Arnau Pons, l’hermenèutica com una forma severa d’amor - El Temps de les Arts\nAutorretrat esborrat d'Arnau Pons\n01 jul. 2021 Pere Antoni Pons\nLa intel·ligència d’Arnau Pons (Felanitx, 1965) és una intel·ligència bel·licosa. No en el sentit, compte, de buscar la polèmica estrident, de provocar amb la pulla fàcil, de fer la rebentada insolent o de confondre l’esperit crític amb la pura mania de molestar, d’anar a la contra perquè sí i de punyir com a simple esport. No. És bel·licosa, més aviat, en el sentit que busca el cos a cos sempre i amb tot, tant amb aquelles obres i personatges que el disgusten o que sent lluny com amb aquells que a priori l’atreuen i li agraden. No hi ha –no hi pot haver– intel·ligència sense bel·licositat perquè no hi ha –no hi pot haver– cultura sense matís, de la mateixa manera que la vida és inconcebible –seria intolerable– sense contradicció ni conflicte.\nAmb aquestes mans. Escrits sobre autors catalans contemporanis, el nou llibre de Pons, un recull d’articles assagístics apareguts en llibres col·lectius i en catàlegs d’exposicions durant els últims trenta anys i aplegats ara en un volum sever i elegantíssim d’Edicions Poncianes, és un exemple d’això que dic.\nTant se val si l’autor llegeix –analitza, interpreta, contextualitza, discuteix, descriu, reformula, capgira, problematitza…– la literatura d’Àngel Guimerà, de Blai Bonet, de Maria-Mercè Marçal, de Miquel Bauçà o de Joan Maragall, o l’obra pictòrica de Miquel Barceló i de Rafel Joan: tots i cada un dels textos del present volum funcionen com un diàleg de tensions fecundes, on el llenguatge és usat amb una precisió extrema, com una arada que remou la terra i com un bisturí que talla la pell, i on abunden els passatges de crispació intencionada, i on les concessions celebratòries són inexistents.\nQue Pons no es deixi endur mai per l’entusiasme, per l’eufòria lectora, no té per què ser una virtut –per mi no ho és–, però retreure-li que no celebri amb ditirambes allò que li agrada o el fascina és no entendre la seva proposta de lectura i d’escriptura. Seria com retreure a Franz Kline, un mestre de les gravetats matisades del blanc, el negre i el gris, que no hagués usat més el verd i el rosa.\nA més, i tal com recorda la poeta i traductora Blanca Llum Vidal a l’instructiu pròleg que encapçala el llibre, Arnau Pons ha deixat clar (la frase és d’una entrevista a Crític) que “en una cultura com la nostra, la pitjor estratègia, per defensar-la, és pensar que només se la pot afalagar”. En aquest sentit, no és del tot improcedent llegir Arnau Pons com un contrapès dins el sistema de politges de la cultura catalana, tan descompensada sovint a favor de l’elogi sistemàtic i exaltat, de la naturalització del gat per llebre, de la dissimulació o la indiferència ininterpretable davant d’allò que no agrada.\nGemma Medina, de la revista La Lectora, Arnau Pons i Marçal Font, epiloguista a la presentació del llibre a la Fundació Brossa\nDividit en sis seccions, el llibre comença amb tres textos que Pons va escriure per a l’obra Carrers de frontera. Passatges de la cultura catalana a la cultura alemanya, en motiu de la participació protagonista de la cultura catalana en la Fira de Frankfurt del 2007. Lluny de limitar-se a connectar les cultures catalana i alemanya de manera clara i divulgativa, Pons hi aborda –tant per a lectors que coneixen el tema com per a neòfits– la qüestió sempre central de la llengua, “la unió d’esforços i de neguits entre filòlegs catalans i alemanys” que al segle XIX va ajudar “a situar la llengua catalana al lloc que li correspon dins del trencaclosques dels parlars romànics”, el paper de certes figures literàries clau de finals del XIX i principis del XX (Verdaguer, Jaume Brossa, Ors…), la tasca de Humboldt i la seva manera de pensar el llenguatge i la seva visita a Montserrat i les lectures desviades o deliberadament equivocades que els espanyols han fet de les tesis humboldtianes, el mal encaix dels catalans i la cultura catalana en l’actual Europa oficial, el paper de la violència en la problemàtica i sovint tràgica evolució de la cultura catalana moderna –una violència i una tragèdia que han tingut com a conseqüència una mena d’emmirallament fraternal amb la tragèdia absoluta dels jueus i la Xoà… Són tres articles que, llegits en conjunt, donen com a resultat un mosaic personalíssim però molt clarificador. Bel·licosament clarificador, això sí: Pons rebat i problematitza concepcions i idees de Perejaume, per exemple, al voltant del llenguatge i la naturalesa.\nEn la segona secció del llibre, Arnau Pons rescata la seva vessant d’escriptor d’art. Hi ha textos sobre els ja esmentats Rafel Joan (amic de l’ànima) i Miquel Barceló (també amic), però també sobre el poderós i delicadíssim escultor Apel·les Fenosa i els menys coneguts Dídac Pintor i Jaume Canet. El text sobre Fenosa inclou una frase que Blanca Llum Vidal usa encertadament com a epígraf del seu pròleg: “La radicalitat és dialèctica –no unívoca”. Pons, quan escriu sobre art i sobre artistes, fa literatura, però amb això no vull dir que defugi la descripció i la interpretació de les obres i les maneres artístiques que comenta, sinó que en certa manera interpreta i reviu literàriament l’experiència de l’art sobre el qual escriu.\nLa tercera secció, la més breu, consisteix en articles d’anàlisi de poemes, en cada cas, d’Antoni Clapés, Anna Montero i Narcís Comadira, amb els quals Pons s’exercita en la lectura com a “repte hermenèutic”. La quarta i cinquena seccions, a més de ser les més extenses, també són les més estrictament literàries. Un fet bàsic que cal destacar és que, escrigui sobre el que escrigui, Pons és programàtic sempre, en el sentit que sempre està postulant una manera de llegir i d’escriure, no en un sentit dogmàtic, però sí sever, en ocasions fins i tot intransigent: “és en l’observació –afirma sobre certs detalls lingüístics de la literatura de Miquel Bauçà– d’aquest treball minuciós i hololingüístic, d’aquestes bagatel·les florides, que reïx la lectura (contra la idea anti-intel·lectual que cal contar històries engrescadores i vitalistes amb una llengua llisquent)”.\nEn aquestes seccions, Pons no només hi aborda Bauçà –un autor amb qui manté una relació fecundament conflictiva: el que més li disgusta d’ell són les lectures acríticament celebratòries que en fan els fidels entusiastes–, Marçal, Espriu, Maragall, Blai Bonet (vinculat a Ezra Pound i Pier Paolo Pasolini) i Carner, sinó que a més toca tota mena de temes, que li permeten rellegir, repensar i reformular presumptes veritats graníticament establertes. Per exemple, la idea de cànon, sobre la qual Pons remarca una qüestió tan elemental com lúcida, que és que hi ha obres literàries catalanes que, si no formen part del cànon oficial, és simplement perquè “no s’han llegit prou bé, ni a bastament”.\nAbans m’he referit a la manera de llegir i escriure que postula, defensa i practica Arnau Pons. Al text titulat “Els que somnien, dormen…” Renaixences d’Ezra Pound en Pasolini i Blai Bonet (amb un comentari del poema Illa de San Michele, de Blai Bonet), és potser allà on aquesta manera queda més ben explicada, per exemple quan remarca que “les paraules no són només el que el diccionari en diu, sinó el que els individus, amb les seves obres, en fan”. Això vol dir que, per a Pons, la literatura no és només una construcció formal, un artefacte verbal, indiferent a la vida i aliè a la història, deslligat de la responsabilitat ètica i del compromís intel·lectual, buit de la dimensió política que inevitablement tenen tots els afers humans. La literatura, és a dir, no pot ser llegida d’una manera només estètica, cultural, llibresca. En aquest sentit, és interessant veure com Pons no es resigna a donar per bona la deixadesa genialoide en què de tant en tant incorria el genial Blai Bonet, sobretot a la seva última etapa poètica, i com afirma, a manera de retret, quasi d’escarni sarcàstic, que “el lector [del poema de Bonet] ha de perdre el fil juntament amb el poeta, perquè no importa gaire que hi hagi un fil, importen els blocs erràtics d’idees fortes, les frases flaix que enceguen una estona i no deixen pensar bé”.\nLa sisena i última secció consta d’un diàleg entre el mateix Pons i, de nou, Blanca Llum Vidal, d’un epíleg de Marçal Font i d’un “esbós d’autorretrat” que, paradoxalment (o no), ens diu menys com és i qui és Arnau Pons que els textos que dedica a altres autors. En definitiva: un llibre seriós, exigent, important.\nIntervenció musical de Riccardo Massari, l’editor Jordi Carulla-Ruiz i Arnau Pons a la presentació del llibre\nEtiquetes Arnau Pons, Edicions Poncianes, Pere Antoni Pons Navegació per les entrades


La cuina de sempre: Calamars a la romana\n400 g de calamars grans sense potes\n- Es pot afegir algun ingredient a la massa per fer-la més esponjosa: llevat en pols, sifó, etc.\n- Les anelles o rodanxes es poden enfarinar, passar per ou batut i fregir\nPrimer rentem bé els calamars.\nPer dins també.\nAvui només utilitzarem els tubs del calamars i descartarem les potes i les ales que podem utilitzar per altres receptes.\nAmb un ganivet o unes tisores, talleu anelles de calamar de la mida del dit petit.\nAra prepararem l'arrebossat. Batrem un parell d'ous en un plat fondo o un bol.\nSeguidament hi posarem farina. Si voleu, podeu utilitzar farines especials per arrebossar, que ja incorporen impulsor i us garanteixen un resultat més voluminós i cruixent. Com veureu jo ho he fet a ull.\nHi posarem la sal...\n...una cullerada d'impulsor o llevat químic...\n...i, si voleu ja que és opcional, una mica de colorant.\nTot això ho remenem bé fins a obtenir una pasta amb una certa textura....que no és ben bé líquid però tampoc sòlid. Si us heu passat amb la farina hi podeu afegir un raig d'aigua.\nA continuació, ja podeu posar a escalfar una paella amb abundant oli per fregir.\nSalarem les nostres anelles de calamar fresc.\nI ara, amb paciència, les anirem submergint en la nostra barreja.\nHan de quedar ben xopes i arrebossades per tot arreu.\nLes fregirem en abundant oli ben calent. Es important tractar les anelles d'una en una per a garantir que quedin amb la forma adequada.\nFregiu-los un parell de minuts per cada banda...\n...i reserveu-los sobre un paper absorbent.\nServiu-los ben calentons amb una mica de llimona.\nUmmm....quina flaire que fan!\nUna tapa senzilla que, si està ben feta, es gaudeix enormement.\nRexach Baqués Brut Nature Gran Reserva. Celler Rexach Baqués. DO Cava.\nTrilogia cava: Macabeu, xarel·lo, parellada. 70 mesos de criança en rima.\nPreu Aprox.: 12€\nAix que em mataran.. però si, cal que ho digui. Imaginem que ve un amic que mai ha tastat el cava, imaginem que a més sou una colla, imaginem que el pressupost és el que és. Sens dubte, si hi ha un cava que ens digui que és l’essència del cava a Catalunya i a bon preu, aquest és el Rexach Baqués BN GRva. Ni massa sec, ni massa dolç, una mica de crema , una mica de fruita. Què és?. Cava. Imaginem també que mai ha tastat els calamars a la romana, llavors ho entendrà tot.\nAutor: lacuinadesempre.cat a les 8:54 Etiquetes: Peix , Tapes\nTapa't de tapes 24 de febrer de 2014, a les 9:48\nMolt bons, Albert! Jo també hi poso una mica de llet, a la massa, trobo que els fa més amorosos... vaja, m'ho sembla a mi. Deliciosos per a qualsevol dia de l'any!! Petons\nUnknown 24 de febrer de 2014, a les 14:44\nM'encanten i més ara que l'arrebossat em comença a sortir força bé!!!!\ngràcies a tu, je,je,je...\nAlejandra 24 de febrer de 2014, a les 19:26\nQuè bonica tens la pàgina Albert amb aquests canvis!\nCalvin Dexter 25 de febrer de 2014, a les 6:45\nEls calamars a la romana són boníssims, si estan ben fets, tal i com els fas tu Albert aquí. Per desgràcia, crec que molta gent ha tingut males experiències amb aquest plat perquè n'han menjat de congelats que no valien res de res i llavors creuen que els calamars a la romana són un plat que no val la pena... Però si estan ben fets, són una passada.\nUnknown 10 d’octubre de 2015, a les 13:29\nGenials !! gracies\nLluís 26 d’octubre de 2015, a les 23:41\nEstic fart de menjar una cosa que als supers en diuen calamars (li podrien dir merda rebosada)\nVaig a provar aquesta recepte!\nlacuinadesempre.cat 27 d’octubre de 2015, a les 9:35\nBen fet! ... amb dos collons!


