ANARHIJA, ŠTA JE TO?! | BELEŽNICA\nANARHIJA, ŠTA JE TO?!\nI. Šta je anarhizam ?\nGotovo ceo vek o anarhizmu se ili šire bezočne laži ili ga se kao politički pokret odnosno teoriju suprotstavljenu jednako kapitalizmu kao i etatističko komunizmu , sistematski ignoriše . Uvjerljivo , kako idejno tako i praktično , najslobodoljubiviji i najhumaniji od svih ekonomsko – političkih alternativa , anarhizam se uporno veže za mračne strane individualnog terorizma , zaluđenih fanatika čiji je jedini smisao egzistencije sejanje haosa i nerede u društvu . Iako je tačno da je anarhizma usmeren na rušenje samih temelja ovog robovskog društva i gradnju novog egalitarnog , slobodnog na ruševinama starog , to ne znači da je njegova ideja povezana sa izrazima zaluđenosti pojedinaca .\nI to prvenstveno iz tri razloga . Terorizam podrazumeva ili kao cilj ili kao posljedicu ubijanje nevinih ljudi , no da bi anarhija mogla postojati potreban je angažman običnih ljudi . Kao drugo , anarhizam je usko vezan uz ideju samooslobođenja . Ne mogu se društveni odnosi dignuti u vazduh . Sloboda ne može biti ostvarena akcijama “ izabranih “ koji će u ime svih uništi vlast , jer dok ljudi budu osećali potrebu za vođama hijerarhija će , kao najočiglednija suprotnost anarhizmu , egzistirati . I na kraju , krajnji je cilj anarhizma sloboda , pa stoga kao što Bakunjin ( ruski anarhist ) kaže :\n“ … Kada neko pronosi revoluciju u ime čovečanstva tada taj mora poštovati život i slobodu svakog čoveka … “\nNadalje , anarhisti se ne bore protiv pojedinaca , naša je borba usmerena protiv institucija i društvenih odnosa koji omogućavaju određenim pojedincima posedovanje moći i nasilje nad drugim upotrebom iste . Stoga je anarhistička revolucija usmerena na uništenje struktura , ne pojedinaca . Kao što to Mihkail Bakunjin kaže :\n“ … Anarhizam ne znači smrt individuama koje tvore buržoaziju , već smrt buržoazije kao političkog i društvenog entiteta ekonomski udaljenog od radničke klase . „\nAnarhija odnosno anarhizam dolazi od grčkih reči an što znači suprotan i archos što znači autoritet / vlast . Drugim rečima , anarhija , odnosno , an – archos znači suprotan autoritetu / vlasti , ili , slobodnije , bez autoriteta . Kao što se i iz samog prevoda može videti nema nikakve veze sa haosom . Osim , naravno , ako nedostatak autoriteta smatrate uslovom nastanka haosa odnosno ako društvo zamišljate jedino mogućim pod budnim okom jednog ili više autoriteta .\nPojam anarhizma , odnosno , liberterskog socijalizma kao političko – ekonomskog sistema najbolje prikazuje sama njegova definicija koja kaže da je liberterski socijalizam :\n“ … Društveni sistem koji veruje u slobodu akcija , misli i slobodnu volju pojedinaca u kojem proizvođači poseduju i političku moć i sredstva za proizvodnju i raspodelu dobara . “\nZa razliku od liberalizma i državnog socijalizma , liberterski socijalizam smatra kao što je to Bakunjin rekao :\n“ … Da je sloboda bez socijalizma privilegija i nepravda , i da je socijalizam bez slobode ropstvo i brutalnost . “\nMi smo , za razliku od državnih socijalista ( marksista , komunista / lenjinista , trockista , maoista ) , socijalisti koji umesto dogme , partije i centralnog planiranja ( što se najčešće veže uz pojam socijalizam ) zagovaraju slobodne asocijacije i kooperaciju među pojedincima , radnim mestima i zajednicama i kao takvi se suprotstavljamo “ državnom “ socijalizmu kao obliku državnog kapitalizma u kojem su svaki muškarac ili žena , zaposleni , a država jedini poslodavac . Suprotstavljamo se , jednako , i kapitalizmu , s obzirom da je takav ekonomsko – politički sistem baziran na robovskom radu , privilegijama , sili , moći i klasnim razlikama .\nKao sistem ideja koji slobodu i socijalizam pretpostavlja partijskoj dogmi i privatnom vlasništvu , anarhisti su oduvek napadani kako od strane zagovornika kapitalizma ( u svim svojim oblicima ) tako i od marksističkih poslušnika . Istorijske činjenice , s druge strane , su pokazale da su anarhisti bili , i jesu , u pravu u pogledu zabluda povezanih sa osnovnim postavkama kapitalizma i marksizma .\nII . Koji su osnovni principi anarhizma ?\nZa anarhizam su tri principa od esencijalne važnosti za stvaranje istinski slobodnog društva i to su : SLOBODA , RAVNOPRAVNOST i SOLIDARNOST , koji su međusobno nerazdvojivi .\nSloboda je neophodna za puni razvoj ljudske inteligencije , kreativnosti i dostojanstva . Kada neko dominira nama mi gubimo mogućnost razmišljanja i delovanja kao posebne jedinke što je jedini način stvaranja i razvijanja nečijeg individualiteta . Dominacija uništava inovativnost i ličnu odgovornost i dovodi do konformizma i mediokriteta .\nRavnopravnost je esencijalna za postojanje istinske slobode . Ne može postojati sloboda u klasno podeljenom , hijerarhijskom društvu prožetom ogromnim razlikama u moći , bogatstvu i privilegijama jer su u takvom društvu samo pojedinci koji se nalaze na vrhu lestvice relativno slobodni dok su svi ostali polu robovi . Bez ravnopravnosti , slobode , osim one u kojoj biramo za kojeg ćemo gazdu raditi u kapitalizmu .\nI na kraju solidarnost koja znači uzajamnu pomoć , zajednički , dobrovoljni rad zajedno sa ostalim koji dele iste ciljeve i interese . Za anarhiste pravo su bogatstvo ljudi i planetu na kojem živimo . Bit je anarhizma uverenje u nedeljivo dostojanstvo i vrednost ljudskog pojedinca . Kako smo antiautoritativni borimo se protiv autoriteta koji se pojavljuje u dve osnovne forme . U političkoj formi u obliku države iu ekonomskoj formi u obliku privatnog vlasništva ( važno je znati da pod privatnim vlasništvom podrazumevamo dobra koja se koriste u svrhu iskorišćavanja pojedinca i njegove radne snage , ne i svako posedovanje stvari , kuće , auta itd , no o tome više kasnije . )\nSloboda za anarhiste znači neautoritativno društvo u kojemu pojedinac i grupe praktikuju samoupravljanje . To znači da će anarhističko društvo biti neprisilno ( bez prisile ) odnosno onakvo u kojem nasilje i pretnja nasiljem neće biti upotrebljavano kao argument da se bilo koju individuu ili grupu nagovori na nešto . Anarhisti su čvrsti zagovornici individualnog suvereniteta , te smo zbog toga protivnici svih institucija baziranih na prisilnom autoritetu odnosno hijerarhiji . Iz toga proizlazi da je anarhističko protivljenje « vlasti » samo protivljenje centralne , hijerarhijske , birokratski uređene organizacije društva . Ne suprotstavljamo se samoupravnim konfederacijama povezanim decentralizovanim organizacijama dok su one bazirane na direktnoj demokratiji , a ne na delegaciji moći tzv . “ narodnim predstavnicima “ u raznoraznim institucijama moći … parlamentima , vladinim finansijskim i vojnim institucijama .\n“ Sloboda za sve sa jedinim ograničenjem jednake slobode za ostale ne znači da priznajemo i podržavamo tzv . “ Slobodu “ koju vrlo često zagovaraju kapitalistički fanatici , da se iskorištava , ugnjetava , zapoveda , što je ništa drugo doli ugnjetavanje i sigurno nije sloboda . “ Eriko Malatesta – italijanski anarhista\nJednake mogućnosti su ono što čini istinsku jednakost , a ne jednakost u konačnici . Ne želimo da svi jednako misle , jednako govore , veruju u jednake stvari , jedu istu hranu i žive u istim kućama . Sasvim suprotno od toga . Želimo bogatstvo i raznovrsnost ideja jer je to upravo ono što čini slobodno društvo slobodnim , no to treba pratiti i jednakost u mogućnosti ostvarenja svojih ideja . Bez jednakog starta za sve ne mogu postojati istinski jednake mogućnosti . I današnji svet tržišnog i globalnog kapitalizma to zorno dokazuje . Jer imaju li npr stanovnici Zambije , Burikine Faso , Hrvatske , Ekvadora , Vijetnama jednako mogućnost ostvarenja svojih ideja kao što to imaju npr stanovnici Velike Britanije , SAD – a ili Nemačke ? I imaju li pakistanski doseljenici u V. Britaniji , Hispanoamerikanci u SAD – u ili turski imigranti u Nemačkoj jednaka prava i mogućnosti kao njihovi beli sugrađani ? I imaju li među tim belim stanovnicima deca radnika prosečnih prihoda jednake mogućnosti ostvarenje ideja kao deca bogatih menadžera ? Ceo sistem je u potpunosti hijerarhijski uspostavljen u kojemu ne postoji mogućnost napredovanja ( bar ne za 99% ljudi ) iu kojem svako zna svoje mesto na društvenoj lestvici stratifikacionoj .\nMi se zalažemo za jednake mogućnosti i individua i socijalnu jednakost radnih mesta . Socijalna jednakost znači da svako ima jednak glas u donošenju odluka kako će se radni kolektiv ili zajednica u kojoj živimo , razvijati i menjati . Jer verujemo u maksimu :\n“ O onom što se tiče svih odlučivati će svi ! “\nPovreda 1 je povreda sve nas . U okviru hijerarhijskog društva kao što je ovo sada u kojemu živimo , solidarnost , osim zadovoljstva koje nam pruža , je nezamenjiva jer nam omogućava da se snažnije suprotstavimo onima koji imaju moć . Radeći zajedno možemo pojačati našu snagu i izboriti ono što želimo . Solidarnošću obezbeđujemo svoju slobodu jer radeći zajedno ne moramo raditi za drugoga , no da bi bila efektna mora biti stvorena od ravnopravnih , slobodnih pojedinaca koji sarađuju dobrovoljno na bazi jednakosti . Solidarnost koja podrazumeva slepo slušanje vođa je kvazi – solidarnost prožeta i pokvarena hijerarhijom , samo – oslobođenje je ono što svaki pojedinac mora sam da uradi da bi stekao svoju slobodu jer sloboda ne može biti darovana . Pojedinac / ka mora sam / a slomiti svoje lance u glavi da bi svi mi , zajednički , mogli slomiti lance hijerarhijskog društva oko sebe , a to možemo učiniti delujući svojim direktnim akcijama koje nas vode tim putem . Zašto ?\nJer to podrazumeva aktiviranje pojedinca / ke u svoj svojoj punoći . Inteligenciji , maštovitosti ka ostvarenju svojih i zajedničkih solidarnih ciljeva slobodnih pojedinaca . Vlastita akcija nas oslobađa ovisnosti o vođstvu i vođama i svakog od nas čini svojim jedinim gospodarom . Ona nam vraća osećaj samopoštovanja , odgovornosti i samopouzdanja , maštovitosti , inventivnosti i sposobnosti korišćenja istinski kritične misli . Društvo je iako nas oblikuje , stvoreno od strane pojedinaca kroz njihove akcije , misli , i ideale . Suprotstavljajući se institucijama koje ograničavaju našu slobodu mentalno se oslobađamo i započinjemo proces preispitivanja autoritativnih odnosa sveobuhvatno .\n“ Prava emancipacija započinje našom unutrašnjom regeneracijom , oslobađanjem od tereta predrasuda , tradicija i običaja ! “ Ema Goldman – američka anarhistica\nNo samo oslobođenje ne treba čekati budućnost i « svijetlu revoluciju » ono se mora zbivati sada i ovde jer stvaranjem alternativnih društvenih odnosa i organizacija danas , ponašajući se kao slobodni ljudi u neslobodnom društvu polažemo temelj za buduće slobodno društvo .\n“ Stvaranje novog sveta u ljusci starog ! “\nDakle , anarhisti ne žele emancipirati ljude , mi želimo da se ljudi sami emancipiraju , želimo da novi način života izraste iz tela naroda i bude vezan za razvoj i napredovanje humanosti . Ono što mi možemo učiniti je pokušati da obezbedi uslove , u kojima je istinska emancipacija moguća . Rušenjem okova i zapreka oko nas otvaramo novi put prema novom svetu .\nIII . Zašto smo protiv autoriteta i hijerarhije ?\nKao što to Erich Fromm kaže u svom djelu Imati ili biti : “ … autoritet je širok pojam sa dva potpuno različita značenja : može biti ili racionalan ili iracionalan autoritet . Racionalan je baziran na kompetentnosti , i pomaže osobi koja se na njega oslanja u rastu . iracionalan je autoritet baziran na moći i služi za iskorištavanje podređenih mu osoba … “\nAutoritativni društveni odnosi znače podelu društva na ( malobrojne ) naredbodavatelje i ( brojne ) naredboprimatelje , osiromašuje uključene pojedince ( mentalno , emotivno , fizički ) i društvo u celini . Ljudski su odnosi , u svim segmentima , zakočeni autoritetom , a kako se sloboda može stvarati samo slobodom , autoritativni društveni odnosi ( i poslušnost koji oni zahtevaju ) ne mogu i ne obrazuju osobu o slobodi . Jedino učešće ( samoupravljanje ) u svim aspektima života to može činiti .