de les vendes d’un 11,4% pels efectes de la pandèmia. Durant la presentació de l’informe “Evolució de la pime industrial catalana el 2020 i perspectives per al 2021”, el president de PIMEC, Josep González, ha posat de manifest que “s’ha de mantenir l’optimisme que presenten les xifres d’aquest document de cara al 2021, les quals indiquen un bon nivell d’activitat i una previsió d’inversions” i ha encoratjat el teixit productiu a “aprofitar l’oportunitat que suposen els fons de la UE, així com la recent pròrroga dels ERTO” a l’hora de mantenir les plantilles.\nEn una roda de premsa telemàtica, González ha explicat que la vacunació suposa un altre element que ens fa ser optimistes i, en aquest sentit, ha demanat a l’administració pública “agilitzar aquest procés per tal que l’estabilitat arribi com més aviat millor”. A més, ha aprofitat l’ocasió per tornar a reclamar “més ajudes directes per a les empreses i els autònoms” i, finalment, ha aclarit que aquesta és la sisena edició d’aquest informe, el qual es basa en una enquesta del GESOP a una mostra representativa d’empreses industrials sobre l’evolució de les principals variables econòmiques que defineixen la conjuntura: vendes, exportació, inversió i ocupació.\nEn la seva intervenció, el director de l’Observatori de la PIMEC, Modest Guinjoan, ha explicat que l’evolució de la xifra de vendes de les pimes industrials catalanes ha experimentat una evolució clarament negativa el 2020, amb un saldo de variacions de les vendes negatiu (-43%) en el conjunt del sector i una destinació de les vendes en un 46% al mercat interior català i una exportació del 30% (repartida en un 19% a la zona euro i un 11% a la resta del món). Les vendes destinades a la resta d’Espanya tenen un pes relatiu del 24%.\nSobre les exportacions, ha destacat que el saldo de respostes positives i negatives és negatiu d’un 8%, mentre el 2019 havia estat positiu del 13%, xifra que indica una caiguda de 21 punts percentuals. D’altra banda, ha assegurat que l’activitat inversora s’ha vist menys afectada per la pandèmia del que es podia preveure: “Baixen les empreses que han invertit, però un 67% del sector ha fet inversions. De les pimes que han invertit, un 39% ha augmentat la inversió respecte al 2019 i el 40% l’ha disminuït”. En aquest sentit, ha afegit que “les més inversores són les pimes de dimensió més gran, és a dir, les mitjanes”.\nEn termes d’ocupació, Modest Guinjoan ha lamentat que un 29% de les pimes industrials l’han reduïda, mentre que un 22% l’han augmentat, deixant un saldo negatiu del -7% i un empitjorament de 24 punts percentuals respecte de l’any 2019. Tanmateix, un 49% ha mantingut estables les seves plantilles. En relació a les previsions de l’activitat global de la indústria catalana, ha comentat que, “després d’un mal any com el 2020, resulten optimistes, ja que per a un 59% del sector l’activitat augmentarà i per a un 9% disminuirà; amb un saldo de respostes del 50% positiu, 7 punts percentuals millor respecte a un any enrere”.\nPimes industrials i fons europeus\nEl capítol monogràfic de l’informe d’enguany s’ha centrat en els fons de la Unió Europea i els resultats de l’enquesta indiquen que 6 de cada 10 empreses industrials a Catalunya afirmen que coneixen l’existència d’aquests fons. Així mateix, un 30% de les pimes enquestades asseguren que presentaran projectes, la majoria dels quals (un 58% dels previstos) pertanyen a l’àmbit digital, mentre que un 20% se centren en la transició ecològica.


EL BLOG DE PERE SUBIRANA: EL PALAMÓS VIATJA A BLANES AMB SIS BAIXES\nEL PALAMÓS VIATJA A BLANES AMB SIS BAIXES\nEl Palamós Club de Futbol juga aquest diumenge, a partir de les cinc de la tarda, al camp del Blanes. Els palamosins han tingut fins ara un millor rendiment fora de casa que no pas en terreny propi. Tot i això, els blanencs es troben en un bon moment de joc i ocupen el quart lloc de la classificació.\nAra mateix, el principal problema del Palamós són, però, les baixes. A dia d'avui hi ha un total de sis jugadors amb problemes físics. Són José Luis Gallardo, Fran Jerez, Vichu, Santi Celaya, Marc Teixidor i Gorka Garagarza. De tots ells, l'únic que té alguna possibilitat de recuperar-se per viatjar a Blanes és Gallardo, que té un problema muscular al coll. L'entrenador del Palamós, Cándido Viana, insisteix en que les lesions li estan provocant molts maldecaps.\nLes baixes obligaran Cándido a convocar Ferran Corredor, que habitualment juga amb la Fundació Esportiva Palamós. Pel que fa al rival de diumenge, només hi ha dos precedents d'un Blanes-Palamós. El primer es remunta vint anys enrere i el Palamós va guanyar per zero a dos. La temporada passada la victòria va caure de la banda del Blanes per un gol a zero. El matx depararà, per cert, una curiositat. L'entrenador del Blanes, Garcia Escribano, i el del Palamós.\nEl Blanes-Palamós es jugarà aquest diumenge a partir de les cinc de la tarda. Mitja hora abans, Ràdio Palamós iniciarà el programa que inclourà la transmissió del partit.\nA la Segona Regional, la Fundació Esportiva Palamós rep demà dissabte la visita del Quatre Vents. El partit es jugarà a les cinc de la tarda. Els palamosins volen recuperar el camí dels bons resultats després de la contundent derrota, quatre a zero, de diumenge passat al camp del Tordera. Dins del mateix grup, el Sant Antoni s’enfrontarà al Blanes B i el Calonge visitarà el camp del Salt, l'actual líder.\nPublicado por PERE SUBIRANA en 11:30


Colaboració donació d'aliments - Mercadona\nMercadona i el Banc dels Aliments Eivissa i Formentera han signat un acord de col·laboració anual per a formalitzar la seua relació. Mitjançant l'acord aconseguit, la cadena de supermercats es compromet a donar una tona d'aliments de primera necessitat i productes de neteja personal al Banc dels Aliments en funció de les necessitats concretes que aquests detecten per a distribuir-los entre les organitzacions socials que treballen amb les persones i famílies més necessitades.\nEl Vicepresident del Banc dels Aliments, Jaume Ródenas i la responsable de Relacions Externes de Mercadona en Illes Balears, Bàrbara Ordás, han signat aquest divendres l'acord i, des de Mercadona, s'ha agraït “el treball i dedicació al servei dels més necessitats” que s'està duent a terme a través del Banc dels Aliments Eivissa i Formentera.\nEn aquest sentit, el Vicepresident de l'entitat Jaume Ródenas ha agraït “la col·laboració desinteressada de Mercadona, a més de la seua predisposició a participar en la Campanya de la Gran Recollida d'Aliments 2017, com ja va fer l'any passat" i va destacar que aquesta campanya "té com a objectiu arreplegar el màxim d'aliments possible per a poder ajudar a les persones i famílies més desfavorides”.\nMercadona també col·labora a les Illes Balears amb donacions de més de 107 tones d'aliments durant el 2016 a la Fundació Banc d'Aliments de Mallorca, Bancs Municipals de Maó i Ciutadella a Menorca, a Cáritas Diocesana d'Eivissa i Formentera, al Menjador Social d'Inca gestionat per Cáritas Diocesana de Mallorca i al Menjador Social de Ca l’Ardiaca gestionat per l'Associació Altruista Es Refugi a Palma.\nDins de les accions de compromís social, Mercadona col·labora des de fa anys amb diferents institucions i organitzacions benèfiques de tota Espanya com Bancs d'Aliments, Cáritas Diocesana, Creu Roja i més de 120 menjadors socials. En 2016, Mercadona ha donat més de 6.500 tones d'aliments, el que equival a més de 108.000 carros de la compra.