Anna Giralt i Dani Trujillo són escollits pubilla i hereu en el 50è aniversari de pubillatge a Manresa - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesCulturaAnna Giralt i Dani Trujillo són escollits pubilla i hereu en el 50è aniversari de pubillatge a Manresa\nAnna Giralt i Dani Trujillo són els nous pubilla i hereu de Manresa, en l’edició del 50è aniversari del pubillatge a la capital del Bages. L’elecció es va anunciar en un acte que es va fer diumenge a\nla tarda, i que va comptar amb part de les pubilles d’aquest mig segle.\nLa ja tradicional festa de proclamació dels nous pubilla i hereu de Manresa va començar en aquesta ocasió amb una recepció a pubilles, daes i hereus d’aquests 50 anys d’història. Entre ells, alguna cara coneguda, com l’actual director general del Liceu, que va ser hereu de Manresa del 2009. Un cop feta la cerimònia de comiat dels d’aquest any, Xènia Peirón i Adrià Herrero, que van deixar la banda i la faixa entre llàgrimes, va ser el moment d’anunciar els nous hereu i pubilla, Anna Giralt Torrescasana, de 18 anys, i Dani Trujillo Cañellas, de 20.\nAnna Giralt havia estat presentada per l’Associació Sardanista Dintre el Bosc, i Dani Trujillo pel Casal Cultural Dansaires Manresans. En total hi ha hagut quatre candidates a pubilla i dos candidats a hereu. En una plaça Sant Domènec plena de públic i amb més de vuitanta pubilles, hereus i altres representants arribats de tot el país, la pubilla i l'hereu dels gegants van ser els encarregats d’entrar a la plaça la banda i la faixa que lluiran els nous representants del pubillatge manresà.\nManresa va proclamar la seva primera pubilla l’any 1968, i la tradició va continuar fins a 1977, any en que es va interrompre. Quinze anys després, el 1992, l’Agrupació Cultural del Bages va\nrecuperar la tradició fins a dia d’avui.


C-1562 Casa rústica de pedra per acabar al nucli antic de Moià - FINCA'T\nTipus Casa, Casa adossada, Casa de Pedra, Casa de Poble\tCategoria Comprar\tPoblació Moià Zona Nucli Urbà Preu 197.900 € Superfície (m2)230Dormitoris4 (possibles)Banys3 (possibles)ReferènciaC-1562\nCasa de poble rústica ben situada al nucli històric de Moià. A 30 m de l’auditori Sant Josep. 230 m2 construïts en tres plantes. Pati interior de 26 m2. Completament reformada de terres, sostres i instal·lacions, pendent només de fer distribucions, habitacions i espais interiors (Cuina i banys), enrajolats i finestres.\nPlanta baixa amb dos espais grans diàfans i diversos espais a la part posterior de la casa per a safareig, sala calderes, bany auxiliar etc.\nPlanta principal amb cuina office, bany complet, menjador, i àmplia sala d’estar donant al pati posterior de la casa.\nPlanta superior amb espai per a tres o quatre habitacions i 2 banys complets.


Ashley&Parker - Appartement Ophelia Niça França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCosta de Nice, Niça, França - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nSituat en el cor de Costa de Nice, Ashley&Parker - Appartement Ophelia és un lloc ideal des d'on descobrir Niça. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Ashley&Parker - Appartement Ophelia és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Ashley&Parker - Appartement Ophelia és una elecció inteligents per a viatgers a Niça, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Aprovat el pla per reduir a la meitat l’abandó escolar en 2012 | Consumer\nAprovat el pla per reduir a la meitat l’abandó escolar en 2012\nEl 31% dels joves espanyols d'entre 18 i 24 anys no segueix estudiant després de l'educació obligatòria\nPer mediatrader 21 de novembre de 2008\nAhir va tenir lloc la Conferència Sectorial d’Educació monogràfica sobre abandó educatiu, en la qual el Govern i les comunitats autònomes van aprovar 12 mesures per reduir a la meitat en 2012 l’abandó escolar. “Espanya necessita que, d’aquí a 2012, 570.000 joves més estudiïn més enllà de l’educació obligatòria perquè tinguin un futur més pròsper i per apropar-nos a la mitjana dels països europeus”, va dir la ministra d’Educació, Política Social i Esport, Mercedes Cabrera, que va presidir la reunió. Per a això, el Ministeri destinarà 121 milions d’euros en 2009, va anunciar la ministra.\nL’indicador europeu d’abandó escolar d’hora reflecteix actualment que el 31% dels joves espanyols d’entre 18 i 24 anys no segueix estudiant més enllà de l’educació obligatòria, amb grans diferències entre comunitats autònomes, enfront del 14,8% de mitjana de la UE-27. Davant aquesta situació, la ministra va demanar als consellers que fixin objectius de reducció de l’abandó en cadascun dels seus territoris.\nEl pla aprovat ahir inclou mesures destinades als estudiants, als joves que han abandonat els estudis, als professors, les famílies, els empresaris i sindicats, així com a les corporacions locals. “L’abandó és un problema de tots, d’alumnes, de les seves famílies, dels agents socials de tota la societat, i tots hem de col·laborar per reduir-ho”, va explicar la ministra.\nTornar a per el títol\nMoltes de les mesures proposades es dirigeixen a evitar que els joves deixin d’estudiar sense haver aconseguit cap títol i, al seu torn, permetre la volta al sistema educatiu de joves sense titulació. Així, la primera acció que va proposar Cabrera va ser augmentar l’oferta de places de Programes de Qualificació Professional Inicial (PCPI, dirigits al fet que majors de 16 que no tenen l’ESO aprenguin una professió) almenys fins a 80.000 places cada curs. Mitjançant la realització de mòduls addicionals els PCPI permeten obtenir el títol d’AIXÒ. Així mateix, les comunitats augmentaran l’oferta d’ensenyaments de formació professional de grau mitjà, d’arts plàstiques i disseny, i d’ensenyaments esportius.\nLa conferència també va aprovar el desenvolupament de l’article 41 de la Llei Orgànica d’Educació (LLOI), que estableix la possibilitat de realitzar proves d’accés per permetre que un alumne de PCPI sense títol d’AIXÒ pugui matricular-se en FP de Grau Mitjà o que un titulat en FP de Grau Mitjà pugui accedir a la FP Superior.\nTambé s’engegaran mesures destinades al fet que els joves d’entre 16 i 22 anys puguin rebre classes de reforç i extraordinàries per obtenir el títol d’AIXÒ en el menor temps possible.\nEl pla contempla també l’extensió i el reforçament dels departaments d’orientació, amb la finalitat d’assessorar als estudiants en les decisions que poden adoptar en les etapes postobligatòries. A més, es promouran serveis d’orientació i seguiment per als joves que van abandonar el sistema educatiu sense cap qualificació. L’objectiu és brindar-los més informació sobre les diferents possibilitats formatives i les vies per reincorporar-se al sistema educatiu.\nCabrera va anunciar a més el desenvolupament de programes de formació del professorat sobre tècniques d’aprofitament del potencial dels alumnes, així com tècniques de diagnòstic precoç de les dificultats, atenció educativa i seguiment d’estudiants en risc d’abandó educatiu primerenc. Igualment, es crearan recursos de suport per a docents i altres professionals que intervenen en l’atenció educativa d’estudiants amb baix rendiment i amb major potencial de risc de deixar els estudis.\nabandó escolar educació educatiu jóvenes-ca plan-ca


Un 'Espai de fustes' per als més xicotets al Parc del País Valencià\nNiños Un ‘Espai de fustes’ per als més xicotets al Parc del País...\nUn ‘Espai de fustes’ per als més xicotets al Parc del País Valencià\nEl Parc del País Valencià inaugura jocs infantils elaborats amb la fusta dels arbres recuperats de l’incendi que va patir Marxuquera en 2018. Un ‘Espai de fustes’ per als xiquets i les xiquetes elaborat amb diversos arbres calcinats, que s’han recuperat i han estat tractats per a que es mantinguen en bon estat, i amb la màxima seguretat per als usuaris, en el seu emplaçament.\nLa regidora de Gestió Responsable del Territori, Alícia Izquierdo, el president de la Junta de Distritcte de Roís de Corella, Nahuel González, i el Director General de Medi Natural, Daniel Muñoz, acompanyats de membres de l’associació de veïns de Roís de Corella, van visitar divendres passat el Parc del País Valencià on s’han instal·lat els jocs.\nZona jocs infantil plaça Tirant\nUna nova zona de jocs infantils situada a la plaça Tirant va obrir les seues portes el passat divendres. La zona de jocs ha estat possible gràcies a un ajuda concedida per la Diputació de València dins de Pla SOM d’inversions per un total de 48.902 €. Els treballs es van iniciar el passat 26 de novembre i tenien un termini d’execució de quatre mesos.\nLa presidenta de la Junta de Districte de Raval, Amparo Victoria; acompanyada per representants de l’Associació de Veïns de la Barriada, van visitar la nova zona de jocs infantils situada a la plaça Tirant.\nEl Tío de la Porra tiene un mensaje para todos los niños de Gandia\nLa Xarxa dEscoles Infantils Municipals de Gandia inicia el curs amb mesures de seguretat\nLa Policia Nacional de Gandia s’incorpora al dispositiu especial per a l’inici del curs escolar


Banyadors home Banyadors platja Blau preus a Swiminn, comprar, ofertes\nInici Banyadors home\nBanyadors platja - Color: Blau ()\n$ 63.35 $48.49\n$ 27.56 $15.99\n$ 21.68 $16.49\nSpeedo Solid Leisure 15´´\n$ 57.7 $40.99\nNike Swim Solid Lap 3´´\nNike Swim Logo Splice Racer 5 Trunk\n$ 41.84 $30.99\nNike Swim Volley 4´´ 85\n$ 20.04 $13.99\nNike Swim Retro Stripe Lap 5 Trunk\n$ 31.86 $21.99\n$ 22.14 $15.49\n$ 11.66 $7.99\n$ 11.92 $6.99\n$ 27.35 $16.99\n$ 32.08 $18.49\n$ 37.01 $20.99\n$ 22.9 $12.49\n$ 29.36 $15.99\n$ 17.83 $15\nCmp Beach Medium Short\n$ 36.42 $24.49\n$ 43.77 $28.99\n$ 33.7 $19.99\n$ 29.57 $15.49\nRegatta Mawson Swim Short II\n$ 27.96 $17.99\n$ 25.8 $11.99\nSobre Banyadors platja\nPots estar segur que amb swiminn, la teva botiga online de natació, tindràs la oportunitat d’estalviar en totes les teves compres de material de natació. Recorda que t’oferim diversos mètodes de pagament com PayPal, targeta de crèdit o transferència bancària perquè escullis el que més et convingui i facis les teves compres en un entorn 100% segur. Aconsegueix promocions increïbles amb les últimes novetats de natació! Trobaràs a swiminn.com els models més buscats de Banyadors platja i les novetats de la última col•lecció. T’oferim milers de productes de natació amb el preu més baix. Tenim el catàleg més ampli de Banyadors platja perquè tinguis milers d’opcions per regalar en les dates més especials: Nadal, aniversaris, el dia de la mare o del pare, rebaixes, Black Friday o el dia que tu vulguis. Si busques una web on poder fer totes les teves compres online de manera ràpida i segura, swiminn és la millor opció per estalviar temps i diners.Trobaràs la millor selecció de Banyadors platja del mercat a la teva botiga de natació. Disfruta d’una compra fàcil, segura i intuïtiva a través del nostre buscador de productes. O bé utilitzant els filtres per preu, marques, atributs i talles que trobaràs al nostre catàleg. La botiga swiminn.com és el lloc idoni perquè facis les teves compres de Banyadors platja. Podràs llegir opinions de clientes, descripcions completes i totes les característiques de cadascun dels productes de natació. I trobaràs per a cada marca una guia completa de compra en la qual hi trobaràs Banyadors platja de les millors marques com Cmp, Regatta, Speedo, Joma, Columbia, Nike swim, Trespass, Arena, Iq-uv, Saxx underwear, Gstar, Funky trunks, Madwave, Sundek....