\nIli će radnik biti jednostavno zaposlenik kapitalista – vlasnika ili će učestvovati i imati glas u radničkim većima , jednom rečju postati saradnik , deo kolektiva . U prvom slučaju radnik je podređen , iskorišten , a njegovo je osnovno i trajno stanje poslušnost . U drugom slučaju koristi svoje dostojanstvo kao čovek i građanin , on tvori deo proizvođačke organizacije u kojoj je pre bio rob , istovremeno postaje deo suverene snage u zajednici gde je pre bio samo subjekt . Bez takve promene društvo će ostati zauvek podeljeno na podređene i nadređene , na kaste gospodara i najamnih radnika / sluga , što je nespojivo sa slobodnim i demokratskim društvom .\nAutoritet nije samo prisutan u institucijama protiv kojih se borimo , naprotiv , on je prožeo sve sfere društva , a najčešće se manifestuje u obliku društvene potrebe za poverenjem vlastite suverenosti , jednom ili više “ vođa “ .\nVođstvo ( odnosno hijerarhijski autoritet ) implicira da moć drži vođa , no posedovanje moći neminovno vodi do korupcije uprkos dobrim namerama ( istorija i sadašnjost je prepuna takvih primera ) Vođstvo znači pravo inicijative , a taj osećaj odgovornosti , samopoštovanje koje nastaje izrazom čovječnosti je oduzeto ljudima i konsolidovano u vođi . Zbir njihovih inicijativa , njihove odgovornosti , njihovo samopoštovanje postaje njegovo , a red i sistem koje on održava bazirani su na srozavanju ljudi od nezavisnih mislioca na samo “ ljude “ . Jednom rečju , on je nateran da postane autoritet i neprijatelj demokratije . Takva marginalizacija ostalih , za vođu je pozitivna jer on ne vidi potrebu za višim nivoom inteligencije podređenih osim u slučajevima oduševljenog aplaudiranja njegovim dostignućima . On takvu inteligenciju , koju krase kriticizam i opozicionizam , vidi kao prepreku i uzrok konfuzije . Kao što Colin Vard kaže :\n“ Sistem stvara morone , zatim ih prezire kao besmislene i nagrađuje “ nadarenu manjinu “ zbog njihove ekskluzivnosti . “\nHijerarhija je piramidalno strukturirana organizacija sastavljane od serija stepeni , zvanja gde se svakim stepenom povećava nivo moći , ugleda i značaja . Dve stvari prožimaju hijerarhiju kao njene najvažnije i najosnovnije funkcije , a to su dominacija i eksploatacija .\n“ Tako je osnovna funkcija korporativne hijerarhije veća kontrola radnika sa ciljem efektivnijeg iskorištavanja istih , a ne kao što kapitalisti to tvrde , veća efikasnost u proizvodnji . “ Steven Marglin : “ Vhat Do Bosses Do ? “ u Reviev of Radical Political Economics ) .\nNe postoji rast moći odozdo prema gore . Ljudi mogu bučiti i davati sugestije , no isto je tačno i za robovlasničko društvo . Struktura moći je linearna odozgo prema dole .\nHijerarhijske društvene institucije uključuju kapitalizam , državu i privatno vlasništvo . Hijerarhijski društveni odnosi uključuju seksizam , rasizam , ksenofobiju , nacionalizam , šovinizam i homofobiju .\nIV . Zašto smo protiv kapitalizma ?\nKapitalizam je hijerarhijski jer radnici ne razmenjuju plodove svog rada , već naprotiv , oni svoj rad prodaju za određenu svotu novaca . Prodaju sebe na određeno vreme i zauzvrat za platu obećavaju poslušnost svojim gospodarima . Oni koji plaćaju i izdaju naredbe ( vlasnici i menadžeri ) nalaze se na vrhu hijerarhije , a oni koji slušaju nalaze se na dnu .\nKapitalizam tretirajući rad ( radnike ) jednako kao ostala dobra ( robu ) negira osnovnu razliku između rada i ostalih “ sredstava “ – a to je nerazdvojivost njegovog nosioca – radnika , koji je , za razliku od ostalog vlasništva , sastavljen od slobodne volje i individualnih sposobnosti , znači kao takav , unikatan .\nRad je daleko više od dobra na kojeg ga srozava kapitalizam . Kreativan samoupravljački rad je izvor ponosa , radosti i deo onog što nazivamo biti istinski čovekom . Da bi shvatili iluzornost kapitalizma ponovit ćemo reči Eriha Froma koji je u svom delu Normalno društvo izrekao :\n“ Korišćenje ( eksploatacija ) čoveka od strane čoveka je izraz sistema vrednosti koji čine kapitalistički sistem . Kapital – mrtva prošlost , zapošljava rad – živuću vitalnost i snagu sadašnjosti . U kapitalističkoj hijerarhiji vrednosti , kapital stoji iznad rada , akumulirane stvari iznad manifestacije života . Kapital upošljava rad , a ne rad kapital . Osoba koja poseduje kapital zapoveda osobi koja poseduje “ samo “ svoj život , ljudsku veštinu , vitalnost i kreativnu produktivnost . “ Stvari “ su iznad čoveka . Konflikt između kapitala i rada je nešto daleko više od sukoba 2 klasa , više od njihove borbe za većim delom društvenog proizvoda . To je sukob između dva sistema vrednosti i to između : sveta stvari i njihovog akumuliranja i sveta života i njegove produktivnosti . “\nKapitalizam vrednuje osobu kao predstavnika određen količine dobara koje naziva “ radnom snagom “ dakle identifikuje osobu kao stvar . Umesto da se osoba vrednuje kao pojedinac , jedinstveno ljudsko biće sa intrigirajuce moralnom i duhovnom vrednošću .\n“ Stvari nemaju sebe , a ljudi koji su postali stvari ( dobra na tržištu rada ) ne mogu imati sebe . “\n“ Većina je fabrika jako slična vojnim diktaturama . Na dnu se nalaze redovi , obični vojnici , njihovi neposredni nadređeni su narednici i tako dalje sledeći hijerarhiju . Organizacija može da diktira sve svakome od odevanja i frizure do toga kako provodimo velik deo svog života za vreme rada . može se protezati u prekovremeno , može vas naterati da idete kod fabričkog lekara ako imate zdravstvenih problema , može da vam zabrani ( izričito ili prećutno ) da se u svoje slobodno vreme politički aktivirate ; može da vam zabrani pravo na slobodu govora , štampe i okupljanja ; može koristiti identifikacione isprave i naoružane stražare kao i zatvoreni sistem kamera da nas kontroliše ; može kazniti neposlušne tzv . Disciplinskim otpuštanjima i može nas otpustiti . Prisiljeni smo okolnostima prihvatiti gore navedeno ili se pridružiti hiljadama nezaposlenih . Na gotovo svakom poslu imamo samo pravo na otkaz . Sve važne odluke donose se na vrhu , a od nas se očekuje da ih slušamo bez obzira radili mi u tornju od slonovače ili jami u rudniku . “ David Deleon\nHijerarhija kapitalističkog sistema je samorazarajuća jer ako su “ drugi ljudi bogatstvo “ , kao što to tvrde liberali zagrnuti plaštom kapitalizma , tada mi tretirajući ostale kao manje vredne , ograničavamo njihov rast , te gubimo potencijalne ideje i sposobnosti koje oni imaju i tako osiromašuje svoj sopstveni život i svoj sopstveni rast .\nV. Zašto su anarhisti protiv Države ?\nŠta je “ Država “ ?\nAnarhisti , po Malatesta , koriste pojam “ država “ za sumu ukupnih političkih , zakonodavnih , sudskih , vojnih i finansijskih institucija iz kojih je , upravljanje njihovim poslovima , kontrola njihovog ličnog ponašanja odgovornost za ličnu bezbednost , oduzeta narodu i poveren drugima , koji su ili uzurpacijom ili delegacijom , omogućili sebi donošenja zakona za sve , te primorali ljude da ih poštuju , ako treba i kolektivnom prisilom .\nZa nas je država obeležena sa tri stvari :\nMonopolom nasilja na određenom teritorijalnom području ,\nNasilje ima profesionalnu , institucionalnu prirodu ,\nHijerarhijska priroda države , te centralizacija moći i inicijative u rukama nekolicine .\nPoslednja od tih je najvažnija jer centralizacija moći u rukama nekolicine osigurava podelu društva na one koji vladaju i one kojima se vlada , sa potrebom stvaranja profesionalnog tela koje će osiguravati tu podelu . Bez te podele ne bi bilo potrebe za monopolom nasilja i to bi bila jednostavna asocijacija jednakih , neobeleženih moći i hijerarhijom . Komunističke i socijaldemokratske države su direktno uključene , ne samo u političko – vojnoj sferi , već iu ekonomskoj dominaciji društvom kroz državno vlasništvo . U liberalno – demokratskim državama mehanizam političko – vojne dominacije je kontrolisan od korporativne elite i zato se velike korporacije smatraju dodatkom “ državnog kompleksa “ te se tako i ponašaju . Delegacija i centralizacija moći , iz ruku naroda u ruke nekolicine , u državi rezultira time da izabrani ljudi postanu izolovani od mase koja ih je izabrala te van njene kontrole . Nadalje , kako je ovim izabranim dano pravo odlučivanja u ogromnom broju pitanja s kojima se do sada nisu susretali , ubrzo se uspostavlja birokratski aparat oko njih da im pomogne u odlučivanju . Ta birokratija zahvaljujući svojoj informisanosti i stalnosti ubrzo stiče više moći od izabranih ljudi . To dovodi do toga da onaj ( birokratija ) koji služi onog ( predstavnik ) koji ( tobože ) služi narodu , ima više moći od njega kao što političar ima više moći od onih koji su ga izabrali . Sve državi slične institucije ubrzo postaju omotane snažnom birokratskom vrpcom .\nTakva situacija pojednostavljuje ostvarenje osnovne funkcije države , a to je omogućiti vladajućoj eliti iskorišćavanje nižih društvenih slojeva , odnosno , crpljenje ekonomskog prirasta od njih . Ona to osigurava štiteći svoje ekonomske monopole iz kojih pripadnici takve elite crpe svoja bogatstva .\n“ Zaštita privatnog vlasništva “ je osnovni cilj države , a tek daleko iza toga dolazi “ zaštita osoba “ jer je većina institucija i državnih zakona upućena upravo zaštiti vlasništva . Pravnim poretkom obezbeđuje se država , a vlasništvo ( kao što to često tvrde pravni teoretičari ) čini 9/10 prava .\n“ Civilna vlada koja je uvedena kao zaštita svojine je zapravo uvedena za odbranu bogatih od siromašnih , ili onih koji imaju neko vlasništvo od onih koji to nemaju . “ Adam Smith ( teoretičar liberalnog kapitalizma )\nNo država ima svoju sopstvenu dinamiku i strukturu te stvara svoje sopstvene klase , klasne interese i privilegije što im omogućava da se oslobode kontrole ekonomsko vladajuće klase i započnu ostvarenje sopstvenih ciljeva u većoj ili manjoj meri .\nVlast , iako izlazeći iz buržoazije kao njen sluga i zaštitnik , tendencira , kao i svaki sluga i zaštitnik , postići sopstvenu emancipaciju i dominirati onima koje štiti . Država , bilo koja država , pa čak i ona najliberalnija i najdemokratskija , je , u biti , bazirana na dominaciji i nasilju , odnosno , skrivenom despotizmu koji nije ništa manje opasan despotizam .\nOsim osnovne funkcije , zaštite privatnog vlasništva , država funkcioniše kao ekonomski instrument vladajuće klase i na druge načine .\nPrvo , država interveniše u modernu ekonomiju da bi rešila probleme koji nastaju razvojem kapitalizma . Te su se intervencije dešavale u različitim formama u različito vreme , a uključuju : državno finansiranje industrije ( vojna potrošnja ) , stvaranje društvene infrastrukture preskupe za privatni kapital ( železnice i puteve ) , propisivanje zaštitnih tarifa u industrijama u razvoju da bi ih se zaštitilo od efikasnije inostrane konkurencije , promovisanje imperijalizma za osiguranje kolonija ili tržišta ili da bi se osigurao pristup sirovinama ili jeftinoj radnoj snazi , pojačana državna potrošnja u vreme premale potrošnje i stagnacije , održavanje “ prirodne “ nivoa nezaposlenosti koja se koristi u svrhu disciplinovanja radničke klase , osiguravajući da ona proizvodi više za manje , manipulacija kamatnim stopama da bi se smanjili efekti poslovnog ciklusa i potkopali dobici što su ih radnici izvojevali u klasnoj borbi .\nDrugo , zbog ogromne političke moći koja potiče iz bogatstva , kapitalisti koriste državu direktno za dobrobit svoje klase , kroz poreske olakšice , ugovore sa državom koji im donose monopol proizvodnje i raspodele na tržištu , zaštitne tarife korporacija koje su ocenjene kao presudne za državu .\nI treće , država može koristiti svoje funkcije u popuštanju zahtevima radničke klase da bi se smanjio intenzitet sukoba i suprotnosti između radnika i kapitalista koji bi mogao da ugrozi integritet sistema kao celine , npr buntom radnika i eventualnom revolucijom . U kapitalističkoj demokratiji , interesi koje se mora zadovoljiti su oni kapitalista , jer bez toga nema investicija , nema proizvodnje , nema rada , nema sredstava , koliko god ona bila marginalna , koji se mogu distribuirati u skladu sa potrebama celokupne populacije .