Perinno Lligams: El terme país retòric representa l'enteniment entre grups humans (publicat al Menorca, a Es Diari Digital i a Opinió Nacional el 30-12-07).\nEl terme país retòric representa l'enteniment entre grups humans (publicat al Menorca, a Es Diari Digital i a Opinió Nacional el 30-12-07).\nEl gran referent comú comença al país retòric\nExisteix una important anàlisi filosòfica feta a partir de À la recherche du temps perdu, la magna obra literària -més reconeguda i citada a les facultats i fòrums acadèmics que no pas llegida- de Marcel Proust. Es tracta d’un assaig que Vincent Descombres va publicar fa gairebé dues dècades i que s’anomena Proust: philosophie du roman. De les moltes idees que conté, n'hi ha una que, indirectament, potser dóna pistes per comprendre millor el lideratge polític dels que ens intenten liderar o ens lideren, ja sigui personal o col•lectiu.\nAixò succeeix quan aquest redactat cita Françoise, la vella criada que, emigrada a París, continua penjada del món de Combray, perquè és d’allà que conserva la manera de parlar i, sobretot, la manera de veure el món i els seus punts de vista envers la totalitat de les coses.\nD’això, algú n’ha dit el país retòric, que es referiria a aquell grup humà que reuneix la doble condició de fer-se entendre i alhora ser entès. I no em refereixo, com és obvi, al simple fet de parlar una mateixa llengua, sinó al més complex de compartir referents, de participar d’una mateixa visió del món. D’un món que vist des d’uns ulls concrets pot ser exactament idèntic al que en perceben uns altres, malgrat aquests poder estar molt allunyats geogràficament dels primers.\nPer això he cregut que aquesta idea es podría adaptar perfectament tant a la literatura com a altres camps: per exemple a la política. Explorem doncs, aquesta idea aplicada al fet polític. No és exactament això el que determina un lideratge de debò? El segment de població que realment entens i que realment t’entén fixa l’amplitud del teu lideratge. Només dins del teu país retòric pots guanyar l’adhesió i la connivència per al teu projecte polític.\nPer això, l’emergència d’un lideratge és el resultat de construir –de manera sempre artesanal, mai robotitzada– la relació amb el propi país retòric. Com millor s’hagi après a entendre i com millor s’hagi après a fer-se entendre, les possibilitats de connexió són més àmplies i el lideratge pot abastar més gent.\nAra bé, les persones canvien i, per tant, aquest repte no està guanyat mai definitivament. Posem per cas els nacionalismes per molts malanomenats perifèrics. No hi ha dubte que els referents que han dominat aquests nacionalismes els últims trenta anys continuen existint, i són compresos per aquells que mantenen la mateixa visió del món. Passa però que han sorgit noves generacions, que a aquests territoris en concret hi ha arribat gent d’altres indrets, y que s’han renovat segments significatius de les societats que formen aquests pobles o nacions dins l’estat. I les preguntes serien: participen aquests nouvinguts dels mateixos referents? Els són igualment accessibles en tot cas? Formen part del país retòric dels territoris on viuen i conviuen? Tot indica que, majoritàriament, no.\nPer això per exemple al Principat –per ser el cas que conec i que m’és pròxim-, la refundació del catalanisme, que ara es propugna, tendeix a eixamplar el propi país retòric; a establir aquells nous referents que poden incorporar aquests altres sectors al projecte compartit; a reconstruir, en definitiva, aquest espai d’entesa biunívoca –que entens i que t’entenen– que històricament ha ocupat la centralitat de l’espectre polític del nacionalisme català. I aquesta no és una tasca fàcil, però crec que és una tasca imprescindible per tal que els arribats de nou sàpiguen on són i on viuen.\nNo sé en quina es la situació de les altres nacionalitats històriques de l’estat espanyol, encara que no em resulta gaire difícil endevinar-ho. Suposo que en el cas de Galícia hi ha encara un immobilisme molt fort a tot el que representi un canvi estructural, i que els autòctons no comparteixen gaire el seu món retòric i el seu llenguatge amb cap altre segment forà, i d’altra banda la immigració tampoc no incideix en gaires aspectes a Galícia, ja que allà és pràcticament inexistent si el comparem a les Illes, al País Valencià o al Principat. Pel que fa a Euskadi la cosa es molt distinta, ja que les tensions que per si sola genera la violència armada, quotidiana dissortadament en aquelles latituds, ja són suficients com per apartar unes capes socials de les altres, o sigui, dels que es consideren i se senten nacionalistes bascos, o del que simplement han estat, són i es consideren nacionals espanyols i dels immigrants nouvinguts, que majoritàriament s’aparten dels sectors nacionalistes per integrar-se directament als espanyolistes.\nPerò en el cas de Catalunya la població comparteix referents, llengua i cultura en més del 90% dels casos –i ho han demostrat les darreres manifestacions dels seus ciutadans quan han sortit als carrers tot junts a reclamar millores infraestructurals-, ja que l’adaptació de les onades migratòries dels anys 50 i 60 a la societat catalana, per exemple, és un fet absolut en aquest important percentatge. Ara però, cal que les noves fornades dels que arriben als nostres territoris procedents de múltiples països i nacions de tot el món, també coneguin la realitat dels llocs on han anat a viure i s’han establert. Aquesta tasca, tal com esmento abans, no és pas impossible, però sí força difícil per les connotacions d’aquests nouvinguts, tan culturals, lingüístiques i també religioses.