LLacorella, espai d'aprenetatge. — Verkami\nInvitació a la jornada de portes obertes de Llacorella (dinar + actuació musical).\n+ Invitació a la jornada de portes obertes de Llacorella (dinar + actuació musical).\n+ Caixa ecològica de verdures de temporada\n+ Invitació a la jornada de portes obertes de Llacorella (dinar + actuació musical)\nTaller d’art per a famílies de la mà de La Cabanya, espai per al creació artística visual i contemporània, o taller de Flamenc per a dones (flamencoenelcorazon.com)\n+ Taller d’art per a famílies de la mà de La Cabanya, espai per al creació artística visual i contemporània, o taller de Flamenc per a dones (flamencoenelcorazon.com)\n+ Taller d’art per a famílies, de la mà de La Cabanya, espai per al creació artística visual i contemporània, o taller de Flamenc per a dones (flamencoenelcorazon.com)\n+ Curs intensiu d'un dia impartit per Almudena Francés, tècnique i recursos per descobrir el món dels contes\n+ Invitació a la jornada de portes obertes de Llacorella (dinar més actuació musical).\nPrimera mensualitat d'un curs escolar a Llacorella\nEl pagament de la primera mensualitat, els materials i la matrícula d'un curs escolar a Llacorella\n+ Invitació a la jornada de portes obertes (dinar + actuació musical)\nLlacorella és un espai d'aprenentatge, en construcció ubicat a l’entorn rural, en una masia del S.XIX, al terme d'Albaida (al País Valencià).\nIniciem aquest camí al setembre del 2016, amb la il·lusió d'enllestir un projecte d'educació respectuosa amb els ritmes i necessitats dels xiquets i xiquetes de la comarca.\nEn el transcurs d'aquests mesos la nostra tasca principal ha estat centrada en assentar unes bases psicopedagògiques entre les diferents persones que formen part del projecte. Aquestes ens aportaran coherència en la manera de fer i entendre l'educació.\nDe manera paral·lela hem estat treballant de valentes en diverses feines d'adequadament de l'espai com ara, la redistribució del seu interior, el canvi de bigues, adequament de la part superior, manteniment exterior, llanterneria, etc.. Tot amb la intenció d’obrir l'espai aquest pròxim curs.\nEspai de Llacorella, façana principal.\nPerò malauradament, no sempre disposem dels diners i el recolzament que ens agradaria. El nostre, al ser un projecte que creu en l'autogestió, fa que necessitem del finançament col·lectiu per poder habilitar l’espai i engegar un projecte que veiem i sentim que és necessari a les nostres comarques.\nEl nostre punt de partida\nEn llacorella partim de la premissa que el sistema educatiu estatal actual té adherides unes carències, que dificulten la pràctica d'uns aprenentatges basats en l'autonomia i la llibertat. Entenem que tant l'escola com l'educació, no han de ser un conjunt d'estructures ni programes per reproduir de forma acrítica les realitats culturals i socials que vivim, sinó espais flexibles i processos creatius on es generen noves realitats de canvi.\nPer tant a Llacorella volem que els xiquets i xiquetes aprenguen en base a les seus necessitats i ritmes individuals i col·lectius, i facen servir les seus pròpies eines i estratègies per desenvolupar la seua capacitat activa en els aprenentatges.\nEspai de joc i aprenentatge de Llacorella\nTot això acompanyat de l’estimulació del pensament crític i un desenvolupament emocional respectuós amb les necessitats dels infants, que prioritze l’expressió d’aquestes davant la repressió, l'homogeneïtzació o la formació d’estereotips socials, com el genere o l’autoritat.\nLa natura, un element clau en l'aprenentatge\nLlacorella és un projecte ubicat al mig del camp, i això no és un fet casual. Les persones que formem part d'aquest projecte hem elegit aquest espai perquè creiem que la natura és una eina pedagògica per si mateixa. Estar envoltat d’arbres, plantes, animals, bancals i aigua és molt important per a l'educació, ja que a traves d'ella les persones podem aprendre de manera significativa i globalitzadora.\nLa natura un element clau de Llacorella\nL'experiència comunitària i compartida\nA més a més del respecte als ritmes individuals i l'acció pedagògica del medi natural, també volem remarcar la importància de les experiències compartides; la construcció de relacions socials i la seua socialització en base a motivacions col·lectives i la creació de coneixement de forma conjunta. Totes elles fomenten la construcció d'unes practiques basades en valors com solidaritat, el suport mutu o la llibertat responsable i col·lectiva.\nMés enllà d'un espai educatiu... un projecte transformador\nEn Llacorella pensem que l'educació no ha de ser un procés que visca aïllat d'esquenes a la realitat social que vivim, sinó que ha de ser el punt de trobada entre la dimensió social de l'educació (la societat) i els aprenentatges dels infants. És per això que a Llacorella volem anar més enllà i crear un espai on ajude a superar el gran distanciament que existeix entre l'educació actual i la societat. Tenim la intenció de que aquest no siga tant sols una «escola», sinó que arribe a ser un projecte veïnal i comunitari, obert a tothom i on tinguen cabuda altre projectes i iniciatives de caire social i transformador. Volem que siga un espai obert a la societat, un lloc on l'aprenentatge – no entenga d'edats- i siga aquell element per enxarxar i compartir un model social més just i igualitari.\nLes recompenses estan destinades tant a aquelles persones que estiguen interessades en donar suport al projecte, com per aquelles famílies que estiguen interessades en un futur en participar del projecte de Llacorella, ja siga amb l'educació dels seus fills i filles, com en la implicació del projecte comunitari.\nLa jornada de portes obertes consistirà en una visita a l'escola amb un dinar amenitzat per una actuació musical de la mà d'Imma bas, vocalista d'Ànima Soul.\nImma Bas vocalista d'Ànima Soukl\nUna samarreta il·lustrada per Saray Romero, amb el disseny de la imatge principal d'aquest Verkami.\nSamarreta de Llacorella\nUna caixa ecològica de verdures de temporada a càrrec de verd de terra, un projecte actual de producció de verdura ecològica i de proximitat de Xàtiva.\nVerd de Terra, verdures de temporada.\nPel que fa al taller d'art, a càrrec de l'espai per a la creació artistica visual i contemporània La Cabanya, i consistirà en un matí d'art, natura i famílies a Llacorella.\nTaller bosc geomètric\nAl taller de flamenc per a dones és treballarà el moviment corporal per connectar amb la teva feminitat. La sessió tindrà una durada d'una hora i mitja, i serà impartit per Rosana Juárez. Més info a flamenco en el corazón\nTaller de flamenc per a dones\nEl curs de conta contes tindrà com a objectiu descobrir noves tècniques i recursos al voltant dels contes. Serà impartit per Almudena Francés i tindrà una durada de tot un dia. Lloc i data per concretar.\nAlmudena Franés en acció.\nMatrícula i primera mensualitat\nFinalment a través d'aquesta recompensa dirigida a aquelles famílies interessades en matricular als seus fills i filles en Llacorella, podran gaudir del pagament de la primera mensualitat, els materials i la matricula d'un curs escolar.\nEntrada a Llacorella.\nAl capdavant del projecte som dos mestres de la vall d’Albaida amb la necessitat de crear un projecte d’aquestes característiques i posar en pràctica un model educatiu en el qual creiem fermament i de manera integral.\nTot i venir de l'àmbit de l’educació, ambdues partim d’experiències molt diferents, des de l’educació publica fins l’animació sociocultural, escoles d’estius o tallers al voltant de l'aprenentatge emocional.\nPer una banda, Andrea és titulada en CFGS d'educació infantil i mestra d'educació infantil, la seva trajectòria es basa en experiències al voltant de l'educació no formal, tenint com a eixos principals els espais naturals i la programació de tallers i activitats diverses per als infants.\nPer altra banda, Rafa és titulat en mestre d'educació primària i llicenciat en psicopedagogia, i ha treballat com a mestre durant 8 anys a les escoles públiques de Catalunya.\nCom que Llacorella està ubicat a un antic mas, aquest necessita d’una serie de reformes per a la seua rehabilitació. És per això que demanem 4000 euros, per a tenir l'espai físic enllestit i poder començar el projecte amb infants a Llacorella.\n1000 euros els destinarem a la rehabilitació de la primera planta. Una primera fase que ja està acabada, que consistia en refer i reforçar el terra de dalt per donar-li estabilitat; i una segon fase per col·locar del parquet del terra i la construcció d’un lavabo per als infants. Obres a les quals destinarem aquesta part dels diners.\nSeguint a la part de dalt, necessitem 1000 euros per a fer la instal·lació i circuit elèctric de tota la casa i quadres elèctrics.\nReforma del terra de la part superior del mas\n1000 euros aniran destinats a la construcció d’un mur a la part de darrere de la casa per donar-li més estabilitat i seguretat a la masia, i en un futur poder ampliar-la per construir una aula de psicomotricitat.\nPart de darrere del mas\n400 euros aniran destinats a la compra de pintura per a l’interior i per a la façana, i el lloguer d’una grua per a pintar en alçada.\n600 euros aniran destinats per a les despeses del verkami, despeses de la gestió, recompenses, despeses d’enviament i percentatge fiscal.\nEn passar els 40 dies, en una setmana començarem a enviar les recompenses. Aleshores en qüestió d’un parell de mesos, perquè el mes d’agost pot ser la gent està de vacances, esperem poder enviar totes les recompenses i realitzar els tallers. En acabant, només rebre els diners iniciarem totes les obres que tenim previstes.\nmoltissima sort en aquesta nova aventura, que segur que enriqueix a molts menuts, majors i a vosaltres mateixa. A plenar la motxilla de vivencies. Sort!\nL'hort de Pastenaga\nGràcies a Llacorella per vindre a la Vall d'Albaida a donar aquesta oportunitat d'aprenentatge als nostres xiquets!!\nQue vaya muy bien vuestro precioso y necesario proyecto! Nuestro hijo justo empieza en una escuela libre en Barcelona y estamos entusiasmados con ello, en un enclave como el vuestro debe ser increible. Mucha suerte y un abrazo muy fuerte para Rafafa!\n#01 / LLacorella ja és una realitat!\nGràcies a tots i totes les mecenes que ens haveu ajudat a aconseguir el nostre objectiu. Estem molt agraïts per tot!! Ara toca posar en marxa el nostre projecte que amb l'ajuda vostra és una realitat. Per seguir totes les nostres activitats podeu seguir-nos o bé a través del facebook o mitjançant la nostra web\nMoltes gràcies de nou a tot i totes. Seguim!!\nGràcies a tots i totes les mecenes que ens haveu… read more


Triats els voluntaris que aniran a Mali - Mas Albornà\nHa tingut lloc la reunió de caire intern en la qual es van donar a conèixer el nom dels dos professionals de Mas Albornà que viatjaran al mes d’octubre a Mali per a desenvolupar-hi el projecte “Prêt-à-intégrer”.\nCom sabreu, aquest projecte de cooperació es desenvolupa conjuntament amb CCONG de Sant Sadurní d’Anoia i amb Associació Sant Tomàs de Vic. La finalitat és la d’acoseguir integrar les persones amb dicapacitat i malaltia mental d’aquest país africà, a través de l’acció directa de les entitats implicades.\nEn aquesta reunió, a més, es van establir grups de treball que donaran suport des d’aquí a aquest ambiciós projecte.\nPodeu trobar més informació del projecte, a la nostra pàgina web.