\nPogrešna je ideja da glasanjem svake četiri ( ili negde tu ) godine za javno lice visoko centralizovane i birokratske mašine , obični ljudi kontrolišu državu . Tvrdnja da je takva ideja lažna ne znači da ne postoji razlika između liberalne republike i fašističke ili monarhističke države . Daleko od toga . No vlast je centralizovana iu liberalnoj demokratiji i kao takva stavlja moć u ruke nekolicine . Predstavnička demokratija je bazirana na delegaciji moći , biranjem drugih da vladaju nama . Centralizam čini demokratiju besmislenom , jer je političko odlučivanje dano profesionalnim političarima u udaljenim centrima . Bez lokalne autonomije ljudi su izolovani jedni od drugih , atomizirani , iu takvoj situaciji nemaju nikakav politički forum na koji mogu doći , te zajedno raspraviti i odlučiti među sobom , o pitanjima koja smatraju važnim za svoju zajednicu ili radni kolektiv .\nCentralizacija ide direktno u korist onih na vrhu odvajajući ih još efektnije od nas ostalih , odnosno , direktno u korist birokratama i političarima , a nauštrb naroda .\nVI . Zašto smo protiv privatnog vlasništva ?\nKapitalizam se sastoji od dva principa : privatnog vlasništva i najamnog rada , no ovaj drugi u potpunosti zavisi od prvog jer da bi najamni rad mogao postojati , radnici moraju bit lišeni kontrole sredstva za proizvodnju koja koriste . To je moguće tamo gde država štiti vlasnike uzurpatore svojim prisilnim metodama .\nAnarhisti su protiv privatnog vlasništva jer je izvor prisilnog , hijerarhijskog autoriteta i klasnih privilegija .\nDržava štiti :\nPravo na izdavanje kredita i moneta , odnosno bazu kapitalističkog bankarstva\nZemlju i zgrade – bazu zemljoposedništva\nMašine i opremu za proizvodnju – bazu industrijskog kapitalizma\nIdeje i inovacije – bazu za patent i autorska prava i time omogućava stvaranje stratificiranih klasa po liniji vlasništva kojim raspolažu .\nAli zašto je vlasništvo samo po sebi iskorištavajući ?\nMonopol koji ima klasa industrijskih kapitalista nad sredstvima za proizvodnju omogućava toj klasi da naplaćuje radnicima honorar za privilegiju korišćenja monopoliziranih sredstava . Država štiti vlasnička prava na zemlji , na radnom mestu itd što znači da vlasnik može zabraniti ostalima korišćenje svojih sredstava i nametnuti svoja pravila onima kojima dozvoli upotrebu “ svojeg “ vlasništva . Šef ti daje posao tj dozvolu da radiš u fabrici ili rudniku koju nije sagradio on , već radnici slični nama . I za tu dozvolu ti pomažeš uzdržavanje njega i njegove porodice dok god radiš za njega . Kapitalističkim radnim mestom upravlja onaj koji je vlasnik , a ne onaj koji tamo radi . To dovodi do gotovo totalitarnog sistema . Kao što kaže Noam Chomski ( američki lingvist i kritičar postojećeg društva ) :\n“ Pojam totalitarizam je poprilično tačan jer ne postoji ljudska institucija koja se toliko približava totalitarizmu kao poslovna korporacija . Želim reći da je moć u potpunosti rangirana odozgo prema dole . Možete biti negde unutra i primaćete naredbe odozgo i prosleđivanje ćete ih dalje . Na kraju je sve u rukama vlasnika i investitora . “\nTakva situacija egzistira , sa manjim razlikama , u celom savremenom svetu , no priznajući realnost te činjenice , mi istovremeno ne priznajemo mirenje s njom .\nNo , anarhisti razlikuju privatno vlasništvo ( vlasništvo ) kao državom zaštićeni monopol pojedinih stvari i privilegija korišćenih na način da se eksploatiše druge i “ posed “ , koji je s druge strane , vlasništvo stvari koje nisu korišćene i kreirane na način da se njima eksploatiše druge . Stvari , zavisno od upotrebe , mogu biti i jedno i drugo .\nAnarhizam ukida privatno vlasništvo nad sredstvima za proizvodnju i raspodelu i time kapitalistički sistem . Lični posedi ostaju za svakodnevne stvari kojima smo u našem životu okruženi . Sat je tvoj , ali je fabrika satova narodna . Zemlja , mašine i druga javna dobra postaće kolektivni posjedi koje se neće moći ni kupovati ni prodavati . Upotreba će biti jedini naslov , no ne za vlasništvo već za posed .\nVII . Kako menjati svet iz perspektive anarhista ?\nSvet moramo promeniti sami svojom , direktnom akcijom . Anarhisti su uz organizaciju sopstvenih grupa ( afiniteta ili šireg kapaciteta ) uvek zagovarali učestvovanje u radničkim organizacijama koje vode direktnu borbu protiv Rada Kapitala i njegovog zaštitnika Države . To je jedan od važnijih načina anarhističkog organizovanja , no svakako nije jedini .\nPoseban naglasak treba staviti na razvoj anarhističkog insurekcionalizma , koji uz delovanje kroz manje grupe afiniteta povezane sa zajednicom u kojoj deluju , poziva na otvoreno suprotstavljanje društvu kakvo je sad , isključivo direktnim akcijama . On u sebi okuplja i socijalne i individualne anarhiste i kao pokret s jasno izraženim stavovima , ali mrežastom i teško uhvatljiva strukturom , predstavlja možda i najveću “ opasnost “ sistemu kojemu oponira . Anarhističke organizacije prošle su dugi put organizovanja iu skladu sa promenama kako na aktivističkom planu , ali tako i teorijskom razmišljanju modificirale su donekle svoj način delovanja i organizovanja .\nBez obzira na to , sindikalizam je jedna od važnijih formi socijalnog anarhizma . Anarhosindikalisti , kao i ostali sindikalisti , žele stvoriti sindikalan pokret baziran na anarhističkim idejama . Zato zagovaraju decentralizovane , federativne sindikate koji koriste direktnu akciju da bi izborili reforme u kapitalizmu dok ne ojačaju dovoljno da ga zbace . Anarhosindikalizam je novi vid kolektivističkog anarhizma koji smatra da se stvaranjem anarhosindikata stvaraju prethodnice budućeg slobodnog društva .\nAnarhosindikalisti pokušavaju u okviru kapitalizma stvoriti “ Slobodne asocijacije slobodnih proizvođača “ . Te se će asocijacije koristiti “ kao praktične škole anarhizma “ jer kao što to Bakunjin kaže radničke organizacije moraju stvoriti “ … ne samo ideje već i činjenice budućnosti “ u predrevolucionarnom periodu . Anarhosindikalisti , kao i ostali socijalni anarhisti , “ su uvereni da se socijalistički ekonomski poredak ne može stvoriti dekretima , statutima vlada već jedino solidarnom saradnjom radnika u svakoj grani proizvodnje tj preuzimanjem uprave sve fabrika od strane proizvođača i to na način da svaka zasebna grupa , fabrika i grana industrije postanu nezavisni članovi opšteg ekonomskog organizma i sistematski nastavi proizvodnju i distribuciju proizvoda u interesu zajednice i na osnovu slobodnih uzajamnih dogovora . “\nRadnički je pokret važan da bi osigurao razvoj i organizaciju društvene ( i posledično , antipolitičke ) snage radničke mase , no ne mislimo da se kao društvene snage treba tu zaustaviti .\nVIII . Kako anarhisti vide mogući svet baziran na slobodi , ravnopravnosti i solidarnosti ?\nIstinski slobodno društvo mora funkcionisati kako u radnim kolektivima tako i na nivou lokalnih zajednica , komuna , u kojima će svaka osoba biti uključena putem opštih skupština , u rad i vođenje istih . Iako će radni kolektivi biti važni , za razliku od anarhosindikalista , mi smatramo da će pre svega oni morati biti podređeni interesima i potrebama zajednice u okviru kojih egzistiraju jer one ipak predstavljaju celokupni sukus potreba interesa pojedinaca koji žive na određenom području . Isprepletenost sistema omogućiće jednostavnije prepoznavanje i zadovoljavanje potreba ljudi uključenih u njega .\nOno što anarhisti , žele , je decentralizovano društvo stvoreno na bazi slobodnih asocijacija koje može obezbediti pre spomenute vrednosti : slobodu , ravnopravnost i solidarnost . Zato podržavamo kolektive bazirane na direktnoj demokratiji koja praktikuje jedini ispravni principi društvene uključenosti pojedinca – “ jedan čovek , jedan glas “ .\nAnarhističko društvo ( i organizacije ) će voditi masovne skupštine svih uključenih , bazirane na iscrpnim diskusijama , debatama i kooperativnom konfliktu ravnopravnih . Da bi osigurale jednostavnije funkcionisanje takvih masovnih skupština one će izabrati komitet nadležan za isključivo administrativne poslove . Ti će komiteti biti sastavljeni od mandatnih , opozivih , privremenih delegata , čiji će se zadaci obavljati pod nadzorom skupštine koja ih je izabrala , a koju čine svi oni koje žive u dotičnoj zajednici , ili koji rade u dotičnom radnom kolektivu ako se radi o poslu . Delegati moraju dolaziti iz zajednica koja predstavljaju ili u slučaju radnog kolektiva , moraju biti njegovim aktivnim članom . U slučaju da delegati prekorače ovlašćenja svog mandata i pokušaju proširit svoj uticaj izvan onog koji im je odredila skupština , oni će biti istog trena opozvani , a njihove odluke poništene .\nNa takav način organizacija ostaje u rukama onih koji je čine , za razliku od hijerarhijskog državnog predstavničkog sistema gde građani na osnovu praznih obećanja biraju na izborima “ svoje “ predstavnike , koji 01:00 kada dođu na vlast zaboravljaju sopstvena obećanja odnosno gdje su građani lišeni bilo kakvog uticaja na njihov rad ( osim ponovnih izbora za četiri godine . Svesni smo da znate koliko se štete u tolikom periodu može počiniti ) .\nNaše slobodne zajednice , stvorene slobodnim sporazumima , bi takođe ulazile u konfederacije s drugim slobodnim zajednicama . Takve bi konfederacije bile upravljane odozdo prema gore , s odlukama odnesena na osnovnim – bazičnim , jedinim relevantnim skupštinama zajednica , te dalje distribuiranim prema gore . Konfederacijom bi se jednako upravljalo kao i sa pojedinačnim zajednicama . Održavale bi se regionalne , nacionalne , internacionalne konferencije o svim važnim pitanjima i problemima vezanim za zajednice uključene u dotičnu konfederaciju .\nU pojedinim situacijama bi se osnivali ad -hok komiteti / odobri , kada je to potrebno , da koordiniraju i upravljaju odlukama pojedinih zajednica i njihovih skupština pod striktnom kontrolom odozdo prema gore . Delegati u takvim telima imaće ograničeno trajanje mandata , odnosno imaće vezani i ograničeni mandat kao uostalom i delegati pojedinih zajednica u koji učestvuju u radu regionalnih , nacionalnih skupština , te neće moći donositi oduke u ime zajednice koju predstavljaju kao delegati . Biće opozivi u svakom trenutku od strane skupština zajednice koje su ih izabrale . Na taj će način svi komiteti uvek biti kao što je to Malatesta govorio “ pod kontrolom stanovništva “ .\nI najvažnije , skupštine osnovnih temeljnih zajednica , mogu nadglasati bilo koju odluku donesenu na konferencijama konfederacija ( regionalnih , nacionalnih … ) i napustiti bilo koju konfederaciju . Sve što delegati odluče na konferenciji mora proći ratifikaciju na osnovnim skupštinama . Bez ratifikacije zaključci doneseni na nivou regije ( ili šire ) jednostavno ne obavezuju zajednicu koja je delegirala pojedinog delegata za obavljanje određenog posla ili zadatka . Skupštine mogu zatražiti sazivanje nove konfederalne konferencije da rasprave novi razvoj situacije ( u slučaju odbijanja ratifikacije i slično ) , te da obavijeste ostale zajednice o promeni stava te da ih upute šta predlažu za dalji tok rasprave , te razvoj novih ideja .\nRazlika između delegata i predstavnika je u tome što delegat prenosi zaključke donesene , na osnovi rasprave , u kolektivu zajedničkom odlukom , i ništa više , dakle nema mogućnosti bilo kojim svojim ponašanje vezati zajednicu za obavezujućim odlukama . Njegova je uloga isključivo izvješćujući . On izveštava Kongres konfederacije o zaključcima zajednice koju predstavlja i obrnuto , izvještava zajednicu koja ga je birala o prijedlozima Kongresa konfederacije .\nKritičari samoupravnog , decentralizovanog sistema često kao svoj najjači argument ističu da je centralizovani sistem prikladan u pitanjima veličine , jednostavnosti i konstrukcije , ali mu nedostaje najvažnija stvar – pojedinac više ne pripada sebi u takvom sistemu , ne može osetiti svoj značaj , ao njegovom životu se ne vodi nikakav račun .\nSamo u direktnoj demokratiji ( za koju se zalaže većina anarhista ) moguće je pojedincu izreći samog sebe , praktikovati kritičku misao i samoupravljanje , razvijajući svoje intelektualne i etičke potencijale do maksimuma . Za povećanje individualne slobode i njenih intelektualnih , etičkih i socijalnih posledica bolje je biti ponekad u manjini nego uvek biti podređen volji svoga šefa .