\nEn una societat com la nostra és molt important que el gruix de la immigració conegui i s’adapti als costums i usos locals, i no formi guetos que només condueixen a la falta d’integració –d’ells i de nosaltres- en tots els aspectes. I en cap cas no parlo d’assimilació, sinó que ho faig d’adaptació paulatina i amb tota tolerància de la nostra part. Però d’adaptació a la nostra manera de ser i de parlar, a la nostra manera d’entendre la vida, a la nostra cultura milenaria i als nostres costums, als nostres àpats i a les nostres celebracions ancestrals, al nostre fet en definitiva. Coses sense les quals les peculiaritats que ens distingeixen no existirien. I de les que, sobretot els autòctons, en som el segment més responsable de la seva difusió entre els nous arribats, per activa i per pasiva. I no cal apartar-los del seu país retòric, és clar que no, de cap manera, però si convidar-los a conèixer el nostre, perquè en definitiva també és, a partir d’ara i en un futur, el seu. Perquè aquesta, ben mirat, és la seva única manera de poder participar en la nova societat que els acull, i de conèixer-la de forma fidedigna.\nPublicat per Santi Capellera i Rabassó a diumenge, de desembre 30, 2007\nEl terme país retòric representa l'enteniment entr...


El programa “De marxa fent esport” dóna l’oportunitat als joves de la ciutat d’integrar la pràctica esportiva en el temps de lleure. - Sortim BCN\nL’esport, una eina per promocionar la vida saludable entre els joves.\nNotícia original: eldigital.barcelona.cat\nL’objectiu del programa “De marxa fent esport” és que no abandonin l’activitat física, promocionar un estil de vida saludable i prevenir conductes de risc.\nAquesta iniciativa va néixer després de detectar que molts adolescents de quart d’ESO, quan deixen l’escola i segueixen l’itinerari educatiu, abandonen l’esport.“De marxa fent esport” vol integrar la pràctica esportiva dins el temps de lleure dels adolescents.\nA més, l’activitat física és un factor protector a l’hora de prevenir conductes de risc. Segons dades de l’Agència de Salut Pública de Barcelona, els adolescents que practiquen esport deixen el consum d’alcohol o tabac, el redueixen o no l’inicien.


La consellera de Salut respon a l’alcaldessa sobre la petició d’agilitzar les proves de Covid-19 a Esplugues — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nArran de la petició efectuada per l’alcaldessa d’Esplugues, Pilar Díaz, per agilitzar i incrementar les proves de detecció de Covid-19 al municipi, donats els preocupants índexs de rebrot existents, la consellera de Salut, Alba Vergés, li va comunicar diumenge passat per telèfon que el seu departament treballarà per realitzar una millora dels controls i dels rastrejos de positius als centres educatius de la ciutat.\nDurant la conversació, l’alcaldessa li va transmetre la urgència per millorar els recursos i els espais dels dos centres d’atenció primària d’Esplugues, que “en el cas del Lluís Millet és supernecessari". Precisament, li vaig recordar l’oferiment que va fer l’Ajuntament abans de la pandèmia d’uns terrenys adjacents a l’ambulatori per a la seva ampliació”.\nTambé li va demanar tenir coneixement de les zones del municipi amb més impactes de positius per poder prendre millor determinades mesures de restricció.\nLa trucada de la consellera es va produir un dia després que el ministre de Sanitat, Salvador Illa, també truqués a Pilar Díaz per interessar-se sobre la situació de la pandèmia a Esplugues.\nActualment, segons el portal dadescovid.cat de la Generalitat, l’índex de rebrot ha baixat dels 1.000 punts (per sobre de 100 es considera risc alt), quan fa una setmana va arribar fins a més de 1.800.\nDavant la resposta que, des de la Generalitat de Catalunya, ha rebut l’alcaldessa d’Esplugues, Pilar Díaz, a la carta enviada dissabte passat a la consellera de Salut, Alba Vergés, en què es diu que no tenen previst fer cribratge massiu a Esplugues i no valoren la necessitat de fer-los, el govern municipal fa públiques diverses consideracions.\nAvui Esplugues continua amb un índex de 1.661 en risc de rebrot, el doble que tota Catalunya. Davant aquesta situació preocupant, el govern municipal manifesta:\n- Exigim que la Generalitat de Catalunya faci un cribratge massiu a la població, amb especial atenció l’alumnat i a la comunitat educativa dels centres escolars de la ciutat.\n- Reiterem que amb la major brevetat possible la Generalitat posi en marxa aquestes proves de cribratge massiu a l’equipament municipal del Casal de Cultura Robert Brillas, que l'Ajuntament fa dies va posar a disposició del Departament de Salut.\n- Reiterem que cal agilitat en els PCR que s’estan realitzant, reduir els dies de detecció de possibles positius i practicar les proves a tots els contactes estrets. Els veïns i les veïnes de la ciutat ens manifesten que estan patint importants retards en aquestes proves.\n- Demanem conèixer el número de persones que estan destinades al control i rastreig dels casos positius a Esplugues. Aquesta pregunta la vam fer a finals del mes de juliol i encara no coneixem la resposta.\n- Demanem al Departament de Salut que doti els dos CAPs d’Esplugues (Lluís Millet i Can Vidalet) de més recursos que permetin donar suport a totes les persones professionals que estan fent una valuosa tasca en uns moments complexos i de forta pressió per la pandèmia del Covid-19.\n- Mostrem una vegada més la nostra voluntat de col·laborar i cooperar amb el Govern de Catalunya en tot allò que considerin.\nL’alcaldessa d’Esplugues, Pilar Díaz, ha declarat que “el govern municipal està preocupat no només per l’índex de casos de Covid-19 a la ciutat, sinó perquè la Generalitat no ens aporta les solucions que considerem que són les més adients per combatre aquesta problemàtica. Reiterem i exigim cribratges massius, millor control i millor rastreig, i que es faci especial èmfasi en les escoles i els instituts d’Esplugues. La Generalitat sap que ens té al seu costat, però com alcaldessa estic preocupada per la salut i el benestar dels espluguins i espluguines, i farem tot el que calgui per vetllar per la salut de tothom i combatre plegats aquesta pandèmia”.