Entren de forma reiterada en bars garrotxins durant la nit per reventar les màquines escurabutxaques - Olot Televisió\nComentaris tancats a Entren de forma reiterada en bars garrotxins durant la nit per reventar les màquines escurabutxaques\nArgelaguer, Castellfollit de la Roca i Tortellà han vist com els darrers dies han entrat a robar a alguns bars dels seus municipis, així com als locals socials de les piscines municipals respectives. Els lladres actuen de nit, i els ajuntaments afectats demanen incrementar la presència policial als seus pobles.\nAquesta nit passada el Pub de Castellfollit de la Roca ha estat l’últim bar afectat pels robatoris que han tingut lloc els darrers dies a la Garrotxa. El bar el Casal d’Argelaguer i el bar el Casino de Tortellà també han vist com entraven als seus establiments la passada nit del divendres. Els lladres tenen un objectiu clar: el contingut de les màquines escurabutxaques. No es tracta dels únics punts afectats pels robatoris: els locals socials de les piscines municipals de Castellfollit i Tortellà també han patit robatoris; a la piscina de Castellfollit ja porten dos furts soferts durant aquest estiu, i en el darrer ocorregut la nit del passat dissabte han vist com s’enduien caixes de gelat, ampolles d’alcohol i moneda petita relativa a les propines i al canvi de la venda d’entrades. A Tortellà ho van intentar divendres, però els lladres només van malmetre les instal·lacions, les grans afectades dels successos esmentats a les piscines municipals.\nDavant la reiteració d’aquests successos dels municipis garrotxins esmentats, els Ajuntaments i responsables de les instal·lacions afectades demanen incrementar la presència policial a la zona, així com que els veïns alertin de qualsevol fet estrany. De moment, els Mossos d’Esquadra segueixen investigant els diferents casos ocorreguts, tot i que no poden determinar que els diversos robatoris estiguin connectats.\nConvergència i Unió d'Olot ha presentat aquest matí al Mas les Mates les seves propostes en l'àmbit d'ocupació. La federació nacionalista es compromet a crear 1.500 llocs de feina a la capital garrotxina si governa els propers 4 anys. CiU s'ha compromès…\nEls Catarres comparteixen protagonisme amb la Turinada\nEl famós grup de música pop-folk català, Els Catarres, han compartit el protagonisme amb la Turinada, durant la nit de dilluns. La celebració de l’espectacle d’aigua no ha impedit que el grup de música aconseguís emplenar la plaça Campdenmàs. Fes clic…


Fortià obre el Punt de l'Habitatge per evitar la marxa dels joves - Empordà\nÉs el municipi de menys de 800 habitants que disposa d'aquest punt\nEl cartell del PIH de Fortià EMPORDÀ\nEl cartell del PIH de Fortià\nEl municipi de Fortià va posar en marxa, dimecres passat, el Punt d'Informació de l'Habitatge (PIH), al Centru. La presentació del PIH va anar a càrrec de l'assessor i tècnic en habitatge, Josep Maria Najes, i assessoraran en qüestions com són el manteniment, rehabilitació, subvencions, eficiència energètica, compra, venda, lloguer o masoveria urbana.\nEl regidor d'Habitatge de l'Ajuntament fortianenc, Marc Rodrigo, destaca el fet que aquest és el primer municipi de menys de 800 habitants que disposa d'aquest Punt d'Informació de l'Habitatge. «Tenim necessitat davant de l'èxode de jovent del poble que marxa a d'altres llocs més grans per trobar un habitatge, perquè, aquí, no tenim res accessible», manifesta Rodrigo. El consistori va començar a treball a través d'una subvenció de la Diputació de Girona, mentre que, ara, buscarà candidats per buscar la construcció d'un habitatge que li permeti quedar-se al municipi.\n«El primer dijous de cada mes farem visites presencials per posar fil a l'agulla en aquest problema que tenim a sobre de la taula», remarca el regidor d'Habitatge del consistori de Fortià.


La Fundació Crèdit Andorrà reprèn les visites guiades i el senderisme per a persones més grans de 60 anys - Poble Andorrà\nLa Fundació Crèdit Andorrà reprèn les visites guiades i el senderisme per a persones més grans de 60 anys\nEl programa inclou cursos i tallers preventius enfocats a les noves tecnologies, idiomes, l’alimentació saludable, la història d’Andorra o els primers auxilis.\nLa Fundació Crèdit Andorrà reprèn l’organització de visites guiades i sortides de senderisme per a persones més grans de 60 anys, iniciatives presencials que es van aturar a l’inici de la pandèmia i que complementen la formació en línia que actualment la fundació ofereix dins del programa ‘Envelliment saludable’ a través de l’aula virtual de L’espai, el centre social d’activitats i formació. Aquest programa inclou cursos i tallers preventius enfocats a les noves tecnologies, idiomes, l’alimentació saludable, la història d’Andorra o els primers auxilis.\nLa primera activitat presencial ha estat una visita guiada al Museu Carmen Thyssen Andorra per veure l’exposició temporal ‘Talents amb denominació d’origen: de Rigalt a Puigdengolas’, una mostra centrada en el diàleg artístic entre la col·lecció d’art de Crèdit Andorrà i la col·lecció Carmen Thyssen. Les visites han tingut lloc els dies 17, 18 i 23 de març i les properes es preveuen el 24 de març, en dos torns, a les onze del matí o a les quatre de la tarda.\nLa segona de les visites guiades serà a l’església de Santa Eulàlia d’Encamp i als seus voltants. Aquesta activitat, que tindrà lloc el proper dia 2 de juny, a les onze del matí, està organitzada amb la col·laboració del comú d’Encamp.\nUna altra de les activitats presencials que es duran a terme serà una ruta de senderisme per la vall d’Incles, a 1.748 metres d’altitud, en la qual els participants podran trobar un seguit de prats i pastures, amb bordes tradicionals i una multitud de flora de muntanya. L’objectiu d’aquesta iniciativa és fomentar l’activitat física mentre es gaudeix de la natura, els paisatges i els elements de caire històric i cultural que ofereix el trajecte. Per poder dur a terme correctament l’activitat és obligatori que tots el participants portin calçat, roba i bastons de muntanya. L’activitat tindrà lloc el dia 8 de juny, a les deu del matí.\nLes activitats presencials es duen a terme seguint les recomanacions sanitàries de seguretat i prevenció contra la Covid-19, tal com informen des de la fundació. Es fan en grups reduïts, mantenint les mesures de distanciament social i amb l’obligatorietat d’ús de mascareta. La inscripció per a la visita a l’església de Santa Eulàlia d’Encamp i a la vall d’Incles és obligatòria i es pot realitzar a partir del 12 d’abril, trucant al telèfon 868.025.\nPrograma d’activitats per a la gent gran\nLa Fundació Crèdit Andorrà recorda que organitza aquestes activitats amb l’objectiu de posar a disposició de les persones més grans de 60 anys “eines que els permetin assolir un major benestar”. La finalitat última, manifesten, és que “no quedin aïllades de la realitat social que els envolta i puguin gaudir dels beneficis de les noves tecnologies, així com dels nous coneixements que van sorgint en àmbits com la salut”.\nAugmenten les queixes per com les noves torres tapen el sol i les vistes als parcs escaldencs del Clot d'Emprivat\nGovern preveu que el 2025 estarà solucionat el problema del deute públic generat per la pandèmia\nSanitat ajorna una setmana (fins dimecres) la retirada de la mascareta en restaurants per a vacunats i l’eliminació de les restriccions a l’oci nocturn\nEl Govern signarà el conveni d’Oviedo per seguir pràctiques ètiques i sanitàries en la investigació biomèdica\nLa Seu d’Urgell posarà bus gratuït per anar al cementiri el dia de tots Sants