\n“ Umesto zakona stavićemo ugovore ( slobodne dogovore ) . Nema više zakona donesenih od strane većine , čak ni jednoglasno ; svaki građanin , svaki grad , svaka industrijska unija stvara svoje zakone . “\nNe mislimo da svojom podrškom sistemu direktne demokratije , anarhisti misle da je većina uvek u pravu . Daleko od toga . Ključno za sisteme predstavničke demokratije je , ne to da je većina u pravu , već to da se nijednoj manjini , u takvim sistemima , zaduženoj za vodstvo , ne može verovati da neće pretpostaviti svoje interese dobrobiti svih . Iako smo protiv diktata manjine , mi shvatamo da većine , itekako , mogu i čine greške i zato podržavamo snažno pravo manjine u našem društvenom sistemu .\n“ Ako većina počini nešto u lošoj veri … tada će manjina morati pokrenuti političku akciju uključujući akciju političkog neposluha , ako je potrebno , da zaštite svoje građanstvo i nezavisnost i samo političku organizaciju …. Politički neposluh je samo jedan od mogućih načina izricanja aktivnog građanstva na čemu je sistem samoupravne demokratije i baziran … Društvena praksa obećavanja uključuje pravo na odbijanje i promenu obaveza ; slično je is praksom dobrovoljnih samo preuzetih političkih obaveza , koja je besmislena bez praktičnog priznanja prava manjinama da odbiju ili povuku svoj pristanak ili gdje je to potrebno odbiju poslušati … “ Kerol Pateman\nKao što je Malatesta rekao :\n“ Anarhisti odriču pravo većini da upravlja ljudskim društvom uopšte . Manjine mogu napustit asocijacije kad to žele i ne moraju se pokriti odlukama većine pre nego što su uopšte imali priliku saznati kakve su to odluke . “\nPo takvim će principima anarhističke zajednice funkcionirati na tri nivoa . Prvo nezavisne komune na osnovi teritorijalnih odrednica , zatim federacije i konfederacija sindikata ili radnih kolektiva za organizovanje žena i muškaraca u skladu sa njihovim različitim funkcijama , te kroz društva i organizacije za zadovoljenje svih mogućih ljudskih interesa i potreba od onih ekonomskih , preko zdravstvenih , obrazovnih , zajedničke zaštite , širenja ideja , umetnosti , do zabave .\n… Ovo su samo neke od ideja anarhizma , no njegovo bogatstvo upravo leži u činjenici da je anarhistički pokret obojen mnogim slobodarskim idejama i vizijama kako suvremenog tako i nekog budećeg društva . U zajedničkim promišljana , raspravama i akcijama treba tražiti rešenja , za ono sa čime se suočavamo danas , ako i za ono sa čime ćemo se suočavati u budućnosti .\nIzvor: R.A.I. broj 6\nPosted by LillyT on februar 14, 2014 in Drustvo, Kontrapunkt and tagged anarhija.\nЦрни ким лечи све осим смрти: Лек из древног Египта за стотину болести! vaseljenska.com/vesti-dana/crn… 51 minutes ago


Nemam pristup vojnom delu foruma!!!\nnemam pristup nekim fajlovima posle mjenjanja ploce i proces\nNapomena vezana za ponasanje na ovom delu foruma\nMyCity » Pitanja i predlozi vezani za MyCity » Nemam pristup vojnom delu foruma!!!\nPoslao: 02 Jul 2011 18:38\nLjudi pomagajte, nemam pristup vojnom delu foruma kada kliknem na vojni deo prikaze se prazan prostor i sa mobilnim telefonom nemogu da udjem, ako nesto znate o ovome molim vas pomognite mi!!! Mozda i na ovom vise necu moci da udjem, do pre mi je radio vojni deo, ali sad nece neznam sto. Hvala unapred!!!\nPoslao: 02 Jul 2011 18:58\nКоји ти је ник на војном делу?\nPoslao: 02 Jul 2011 20:44\nSta je to nik?\nPoslao: 02 Jul 2011 20:47\nNik je tvoje ,,ime,, pod kojim se ovde prijavljujes (predstavljas) .Znaci nik ti je Stefi Nis,a Sirius te pita pod kojim si nikom na vojnom delu.\nPoslao: 02 Jul 2011 20:53\nStefi Nis je moj nik na vojnom delu, a jel moze ovo da se popravi pa da imam pristup vojnom delu???\nPoslao: 02 Jul 2011 21:04\nNapisano: 02 Jul 2011 21:00\nMoze,naravno.Evo cek da zovem majstora...Pecooooooooooooo!!!!\nDopuna: 02 Jul 2011 21:04\nSalim se.Javice ti se neko ko je zaduzen za resavanje problema na forumima\nPoslao: 02 Jul 2011 21:06\nJe si li siguran da ti je to nick na vojnom forumu?\nPoslao: 02 Jul 2011 21:11\nda stefi nis, ma i kad nisam registrovan nemam pristup\nStefi,da li si procitao obavestenje o spajanju dva dela foruma?Da li si se u vojnom forumu registrovao sa druge mail adrese?\nPoslao: 02 Jul 2011 21:16\nemail mi je isti kao i ovde.\n19 Avg 2015 22:02 SlobaBgd Zaključavanje topica Razlog: Sređujem forum\nOvaj topic je pregledan 11962 puta\nUkupno su 644 korisnika na forumu :: 19 registrovanih, 1 sakriven i 624 gosta :: [ Administrator ] [ Supermoderator ] [ Moderator ] :: Detaljnije\nKorisnici trenutno na forumu: A.R.Chafee.Jr., Ctrl x, cvrle312, Georgius, GveX, HrcAk47, ladro, laze2, maCvele, Marko Marković, Mr.G., operniki, pavle_pzs, repac, shone34, Smd, stegonosa, suton, Trpe Grozni


Lek u zamrzavanju penzija i plata i u zaduživanju\nStručnjak Bečkog instituta za međunarodnu ekonomsku politiku Vladimir Gligorov ocenio je da bi za Srbiju bilo najefikasnije ako bi zamrzla plate i penzije i išla na dodatno zaduživanje, umesto da podiže stopu PDV ili uvećava porez na zaradu, kao mere za popunu budžetskih prihoda u vreme krize\n- Ne može se reći šta je bolje, već je pitanje u suštini šta je najefikasnije, s obzirom na potrebu da se kontroliše budžetski deficit do kraja godine. Zamrzavanje plata i penzija, ako je sprovodljivo, svakako je najefikasnije, ili eventualno linearna smanjenja, kao što je to učinjeno u drugim zemljama - izjavio je Gligorov.\nOn je, međutim, ocenio da je linearno smanjenje plata u Srbiji ipak neizvodljivo.\n- Povećanje poreza na dohodak čini mi se neefikasnim, jer gura privredu ka sivoj ekonomiji, i to kako javni tako i privatni sektor u istoj meri. Ostaje PDV kao efikasnija mera. Problem sa PDV je to što je to opterećenje za građane sa nižim prihodima, s obzirom na to da je to porez na potrošnju - ukazao je Gligorov i dodao da je problem sa PDV to što se on naplaćuje i na uvezenu robu.\n- Veliki deo srpske privrede je zavisan od uvoza. To bi poskupelo uvoznu komponentu, što je i razlog zbog kojeg se privrednici bune - istakao je Gligorov i isključio mogućnost da će biti sprovedena odluka o povećanju PDV, naglašavajući da je najverovatniji scenario dodatno zaduživanje.\nGligorov je naveo da očekuje da će misija Međunarodnog monetarnog fonda (MMF), koja u Srbiju dolazi 24. avgusta, odobriti i povećanje budžetskog deficita sa tri na 4,5 odsto BDP, ali i da će tražiti smanjenje javne potrošnje.\n- Mislim da će misija MMF odobriti i jedno i drugo - dodatno zaduženje i neke mere štednje, a moguće je da će tražiti da Srbija sprovede ono što stoji u Memorandumu o ekonomskoj i finansijskoj politici, koji je usvojen u okviru aranžmana s MMF, tj. da se povećaju porezi - rekao je Gligorov.\nGligorov je ocenio da će uslovljavanja MMF biti pre svega usmerana na visinu obaveznih deviznih rezervi, sa čim Srbija nema problema u ovom trenutku, ali i ograničenje kreditiranja države, odnosno njene kreditne ekspanzije.\n- Drugih uslova, u suštini, nema. Biće predloga kada je reč i o tome kako bi trebalo reformisati javni sektor, fiskalnu politiku i verovatno nekih konkretnih predloga u kojim sektorima bi posebno bile potrebne reforme, kao što su socijalni sektor, odnosno socijalna davanja i javna preduzeća - kazao je Gligorov i dodao da su do sada u ovim okolnostima to bile sugestije i predlozi MMF, kao i da je i Vlada sama svesna da su te reforme neophodne.\nGligorov smatra da nije potrebno tražiti od MMF da se deo novca iz ugovorenog aranžmana, koji je do sada služio za pokriće deviznih rezervi, preusmeri u budžet.\n- Možda nije do kraja jasno da kredit MMF mora da se vrati, jer to nije dotacija. Mislim da je nepotrebno sada tražiti od MMF tako nešto, a s druge strane, MMF se ne bavi investiranjem u državne obveznice. Teško da bi to bilo prihvatljivo - ocenio je Gligorov.\nPrema njegovim rečima, Srbija i Vlada ne bi trebalo da imaju problema da se zaduže i na druge načine.\n- Vlada Srbije nema problema da dođe do kredita u ovom trenutku. Može da izdaje obveznice i tako dođe do likvidnosti - naveo je Gligorov.\nOn je istakao da je Mađarskoj i Ukrajini MMF odobrio preusmeravanje novca u budžet, ali da je ta odluka doneta i zbog toga što te zemlje nisu mogle da dođu do kredita.\n- Mađarska je, na primer, probala da proda državne obveznice i niko nije hteo da ih kupi. Tada su Evropska unija i MMF pritekli u pomoć. Slično je bilo sa Ukrajinom. Da ste zemlja sa izuzetno dobrim makroekonomskim performansama, što je slučaj Poljske ili Venecuele, onda MMF može da odobri kredit iz novog instrumenta - takozvani brzi kredit. To, međutim, nije dostupno Srbiji s obzirom na to da ima stend baj aranžman s MMF - objasnio je Gligorov.\nPoslodavci u Sremu tražili su u julu da zaposle 2.138 radnika, a posao je našlo 1.816 nezaposlenih sa evidencije službe zapošljavanja\nKad je reč o zapošljavanju pripravnika na godinu dana, u filijali Nacionalne službe za zapošljavanje u Sremskoj Mitrovici postoji zahtev poslodavaca za prijem 960, a već je počelo da radi 278 pripravnika. Filijala na evidenciji ima 1.050 visokoobrazovanih radnika bez radnog iskustva.\nDirektor filijale Todor Kuzmančević naglašava da je u prvom polugodištu ove godine bez posla u Sremu ostalo 1.601 radnik i da se to stanje u drugom polugodištu već od maja menja nabolje.\nOvih dana firme koje su u januaru i februaru otpuštale radnike, sada te iste radnike vraćaju na posao.\nPrimer je kompanija „Meler” iz Sremske Mitrovice, a „Boksmark”, fabrika za izradu presvlaka za automobile, koja ima 40 radnika, traži ovih dana 60 novih radnika šivača, a prijave za novo zapošljavanje podnelo je još nekoliko manjih firmi, koje primaju od tri do deset radnika.\nI na javnim radovima na period od četiri do šest meseci u Sremu je već angažovano 290 radnika.\n– Prema sadašnjoj situaciji mislim da je najgori period iza nas, jer je sve više zahteva i za novo zapošljavanje uz subvencije koje isplaćujemo vlasnicima u iznosu od po 130.000 dinara po radniku, uz obavezu poslodavca da radnika ne može otpustiti u naredne dve godine, ove godine se zaposlilo 330 radnika, a imamo i nekoliko novih zahteva. U ovoj godini do sada nismo imali ni otpuštanja radnika zbog stečaja u preduzećima – kaže Todor Kuzmančević.\nUsitnjavanje akcija pogodnost za akcionare\nSmanjenjem cene jedne akcija na oko 500 dinara građani i zaposleni neće dobiti manji procent akcija nego što im pripada\ngrađani i zaposleni dobiće 15 procenata (Foto D. Ćirkov) Odluka Skupština akcionara NIS-a da usitni akcije ne znači da će građani kojima one po zakonu pripadaju biti oštećeni. Naprotiv, do povećanja broja akcija na 163.060.400 došlo je zbog pojednostavljenja predstojeće raspodele zaposlenima NIS-a i građanima Srbije, potvrdio je za „Politiku” Goran Takić, predsednik Jedinstvene sindikalne organizacije NIS-a.\nSmanjenjem cene jedne akcija na oko 500 dinara građani i zaposleni neće dobiti manji procent akcija nego što im pripada, već 15 procenata, onako kako je predviđeno, a zaposlenima NIS-a pripašće oko 4,5 odsto akcija, objasnio je Takić.\nOn tvrdi da se u ovoj emisiji akcija ne krije prevara građana, zaposlenih i bivših zaposlenih u NIS-u, te da radnicima kompanije pripada 200 evra po godini radnog staža.\nĐorđe Petrović, predsednik Udruženja budućih akcionara NIS-a kaže za naš list da je problem za zaposlene i bivše radnike kompanije u tome što se 4,5 odsto akcija NIS-a, koliko im pripada, računalo po proceni „Diloit i Tuša” da 100 odsto kompanije vredi 2,2 milijarde evra.\nDa se računala vrednost po kojoj je kompanija prodata (oko 830 miliona evra) zaposlenima i bivšim radnicima NIS-a pripalo bi oko 12 odsto akcija. Ovako su oštećeni za oko 2,5 puta, kaže Petrović.\nPrema njegovim rečima, prava vrednost akcija znaće se tek kada se utvrdi konačan broj onih koji imaju prava na podelu besplatnih akcija i njihove godine radnog staža, mada je uveren da će radnici i penzioneri NIS-a tu ipak biti najviše oštećeni. Oni će, umesto 200 evra po godini radnog staža, dobiti upola manje, odnosno oko 91,5 evra, objašnjava Petrović. Zapravo, došlo je do toga da je nominalna vrednost akcija od oko 10.000 dinara smanjena 20 puta i svedena na 500 dinara. Koliko će akcije biti tržišno vrednovane videće se kada počne trgovanje.\nPoenta usitnjavanja (splitovanja) akcija je u tome da one lakše nađu put do kupca u budućem prometu. Ukoliko bi se zadržale visoke nominalne vrednosti akcija, onda bi samo ekskluzivni – bogati investitori mogli da se pojave na berzi kao kupci. Ovako će akcije manje nominalne vrednosti biti znatno likvidnije, odnosno njihova preprodaja će biti življa i omogućiće prodaju i kupovinu po različitim cenama. Uz to, vlasnici većeg broja akcija manje nominalne vrednosti imaju mogućnost da sami biraju trenutak kada će i koliko tih hartija izneti na tržište, prateći cenovnike na berzi.