\nDavant les dades del risc de rebrot del Covid-19 que el Departament de Salut de la Generalitat a dia d’avui a Esplugues situen en un índex de 1503,14 punts, l’alcaldessa d’Esplugues, Pilar Díaz, ha enviat una carta a la consellera de Salut, Alba Vergés, expressa diversos aspectes que “ens preocupen i s'han de solucionar de manera imminent” i que hi ha preocupació veïnal per l’augment significatiu de persones contagiades”.\nL’alcaldessa demana agilitat en les proves PCR que s’està fent a Esplugues i que es millori “de manera urgent els controls del Covid-19 per frenar aquest increment constant de contagis”, ja que remarca que “estem detectant des de fa setmanes problemes amb la detecció i el rastreig de casos positius que, fins i tot, han d'esperar més de 7 dies per poder fer-se la prova PCR”.\nPer aquest motiu, sol·licita que “amb la major brevetat possible” la Generalitat posi en marxa un cribatge massiu a la població a l’equipament municipal –el Casal de Cultura Robert Brillas- que l'Ajuntament fa dies va posar a disposició del Departament de Salut per fer-hi aquestes proves massives.\nL’alcaldessa es posa a la disposició de la consellera “per a tot allò que considereu oportú” en l’actual emergència sanitària mundial i quan a Europa experimenta la segona ona , que apunta que “requereix cooperació institucional i molta responsabilitat”.\nCarta de l'alcaldessa Pilar Díaz a la consellera de Salut Alba Vergés:


L'Athletic Club, rival del Llevant en semifinals de Copa del Rei - À Punt\nL'Athletic Club, rival del Llevant en semifinals de Copa del Rei\nL'eliminatòria es jugarà a doble partit per un lloc en la final del 17 d'abril.\nEl Llevant celebra la classificació per a semifinals de Copa del Rei / Twitter: @LevanteUD\n05 de febrer 2021 - 13:05\nEl Llevant ja coneix rival en les semifinals de Copa del Rei. Serà l'Athletic Club. L'eliminatòria serà a doble partit. L'anada es jugarà l'11 de febrer a les 21:00 hores, i la tornada el dijous 4 de març a les 21:00 hores.\nL'anterior precedent en la competició va ser l'any en la temporada 46-47. Aquell any, el Llevant competia en la Segona Divisió i l'Athletic en Primera Divisió. L'eliminatòria va finalitzar amb un marcador de 8-6 final per als bascs. En l'anada l'Athletic va guanyar per 6 gols a 2 i, en la tornada, el Llevant va aconseguir un insuficient 4-2 a València.\nEls de Paco López han arribat a aquesta ronda després d'eliminar en quarts de final el Vila-real amb un gol en l'últim minut de la pròrroga de Roger Martí. Enguany, l'equip granota ha aconseguit estar entre els quatre millors dels 112 que van començar la competició i buscar seguir sumant per a arredonir una gesta que ja és història.\nDe fet, és la segona vegada que l'equip granota arriba tan lluny en la competició del KO. L'altra va ser fa 84 anys, el 1937, quan encara es deia Copa de la República.\nEl guanyador de l'eliminatòria s'enfrontarà al guanyador de l'altra semifinal entre el Sevilla i el Barcelona en la final del 17 d'abril que es jugarà a l'estadi sevillà de La Cartuja.


Preparant el 2022: arriba un nou any - La Torre de Barcelona\nComença desembre, l’últim més de l’any 2021 i això significa que cada vegada tenim més a prop 2022. Només falten 31 dies. Però entrar a un any nou no sempre és senzill i a vegades ens pot produir angoixa i inquietuds.\nLa veritat és que del 31 de desembre a l’1 de gener només hi ha 24 hores. Com hi ha 24 hores entre qualsevol dels dos altres dies de l’any. No hauria de ser diferent: el pas del temps és, tècnicament, el mateix. Tot i això, no ho sentim així. La nostra ment acostuma a fer un clic involuntari i de sobte sentim que el temps passa, que un any se’n va.\nImplícitament, la nostra ment comença a fer llistes i llistats, a recordar tot el que hem viscut aquest últim any. A vegades ni tan sols ho fa la ment, aplicacions com Instagram i Facebook ja ens acostumen a ensenyar el nostre resum anual. També ho fan els telenotícies i els diaris que els últims dies de l’any sembla que només funcionin amb resums.\nPreparar l’any nou, en aquest cas el 2022, implica sense voler un esforç i una planificació mental. Tot i que només és un dia més, l’entrada a l’any ens fa estar pendents del temps i això ens pot descol·locar momentàniament.\n1 Resumir el 2021\n2 Preparar el nou any: 2022\nResumir el 2021\nAbans d’entrar a un any, diem adeu a un altre. Els resums de l’any són habituals, a escala social, econòmica, cultural i política. I sobretot, en l’àmbit personal: acaba l’any i agafem (segurament per primera vegada), aquella llista de resolucions o propòsits que vam escriure l’1 de gener.\nPoques són les persones que han realitzat tot allò que es van proposar, reconeguem-ho. I més si estem parlant de l’any 2021: marcat per a la continuació de la pandèmia mundial de la Covid-19. Si ja qualsevol altre any no hem aconseguit realitzar tots els nostres propòsits, aquest any encara menys.\nI aquí és on la nostra ment pot jugar amb nosaltres: el pas del temps és perillós i més en una societat tan frenètica com la nostra, on el temps és considerat or.\nPodem posar-ne un exemple: el gener del 2021 ens vam proposar llegir-nos 20 llibres fins a final d’any. Arribem al desembre i resulta que n’hem llegit 18: la vida i el dia a dia s’han interposat en el nostre propòsit, com és lògic. Òbviament, al desembre sentirem que no hem aconseguit i ens sentirem decebuts amb nosaltres mateixos. Però si en lloc de centrar-nos en els dos llibres que ens han faltat per assolir l’objectiu ens centrem en els divuit restants, veurem que hem viscut aventures meravelloses.\nIgual que passa amb els llibres, passa amb qualsevol propòsit. A vegades són impossibles o improbables d’aconseguir i, sovint, la vida acaba superposant-se. Això, però no vol dir que no hàgim viscut aquest any, ni que no hàgim gaudit. No ens hem de sentir defraudats si no aconseguim complir els nostres propòsits.