Joguines al menjador: de febrer 2011\nAprenent de dependenta\nUn dels avantatges d'educar a casa, es que vas pel carrer o a comprar en horaris en que no hi ha altres nens i, a la gent que li agrada les criatures, els hi ve de gust passar una estona amb la teva filla.\nL'Àfrica es força coneguda al barri i, a més, com li agrada molt treballar i ajudar, fa pràctiques de diversos oficis.\nAl supermercat li demanen que piqui la tecla de les fruites que envasen i col•loqui l'etiqueta, un dia la van cridar per megafonia i tot per que anés a la secció de fruita. També posa els adhesius les bosses de paper de les baguets i les col•loca al seu lloc.\nAl Caselles, la nostra botiga de productes ecològics, en quan entra, va a buscar el "seu" cistell al magatzem i va corrents on la Vero a veure en que la pot ajudar, uns dies col•loca productes al seu lloc, altres, posa el preu i altres (com el dia de la foto) l'ajuda a preparar comandes per alguns clients...\nJa us explicaré si fa pràctiques d'altres oficis...\nPublicat per Sabrina a 22:50 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Amics, Formació professional, Socialització\nMira mamà, la teva lletra!!!\nI es que l'Àfrica, últimament, "fabrica" o troba lletres per tot arreu!\nPublicat per Sabrina a 22:48 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Alfabet\nEl passat cap de setmana vam visitar el Molló parc. Es un parc d'animals bastant nou; van obrir la setmana santa passada, així que no fa ni un any.\nQue té de peculiar aquest parc? Que la majoria d'animals que hi trobem poden passar pel nostre costat, sense reixes.\nNomés hi ha dos especies que estan engabiades de debò, els ossos (que en realitat son femelles i son les estrelles) i els cérvols (bé, l'isard també està engabiat perquè estava fart d'estar sol i ha fet un salt fins el recinte dels cérvols). No són gàbies, gàbies, però els visitants no poden accedir al seu recinte i ells tampoc poden sortir d'ell.\nEl parc consta de 25 Ha a la vessant d'una muntanya; s'ha de seguir un camí en el que et vas trobant grans portes de fusta (per tal que els animals d'aquella zona no canviïn a un altra).\nLes tanques de fusta que veieu són per contenir la terra, els animals les salten com si baixessin/pugessin a una vorera...\nTambé tenen una granja; allà els nens (i els grans) poden tocar les cabres, les ovelles, els ponis, l’ase; més difícil es apropar-se a les gallines i els conills.\nNosaltres, vam tenir la sort de poder tocar la neu...\nPublicat per Sabrina a 23:27 3 comentaris:\nMaterial Montessori a casa\nNingú dubta de la utilitat del material Montessori de matemàtiques, oi? O del alfabet mòbil.\nPerò, que passa amb el sensorial? La torre rosa, l'escala marró, la caixa de colors,...\nHe escoltat a bastant gent dir que la criatura "no li fot ni cas".\nNo dubtem, però, que aquest tipus de material satisfà unes necessitats que la nena tard o d'hora tindrà. Quin es el problema llavors?\nL'altre dia parlava amb una amiga i em deia que te la torre rosa morta de fàstic. Si, si ella li proposa, la nena fa la torre i la torna a desar, fins que la mare li torna a proposar; en canvi, te uns cubs d'aquests buits per dins, de molts colors i amb nombres amb els que la nena ha jugat com si fossin casetes, que estan plens de purpurina i que, moltes vegades, se'ls troba ordenats de major a menor.\nL'altre dia l'Àfrica em va ensenyar això i em va preguntar: mama, que et sembla que es? Una cova (vaig contestar). I em va respondre, "nooo, es una escala" i amb els dits va baixar els "esglaons". No vaig poder evitar-ho, de seguida vaig pensar "l'escala marró"...\nCrec que el problema es que no els deixem jugar de veritat amb aquests materials. No se els demés, però jo, intento transmetre-li que s'han de cuidar, trec el material, estic amb ella mentre el fa servir i l'ajudo a recollir-lo quan acaba. No faig això amb cap joguina més.\nSi, dintre de 2 anys tindré el material quasi nou; però, hauré tirat els diners...\nL'arc de la foto, en canvi, me'l emporto cada cop que sortim fora uns dies. L'Àfrica el fa servir per construir pàrquings, per trucar per telèfon, jo faig muntanyes i la Mara l’escampa per allà on vol; clar, de tant fer-lo servir, en algún moment satisfà les necessitats que Maria Montessori va observar en els nens.\nNo se com ho faré ara per que l'Àfrica deixi de fer servir el material amb cura. Primer hauré d'apendre a relaxar-me jo. I, evidentment, deixar que la Mara el llenci si això es el que vol fer.\nJa se, molts em direu que un dels postulats del mètode Montessori, es el de cuidar els objectes; pero parla dels objectes en general, si volem complir amb aquest precepte, hauríem de fer que tinguessin cura amb TOTES les joguines, sense fer distincions entre elles.\nProcuraré explicar-vos si hi ha progressos...\nPublicat per Sabrina a 23:28 9 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Amics, Montessori, Reflexions\nDimarts mut. Àfrica, que fas?\nPublicat per Sabrina a 18:16 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Dimarts mut\nUn tros de casa d'abelles\nA l'Africa li encanta la mel!\nFa uns dies vam estar modelant amb cera Waldorf, i de seguida em va dir. Mmmm, fa olor de mel; no cal dir que em va encantar i que vaig estar molt contenta d'haver gastat els diners en comprar-la; va notar que es tractava d'una cosa natural!\nEm va preguntar com era que feia olor de mel, si no era mel i vaig intentar explicar-li. Les abelles fan les parets de les seves cases de cera i hi posen la mel a dins...\nAl cap d'uns dies, li vaig comentar a una amiga que tenia ganes d'anar a alguna fira per tal de trobar bresca (un tros de panell d'un rusc)...\nCom si es tractés de la nostra fada particular, al cap d'unes poques hores em va trucar per preguntar-me si la mel la volia de taronger, de mil flors,...\nCrec que l'Àfrica ha entés molt millor d'on ve la cera i on guarden les abelles la mel!\nPublicat per Sabrina a 22:50 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Amics, Coneixement del Medi, Sensorial\nA l'ombra de l'olivera\nLa Montse, la nostra biliotecaria, ens va recomanar aquest llibre i ha encertat de ple.\nEs tracta d'un llibre amb CD. El CD té 29 cançons bressol i infantils del Magreb (Argelia, Tunissia i Marroc) i al llibre estan transcrites aquestes cançons. Estan escrites amb caràcters àrabs, amb la seva transcripció fonètica i la seva traducció.\nAl final del llibre, també hi ha comentaris força interessants.\nDins la mateixa col·lecció hi ha els títols següents:\n- "Cancioncillas de miel y pistacho" (armenies, gregues, turques i kurdes)\n- "Cancioncillas del jardín del Eden" (jueves)\n- "Canciones infantiles y nanas de babushka" (eslaves)\n- "Cancionero infantil del papagayo" (brasileres i portugueses)\n- "Canciones infantiles y nanas del baobab" (de l'Àfrica negra)\n- "Canciones y nanas de los arrozales" (de l'Àsia Oriental)\nJa ens explicareu, si llegiu/canteu algún d'aquests llibres, que us ha semblat...\nA més d'escoltar músiques "diferents" serveix per conèixer altres cultures. Crec que són llibres que agafarem més d'un cop a la biblioteca ara que els hem descobert ;). Espero que els tinguin tots!\nPublicat per Sabrina a 18:17 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: altres cultures, Geografial, Llibres pels menuts, Música\nHi ha moltes coses que els interesa a les nenes, però aquestes dues que us mostro son de les més representatives.\nLa Mara està capficada en menjar sola i, a més, a menjar amb la forquilla. Li agrada la cullera, però la forquilla li agrada més. Es bona cosa aquesta que vulgui menjar sola, llàstima com acaba la cuina i la roba que porta (no vol posar-se pitet!)\nL'Àfrica, per la seva banda, ja fa molt de temps que li agrada fer paquets i fer servir el cel·lo. En aquesta foto a combinat les dues aficions a la perfecció. Fa un paquet amb una capsa de sabates, però no es sempre així, pot fer un paquet amb qualsevol cosa: un tovallo, un tros de paper de vàter, la seva samarreta,... Després em fa el regalet :)\nPublicat per Sabrina a 21:28 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: M'interessa... - Africa, M'interessa... - Mara, Vida pràctica\nLa caixa dels abaloris\nJa fa més d'un any vaig fer un curs de matemàtica activa amb Marcel Bosch, aquí us en vaig fer 5 cèntims.\nEn quant vaig arrivar a casa, em vaig fer uns cartonets de colors per anar "jugant". Avui, encara no se ben bé d'on ha sortit, l'Africa ha trobat un d'aquells cartonets, un vermell i m'ha demanat que era. "Es per fer uns jocs que em van explicar en un curs que vaig fer" Ah! I en tens més?\nCom que li he contestat que si, de seguida m'ha demanat que se les deixés.\nHe agafat a la Mara a coll i he anat a la caixa on les guardava.\nSi, es la caixa dels abaloris i la Mara de seguida s'hi ha fixat.\nMentre l'Àfrica s'ha dedicat a fer un caminet blau, la Mara m'ha fet entendre que volia tocar alguna cosa d'aquella capsa...\nHe tret unes boletes de fusta i li he posat dos recipients, un ple i l'altre buit. Sense pensar-s'ho ha començat a traspassar, primer amb les mans plenes i, a mida que en quedaven menys, ha anat més a poc a poc, fins que, les darreres, les ha agafat d'una amb una. He tornat a traspassar totes les boletes al recipient inicial i ho ha tornat a fer 3 vegades.\nLlavors he pensat en posar-li boletes de 2 colors i afegir-hi un altre recipient. Aquesta vegada les agafava des de el principi d'una en una. He de confesar que me quedat una mica parada, perque n'ha agafat 7 seguides del mateix color :o, però finalment he comprovat que havia estat fruit de la casualitat i ha començat a posar-les en els diferents recipients sense cap criteri :) i, al cap de poca estona s'ha començat a cansar i a tirar-les totes pel terra. Ha estat l'hora de recollir...\nPublicat per Sabrina a 21:27 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: M'interessa... - Africa, M'interessa... - Mara, Psicomotricitat fina\nAvui a l'Àfrica li ha donat per netejar vidres.\nLa veritat no se d'on ha tret la idea, perquè a mi no m'ha vist fer-ho sovint :o\nEncara que no ho sembli, li han quedat força bé.\nCrec que ja tinc l'encarregada d'aquesta tasca, encara que... segur que aquesta es una d'aquelles coses que amb un cop en deu haver tingut prou... ;)\nPublicat per Sabrina a 18:42 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Vida pràctica\nTrobada oberta de la Coordinadora\nCoordinadora Catalana pel Reconeixement i la Regulació de l’Educació en Família\n* Des de l'autopista del Vallès C-58\n* Des de l'estació de RENFE de Cerdanyola\nPublicat per Sabrina a 18:38 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Amics, Educació en Familia\nAvui ens ha sortit una activitat Montessori rodada, si hagués volgut fer-la segur que no hagués sortit tan bé!\nAnava a posar en remull unes llenties i uns cigrons (si, quan em dona per cuinar, cuino moltes coses alhora i deso...). I he pensat: potser li agradarà tocar les llenties una estoneta?\nI si, a l'Àfrica li ha semblat molt bona idea... Heu ficat les mans algún cop dins una enciamera plena de llenties? Es, certament, molt gustós!\nHa volgut tocar també els cigrons. :) I ha començat a barrejar...\nAixò m'ha donat peu a demanar-li que fes la tria per tornar-los a separar.\nAl més pur estil Montessori...\nPublicat per Sabrina a 22:52 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Montessori, Sensorial, Vida pràctica\nPublicat per Sabrina a 18:53 1 comentari:\nAquesta es la primera cara que fa l'Àfrica. Com podeu comprovar no ha estat un paper qui l'ha inspirat...\nJa ho se, tot això es perquè soc sa mare, pero em sembla tant bonica!!! ;)\nPublicat per Sabrina a 23:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Pintura\nAhir vam estar amb uns amics la M i l'A que portaven cadascun un patinet, l'A es un nen de 4 anys (com l'Africa) i la M es la seva mare.\nLa M li va deixar el seu patinet a l'Africa per tal que jugués amb el seu fill.\nAquest matí quan sortíem al carrer m’ha dit que volia agafar el patinet que li va regalar el iaio per Nadal de l'any passat. Es un patinet "professional", d’aquells de 2 rodes (una davant i altre darrera), d’alumini que es pot pujar i baixar el mànec i el fan servir els adults.\nLa veritat es que quan el vam tenir a casa ens vam penedir de deixar al iaio comprar-lo, perquè l'Àfrica no estava gens preparada.\nAvui estem contents. Només sortir de casa (el carrer fa una mica baixada) s'ha impulsat un parell de cops amb el peu, ha pujat els dos peus amunt i wop! ja sabia anar en patinet! Es increïble lo ràpid que aprenen les coses aquestes criatures!\nHem parlat (son pare i jo) i creiem que està bé que comprem les coses de qualitat, en comptes de joguines de plàstic, perquè, encara que en un primer moment no ho pugui fer servir, sempre arriba l'hora que li dona utilitat.\nPublicat per Sabrina a 23:59 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Amics, Psicomotricitat gruixuda\nGaudint del solet\nAquest matí ha fet un dia gairebé primaveral, almenys a la mini terrassa que tenim a casa, que hi tocava el sol de valent.\nQuan he sortit a regar les plantes, la Mara ha aprofitat per sortir amb mi, i de seguida s'ha posat a tocar la terra que li vam preparar dins aquesta banyera que ja no fem servir.\nHa trobat uns pots de fang i ha començat a omplir-los de terra, la tirava, tornava a agafar-ne... ha esta així una bona estoneta.\nQuan he vist que ja es començava a cansar he agafat l’escombra per endreçar i, com que m'he deixat l'armari obert, li ha faltat temps per agafar l’escombra i el recollidor que, en el seu moment, vam comprar per l'Àfrica. L'Àfrica, per la seva part, ha agafat la "seva mopa” i la “seva fregona", així que hem fet una quadrilla de neteja que deunido...\nPublicat per Sabrina a 2:13 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Sensorial\nAhir volia comprar roba per fer la disfressa de l'Àfrica i vam anar al centre de Barcelona. Si, ja se, a la majoria de gent els hi espanta la idea de anar al centre amb els nens, però jo ho vaig gaudir força. Potser es important dir que jo m’hi vaig criar al centre i soc una enamorada del MEU barri...\nBé, vam comprar la roba prop de la plaça Urquinaona i després vam anar cap a la plaça Sant Jaume a buscar estris de cuina per l'Àfrica, estris de veritat, però de dimensions reduïdes; només tenien les tisores que ja les teníem d’un altra vegada, amb el pelador de patates (que es el que ara ens fa falta) no vam tenir sort.\nEn sortir de l'Artero (la botiga dels ganivets de tota la vida), vam anar a Can Conesa a menjar uns entrepans, en sortir, l'Àfrica va erigir-se com a guia de l’expedició... Em va portar carrer Llibreteria avall, Via Laietana amunt i direcció a la catedral...\nAllà hi havia un noi tocant el violí, estava just davant de la catedral, a les escales i hi donava el solet, la nena no s’ho va pensar: mamà vull seure aquí i escoltar una mica! la Mara estava dormida i a mi també em venia de gust. De seguida va decidir que volia escoltar TOTES les cançons que toqués el senyor, perquè li agradava molt la música, em va demanar si m’havia fixat com es feia això de tocar el violí, ella si va fixar, de debò. Mama, m'agradaria que el papa tingués un violí (imagino que tenir un violí va associat a saber tocar un violí).La Mara es va despertar i va ballar una estoneta; quan vam sentir la segona cançó repetida va decidir que ja era hora de marxar. Havíem estat 1 hora escoltant la música, música clàssica.\nFeia temps que pensava que m’agradaria que escoltés música de qualitat en directe, però clar, no goso anar a l'Auditori o al Liceu, no havia pensat en el Gòtic!\nPer la nit, li va explicar a son pare com es tocava el violí: papa es posa aquí a sota la barbeta, es mouen els dits així, on estan les cordes i una fusta es mou així, veus papa?\nAixí que les meves recomanacions son dues:\n- Aneu a escoltar música en directe amb llibertat de moviment i a un preu molt econòmic\n- Deixeu-vos guiar per la ciutat pels nens, feu el que us demanen. De la mà d’una criatura, fins i tot una gran ciutat pot esdevenir un lloc agradable!\nPublicat per Sabrina a 23:42 3 comentaris:\nDivendres passat va haver-hi tempesta per aquí, es van veure llamps i van ressonar trons molt forts. A casa vam haver de tancar totes les persianes i posar la radio. Si, a l'Àfrica li fan por les tempestes.\nLa por, però, no està renyida amb la curiositat, ans al contrari, suposo que l’afavoreix. Va haver-hi un moment que em va preguntar: mama, perquè se senten trons? perquè hi ha gent que li agrada? (això ve perquè hi ha gent que li agraden els petards). Com jo no sabia perquè sonen els trons vaig agafar el diccionari de català i el diccionari enciclopèdic en castellà i a tots dos posava, més o menys, el mateix: fenomen acústic que acompanya el llamp.\nCom us podeu imaginar, l'Àfrica no va tenir-ne prou i, sincerament, jo tampoc. Vam decidir que dissabte al matí aniríem a la biblioteca a buscar un llibre que ens expliqués alguna coseta més sobre els trons.\nI dissabte vam trobar aquest llibre.\nPer si us interessa, explicar-vos que les corrents d’aire dins els núvols fa que les gotes d’aigua i el vidrets de gel del seu interior xoquin, el que genera electricitat estàtica. La part superior del núvol te una carrega positiva i la inferior, una negativa. A mida que les corrents d’aire de la tempesta van girant, la càrrega elèctrica augmenta sense parar. Al cap d’una estona, la diferència entre la càrrega negativa del núvol i la positiva del terra es fa massa gran, i, per igualar la diferència entre les dues zones, salta una gran espurna.\nEl llamp desprèn una quantitat increïble de calor i, al desplaçar-se per l’aire, aquest s’expandeix violentament amb una explosió sorollosa que anomenem tro. El tro se sent després de veure’s el llamp perquè el so viatja per l’aire molt més a poc a poc que la llum.\nNo cal dir que aquesta explicació es va fer bastant llarga, ja que vaig haver d’explicar molts conceptes, la vam llegir 3 vegades i, al final, va quedar convençuda. Ja que estàvem, vam passar la pàgina i també va descobrir alguna cosa sobre inundacions i riades.\nBastant més endavant, el llibre també parla de fonts d’energia. Li van interessar especialment la eòlica i la solar :) m’haurà sortit una nena sostenible o es simple casualitat?\nTrobo que el llibre està força bé, el tindrem uns dies més a casa i després el tornarem a la biblio. De moment, crec que ja ens va bé tenir-lo localitzat, però, suposo que amb el temps haurem de tenir algun d’aquest estil a casa... S’accepten suggeriments...\nPublicat per Sabrina a 23:58 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Llibres d'estudi, Meteorologia\nBloc amb estil!\nEiii, a algú li ha semblat que el meu bloc te estil (ups, com es pot escriure uns ulls aixecant i baixant les seies???). Ha estat l'Inma des de el seu bloc Para mi peque con amor, aprofito per recomanar-vos que el visiteu, sobretot si teniu nens petits, es increible les manualitats que fa!!\nA tots ens agrada rebre premis (suposo) al menys a mi si, i sobretot aquests, que son no buscats, simplement algú et diu: ep! que m’agrada el que fas...\nDoncs això, a mi m’agrada molt el que fa molta gent, però només en posaré uns quants, així em deixo algun per propers premis, ;-)\nTrobo que tenen molt d’estil:\nMeisi de Kireei (suposo que moltes sereu seguidores), perquè em dona idees de tot tipus: decoració, roba per fer, joguines,...\nAle de Cuatro en la cama amb la que he resolt dubtes presents i futurs sobre criança\nMarta de Reciclando en la escuela que m’inspira manualitats sostenibles ;-)\nDe Comparte tus ecoideas no se que dir-vos, comproveu-ho vosaltres mateixos\nI a l'Esther de Somos Tribu perquè s’inicia en aquest món, m’agrada molt les coses que explica i es molt bona amiga meva des de... fa tant de temps que gairebé ni me’n recordo des de quant.\nPublicat per Sabrina a 17:38 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Amics, Premis\nLa estrella del rock que quiso ser maestro de escuela Waldorf\n233º programa; l@s peques del Alacrán\n¿Por qué cuesta tanto entender lo que hago?\n3a JORNADA DE DIFUSIÓ PEDAGÒGICA DE LA JANA\nPedagogical contributions of Homeschooling\nPolicromía. (Diana Jaramilla)