\nInteresantno je, kaže Petrović, što niko od nadležnih koji su doneli odluku o usitnjavanju akcija nije precizirao kada bi njihova podela mogla da počne. Tim pre što je poslednji rok za podelu NIS-ovih akcija prošao, čime je prekršen i Zakon o besplatnim akcijama i kupoprodajni ugovor.\nU pres službi NIS-a objašnjavaju da je usitnjavanje akcija tehnička procedura koja nije vezana za proces i cenu otkupa akcija. Upitani koliki će broj akcija dobiti bivši i sadašnji zaposleni NIS-a u ovoj kompaniji, oni kažu da će to definisati vlada. Osim toga, za podelu akcija vlada treba da otvori tekuće račune za pet miliona građana, na koje će biti prenete akcije posle raspodele, zaključuju u pres službi.\nIz NIS-a bi otišlo 2.200 zaposlenih\nZahteve za dobrovoljni odlazak iz Naftne industrije Srbije (NIS) podnelo je više od 2.200 zaposlenih, saopštila je juče pres služba te kompanije.\nKako se navodi, program za dobrovoljni odlazak pokrenut je pre mesec dana u nameri da se poveća efikasnost upravljanja, kao i opšta efikasnost rada u tom preduzeću.\nS obzirom na to da kupoprodajni ugovor i socijalni program zabranjuju otpuštanje zaposlenih do 2012. godine, i rukovodiocima će biti ponuđeno da dobrovoljno odu iz kompanije uz isplatu od 750 evra po godini radnog staža i četiri prosečne plate.\nZaposlenima su ponuđeni i uslovi jednokratnog izmirivanja stambenih kredita od NIS-a uz popust do 80 odsto.\nPrimljeni zahtevi, čiji je rok za podnošenje istekao 14. avgusta, biće razmotreni u naredne dve nedelje, kada će se utvrditi da li oni odgovaraju kriterijumima za učešće u tom programu. U skladu sa odlukom, ističe se, biće istaknuta lista zaposlenih koji u programu za dobrovoljni odlazak ispunjavaju uslove i koji će otpremninu dobiti na dan napuštanja kompanije.\nPravo na dobrovoljni odlazak iz preduzeća imaju lica koja imaju više od tri godine radnog staža u NIS-u i koji u naredne tri godine ne ispunjavaju uslov za penziju. Pravo imaju i osobe sa invaliditetom i osobe koje imaju zabranu obavljanja radnih funkcija na konkretnom radnom mestu, a kompanija nije u mogućnosti da obezbedi drugo radno mesto sa odgovarajućim uslovima rada.\nU saopštenju piše da je potpisivanje ugovora o sporazumnom raskidu radnog odnosa planirano za kraj septembra, odnosno početkom oktobra. Program za te kategorije zaposlenih neće biti ponovljen, a o drugim kategorijama Upravni odbor NIS-a će naknadno raspravljati. Zaposlenima koji ostaju u NIS-u, radna mesta će biti definisana u skladu sa njihovim obrazovanjem i mogućnosti obavljanja tih funkcija, navodi se u saopštenju.\nU NIS-u ima oko 12.500 zaposlenih. Ruski „Gaspromnjeft” je u februaru ove godine preuzeo upravljanje tom kompanijom nakon što je platio 400 miliona evra za 51 odsto akcija tog preduzeća.\nMMF će tražiti povećanje poreza?\nIzjava stalnog predstavnika Međunarodnog monetarnog fonda u Srbiji Bogdana Lisovolika za naš list da će ova institucija tražiti od Vlade Srbije „izbalansirane mere“, nagoveštava da neće biti dovoljno samo ograničiti rashode, već da će vlasti morati da pronađu i meru koja će povećati budžetske prihode, pre svega kroz rast neke od poreskih stopa. Time bi se Srbija svrstala u red zemalja poput Hrvatske i Mađarske, koje su već pribegle većim poreskim zahvatanjima, kako bi finansirale deficit budžeta\nU Ministarstvu finansija imaju nekoliko planova za podizanje prihoda, pa se tako najavljuje da bi porez na plate manje od 40.000 dinara bio 10 odsto, a na veće od tog iznosa 20 odsto (umesto dosadašnjih 12 procenata). Pošto je prosečna plata u Srbiji nešto iznad 30.000 dinara, a čak 60 odsto zaposlenih prima manje od toga, realno je očekivati da bi ovakva promena pogodila samo manji broj i to dobro plaćenih građana. Kada je reč o PDV-u najavljuje se da bi gornja stopa od 18 odsto mogla da ostane nepromenjena, ali da bi neki proizvodi, trenutno oporezovani sa osam odsto, mogli da budu prebačeni u višu poresku kategoriju. Ono što možda najviše iznenađuje je ideja da bi budžet mogao da se dopuni i novim akcizama, za šta se zalaže ministar trgovine Slobodan Milosavljević. Prema njegovom mišljenju, trebalo bi uvesti akcize na šećer, ulje i cement, što bi možda moglo da u izvesnoj meri pomogne državnoj kasi, ali nije jasno kako bi poskupljenje osnovnih životnih namirnica, kao što su ulje i šećer, pomoglo građanima da prevaziđu krizu.\nA upravo je udar na džep stanovnika izazvao najveći revolt u okolnim zemljama, koje su pokušale da većim porezima popune budžetske rupe. Tako je Vlada Hrvatske nedavno podigla PDV za jedan procenat, na 23 odsto, i uvela takozvani „krizni porez“ sa stopama od dva i četiri odsto na sva primanja građana veća od 3.000 kuna, što je prema rečima novinara Jutarnjeg lista, toliko revoltiralo sindikate da su za septembar najavljeni masovni štrajkovi. „Ove mere su primljene dosta loše u javnosti, zbog čega ekonomisti strahuju da će građani instinktivno početi manje da troše, što bi moglo da anulira dodatne prihode koje vlada očekuje u budžetu“, kažu u Jutarnjem listu za Danas, dodajući da bi bilo bolje prihvaćeno da je Vlada podigla samo PDV i da nije dirala u plate.\nTako je postupila Mađarska, koja je podigla PDV za čitavih pet procenata, na 25 odsto, ali to nije izazvalo nikakve potrese, pošto su trgovci odlučili da ne povećavaju cene. Prema rečima Suzan Raguš, ekonomskog novinara jednog od vodećih mađarskih listova Nepsava, rizik od smanjenog prometa i jačanja konkurencije učinio je da su cene većine proizvoda i usluga ostale gotovo iste.\n- Ova mera je zapravo unapredila reputaciju naše Vlade jer je pomogla budžetu, dok je inflacija samo minimalno porasla. Jedini problem je u građevinskom sektoru, kod kojeg je povećana trgovina na crno, ali to nije osobenost ni Mađarske ni ovog regiona jer se ista stvar događa i u Austriji - kaže Raguš za Danas.\nOvakvi signali iz okolnih zemalja, u kojima nije došlo do privrednog kolapsa niti do dramatičnog rasta cena, mogli bi da ohrabre i srpsku vladu da ipak podigne PDV ukoliko to zatraži MMF, uprkos protivljenjima poslodavaca, naročito kada se uzme u obzir da bi rast ovog poreza u Srbiji bio minimalan, jedan do dva odsto, što znači da bi i dalje bio relativno nizak u poređenju sa pojedinim zemljama regiona.\nKomentarišući prognoze da bi MMF mogao da zahteva povećanje poreza, ekonomista Miroslav Prokopijević iz Centra za slobodno tržište, kaže za Danas da „nije nemoguće da će MMF tako postupiti kako bi dobio ono što traži“.\n- Pitanje je šta Vlada Srbije može drugo da im ponudi jer ništa od onog što je već dogovoreno nije ispunjeno. Vlada može da podigne poreze, što je najlošije rešenje, a može i da smanji izdatke, što je najbolje. Zatim je moguće da počne sa odlaganjem ispunjavanja svojih obaveza, od plata i penzija pa nadalje, ili da ode u inflaciju što je gore i od podizanja poreza. Na kraju, može i da ništa ne čini i da čeka da se sve spontano slegne - analizira Prokopijević.\nS druge strane, stručnjak Bečkog instituta za međunarodnu ekonomsku politiku Vladimir Gligorov smatra da bi za Srbiju bilo najefikasnije ako bi zamrzla plate i penzije i išla na dodatno zaduživanje, koje je u stanju da obezbedi, umesto da podiže stopu PDV-a ili uveća porez na zaradu. „Povećanje poreza na dohodak čini mi se neefikasnim jer gura privredu ka sivoj ekonomiji i to kako javni tako i privatni sektor. Ostaje PDV kao efikasnija mera. Problem sa PDV-om jeste što je to opterećenje za građane sa nižim prihodima, s obzirom na to da je to porez na potrošnju“, ukazao je Gligorov u izjavi Tanjugu i dodao da je problem sa PDV-om što se naplaćuje i na uvezenu robu. On je podsetio da je veliki deo srpske privrede zavisan od uvoza pa bi takva mera poskupela uvoznu komponentu, što je i razlog zbog kojeg se privrednici bune. Gligorov ne veruje da će se sprovesti odluka o povećanju PDV-a, naglašavajući da je najverovatniji scenario - dodatno zaduživanje. „Mislim da će misija MMF odobriti i dodatno zaduženje i neke mere štednje, a moguće je da će tražiti da se povećaju porezi. Takođe, tražiće i smanjenje javne potrošnje“, rekao je Gligorov i dodao da bi moglo da bude i predloga za reformu pojedinih delova javnog sektora poput javnih preduzeća, kao i socijalnih davanja, a uslovljavanja će se odnositi pre svega na visinu deviznih rezervi i ograničenje kreditne ekspanzije države.\nDinkić: Uštede bolje od većeg PDV-a\nMinistar ekonomije Mlađan Dinkić juče je ponovio svoj stav da neće biti povećanja poreza, već da će vlada umesto toga izaći sa predlogom da se trajno reformišu državna uprava i javne službe i tako sistemski smanji udeo javne potrošnje u bruto domaćem proizvodu, ocenivši da je to racionalnije od povećanja PDV-a. „Vlada neće usvajati platformu za predstojeće pregovore sa MMF-om niti je to bilo planirano“, izjavio je Dinkić za Emportal. Po njemu, to što su do 15. avgusta naplaćeni javni prihodi bili samo 0,9 odsto manji nego u istom periodu 2008. godine je razlog za optimizam. „Deficit budžeta u prvom polugođu bio je 56 milijardi dinara i ne vidim kako do kraja godine može da naraste na 140-150 milijardi, kao što neki procenjuju“, naveo je Dinkić.\nUžičke firme skoro prepolovile izvoz\nFirme iz užičkog regiona su u prvom polugodištu ove godine ostvarile spoljnotrgovinsku razmenu u vrednosti od 358,4 miliona dolara, što je za 43 odsto manje u odnosu na isti prošlogodišnji period, saopštila je Regionalna privredna komora (RPK) Užice\nUtešna vest za privredu ovog regiona, koja je u prvom polugođu imala manju proizvodnju za 22,6 odsto, je to što je u trgovini sa svetom ostvaren suficit od 80,1 milion dolara, koji je, ipak, za 16,3 odsto manji od lanjskog. Prema podacima stručnih službi RPK, izvoz robe iz užičkog regiona u prvom polugođu smanjen je za 40, dok je vrednost uvoza manja za 49 odsto.\nSasvim je izvesno da u uslovima smanjene proizvodnje, koja je evidentna od poslednjeg kvartala prošle godine, privreda ovog regiona u 2009. godini neće moći ni približno da dostigne prošlogodišnju spoljnotrgovinsku razmenu od 1,2 milijarde dolara, kada je ostvaren suficit od 121 milion dolara.\nSpoljnotrgovinska razmena u junu bila je za 2,5 odsto manja u odnosu na prethodni mesec, uz smanjenje suficita za 23,7 odsto.\nU strukturi trgovine sa svetom i dalje najzastupljeniji su sektori proizvodnje metala i metalnih proizvoda, prehrambenih proizvoda i pića, a posmatrano prema vrsti izvezene robe, oko 76 odsto ukupnog izvoza odnosi se na aluminijum, bakar, oružje i voće (malina).\nNajznačajniji spoljnotrgovinski partneri firmi užičkog regiona su zemlje EU, bivše jugoslovenske republike, kao i razvijene zemlje Amerike, a u trgovini sa zemljama EU u prvom polugođu ostvaren je suficit vredan 92,2 miliona dolara. U istom periodu, prema podacima stručne službe RPK, suficit u trgovini sa bivšim republikama SFRJ iznosio je 16,7 miliona dolara, dok je deficit u razmeni sa zemljama centralne i istočne Evrope iznosio 45,6 miliona dolara.\nSa područja užičkog regiona u prvom polugodištu najviše robe izvezeno je u Nemačku, Italiju, SAD, Crnu Goru, Francusku, BiH i SAD, pri čemu se na Nemačku odnosi 22 odsto ukupnog izvoza, dok je najviše robe uvezeno iz Bugarske, Ruske Federacije, Italije, Austrije, Nemačke i Kine.\n“Alliance One Tobacco” provided additional means for tobacco manufacturers\nInternational company, “Alliance One Tobacco” announced that it had provided additional means for tobacco manufacturers in Serbia, which would be paid during agreed tobacco purchase, per one kilo and according tobacco class.\nAid for agricultural tobacco manufacturers, which are officially cooperating with “Alliance”, has been introduced in order to avoid larger losses in this year’s tobacco production, having in mind that the Ministry of agriculture has significantly reduced stimulation of the production for 2009, as it stands in the announcement.\nGeneral Manager of “Alliance One Tobacco” in Serbia, Dusan Cmiljic, stated that the company was aware that 2009 would be a difficult year for tobacco industry ever since premia were cancelled at the beginning of the year.