\nPer això, és millor usar una altra tècnica. En lloc d’agafar aquella llista que vas fer al gener, dedica el teu temps a fer-ne una altra. Llista tot el que has fet, els teus titulars de l’any que se’n va. I veuràs que no només has viscut més d’allò que pensaves, sinó que cada experiència ha estat única i fructuosa. A vegades inclús, inesperada. Et focalitzaràs amb la part positiva de l’any que marxa i això t’ajudarà a agafar forces pel que entra.\nPreparar el nou any: 2022\nPer preparar el 2022 hi ha certes tradicions que ja tenim assumides: comencem menjant amb dotze grams de raïms, vestits amb lluentors i roba interior vermella. Fem un compte enrere i no falten les serpentines i les felicitacions. Les supersticions les seguim al peu de la lletra, no fos cas que ens portessin mala sort per aquest 2022.\nI fem la llista de propòsits: és inevitable, encara que només sigui al nostre cap. Pensem: aquest any faré x, aconseguiré això, aniré allà. I després la cosa es complica, com sempre. Per fer la llista calen dues coses principals si volem succeir a finals d’any: realisme i planificació. Hem d’entendre que els propòsits no cauen del cel ni es realitzen per art de màgia. Hi ha d’haver una persona activa darrere que els realitzi i, per a fer-ho, han de ser possibles, reals.\nAixí que aquest mes de desembre, quan pensis amb el pas del temps, amb el teu any 2021 i en preparar 2022 sigues realista i planifica. Fer propòsits és bo, ens ajuda a tenir un objectiu clar i organitzar-nos l’any. Ens ajudarà a entrar a l’any amb ganes i amb il·lusió, amb optimisme. Però això no vol dir que hàgim de viure tot l’any centrats en ells, ni de bon tros. El dia a dia es posarà al mig, vulguem o no.\nHem de viure un 1 de gener igual que qualsevol altre dia de l’any. No deixen de ser 24 hores més. Canviar d’any és una marca imposada que ens permet pensar en el pas del temps, com també ho poden ser els aniversaris. Però al final els anys, els dies i les hores no deixen de ser números. Així que potser millor centrar-se en les experiències que realment hem viscut i en les que volem viure. Ja veuràs com la teva llista al final serà molt més llarga i, sobretot, molt més diversa, interessant i exuberant emocionalment parlant.


La rumba ja té lloc de pelegrinatge\nel gènere més genuí de bcn\nL'ajuntament comença a instal·lar al carrer de la Cera les obres en homenatge a l'estil musical\nDivendres, 10/11/2017 | Actualitzat el 13/11/2017 a les 20:25 CET\nMocador al coll, barba perfilada al mil·límetre i ulleres fosques, el Petitet i l'Oncle Manel, veterans rumbers i ensenya del gènere, miraven amb tendresa aquest matí una maqueta exposada al carrer de la Cera, al carrer de la seva vida, a casa seva. Aquell prototip significa -en paraules del Petitet- "una de les coses més meravelloses que s'han fet al nostre barri". L'elegant artista es referia a l'homenatge que Barcelona rendirà a la rumba catalana a través de dues escultures que aquest divendres s'han començat a instal·lar en dues parets mitgeres del carrer de la Cera -al número 6 i al 57-, tal com va informar EL PERIÓDICO el desembre passat. "Un homenatge social, moral i històric al barri de la Cera, on genuïnament va néixer una rumba, fusionada, i, per tant, forma part de la història", exposa l'Oncle Manel.\nEls dos gitanos del carrer de la Cera -"¡Vam néixer aquí nosaltres, això és casa nostra!"-, revisaven al costat de la maqueta la llista de rumbers que integren les escultures, més d'una trentena de noms, que repassen a través de les seves figures la història del gènere musical més genuí de Barcelona. "Hi és tothom que hi ha de ser i, per a nosaltres, això és una hemorràgia de satisfacció", sentenciava, satisfet, el Petitet. Tots dos han format part de l'evolució i la creació d'aquest homenatge a la rumba, que ha sigut el resultat d'un procés participatiu en què han col·laborat els veïns, la comunitat gitana i el consistori. Així doncs, les obres mostren els inicis del gènere -L'Orelles, El Pescadillas (pare), Oncle Polla-, els seus referents, -Pescailla, Gato Pérez, Peret-, la seva evolució -Chacho, Ramonet, Los Amaya- i les seves influències en els grups actuals -Estopa, Dusminguet, Gertrudis-.\nAquest divendres l'ajuntament ha presentat els dissenys del projecte final, que va avançar EL PERIÓDICO el juliol passat, al mateix lloc on quedaran exposats. El tinent d'alcalde d'Empresa, Cultura i Innovació, Jaume Collboni, la regidora de Ciutat Vella, Gala Pin, i l'autor de l'obra, Luis Zafrilla, han exhibit com quedarà la instal·lació artística, que convertirà el carrer de la Cera en una mena de passeig de la fama de la rumba catalana. Collboni ha volgut destacar que la "rumba és una de les senyes d'identitat de Barcelona, però ho és molt especialment d'aquest barri, on la rumba és la banda sonora dels veïns". Per la seva part, Pin ha remarcat el treball comunitari i que aquesta obra suposa reivindicar la memòria històrica i el patrimoni de la ciutat.\nLes escultures, unes planxes d'acer de 12 metres d'alt i 1,5 d'ample, es preveu que estiguin a punt entre finals d'any i principis de l'any que ve. El cost total del projecte puja a uns 105.000 euros.\nTemes: Patrimoni Jaume Collboni Música


La Ciutat dels Somnis amplia l'espai amb més de 120 activitats i un dia més\nPublicat 27/12/2018 16:08:30CET\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha inaugurat aquest dijous La Ciutat dels Somnis, el festival de la infància que amplia en aquesta edició el seu espai a Fira de Barcelona en un 25%, incrementa un dia la seva durada i proposa més de 120 activitats amb gran pes de l'esport d'un centenar d'oficis.\nEn unes declaracions als mitjans, l'alcaldessa ha assegurat que el consistori està content amb la transformació i l'actualització del saló que va començar l'any passat per reforçar "l'educació en valors i la coherència pedagògica" i que el model s'està consolidant.\nEl director de negoci propi de Fira de Barcelona, Salvador Tasqué, ha assegurat que era necessària una renovació de model, passant d'un 100% lúdic a un que combinés l'educació i l'entreteniment a través del joc reproduint el funcionament d'una ciutat: "Ensenyar que una ciutat la fem entre tots".