El Mataró Bus instal·la un canal audiovisual informatiu en tots els seus autobusos - Ajuntament de Mataró\nEl Mataró Bus instal·la un canal audiovisual informatiu en tots els seus autobusos\ndijous 16 març 2006\nA partir d'avui tota la flota de l'empresa municipal de transport públic Mataró Bus disposarà d'un nou servei: l'spotbus. Spotbus és un canal audiovisual instal·lat en tots els autobusos que actuarà com a mitjà de comunicació informant els usuaris a través d'una programació variada.\nAixí, a cada autobús hi haurà dues pantalles de plasma situades en llocs que permetin que el canal es visualitzi des de tots els punts del vehicle. Spotbus incorpora els sistemes GPS i UMTS (sistema de telefonia mòbil amb accés a internet) que el converteixen en el canal de comunicació en transport més modern d'Europa. L'objectiu és amenitzar el trajecte dels usuaris.\nLa programació del canal estarà formada per notícies de Mataró que s'extrauran de la pàgina web de l'Ajuntament, notícies d'actualitat que facilitaran Capgròs i l'agència EFE, l'horòscop, el temps, cultura, espectacles, un concurs setmanal, i els espais "La veu del jove" i "La veu del ciutadà". A "La veu del jove" les escoles podran informar de les seves activitats, penjar-hi notícies, murals i dibuixos. I a "La veu del ciutadà" s'hi podran col·locar anuncis per vendre productes, trobar algun servei o comprar el que es desitgi.\nEl canal també oferirà les notícies referents al Mataró Bus: informació sobre els títols existents, canvis provisionals de parades causats per obres a la via pública, serveis extraordinaris com el Bus Platja, entre d'altres.\nA més, el canal també disposarà de publicitat. Un espai per a què els comerços ofertin els seus productes i serveis.\nEl canal serà una plataforma de comunicació entre ciutadans, comerços i entitats i institucions de la ciutat.\nSpotbus és un producte de la Corporación Catalana de Publicidad Audiovisual. El projecte va guanyar l'última edició dels Premis Cre@tic que atorga l'Institut Municipal de Promoció Econòmica de Mataró (IMPEM).


P0 – Pàgina 2 – LA BÒBILA\nEns han arribat instruments nous a l’escola! Avui, els nens i nenes més grans els han pogut descobrir, conèixer i tocar. El dijous la resta d’infants també podran gaudir-ne. A partir d’ara podrem aprendre moltes coses gràcies a tots aquests instruments!\nLa Bòbila, P0, P1, P2, School activitiesaprenem instruments juguem música\nAquesta setmana, grans i petits hem pogut experimentar, uns amb sorra i els altres amb les magranes! Els nens i nenes més petits de l’escola hem pogut jugar amb la sorra. Hem vist que era una mica humida, freda i rugosa. Ens ho hem passat molt bé remenant i posant la sorra d’un lloc cap a l’altre. Els infants més\nLa Bòbila, P0, P1, P2experimentació magranes sorra tardor


3 min. Andorra la Vella 09/04/2019 14:45\n651x366 El cap de l'àrea de Cultura del comú d'Andorra la Vella, Jan Cartes; la cònsol major, Conxita Marsol i la directora artística del FIPA, Pepa Plana, durant la presentació del festival, aquest dimarts al migdia. / M. F. (ANA) El cap de l'àrea de Cultura del comú d'Andorra la Vella, Jan Cartes; la cònsol major, Conxita Marsol i la directora artística del FIPA, Pepa Plana, durant la presentació del festival, aquest dimarts al migdia. / M. F. (ANA)\nLa segona edició del recuperat Festival internacional de pallasses d’Andorra (FIPA) torna del nou a l’onze de maig amb quatre espectacles al Teatre Comunal i dos més que es faran a la Fada Ignorant i que giraran al voltant dels duos. La cònsol major d'Andorra la Vella, Conxita Marsol, ha refermat que aquesta cita continuï cada any i que fins i tot pugui créixer en el futur. A més, ha anunciat que el festival servirà per inaugurar la remodelació de què ha estat objecte el Teatre Comunal.


S'està corregint l'entrada\nUna entrada correctora és una entrada de diari que es fa per tal de corregir una transacció errònia que anteriorment s’havia registrat al llibre major. Per exemple, l’entrada de depreciació mensual s’hauria pogut efectuar erròniament al compte de despeses d’amortització. Si és així, l'entrada correcta consisteix a moure l'entrada al compte de despeses d'amortització abonant el compte de despeses d'amortització i domiciliant el compte de despeses d'amortització. Com a alternativa, l’entrada original s’hauria pogut invertir i substituir per una entrada nova que carregaria correctament la despesa al compte d’amortització.\nNormalment, les entrades correctores només les realitza el personal comptable amb més experiència, ja que tenen una millor comprensió del sistema comptable i l’impacte de fer anotacions especials en els estats financers. Pot tenir sentit que el controlador aprovi totes les entrades de correcció proposades abans que es facin, per garantir que una segona persona verifiqui que una entrada tindrà l’efecte previst.\nÉs especialment important documentar completament una entrada correctiva, ja que aquests elements són particularment difícils d’entendre després d’haver passat un temps. Això significa adjuntar a cada entrada de diari la documentació de l'error original, així com les notes sobre com es pretén corregir l'entrada original per corregir l'error original. La documentació és especialment valuosa si sembla probable que els auditors de la companyia revisin posteriorment una entrada correctora.\nS'hauria de fer una entrada correctiva tan aviat com es detecti i avaluï un error. En cas contrari, és molt probable que l’entrada no es corregeixi mai; això es deu al fet que la correcció d'errors queda fora del flux normal de processament de transaccions, de manera que no hi ha cap calendari laboral ni procediment que controli si es persegueixen aquestes transaccions.\nLa correcció d’entrades requereix molt de temps. En conseqüència, pot tenir sentit fer un seguiment del nombre d’entrades correctores fetes per mes, per veure si s’han resolt els problemes subjacents que causen aquestes entrades. Si és així, hi haurà menys necessitat de corregir les entrades i el personal comptable tindrà més temps disponible per a altres tasques.