\n- It’s a fact that tobacco manufacturers could not continue with production with suddenly cancelled premia, estimated Mr. Cmiljic.\nHe also added that for that reason “Alliance One Tobacco” decided to give to tobacco manufacturers for this year’s production so-called “stimulation” per kilo and according tobacco class during the purchase.\n- It’s very clear to us that this year the Ministry of agriculture doesn’t have sufficient means, and that it experiences difficulties not only in tobacco industry but in many other agricultural branches in Serbia, Mr. Cmiljic said, expressing his expectations that tobacco premia would be introduced again.\nIn the announcement stands that “Alliance One Tobacco”, one of the largest world tobacco traders, is on the Serbian market for already 5 years, with primal goal to improve production of tobacco in Serbia and to improve market’s quality.\n“Alliance One Tobacco” provides to manufacturers seeding material, it buys agreed quantities for the prices named in the contracts and pays in agreed deadline. The company also has training service and offers counseling.\nIn November of 2008, “Alliance One Tobacco” opened a modern center for tobacco purchase in Sabac, in which it invested over one million USD.\nAustrian "Stiria" is no longer "Gibnjara" owner - Share's fund soon to sell Kragujevac based company\nThe largest manufacturer of springs in Europe, Austrian company “Stiria” active within “Frauental” group, has retreated from Kraljevo, where it bought last year once famous “Gibnjara”.\nThe contract was broken, and company’s assets were transferred to the Share’s fund, which should soon publish a new tender for sale of “Gibnjara”. According to unofficial information, the new buyer will once again be “Stiria”.\n- It should not be repeated that economic crisis gave a strongest strike to the metal complex. Our buyers in the car industry and wagon construction are most vulnerable in the metal complex. Our now already former owners have tried to reach an agreement with the state for a longer deadline for fulfillment of contract obligations. However, the law is above us and above Government Agencies and the Contract had to be broken off, said Mr. Dragomer Garicevic, “Gibnjara” General Manager.\n“Gibnjara” used to manufacture 17.500 tones of made products on annual basis. In the firs year, upon the arrival of the Austrians, it made 2.500 tones of springs, and in the next year even 5.000 tones of various springs, mostly for the Western partners.\n- Average salary was something more than 30.000 RSD, and that’s why our attitude is to keep up for a while, as the return of “Stiria” means return of its certificates, connections, contacts, market, said Mr. Milan Djokovic, Chief of Industrial Union of “Gibnjara”. According to his words, the salaries are now lowered, as business extent has drastically fallen, but they keep coming on regular basis for all workers, regardless of the fact that a great part of 170 employees is now on paid vacations.\n“Gibnjara” is located within a large complex of the Wagon factory in Kraljevo, which used to be the biggest consumer of its products, but the two companies were separated during restructure processes.\nSlovenian company “Novoline” Launches Takeover Bid For Remaining 5.5% in Transped\nSlovenian company “Novoline”, which is the owner of 94,49% of “Transped”, announced its offer for taking over of the remaining 5,5% of this Belgrade based company for international shipping and transportation.\n“Novoline” wishes to take over 7.045 shares of “Transped” and it is ready to pay 901 RSD per share. The offer will stay opened until September, 7th.\nNominal value of the regular “Transped” share is 3.000 RSD, and the average price according last three months activities is 900,01 RSD, as it stands in the offer published on Belgrade stock exchange site.\nThe bidder has no intentions of changing company’s activities and it is in plan to develop “Transped” by expanding market participation in Serbia and the number of clients, as well as improvement of service quality.\n“Transped” shares appeared on the Belgrade stock exchange at the beginning of June, 2004. Presently the share costs 900 RSD, which is the least amount compared to the last 12 months and the maximum of 2.050 RSD in October of the last year.\nPresident Tadic: Serbia wants to deepen relations with China\nSerbian President Boris Tadic said that Serbia wants to deepen economic relations with China and stressed that relations with this country will remain important for Serbia after the entry into the EU.\nIn his interview for the Chinese state agency Xinhua before visiting Beijing and Shanghai, Tadic noted that Serbia and China have traditionally good relations which are not burdened by historical problems.\nThe Serbian President is convinced that during his visit to China the two countries will reach agreements in the field of economy and find new areas of cooperation.\nTadic expressed satisfaction with the mutual understanding and support between the two countries on the international political scene and assessed that based on good political relations, they can build stronger economic ties.\nThe delegation of Serbia, which will be in China from August 20 till 25, will include Deputy Prime Minister and Minister of Economy Mladjan Dinkic and Minister of Foreign Affairs Vuk Jeremic.\nTadic will have talks with President of China Hu Jintao, Chinese Prime Minister Ven Jiabao and Assembly Speaker Vu Bangu.\nMinister Dinkic: Govt will suggest permanent reform of the public administration\nThe Serbian Government will not adopt a platform for the upcoming negotiations with the IMF mission, coming to Belgrade on August 24, nor was it planned, but it will suggest permanent reform of the state administration and public services, stated Minister of Economy Mladjan Dinkic for the EMportal.\nHe said that instead of increasing taxes, the Government will present the IMF mission with a proposal to permanently reform public administration and public services thus systematically reducing the portion of public spending in GDP.\nIn this way, a new balance will be established and this is more rational than VAT increase, Dinkic said.\nDinkic expressed conviction that the IMF will accept the proposal of the Serbian Government, and as a reason for the optimism stated that by August 15, charged public revenues were only 0.9 percent lower than in the same period in 2008.\n“Ravanica” Factory in Danger of Forced Liquidation\nEver since 2001, in every possible way, the management of the company “Ravanica” from Cuprija is trying to avoid cooperation with the state bodies, the Agency for Privatization said. In further adds that in addition to the absence of cooperation, the company management is actively obstructing all activities that the Agency for Privatization is undertaking in agreement with law. The Agency further adds that even after ten official letters and calls for cooperation have been sent, not once has “Ravanica” submitted data on its assets and business activities, neither the management agreed on a single meeting with the representatives of the Agency for Privatization.\nGerman Megle Allegedly Bought Dairy Mladost\nThe biggest German dairy company Megle allegedly bought dairy Mladost from Kragujevac earlier this week. There was nobody at the dairy yesterday that could either confirm or deny this unofficial information. “The company majority owner Dragan Jankov is in Belgrade, while Director is away on holiday”, we were told at the company Mladost, and suggested that we should call the company managers in ten days’ time. Those in charge of the economic sector in the city administration say that they heard from several sources that more information about the potential business arrangement of the company Megle will be available in 10 – 15 days’ time. The company Megle is present in markets across the world, and has its dairies in the Balkans, that is, in Croatia and Bosnia and Herzegovina. Dairy Mladost is one of the best and most successful local companies of its kind, and has been privatized twice so far.\n"Chinese Package" Worth USD 1bln\nIn addition to the cooperation deal, the Serbian delegation led by its President Boris Tadic, should also agree on a loan for covering the budget deficit, in which case the entire economic value of the “Chinese package” would amount to USD 1 bn, daily Blic learns from the source close to the delegation that traveled to Beijing. It is estimated that the agreement on economic cooperation is worth around USD 500 mn, which includes the construction of Zemun-Borca bridge and other infrastructural projects. Furthermore, our delegation will also ask for at least USD 500 mn for the needs of the budget.\nFrench retail chain Interex Invests EUR 30m\nThe French retail chain “Interex” announced yesterday that it had so far invested EUR 30 mn in opening eight stores in Serbia. Interex General Manager for the Balkans Patrick Berte announced at the opening of Interex in Obrenovac that it is planning to open another 10 stores in the Balkans in 2009, of which another two will be opened in Serbia.\nSerbia Sells 6.0 Bln Dinars (64.3 Mln Euro) in 3-mo T-Bills\nSerbian Food Wholesaler Kvin Eyes 15% Rise in 2009 Turnover Despite Crisis\nSerbian food wholesaler Kvin plans to boost its turnover by 15% this year from some 14 million euro ($20 million) in 2008 and raise its market share in its Kragujevac home region to 18% from 15% despite the economic downturn, its executive director and co-owner Srdjan Paunovic said.\n“Based on our eight-month results, we predict we will increase turnover by 15% this year, as planned. Unfortunately, due to the plunge of the dinar our net profit will be slightly lower,” Paunovic told SeeNews in an e-mailed interview.\nThe Serbian dinar traded at 93.3323 per euro on Wednesday, weaker than 77.1451 per euro a year ago, according to Serbian central bank statistics.\n“We are not a major player in the country but we are, with no doubt, the biggest client of local bakeries and dairy houses, in addition to relying on other suppliers,” he said.\n“In 2010 we plan to raise our current market share of 15% by three percentage points. We plan to achieve this by investing in more retail stores and raising the turnover of the existing ones.”\nThe company, which employs about 150, raised its operating revenue to 1.3 billion dinars (14 million euro/$20 million) in 2008 from 1.1 billion in the previous year. It also increased its net profit to 7.5 million dinars last year from 3.9 million in 2007.\nKvin, founded in November 1989, was among the pioneers of private ownership during the breakdown of communist Yugoslavia in the last decade of the 20th century. Its 6,000 square metre wholesale store in the town of Kragujevac, in the heart of the heavily forrested, fertile region of Sumadija in central Serbia, serves a market of around one million people.\n“We operate mainly on the market of Kragujevac and central Sumadija’s seven municipalities. Our biggest competitor here is Delta Maxi, then Metro, Idea and local chains Dis and Trnava Promet,” Paunovic said.\n“About 8,000 retailers buy products from our stores, and we plan to raise their number to 12,000 over the next six months,” he added.\nDelta Maxi is part of Delta Holding group owned by Miroslav Miskovic, a Serbian tycoon who emerged in the early 1990s during the rule of ex-Yugoslav strongman Slobodan Milosevic. German retailer Metro operates five hypermarkets in Serbia, while Idea, set up in 1992, is a subsidiary of Croatian food concern Agrokor.\nKvin invested exclusively in developing its retail network last year and plans to start producing hothouse vegetables in 2010.\n“We are feeling the crisis mainly through the anxiety of some business partners, on the one hand, and the government’s inability to adjust to long-term requirements, on the other. But we are operating at our usual pace at present because people have to eat. So, the crisis will affect us at the very end, if it comes to that at all,” Paunovic said.