\nLa superfície ocupada als pavellons 1 i 2 del recinte de Montjuïc de Fira de Barcelona des d'aquest dijous al 31 de desembre arriba als 15.000 metres quadrats i recrea una trentena d'equipaments des de l'ajuntament --per simular un ple-- a un laboratori, un taller mecànic, un plató de televisió i un hospital.\nColau, que durant el seu recorregut pel saló ha estat entrevistada per una nena sobre el seu color preferit --que ha dit que són el groc i el lila-- i el seu expositor preferit --tots els que havia visitat--, ha ressaltat que el saló de la infància incentiva que els nens de 0 a 12 anys descobreixin diferents professions i vocacions.\nL'alcaldessa ha celebrat que el saló "s'hagi desmercantilitzat" i hagi passat de ser activitats soltes vinculades a diverses marques, la presència de les quals és menor en aquest nou format, a una unitat que proporciona la continuïtat.\nTasqué ha remarcat que les marques ara estan presents sense 'marxandatge' per expressar "una sèrie de valors i no tant utilitzar el saló per vendre el producte directament".\nEn les seves activitats, La Ciutat dels Somnis ha incrementat també els continguts inclusius i de caràcter social, així com els continguts esportius al Pavelló, com ha assenyalat Tasqué.\nHa subratllat la gran representació d'esports en el saló, la presència tant del FC Barcelona com del RCD Espanyol, els qui a més de fomentar l'esport, ho faran en valors com la inclusió i els valors dels esportistes.\nTambé hi tenen presència els World Roller Games, que se celebraran a Barcelona el 2019, amb l'habilitació de diferents pistes, circuits i rampes on practicar diverses disciplines esportives sobre patins.\nLa Ciutat dels Somnis també comptarà amb un concert diari a la plaça principal de la ciutat, amb un cartell en el qual hi haurà Marc Parrot & Eva Armisén, Jamaikids i Llibert Fortuny, així com una escola de DJ i s'impartiran classes de 'swing' en família.\nMÉS DE 40 COL·LABORADORS\nEl saló, organitzat per l'Ajuntament i Fira de Barcelona, compta amb la col·laboració de la Generalitat, la Diputació de Barcelona i més de 40 entitats i empreses com Mediapro, Caprabo, Autopistes-Àrees, Kia, Trambesós i Fundació Damm.\nLa Generalitat, a través de l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades (Apdcat) i la Secretaria de Telecomunicacions, ensenyarà a convertir-se en experts tecnològics, i l'Ajuntament de Barcelona posa a la disposició dels nens l'oportunitat de crear la seva ciutat ideal i participar en un ple.\nLa Diputació de Barcelona promou una gimcana per a tota la família que pretén sensibilitzar sobre els valors de la convivència i la feina dels ajuntaments, i simular un poble on se situa un circuit amb diverses activitats centrades a la Diputació, una biblioteca, un parc, un mercat i un poliesportiu amb un circuit de cadires de rodes, entre d'altres espais.


Neix la Maresme Film Commission\nPer Redacció a Mataró, Portada\nLa comarca del Maresme aposta per posicionar la seva destinació no només com un emplaçament turístic i de vacances, sinó també com una localització per a projectes audiovisuals i publicitaris. Amb aquest objectiu, i per satisfer l’interès creixent de moltes productores audiovisuals per venir a rodar anuncis, sèries i pel·lícules a la comarca, s’ha impulsat la creació de la Maresme Film Commission.\nPer Redacció a Pineda, Portada\nUn operatiu policial conjunt de les Policies espanyola i sèrbia, amb la col·laboració del Servei de Duanes de Toulousse (França) i la Guarda de Finança italiana, ha acabat amb la desarticulació d’una organització d’origen serbi-bosnià assentada a Catalunya, presumptament dedicada al tràfic internacional d’haixix i marihuana. Durant l’operatiu els agents han detingut 26 persones, entre ells dos antics membres dels ‘Pink Panthers’.\nPer Redacció a Mataró, Portada, Societat\nVilassar de Mar tanca un tram d’escullera malmès pel temporal\nPer Redacció a Portada, Vilassar de Mar\nCom a mesura de prevenció, l’Ajuntament de Vilassar de Mar ha decidit tancar el tram de l’escullera de la platja que va des de l’estació de bombeig – a l’altura del carrer del Peix – fins a l’espigó de llevant. Aquest tram va patir importants desperfectes durant el darrer temporal marítim. Malgrat aquest tancament, els vianants poden circular amb normalitat pel passeig Marítim.\nL’Ajuntament del Masnou ha canviat el color blanc i negre del pas de vianants del...\nMitjançant un decret d’alcaldia, l’alcaldessa de Sant Cebrià de Vallalta, Sònia Scafa, ha revocat el...\nAquest dijous passat, 22 de març, es va desvetllar el cartell de la sisena edició...\nAmb una participació de 300 atletes, s’ha disputat aquest diumenge 4 de març la 29a...\nTenim onze sentits\nLa història d’Heberto Padilla, el cubà empresonat pels seus poemes\nPrimer Consell d’Infants de Vilassar de Mar\nActualitat Calella lliura els premis dels Jocs Florals 2018 entre homenatges i records\nLa poesia, els homenatges i les emocions han...\nActualitat Una quarantena d’empreses i serveis del Maresme reben el distintiu ‘Biosphere’\nUna quarantena d'empreses i serveis del Maresme han...\nActualitat La sinistralitat laboral augmenta al Maresme per quart any consecutiu\nLa comarca del Maresme va registrar l'any 2017...\nActualitat La Generalitat posa a licitació la construcció del nou CAP Premià de Dalt\nLa Generalitat de Catalunya ha posat a licitació...\nActualitat Andrés Iniesta compra els terrenys de l’antiga Iveco-Pegaso de Mataró\nL'empresa Maresyterey – propietat del futbolista blaugrana Andrés...\nActualitat Pineda vol batre un nou rècord Guinness amb carxofes a la brasa\nSeixanta metres lineals de carxofes a la brasa...\nActualitat Detinguts uns lladres que anaven en taxi a les cases que assaltaven\nEls Mossos d'Esquadra van detenir el passat 28...\nActualitat Manifest del Dia Internacional de les Dones, 8 de març de 2018\nEl 8 de març celebrem el Dia Internacional...