Carlos Rubén Fernández. President de la Fundació ONZE i del Grup FUNDOSA | Consumer\nCarlos Rubén Fernández. President de la Fundació ONZE i del Grup FUNDOSA\nLa inserció laboral de les persones amb discapacitat segueix sent l'assignatura pendent de l'empresa espanyola\nCarlos Rubén Fernández (Madrid/1970) ha desenvolupat una carrera professional fulgurant dins de l’ONCE, primer en els diferents mitjans de comunicació del Grup Onze i després ocupant càrrecs de responsabilitat, com a Director General Adjunt en 2000, com a Vice-president executiu en 2002 i com a President de la Fundació ONZE i del Grup Fundosa un any després. Aquest informàtic de professió es va quedar cec als 18 anys com a conseqüència d’un cop sofert quan practicava el seu esport favorit, el rugbi. Per això, ha viscut molt d’a prop el desconeixement i els prejudicis de la societat espanyola en la contractació de persones discapacitades. “Encara que existeix una major conscienciació de la societat respecte a la realitat dels discapacitats, ens topem amb barreres a l’hora de passar a l’acció, per exemple quan es necessita posar una rampa en la comunitat de veïns”, subratlla.\nPer què sorgeix la Fundació ONZE i quins són els seus objectius generals?\nLa Fundació ONZE per a la Cooperació i Integració Social de Persones amb Discapacitat neix al febrer de 1988, per acord del Consell General de l’ONCE, i es presenta davant la societat al setembre d’aquest mateix any com un instrument de cooperació i solidaritat dels cecs espanyols cap a altres col·lectius de persones amb discapacitat per millorar les seves condicions de vida. La labor de la Fundació ONZE centra la seva actuació en dos grans capítols que creiem fonamentals per aconseguir la integració de les persones amb discapacitat: la formació i l’ocupació, així com l’accessibilitat en tots els àmbits de la vida diària.\nLa integració laboral de les persones amb discapacitat és un dels seus principals camps d’actuació. En quina mesura s’ha millorat i què queda encara per fer?\nQuan la Fundació ONZE va emprendre la seva marxa es va adonar que el principal problema de base era el desconeixement que existia entorn de la contractació de persones amb discapacitat, tant per part d’empreses com d’institucions. Precisament per aquesta raó, la pròpia Fundació va crear un grup d’empreses (FUNDOSA) amb l’objectiu de generar ocupació per a les persones amb discapacitat i demostrar a la societat que la discapacitat no resta productivitat al treballador. En l’actualitat el Grup FUNDOSA està conformat per 32 companyies filials i 30 participades que donen ocupació a més de 12.000 persones, de les quals un 71% conviu amb algun tipus de discapacitat. No obstant això, malgrat aquests resultats, la inserció laboral de les persones amb discapacitat segueix sent l’assignatura pendent de l’empresa espanyola.\nQuè diu la legislació espanyola sobre aquest tema?\nFa més de vint anys, en 1982, es va aprovar la Llei d’Integració Social de Minusvàlids, la primera normativa de rang estatal a establir quotes de reserva d’ocupació a favor de les persones amb discapacitat. D’acord amb aquesta norma, les empreses privades de més de 50 empleats han de comptar amb un 2% de treballadors amb discapacitat en les seves plantilles i les administracions públiques amb un 5%. A aquesta llei van seguir altres normatives en matèria d’ocupació que, entre altres millores, flexibilitzaven el marc legal proporcionant a les empreses mesurades alternatives en cas que no poguessin complir amb la llei. El marc legal bàsic, per tant, ja ho tenim, la qual cosa succeeix és que no es compleix. Segueixen existint prejudicis i desconeixement entorn de la rendibilitat que comporta contractar a persones amb discapacitat. Encara existeixen algunes empreses que presumeixen fins i tot de Responsabilitat Social Corporativa quan ni tan sols compleixen amb l’única mesura d’acció social responsable establerta per llei.\nLa supressió de barreres arquitectòniques representa una altra de les grans metes de la Fundació. Quin és la situació actual?\nDes de la Fundació ONZE intentem transmetre dos missatges. En primer lloc, un missatge de normalització amb el qual difondre que el disseny per a tots no està renyit amb l’estètica, ni amb l’avantguarda, ni amb la comoditat, ni amb les noves tecnologies; molt al contrari, l’accessibilitat és compatible amb tot, amb tots i en tots els àmbits. L’accessibilitat és compatible amb tot, amb tots i en tots els àmbits En segon lloc, un missatge de rendibilitat cap a aquells professionals que tenen a la seva mà fer possible que el disseny per a tots no només estigui present als catàlegs de fires, sinó també en els magatzems de les tendes, en projectes urbanístics, en hotels, en restaurants, en oficines … i en una infinitat d’entorns l’accessibilitat dels quals segueix sent enormement limitada.\nLa conscienciació social sobre les persones discapacitades i els seus problemes és real? Va més enllà de les bones paraules?\nSí que es percep un major grau de sensibilització cap a la realitat social de les persones amb discapacitat per part de poders públics, entitats privades i particulars, però encara ens topem amb barreres a l’hora de passar a l’acció. Per exemple, tots desitgem que una persona amb discapacitat es desemboliqui amb la major autonomia possible en el seu moment a dia, però quan l’interessat sol·licita construir una rampa o instal·lar un ascensor en la seva comunitat de veïns gairebé sempre sorgeixen problemes.\nResulta més complicat eliminar barreres psíquiques que físiques?\nLa persona amb discapacitat s’enfronta diàriament a multitud de barreres de diferent procedència. Alguns impediments són físics o objectius i deriven de la pròpia discapacitat i de l’entorn que, com hem apuntat, no està dissenyat per a tots. No obstant això, altres obstacles són totalment subjectius i venen daus per la mentalitat i els mecanismes de defensa de la persona discapacitada, per l’excessiu proteccionisme de la seva mateixa família i pels prejudicis i traves de la societat en el seu conjunt. Quins d’ells són més difícils de superar? Doncs diguem que els primers són grans murs, però estan a la vista i amb esforç i informació es poden anar salvant. Els psíquics, en canvi, són parets invisibles, difícils d’identificar i, per descomptat, de superar.\nQuina receptivitat han trobat en les institucions públiques i privades?\nTots pensem que les reivindicacions a favor de la integració social de les persones amb discapacitat són importants però, com hem dit abans, no sempre es cataloguen d’urgents. No obstant això, també hi ha fets que ens omplen d’esperança. El passat mes de setembre, sense anar més lluny, va passar inadvertida una moció al Congrés de Diputats que suposa una fita en la història de la defensa dels drets de les persones amb discapacitat. Per primera vegada, va haver-hi unanimitat al Parlament a l’hora de recolzar una proposició no de llei que insta al Govern a emprendre accions que reforcin el compliment de les quotes de reserva d’ocupació per a treballadors amb discapacitat, que actualitzin les bonificacions la quantia de les quals data de 1985 i que s’estudiïn noves mesures per premiar a les empreses que per pròpia voluntat excedeixin el contingent de persones amb discapacitat marcat per llei.\nQuines oportunitats obren les noves tecnologies per als discapacitats?\nLes Tecnologies de la Informació són un arma de doble tall que poden incrementar l’exclusió de les persones amb discapacitat i que també poden agilitar la integració definitiva. Però l’accessibilitat integral no és labor exclusiva de les polítiques socials, ni una qüestió d’ètica, sinó que és un dret universal i una qüestió de sentit comú: el que és bo per a les persones amb necessitats especials és bé para tots. Brindar la possibilitat de subtitulació en conferències o audiodescripción en vídeos no perjudica a cap col·lectiu i en la majoria dels casos la seva tornada d’inversió és pràcticament immediat.\nEn quina situació es troba Espanya a nivell internacional en el camp de la integració social i laboral de les persones amb discapacitat?\nSegons l’OCDE, Espanya ocupa la posició 24 de l’Europa dels 25 en integració laboral de persones amb discapacitat Espanya ocupa la posició 24 de l’Europa dels 25 en integració laboral de persones amb discapacitat En aquest capítol tan sols superem a Polònia. La veritat és que hem avançat i molt en els últims anys, però encara arrosseguem un retard de normalització que un país com Espanya no es pot permetre. A Europa preval des de fa dècades el model social que atén la inclusió social en sentit ampli com un dret de les persones amb discapacitat i a Espanya, durant dècades, la discapacitat va ser atesa des de l’òptica asistencialista deixant en un segon pla qualsevol avanç de normalització. En aquest sentit, la Llei 51/2003 d’Igualtat d’Oportunitats, No Discriminació i Accessibilitat Universal va suposar un extraordinari avanç en matèria de normalització; per primera vegada, se situa a la discapacitat en l’esfera dels drets humans, un àmbit en el qual sempre va haver d’estar.\nQuè és el que necessiten les persones amb discapacitat al nostre país: més diners, més mitjans, més respecte?\nEls discapacitats necessiten gaudir de la ciutadania en igualtat d’oportunitats tant en drets com en obligacions.Els discapacitats necessiten gaudir de la ciutadania en igualtat d’oportunitats tant en drets com en obligacions Necessiten el mateix que una persona sense discapacitat, la qual cosa ocorre és que, en el nostre cas, moltes vegades partim de zero. Ens hem d’adaptar a un sistema que no ha estat creat per a nosaltres quan, amb l’esforç de tots, podríem crear un món dissenyat per i per a tots.\nQuin és el seu sistema de finançament i qui col·laboren en ell?\nLa Fundació ONZE es nodreix principalment de la recaptació que l’ONCE obté del cupó. Una tercera part dels beneficis que l’Organització Nacional de Cecs Espanyols destina a serveis socials està dirigida a la resta de persones amb discapacitat a través de la Fundació i de les organitzacions del moviment associatiu amb les quals col·labora estretament. Aproximadament un 85% del nostre pressupost ve directament de l’esmentada aportació de l’ONCE i el 15% restant de la nostra activitat empresarial i de programes europeus (FEDER i FSE) principalment.\ncarlos rubén fernández entrevista fundación-ca once-ca


Mas demanarà als partits catalans una posició "conjunta, unitària i consensuada" davant una resposta negativa de Rajoy\nArtur Mas en una imatge d'arxiu.\nEl president de la Generalitat vol que la resposta de Rajoy surti del Parlament. El president ha explicat abans de saber el contingut de la carta que portarà la qüestió al debat política general. Assegura que serà l'hora d'una posició "conjunta, unitària i consensuada" dels partits catalans.\nRedacció 14/09/2013 - 12.49 Actualitzat 15/09/2013 - 12.02\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, vol una resposta "conjunta, unitària i consensuada" dels partits catalans a la negativa de Mariano Rajoy a la celebració d'una consulta per la independència. Abans de rebre la resposta a la carta que li va enviar al juliol, ja s'ha preparat pel pitjor.\nLa resposta ha arribat finalment aquest dissabte. El president n'ha parlat abans de saber-ne el contingut, però ja no era optimista: "sembla que la carta que ha de venir de Madrid no dóna una resposta a això que és un clam no d'un govern, ni d'un president, ni d'uns ajuntaments, sinó un clamor d'un país que es manifesta cívicament, pacífica i festiva amb vista al futur".\nEl president ja ha deixat clar quina serà la seva postura si la resposta de Rajoy no és positiva. A Arenys de Munt, Mas ha explicat que en el pròxim debat de política general, previst per al 24, 25 i 26 de setembre pròxim, demanarà suport als diferents grups parlamentaris per donar una resposta "conjunta, unitària, i consensuada" al govern espanyol.\nMas argumenta que no és el que desitja, perquè "voldria que deixés una porta oberta al diàleg i a la negociació per buscar una sortida que satisfaci a tots: la legitimitat del poble català en les seves reivindicacions i els marcs legals que existeixen".\nMas ha fet aquestes declaracions a Arenys de Munt, on ha inaugurat les noves instal·lacions de l'empresa Frime.


Descàrrega gratuïta dewa poker apk\ndescàrrega gratuïta de dh poker texas mod apk\nNo donar Blom altre notch en la victòria de la columna i es mou el seu rècord per 6-3 amb total beneficis en l'Enfrontament de $351,486 descàrrega gratuïta dewa poker apk. Julian Kabitze va ser coronat com l'Everest Poker, UNA de les Principals Esdeveniments primer campió a la Salle des Palmiers a Mònaco després de veure fora d'un camp de 221 jugadors de tot el món.\nPokerStars bloc és informar que més de 40 anterior EPT campions han confirmat la seva assistència, i la llista és la següent: • Rob Hollink • Pascal Perrault • Brandon Schaefer • Alexander Stevic • Jeff Williams • Estores Iremark • Boubli Jan • Peter Jepsen • Andreas Hoivold • Roland de Wolfe • Thang Duc Nguyen • Vicky Coren • Bjorn-Erik Glenne • Glen Chorny • Jason Mercier • Michael Schulze • Tim Vance • Mike McDonald • Bertrand "ElkY" Grospellier • Arnaud Mattern • Josep Mouawad • Pieter de Korver • Constant Rijkenberg • Sandra Naujoks • Jens Kyllönen • João Barbosa • Es Fregir • Nicolas Chouity • Liv Boeree • Anton Wigg • Jan Skampa • Antonio Matias • Christophe Benzimra • Aaron Gustavson • Carter Phillips • Galen Hall • Roberto Romanello • Kent Lundmark • Michael Eiler • David Vamplew • Kevin Stani • Ben Wilinofsky • Vladimir Geshkenbein L'acció es posa en marxa el 13 de Maig a la Gran Casino de Madrid després de la conclusió de l'EPT Grand Final descàrrega gratuïta de dh poker texas mod apk. Poker és molt pròpia de la WWE-estil Campió de Campions esdeveniment té lloc el mes que ve a Madrid i un nombre de jugadors confirmat la seva assistència a l'European Poker Tour (EPT) esdeveniment durant el cap de setmana. Va ser una molt-des-convincent victòria però Blom acabar guanyant $1,279 i Mastermixus ser capaç de mantenir la resta de $13,721 del seu bankroll a pòquer té per trucar a la vostra mà. La primera edició de l'Everest Poker tornejos en viu arribar a una conclusió sobre el cap de setmana amb Alemanya domina la taula final.\nRep les últimes apostes de notícies de Calvin Ayre en el poker tractar a l'esquerra o a la dreta. Polonès qualificatiu de "Mastermixus" va entrar Blom és boudoir d''poker amb un $15,000 bankroll sobre les 2.500 mans de $5/$10 no-limit hold'em en el poker es l'as compten com 1.\nVa començar bé per Mastermixus però Isildur1 a continuació, mostrar per què en la seva forma ratxa ha vist la desaparició de Daniel Negreanu i Scott "urnotindangr" Palmer en les darreres setmanes.\na pòquer té per trucar a la vostra mà\nen el poker tractar a l'esquerra o a la dreta\nen el poker es l'as compten com 1\nCasino prop de mi little rock arkansas\nEn el poker vostè remenar després de cada mà\nEn el poker ace és alta o baixa\nBandar ranura bo de dipòsit 100\nQuant s'ha d'consell blackjack distribuïdor