Detalji tragedije u Vlasenici: Policajac koji je danas ubio oca troje djece prije tri mjeseca dobio posao - Bportal.ba - Najvažnije vijesti iz BiH\nDetalji tragedije u Vlasenici: Policajac koji je danas ubio oca troje djece prije tri mjeseca dobio posao\nMladen Deurić, koji je osumnjičen za ubistvo u Vlasenici, prije manje od tri mjeseca počeo je raditi kao sudski policajac.\nDirektor Sudske policije RS Željko Dragojević rekao je za “Srpskainfo” da je upoznat sa ovim tragičnim slučajem.\n– Nalazim se na službenom putu, koji ću upravo prekinuti i vraćam se nazad, te ću odmah za Vlasenicu kako bih dobio zvanične informacije kako se desio ovaj slučaj – pojasnio je Dragojević.\nPodsjetimo, Deurić je danas oko 12 sati ubio Milomira Jeftića u Osnovnom sud u Vlasenici.\nPrema nezvaničnim informacijama, on se najvjerovatnije igrao pištoljem koji je slučajno opalio, a kobni hitac je pogodio Jevtića.\nOznačeno: policajac, ubistvo, vlasenica\nUkrao dobrovoljne priloge iz džamije, pa izmislio da su ga napali “maskirani vozači Golfa 2”\nPolicija u Modriči uhapsila je danas osobu inicijala A.M. (1994.) iz Odžaka, zbog osnova sumnje da je 10. na 11.maj iz džamije na području općine Vukosavlje, otuđila kutiju sa novcem od dobrovoljnih priloga. A.M. je prethodno lažno prijavio da su ga napale dvije maskirane osobe iz tog vjerskog objekta, nakon čega su otuđile kutiju sa […]\nPreminula i druga učesnica nesreće na cesti Čapljina – Stolac\nKako smo ranije objavili, nesreća se dogodila u 00.40 sati, a u njoj su učestvovali “golf”, kojim je upravljao S. C. (28) iz Ivanuše, koji je poginuo na mjestu nesreće, te “opel corsa” koju je vozila V. J. a koja je zadobila teške povrede. Pomoć unesrećenima pružili su vatrogasci i radnici Hitne pomoći, koji su […]\nPosted on 23. Januara 2018. 23. Januara 2018. Author\nAutor: M. M I tokom prošle godine MUP Srednjobosanskog kantona je evidentirao manje krivičnih djela u odnosu na prethodnu godinu, dok je istovremeno porastao procenat ukupne riješenosti krivičnih djela. Navodi se to u godišnjem izvještaju Uprave policije MUP-a SBK, koja stanje sigurnosti na području ovog kantona ocjenjuje kao zadovoljavajuće. – Takva ocjena temelji se na […]\nTužilaštvo BiH formiralo predmet “Dodik”\nJukić “oplela” po Ambasadi SAD-a: Nemaju pravo miješati se u rad pravosuđa


„Mačkare u ruzmarinskom Sremu“ - Golubinci - Turistička agencija Magelan, Novi Sad\n„Mačkare u ruzmarinskom Sremu“ – Golubinci\nNa pola puta između „svinjskog“ i „vinskog“, nalazi se „ruzmarinski“ Srem i u njemu selo Golubinci i u svakoj kući u selu, kao simbol vernosti, zasađen ruzmarin. U ovoj mešovitoj sredini skladnog življenja, svake godine u februaru mesecu priređuje se karneval „Mačkare“, negovan i sačuvan kao pokladni običaj golubinačkih Hrvata, star više od 200 godina.\nNa Mačkarama učestvuje celo selo sa ružnim i lepim maskama, kao u životu, a devojke koje u mačkarenju ne učestvuju se štipaju. Ništa manje jedinstvena atrakcija je i izvođenje vesele golubinačke svadbe u kojoj lažna mlada (muškarac u venčanici sa cigarom u uglu usana) provocira kuma tražeći ogromnu cenu za svoju „ruku“. U Golubincima možete još da vidite i kako se potkivaju konji, kako se prave tambure, kako mladi „iz ladnog špricera“ na njima sviraju, kako se rukom prave metle sirkovače. Probaćete i džem od dudinja, zalivati ga rakijom dudovačom, jesti kolače na „kurzovini“, dok u pozadini odjekuje mačkarska pesma „Ajde strina, ženi sina da pijemo vina“.\nProgram: Polazak iz Novog Sada u 08,00 h sa Železničke stanice ispred lokomotive, a iz Beograda u 09:15 h ispred Sava centra. Dolazak u Golubince u domaćinstvo Lepšanovića u čijem se dvorištu nalaze retko očuvane kotobanje izuzetne izrade (spomenik kulture pod zaštitom UNESCA od 2005.godine). Sremački doručak uz rakiju i sokove. Program folklornog društva i izvođenje karnevala – „Mačkare”. Obilazak etno-kuće „Nostalgija„, Katoličke i Pravoslavne crkve, dvorca Šlos i crkvice Vodice. I na kraju – ono što se čeka od početka… svadba, svadba, svadba! Kod restorana „Basket“ – kićenje svatova „krtana”, gostiju s mladine strane, izvodjenje mlade, prodaja mlade, ispraćanje kumova i „svadbarski ručak” u restoranu uz obavezne tamburaše „Ladan špricer“… Povratak. Dolazak u Beograd oko 20:00 h, a u Novi Sad oko 21:00 h.\nAranžman obuhvata: Prevoz komfornim autobusom, doručak, folkolorni program „Mačkare“ i prikaz golubinačke svadbe, ručak (čorba, glavno jelo, salata, desert), muziku, pratioca, organizacione troškove.


Svi radnici ArcelorMittala na broju, ali traže novi posao | Grad Prijedor online vijesti i informacije\nPRIJEDOR – Iako je to najavljeno za 1. septembra, nijedan radnik “ArcelorMittala Prijedor” nije otpušten, ali među njima vlada neizvjesnost, zbog čega, pogotovo mlađi, razmišljaju o potrazi za novim radnim mjestima.\nPotvrđeno je to za “Nezavisne” iz Sindikata ove kompanije, odakle dodaju da nestrpljivo očekuju epilog nastavka pregovora nakon ranije najave “ArcelorMittala”, a kojom je broj od oko 800 zaposlenika prijedorskog rudnika trebalo da bude smanjen na 500.\n“Kako smo započeli godinu, tako je i danas – još smo na istom broju radnika. Nama je svakako najvažnije da preduzeće i Vlada RS što prije postignu dogovor, odnosno da se nađe modus na koji će se način vršiti dalja eksploatacija. To je krucijalno pitanje”, rekao je za “Nezavisne” Saša Kukolj, predsjednik Sindikata “ArcelorMittala Prijedor”.\n“Ljudi su svjesni da preostali dio eksploatacije u Omarskoj ima svoj vijek trajanja i da im ne predstavlja ništa ukoliko će se završiti za dvije godine, tri ili pet. U većini mladi ljudi razmišljaju o nekim drugim modelima svog rada i o životu negdje drugdje”, naveo je Kukolj, a na pitanje šta to konkretno znači, istakao je da radnici traže druga radna mjesta.\nSa druge strane, rukovodstvo kompanije “ArcelorMittal Prijedor” navodi da se odluka o smanjenju broja zaposlenih za oko 300 privremeno odgađa, dok se održavaju novi sastanci s Vladom Republike Srpske.\n“Kompanija želi riješiti otvorena pitanja s Vladom RS, koja trenutno stoje na putu dugoročne, održive budućnosti za našu proizvodnju željezne rude u Prijedoru, ali je jasno dala do znanja da bez zadovoljavajućih rješenja tih pitanja nemamo drugog izbora osim da smanjimo svoje trenutne operativne kapacitete i, nažalost, našu radnu snagu u ‘ArcelorMittalu Prijedor'”, kažu iz kompanije koja se bavi eksploatacijom željezne rude.\nIz Ministarstva energije i rudarstva RS juče su za “Nezavisne” kazali da još nije određen datum novog sastanka.\n“Vlada Republike Srpske je, kroz Ministarstvo energetike i rudarstva, i dalje opredijeljena da, zajedno s predstavnicima kompanije ‘ArcelorMittal’, pronalazi najbolja rješenja za sve ono što može pomoći i unaprijediti poslovanje ove kompanije u Republici Srpskoj”, naveli su iz resornog ministarstva.\n“U tom smislu izražavamo spremnost da nastavimo aktivan dijalog po svim pitanjima koja su od važnosti za uspješnu saradnju i nove poslovne rezultate i da damo svoj doprinos rješavanju otvorenih pitanja”, ističu iz Ministarstva energetike i rudarstva RS.\nPodsjetimo, u maju je “ArcelorMittal” saopštio da je, zbog neizvjesnosti u vezi sa dugoročnom budućnosti proizvodnje željezne rude u Prijedoru, “ArcelorMittal Prijedor” morao donijeti tešku odluku o smanjenju proizvodnje željezne rude sa 1,5 miliona na milion tona, a kako bi zaštitio što veći broj zaposlenih u dužem periodu. Prema tadašnjoj najavi, 300 radnika je višak.