\nActualitat El TSJC confirma els 15 anys de presó per a l’exmarit de Piedad Moya\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC)...\nActualitat Dos maresmencs guanyen el primer premi d’escultura de neu a Andorra\nDos escultors maresmencs, el mataroní Ramon Masramon i...\nActualitat TecnoCampus FootballAim ‘fitxa’ el futbolista asturià David Villa\nA partir d'aquest any, l'empresa del TecnoCampus Mataró-Maresme...\nActualitat La Generalitat millora l’entorn de la depuradora de Tordera\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat de la...\nActualitat La Fiscalia arxiva la investigació a l’alcalde d’Argentona per permetre l’1-O\nLa Fiscalia Provincial de Barcelona ha ordenat l'arxivament...\nActualitat Desmantellen una plantació de marihuana a Vilassar de Dalt\nEls Mossos d'Esquadra de la comissaria de Premià...\nMalgrat de Mar s'acaba d'incorporar al projecte Viles Florides...\nPer Albert Cebrián.\nSovint s’han considerat valents a aquells individus que han estat capaços d’adaptar-se...\nPer Marta Rocafort.\nComenço la lectura del llibre ‘Un amor’ d’Alejandro Palomas, premi Nadal 2018,...\nPer Josep Garriga.\nAra, en aquest instant, neix un dia molt especial. Diuen que és...\nMiquel Marín és l'alma mater d'Eudoxia un estudi de Premià de Mar ...\n‘La poesia em permet trencar amb el vel de la realitat visible’\nFrancesc Marzo acaba de publicar l'obra poètica 'Oxímoron'...\n‘En el setè Arts d’Estiu hem tingut un total de 13.000 assistents’\nEntrevista amb el Director del Festival Arts d'Estiu, Xevi Gómez...\nMataró necessita persones compromeses amb la ciutat i, sobretot amb la seva gent. Tots nosaltres...\nPer David Xiberta.


Els principis del pallasso, per Avner l’Excèntric |\n← George Carl\nLa feina del pallasso és fer que el públic senti coses i respiri.\nTothom inspira, però molta gent necessita acordar-se’n d’expirar.\nLa imaginació i el cervell estan conectats al cos i l’afecten. Qualsevol canvi en la ment té el seu corresponent canvi en el cos. Qualsevol canvi en el cos (per exemple, en primer lloc en la respiració) té el seu corresponent canvi en la ment.\nNo diguis o mostris al públic què pensar, fer o sentir.\nNo diguis o mostris als teus companys què pensar, fer o sentir. No indiquis.\nEl pes pertany a l’abaix. Mantén un únic punt a la part baixa de l’abdomen. Mantén l’energia fluïnt.\nLa tensió és la teva enemiga. Produeix adormiment físic, mental i emocional.\nCom et sentis respecte a la teva actuació és el que compta, no si aquesta és en realitat bona o dolenta.\nEl pallasso descobreix un públic que està assegut en fileres esperant, en un espai buit, un espectacle. Això és el primer que ha de ser tractat, mitjançant l’establiment d’una complicitat amb el públic.\nEl pallasso crea un món en un espai buit, més que entrar en un món que ja existeix (sketch).\nEmplea la mímica per a crear fantasia, no per a re-crear realitat.\nEl pallasso busca crear un joc i definir-ne les regles, que després han de ser obeïdes.\nNo preguntis o diguis al públic com es sent o pensa. Ten una experiència emocional i convida al públic a unir-se a la teva reacció.\nInteressa’t, no siguis interessant.\nTothom ha de respirar durant tota la vida, fins i tot damunt l’escenari.\nEl pallasso entra a l’escenari a fer una feina, no a aconseguir rialles. Si hi ha rialles, això és una interrupció que ha de ser tenguda en compte.\nThis entry was posted in Texts and tagged Avner, Sobre el Clown. Bookmark the permalink.


El personal de l'ONU pot tornar al Iemen però el bloqueig a l'ajuda humanitària es manté\nL'Aràbia Saudita no permet desembarcar vaixells amb blat i medicines\n2 min. Barcelona 24/11/2017 12:54\n651x366 El personal de l'ONU pot tornar al Iemen però el bloqueig a l'ajuda humanitària es manté / Reuters El personal de l'ONU pot tornar al Iemen però el bloqueig a l'ajuda humanitària es manté / Reuters\nL'Aràbia Saudita ha donat permís aquest divendres a l'ONU perquè els seus treballadors tornin al Iemen, amb la qual cosa aixeca parcialment el bloqueig instaurat fa dues setmanes al país, però no els ha permès que desembarquin els seus vaixells amb blat i medicines.\nEn els últims dies s'han incrementat les pressions sobre Riad perquè aixequi el bloqueig i permeti l'entrada d'ajuda humanitària al país, que pateix una gran crisi de fam. Fonts nord-americanes expliquen que el secretari d'estat dels EUA, Rex Tillerson, va mantenir una trucada de 45 minuts amb el príncep hereu saudita, Mohamed bin Salman, per reclamar-li que aixequi el bloqueig als ports i aeroports iemenites.\nMitjans locals van informar dimecres que havia aterrat el primer avió de Creu Roja amb ajuda humanitària, només un, però aquestes informacions no estan confirmades i altres mitjans asseguren que el bloqueig total encara es manté. L'Aràbia Saudita, de fet, va dir dimecres que permetria aquestes arribades, però aquest divendres no ha donat permís a l'ONU perquè enviï els seus vaixells d'ajuda humanitària al país.\nDiverses ONG que operen a la zona asseguren que el bloqueig en el port d'Al-Hudaida i en l'aeroport de Saná continua, segons informa el diari 'The Guardian'.\nEl portaveu de l'Oficina de les Nacions Unides per a la Coordinació d'Assumptes Humanitaris (OCHA), Jens Laerke, ha assegurat aquest dijous que "fins ara no hi ha hagut cap moviment en relació al suposat aixecament del bloqueig saudita sobre el Iemen".\nLaerke també ha explicat que tant els activistes com els grups pro drets humans que són a la zona encara segueixen esperant permisos per enviar ajuda als iemenites.\nEn la mateixa línia s'ha pronunciat el gerent de Red Sea Ports, Yahya Sharaf El-Deen, que és l'autoritat responsable de molts dels ports que hi ha en el mar Roig. "No ha atracat cap vaixell al port de Hodeida ni cap embarcació s'ha comunicat amb l'oficina de control d'aquest port ni del de Salef, al contrari del que s'ha dit en els mitjans de comunicació dels agressors", va indicar El-Deen en unes declaracions al diari 'Euronews'.