XI Trobada Diocesana de Famílies amb Fills a la Catequesi – Diòcesi de Menorca\nXI Trobada Diocesana de Famílies amb Fills a la Catequesi\n27/02/2018 Diòcesi de Menorca Diòcesi de Menorca\nEl diumenge 25 de febrer ha tingut lloc a Ferreries, en el marc de l’església de Santa Maria, la “XI Trobada Diocesana de Famílies amb Fills a la Catequesi”. Aquest any la proposta girava entorn a la necessitat de la comunicació en la família, per tal motiu ha estat el sociòleg Lluís Ballester, professor de la UIB i membre del Grup d’Investigació i Formació Educativa i Social (GIFES) qui ha dirigit la reflexió a les famílies assistents respecte a la necessitat de potenciar aquesta comunicació a les famílies basada en l’amor (“carinyo”, com ens va dir ell).\nMentrestant els fills han intervingut en un taller que complementava el treball dels pares.\nLa jornada ha acabat celebrant l’Eucaristia que ha presidit Mn. Gerard Villalonga, Vicari Diocesà, que va ser molt viscuda pels participants a la trobada.\nPotser aquestes paraules del Papa Francesc poden sintetitzar el missatge de aquesta jornada: “El si matern que ens acull, és la primera ‘escola’ de comunicació, feta d’escolta i de contacte. Dins la família s’aprèn a parlar. Aprenem a comunicar-nos no sols a traves de la paraula, també a traves de l’abraçada, de les mirades, dels silencis…”\nPer acabar aquesta ressenya, expressar el desig de que com a famílies cristianes vulguem també millorar la nostra comunicació amb Jesús. Trobem cada dia un moment per pregar en família. Jesús ens acompanya en el camí de la vida, ens protegeix i ens estima. D’Ell aprenem a comunicar-nos amb el llenguatge de l’amor.\nsecretariat de catequesi i familia\nPrevious Post:XI Trobada de famílies amb fills a la catequesi\nNext Post:Presentació de la Setmana Santa de Maó


El Concurs Parroquial de Poesia de Cantonigròs fou un concurs de poesia celebrat a la parròquia de Sant Roc de Cantonigròs (l'Esquirol) entre 1944 i 1968. Fou el certamen literari en llengua catalana més important del país durant els primers temps del franquisme. Els promotors foren el mossèn Josep Cruells i Rodellas, Jordi Cots , Joan Triadú i Font i Jordi Parcerisas Corberó .Els premis eren simbòlics, amb diplomes lliurats fets a mà i poesies llegides al moment. Hi participaren les principals figures del país i de l'època (Carles Riba, Miquel Llor, Ramon Folch i Camarasa, Miquel Martí i Pol, l'abat Escarré), convertint-lo en el principal focus de resistència cultural, raó per la qual fou vigilat per la policia franquista malgrat la protecció eclesiàstica, i fins i tot el 1957 Joan Triadú fou interrogat. Des del 1963 també va impulsar el Premi Cavall Fort. El 1968 fou substituït per les Festes Populars de Cultura Pompeu Fabra, que es feien cada any a una ciutat diferent de Catalunya.\nReferència als orígens del Concurs\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Concurs_Parroquial_de_Poesia_de_Cantonigròs&oldid=23384614»\nDarrera modificació: 1 maig 2020 a les 10:52\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 maig 2020 a les 10:52.


Espanya, a la final per la via ràpida\n11 abril 2021 08:24\nCorretja i Balcells guanyaren el partit de dobles i certificaren el passi\nL'equip espanyol de dobles, format per Àlex Corretja i Joan Balcells, donà el passaport a Espanya cap a la final de la Copa Davis en aconseguir ahir a Santander el tercer i definitiu punt de l'eliminatòria que els enfronta a Estats Units, en derrotar la parella americana, composta per Todd Martin i Chris Woodruff per un resultat final de 7-6 (8/6), 2-6, 6-3, 6-7 (5/7) i 6-3.\nEl primer set del partit va ser el més igualat. La parella nord-americana es trobava a un bon nivell, però els espanyols, cada pic més segurs, forçaren el tie-break, que es varen endur. Però el doble nord-americà vendria cara la seva derrota. En la segona mànega s'imposà gràcies a la seva experiència, per un contundent 6 jocs a 2.\nEl tercer set va fer la volta, i amb un Corretja enorme, la parella espanyola s'apuntà la màniga per 6-3. En el quart novament arribà la reacció de l'equip nord-americà. El sòlid joc de Martin va prevaler sobre el nerviosisme i inseguretat del seu compatriota, i s'acabaren imposant en la mort sobtada. Al cinquè i definitiu set, els americans s'enfonsaren físicament i la parella formada per Corretja i Balcells s'apuntaren el set, el partit i l'eliminatòria.\nAl final, celebració apoteòsica de la qual han format part, a més de tot l'equip espanyol de la Davis, les 12.500 persones que animaren en tot moment els pupils de Javier Duarte. D'aquesta manera, l'equip espanyol de Copa Davis confirma el seu poder en els tornejos de l'ATP i accedeix a la final de la Copa Davis 33 anys (des del 1967) després.


JUNY ACABA I JULIOL TOCA A LA PORTA… | Escola Gavina\nCrònica del concert Xavi Sarrià i Abel Garcia\n04/07/2018 Sandra Cuevas\nEl dia 20 de juny els alumnes de secundària van acabar el curs i divendres 22 els d’infantil i primària. La nit del 22 de juny vam acomiadar els alumnes de 4t d’eso i sobretot els pares i les mares que han confiat en el projecte escola gavina durant tants anys.\nLa darrera setmana de juny també ha estat intensa: ha començat l’escola d’estiu, hem fet les reunions d’infantil i de primària, entrevistes i dos claustres finals. Dijous férem balanç de com hem vist el curs els mestres, què ha estat més rellevant per nosaltres, què podem millorar, quins reptes ens plantegem. La mestra Júlia ens va llegir un text emotiu, divertit i sincer per acomiadar-se de tots nosaltres, per compartir una etapa nova que enceta des d’ara mateix.\nDivendres vam parlar sobre el projecte lingüístic de l’escola, la qual cosa no només suposa reflexionar sobre l’ensenyament de les llengües a l’escola, sinó també sobre l’ús que se’n fa els valors que els hi donem. Suposa necessàriament que ens reafirmem com a escola valenciana i en valencià, arrelada al nostre territori, que treballa per la normalització del nostra llengua amb totes les seues variants dialectals (per això tenim projectes com l’intercanvi amb l’escola mallorquina Mata de Jonc). Ens definim com una escola laica i compromesa la coeducació, la inclusió i la visió d’un món plural, sostenible en què són possibles molts projectes polítics més enllà dels que ofereixen els grans estats i les grans potències econòmiques.\nJuliol el comencem amb formació i més reunions. I tanquem equips de cara al curs vinent, amb noves incorporacions a totes tres etapes, mentre matriculem alumnes nous que s’incorporen al nostre projecte. D’ací a uns dies, ja us parlarem de tot plegat. Ara, seguim tancant el curs 17/18 i planificant el 18/19. Seguim fent escola.


Benvinguts/des a la nova secciï¿½ de la pï¿½gina web del Grup Municipal de Convergï¿½ncia i Uniï¿½ i Independents de Calldetenes\nNo pretenem per mitjï¿½ d'aquest espai oferir una competï¿½ncia a un fï¿½rum ja tan arrelat com pot ser el Fï¿½rum Pobles de Osona.com, sinï¿½ que la nostra intenciï¿½ ï¿½s oferir un nou mitjï¿½ de comunicaciï¿½ al servei del poble. Qualsevol persona que desitgi plantejar alguna qï¿½estiï¿½, aclarir algun dubte sobre el nostre municipi o bï¿½ tan sols ampliar la informaciï¿½ sobre un determinat tema podrï¿½ adreï¿½ar-se pï¿½blicament al nostre grup municipal. Tambï¿½ ho podrï¿½ fer naturalment per altre tipus de comentaris, no nomï¿½s per a preguntar, ja sigui per a donar-nos conï¿½ixer algun fet, animar, felicitar, suggerir, i perquï¿½ no fer-nos arribar tambï¿½ crï¿½tiques i desacords amb algunes decisions i/o plantejaments. Per la nostra manera de pensar i treballar pel poble acceptem les crï¿½tiques perquï¿½ entenem que aquestes ens ajuden a millorar com a grup, millorant al mateix temps el nostre poble.\nEl nostre compromï¿½s ï¿½s treballar per a la transparï¿½ncia, per la mï¿½xima transferï¿½ncia possible de la informaciï¿½ i posar a disponibilitat de tots la informaciï¿½ municipal. ï¿½s per aixï¿½ que estem ilï¿½lusionats a poder-vos oferir aquest servei i donar-vos resposta des d'aquest nou mitjï¿½.\nA diferï¿½ncia d'altres fï¿½rums i espais d'aquest tipus, en aquesta secciï¿½ tothom es veurï¿½ obligat a registrar-se. A registrar-se i facilitar el correu electrï¿½nic per tal de poder-vos recordar el nom d'usuari i contrasenya, i al mateix temps oferir un fï¿½rum mï¿½s personalitzat, mï¿½s ordenat i amb una mica mï¿½s de seriositat. Per a nosaltres treballar per Calldetenes ï¿½s una compromï¿½s important, i pensem que la tasca que tots els grups municipals portem a terme es mereix un respecte, i no ens agrada quan des de l'anonimat es profereixen insults i rebutjos injustificats cap a persones que tenen la difï¿½cil tasca de compaginar vida laboral i famï¿½lia amb el difï¿½cil repte de treballar a primera fila per un poble i per un paï¿½s. Esperem que el fet d'haver-vos de registre no us suposi cap impediment per a plantejar les vostres preguntes i fer que la informaciï¿½ circuli.\nGrï¿½cies per a confiar amb nosaltres.


25 anys dels Jocs que van canviar la ciutat [VÍDEO]\nPublicació: dilluns 6 de març 2017, 12:40h\nEl 17 d'octubre de 1986, Joan Antoni Samaranch, president del COI, va dir allò de "à la ville de... Barcelona!" per anunciar que la nostra ciutat seria la seu dels Jocs Olímpics de l'any 1992. Per fi, Barcelona seria el centre esportiu del món després de tres intents frustrats (1924, 1936 i 1972). La ciutat rebria l'atenció de tot el món i aquesta responia amb la transformació urbanística més important des del Pla Cerdà.\nL'aeroport es va ampliar per acollir els centenars de milers d'assistents als Jocs; Oriol Bohigas, Josep Martorell, David Mackay i Albert Puigdomènech van crear el Port Olímpic; la Vila Olímpica, al barri del Poble Nou, va acollir més de 10.000 esportistes i va transformar un barri decadent en un exemple de modernitat; es va remodelar l'Estadi Olímpic Lluís Companys i es van construir les piscines Picornell i el Palau Sant Jordi, símbols de la rentada de cara d'una Barcelona que també veia néixer el MACBA, les Rondes o l'Illa Diagonal.\nEls barcelonins i barcelonines, a més, van voler involucrar-se al màxim amb els Jocs Olímpics, participant de manera voluntària i posant el gra de sorra per fer que fossin, per a molts, els millors Jocs que s'han fet mai. Més de 2.000 milions de persones van veure, per televisió, com Barcelona es convertia en un exemple de solidaritat, esportivitat i perfecció. El Dream Team de Michael Jordan i Charles Barkley va impressionar al món, Cobi i Petra es van convertir en els protagonistes de la imatge dels Jocs, i encara se'ns posa la pell de gallina cada cop que sentim Montserrat Caballé i Freddie Mercury cantant allò de 'Barcelona!'.\nAquest any fa 25 anys dels Jocs Olímpics de Barcelona, i des d'aquest blog ho volem celebrar amb aquest recull de vídeos sobre una de les pàgines més boniques de la història de la nostra ciutat.\nL'elecció de Barcelona com a seu dels Jocs Olímpics de l'any 1992\nLa transformació urbanística de Barcelona\nFreddie Mercury & Montserrat Caballé canten 'Barcelona'\nSardana d'inauguració Barcelona '92\nL'encesa del peveter olímpic\nMichael Jordan i el Dream Team a Barcelona '92