BTCCES – La formació com a eina de decisió laboral\nLa principal reivindicació de les persones en el seu àmbit laboral hauria de ser la formació. Fent una anàlisi objectiva de les coses que a un individu li aporta el treball, segurament no hi ha un valor superior a això.\nLes dades estadístiques del 2017 que vinculen atur i formació, prenent com a referència l’ Institut Nacional d’Estadística (INE), ens ho corroboren d’una manera objectiva: les persones sense estudis tenen el doble de probabilitats d’estar en situació d’atur que les persones amb estudis secundaris superats i quatre vegades més d’estar en situació d’atur que les persones amb estudis superiors.\nJustament, en situacions de crisi, es posen de manifest encara més aquestes proporcions, que basculen en contra de les persones amb poca formació.\nÉs curiós doncs el fet que en moltes negociacions entre treballadors i empresa la formació no ocupi un lloc de màxima prioritat, deixant sobretot aquest espai a les percepcions salarials. De ben segur, tenir una formació consistent i actualitzada doni als individus moltes més possibilitats d’assolir una percepció salarial millor.\nLa formació no esdevé però només una necessitat per a les persones per fugir de l’atur, sinó que col·labora en la vertebració d’una trajectòria professional on l’individu també pren decisions. El camí dins del treball no és arbitrari ni atzarós, sinó que respon a criteris segurament encara més complexes que el binomi tinc feina/no tinc feina. La formació ens permet la possibilitat de participar d’aquests criteris i ens permet un rol actiu.\nNo ens imaginem que el valor de la formació només es correspon amb els nivells més superiors de l’àmbit laboral. En els darrers anys de tancament d’empreses, ha estat habitual veure treballadors desesperats perquè no podien recuperar certificats o diplomes de formació que s’havien oblidat de demanar, per exemple en el món de la construcció o del metall. Aquesta formació els obria portes en altres empreses i mantenia el seu valor, fins i tot finalitzada la seva anterior etapa laboral.\nUna altra cosa és voler, poder i saber formar-se.\nDiem voler perquè existeix molt sovint una baixa percepció dels beneficis de la formació. Ens dóna més satisfacció enviar un mail ràpidament o donar resposta a un client que esperar una estona per participar en una formació que possiblement millori la qualitat de les dues accions citades.\nDiem poder perquè la formació requereix un temps que cal disposar i que de ben segur és disponible, sempre que el treballador li doni la importància que precisa. Si es vol fer formació, està més que demostrat que es pot fer. En l’actualitat fins i tot hi ha una gran oferta de formacions a costos molt baixos que estan posant a l’abast el coneixement a totes les butxaques.\nDiem saber perquè la formació presenta moltes opcions en l’actualitat de metodologies, nivells, ubicacions i això, que podria ser un element positiu, esdevé perjudicial sinó es fa una bona elecció sobretot metodològica en funció de les pròpies necessitats i possibilitats. És necessari fer una bona recerca de les opcions per a una formació concreta.\nEn fi, com es diu al principi, la formació és una eina i es pot usar en diverses direccions, el cas és tenir-la. Alhora, tot canvia tan ràpid que l’eina ha d’anar alimentant-se, amb un sentit gens finalista, sinó adaptatiu. Formació i àmbit laboral han d’estat connectats.\nPreguntar-nos si la nostra formació està responent als reptes que em puc trobar demà a la feina és un bon inici.


CRECE FORMACIÓ ha iniciat un camí de col·laboració amb la CECEIB. | CECEIB – asociación provincial de centros de enseñanza de Baleares\nCRECE FORMACIÓ ha iniciat un camí de col·laboració amb la CECEIB.\nVos volem informar que CRECE FORMACIÓ ha iniciat un camí de colaboració amb la CECEIB. És per això que ens posam amb contacte amb els seus centres associats, per tal de presentar-nos i oferir els nostres serveis, formació i assessorament.\nI donat que manca poc temps per al final d’any, recordem la distinció entre bonificació i homologació. A nivell de bonificació, l’empresa s’encarrega a partir del fons dels que disposen els centres i les necessitats de cada un, de triar els cursos més adients al seu professorat; a nivell d´homologació, els cursos que ofereix CRECE poden ser homologats a efectes d’ aconseguir crèdits pels sexennis.\nAixí, vos posem en coneixement que durant els mesos d’octubre i novembre els centres han d’elegir els cursos que els interessin per poder fer les formacions en el primer trimestre de 2019. A partir d’aquest moment i després d’ haver elegit els cursos, s’ha de demanar a Conselleria l’homologació d’aquests. D’ aquesta manera seria possible la formació i l’homologació dels cursos destinats per a la formació del professorat.\nTot i així, també vos recordem que també escau la possibilitat de rebre formació sense homologar en el cas de què als centres vos interessi una formació en particular.\nA efectes de poder planificar i coordinar els cursos que més vos interessin, posem a la vostra disposició el contacte per tal de poder posar-vos en contacte amb CRECE i consultar els cursos que ofereixen a la seva web:\nJaume Abella, direcció estratègica.\n902 026 882 / 618 838 418\n657 968 679