Nije to ono čemu se nadao\nMnogo velikih fudbalera, onih iz reda najvećih, na jednom mestu, veoma retko je donelo neke vrhunske rezultate.\nMnogo je češći slučaj da te "zvezde" ne mogu da se uklope sa saigračima kojima je ego ogroman kao njihov. I onda počne da puca...\nPrvo se pojave tiha nezadovoljstva, a onda sve preraste u otvorene sukobe i prozivke.\nZbog toga se s pažnjom prate dešavanja u PSŽ. Ne samo da su spojili ubitačni napadački trio Mesi/Mbape/Nejmar, nego su kupili i druge fudbalere koji su, ili sebe tako doživljavaju, veliki.\nMesi ušao u istoriju Južne Amerike: Prestigao Pelea po broju golova postignutih za nacionalni tim\nKurtoa optužio UEFA i FIFA: Važni su samo njihovi džepovi, baš ih briga za nas igrače\nŽeleo sam trofej sa Francuskom: Benzema uživa posle noći iz snova (VIDEO)\nJedan od njih je svakako bivši fudbaler Liverpula, koji je baš sa Enfilda otišao u Pariz, Đorđino Vajnaldum.\nHolanđanin je onaj prvi koji je izrazio nezadovoljstvo statusom i situacijom u novom klubu. Pri dolasku je pričao o novom izazovu i o želji da se posveti ambicioznom projektu.\nSezona nije još ljudski ni počela, a iskusni Vajnaldum (30) se oglasio i pomalo zabrinuo navijače PSŽ.\n- Ne mogu da kažem da sam potpuno srećan - rekao je Đorđino za nos.nl, pa nastavio:\n- Situacija nije onakva kakvu sam hteo. Dobro, to je fudbal i moram da naučim da se nosim s tim. Moram da ostanem pozitivan, radim naporno i okrenem sve u svoju korist.\nRazlog za Vajnaldumovo nezadovoljstvo leži u činjenici da je na 11 mečeva igrao samo 502 minuta. A očekivao je mnogo više, gotovo da bude nezamenljiv.\n- Igrao sam mnogo prethodnih godina. Uvek sam fizički spreman, a i moje partije su bile veoma dobre. Ovde sam u drugačijoj poziciji. Moram da naviknem i na to.\nPodvukao je Holanđanin da uopšte nije ovako zamišljao svoju ulogu u vonom klubu i priznao da mu nije lako da se nosi sa njom.\n- Zaista sam se radovao novom izazovu i koraku napred u karijeru, a onda mi se dogodilo ovo sad. Mnogo je teško. Neigranje je najveći problem svakog igrača.\n🎙Gini Wijnaldum en @NOSsport: "Para ser honesto, no puedo decir que estoy completamente feliz en el París Saint-Germain porque la situación no es la que yo quería. A veces si no juegas es motivo de preocupación" pic.twitter.com/dK2Sc85iHl — EstoEsAnfield ⭐⭐⭐⭐⭐⭐ (19🏆) (@estoesanfield_) October 11, 2021\nIskusni fudbaler nije odigrao svih 90 minuta na poslednjih šest mečeva u šampionatu Francuske, a u Ligi šampiona je tokom duela sa Mančester sitijem na terenu proveo samo 12 minuta. Prednost u odnosu na njega imaju Ander Erera, Idrisa Gej i Marko Verati.\nSigurno je da se Holanđanin nada da će dobijati veću minutažu, ali ako pogledamo tabele i vidimo da PSŽ u Lig 1 ima osam pobeda uz jedan poraz i ubedljivo prvo mesto, te da je u Ligi šampiona počeo remijem i pobedom nad Sitijem, deluje da za njega neće biti mnogo više mesta u nastavku sezone.\nA to onda znači i sve jače nezadovoljstvo. Uz to Vajnaldum nije jedini koji tako razmišlja u ekipi, pa se može naslutiti da je njegov istup u javnost samo prvi šav koji je popustio u skupom timu.\nBliži se kraj noćne more Serhija Ramosa i PSŽ: Konačno lepe vesti za Španca na „Parku prinčeva“\nliverpul liga šampiona Liga 1 Pari Sen Žermen džordžinio vajnaldum\nPoznato koliko će Nejmar pauzirati nakon jezive povrede! Nije strašno kao što su se svi plašili\nOglasio se Nejmar posle užasne povrede i ohrabrio navijače! Podršku poslao i legendarni Pele\nGrujić ne misli da je "bacio" pet godina: Boravak u Liverpulu je bio uspešan, sada sam mnogo bolji igrač\n„Park prinčeva“ se poklonio velikom Leu! PSŽ može i sa deset igrača kada je Mesi u elementu\nMesi napravio haos: U Pari Sen Žermenu kukaju zbog Argentinca, kažu "ne može to tako"\nMože PSŽ bez Mesija, ali ne može bez drame! „Sveci“ se kockali i preživeli u Bordou


Blog: Želim da pomažem ljudima - Mikser House\nBlog: Želim da pomažem ljudima\nRadio sam kao prevodilac za NATO, moj ujak je ranije bio visoko pozicioniran u vojsci i pomogao mi je da pronađem ovaj posao jer govorim četiri jezika. Nakon godinu dana, počele su da pristižu pretnje, i to svakodnevno, imao sam mnogo problema, nisam više mogao da izdržao taj pritisak koji je bio preveliki.\nAdžep na Miksalištu\nPorodica mi je rekla pakuj se i spašavaj. Radeći za NATO video sam mnogo toga, isto kao i oni. Znao sam da nema šale sa Talibanima. Znao sam da se pretnje ne uzimaju zdravo za gotovo. U Avganistanu sam završio školu, a u slobodno vreme sam podučavao decu i držao im časove engleskog.\nNa put sam krenuo pre četiri meseca. U Turskoj sam spavao u parku i prisećao se svega, svog života i svojih nadanja i očekivanja. Da mi je neko rekao da ću danas da bežim od Talibana ne bih nikome verovao. Moj san je da odem u Nemačku ili da ostanem ovde i da nađem devojku koju ću oženiti i sa kojom ću stvoriti porodicu.\nPorodica mi je jako važan stub na koji ću moći da se oslonim i na koji sam se uvek oslanjao. Sada sam sam i izgubljen. Sve mi se srušilo i nestalo. Ja sam mlad, znam da ću se snaći ali je strašno teško znajući da su ti najbliži hiljadama kilometara daleko. Često razmišljam da su nas roditelji previše štitili, možda bi sada bio vise snalažljiv da me nisu toliko štitili.\nSada sam potpuno prepušten sudbini, znajući već sada da me ne čeka sjajna budućnost. A prošlost mi je bila lepa. Ranije sam imao pravi krevet, tuš, patike, svoju trenerku, jaknu. Sada molim da mi to daju. Ranije sam imao skuvan ručak svaki dan i jeo sam sa svojom porodicom, sada jedem sa nekim strancima koji dele istu ili još goru sudbinu od mene.\nDaće Bog da se ponovo negde nastanim, nešto postignem. Ovaj osećaj da uvek zavisite od drugih je grozan. Iskustvo kroz koje sam prošao nikada neću zaboraviti i definitivno znam kog naroda se treba čuvati. Što smo bliže cilju to su ljudi sve ljubazniji. Verujte nisam očekivao da ću ovde naići na ovako prijatan i human tretman. Da neću morati da molim. Danima sam sanjao da se okupam, da operem zube, da se obrijem, osećam se kao nov čovek.\nBrinu me posledice svega što sam proživeo, plašim se nekada da zatvorim oči. Shvatate da bežimo od rata, od pretnji, iznuda. Boli me sve kroz šta sam prošao. Pričaju mi stalno moraš da budeš snažan, ti si muško, ne mogu… Samo robot posle ovakvog iskustva može da ostane snažan.\nŽelim da pomažem ljudima, želim da podučavam decu jezike i da budem koristan. Pomagaću sada izbeglicama u Beogradu, pa ću kasnije videti kuda će me put navesti. Treutno mi treba vremena da se oporavim, da zabravim na strašne stvari kroz koje sam prošao i da na miru odlučim šta ću i gde dalje. U svakom slučaju moj poziv će biti da pomažem drugima.


Seebbe, Srbija 19-23. april 2016., hala 4 štand 4032 - Peštan\nSeebbe, Srbija 19-23. april 2016., hala 4 štand 4032\nSajam građevinarstva u Beogradu vodeći je sajamski događaj u građevinskoj industriji u regionu jugoistočne Evrope. I ove godine sajam je okupio Sajam i ove godine okuplja najuspešnije predstavnike iz svih oblasti građevinske delatnosti: istraživanje i projektovanje, izgradnja i održavanje objekata, visokogradnja, niskogradnja i hidrogradnja, materijali, opremanje objekata, građevinske mašine, uređaji i alati, adaptacija, rekonstrukcija i restauracija, zanati, informatičke tehnologije i upravljanje projektima u građevinarstvu, opremanje enterijera. Već godinama nalazimo se na istoj poziciji i uspešno prikazujemo novitete ali i postojeći proizvodni program.\nOve godine smo premijerno predstavili nove slivnike iz brenda Confluo: Invisible, Ultra Slim i Unlimited. Kod novih Confluo slivnika uspeli smo da zadržimo postojeću funkcionalnost, dok se dizajn svakog razlikuje.\nPored slivnika, pažnju su privukli novi S line niskošumni fitinzi.\nPored štanda u hali 4, ove godine smo prvi put imali i štand na otvorenom prostoru. Takozvani Road show je Peštanov pokretni štand koji je ovog puta zauzeo mesto na otvorenom prostoru ispred hale 1, tako da su posetioci mogli na dva različita mesta da saznaju sve o našem proizvodnom programu.


E2E Intervju – Radmila Nešić | Znanjem do Posla\nod strane Sandra Vlatkovic | jun 4, 2018 | Nacionalna služba za zapošljavanje, Nezaposlenost, Pirot, Tesko zapošljive osobe\nPirot: Projekat ”Korak do posla” ima za cilj veću zapošljivost mladih iz romske zajednice u Pirotu i okolini. Posebna pažnja na projektu usmerena je na mlade Romkinje koje nemaju školu ili imaju samo osnovno obrazovanje. Kako bi se grupi od 23 Romkinje pomoglo da lakše dođu do posla, za njih su organizovane obuke na radnom mestu za četiri zanimanja – gerontodomaćice, kozmetičarke, poslastičarke i baštovanke.\nO značaju ovog programa za podršku Romkinjama koje spadaju u teže zapošljive kategorije mladih, razgovarali smo sa Radmilom Nešić, predsednicom udruženja “Ternipe” iz Pirota, koja vodi ovaj program finansiran od strane Švajcarske vlade preko programa “Znanjem do posla”.\n“Mi smo prepoznali značaj programa ‘Znanjem do posla’ i priliku koju nam on pruža da radimo sa našim korisnicima, mladim Romima i Romkinjama. Pošto je reč o projektu koji se odnosi na zapošljavanje, to je nešto što je prioritet u radu naše organizacije. Ovaj projekat je od velike važnosti za romsku populaciju”\nkaže na početku razgovora Nešić.\nDa li u vašoj organizaciji imate podatke koliko je nezaposlenih Roma na evidenciji Filijale NSZ u Pirotu?\nNa žalost, mi takve podatke nemamo, a i teško je imati pravi podatak, jer se Romi koji su na evidenciji kao nezaposlena lica ne izjašnjavaju o svojoj nacionalnosti. Tačan broj se, dakle, ne zna, ali je gro nezaposlenih u Pirotu upravo romske populacije. Medjutim, nešto što je dobro je upravo ovaj projekat ”Korak do posla” koji nam je omogućio da krenemo korak dalje. Mi smo počeli da stvaramo bazu podataka o mladim Romima do 35 godina. Trenutno u našoj bazi imamo oko stotinu mladih nezaposlenih Roma sa završenom osnovnom, srednjom i visokom školom. ”Korak do posla” je naglašavam prvi korak kako bismo imali pravu evidenciju i kako bismo pomogli da se poveća broj mladih Roma koji su dobili posao.\nŠta vam je cilj?\nNaš strateški cilj je da pomognemo mladu romsku populaciju da brže dođu do posla. Ova baza nam je veoma važna kako bi imali podatke o romskoj populaciji, o njihovoj obrazovnoj strukturi, mogućnostima zapošljavanja. Izrada ove baze podataka ima za cilj da evidentiramo i ažuriramo podatke o mladim Romima i Romkinjama od 17 do 35 godina starosti, njohovom obrazovanjnu, stručnosti, socijalnom statusu, kompetencijama i interesovanjima za posao i dodatnu obuku. Baza podataka će biti dostupna Filijali NSZ, Job centru, poslodavcima i svima onima koji mogu da omoguće zapošljavanje ove populacije.\nKoja je obrazovna struktura nezaposlenih Roma u gradu?\nRadno sposobno stanovništvo od 30 do 50 godina je uglavnom sa osnovnom ili srednjom školom. Mladi su sve više sa završenom srednjom školom, a medju njima je dosta i onih koji završavaju školu za decu ometenu u razvoju ”Mladost”. Nemamo tačne podatke o njihovom stepenu obrazovanja, kvalifikacijama i za koje su poslove oni zainteresovani i za koje obuke.\nDa li se Pirot izdvaja u odnosu na druge gradove i da li je ovaj grad primer dobre prakse kad je reč o zapošljavanju Roma?\nUvek ističemo Pirot kao primer dobre prakse u mnogim oblastima u odnosu na neke druge gradove , ali je zajedničko za sve da postoji velika nezaposlenost Roma. To je goruća tema na čijem rešavanju svi rade. Prednost Pirota je u tome što je povećano interesovanje Roma za nastavak školovanja i što je povećana njihova obrazovna struktura. u tome vidim razliku izmedju Roma u Pirotu i u nekim drugim gradovima. svest je na većem nivou. Raduje podatak da trenutno desetak Roma iz našeg grada pohađa fakultete, što je u odnosu na ranije zaista veliki napredak.\nKakvo je interesovanje unutar zajednice za ovakve programe obuke?\nProjektom je bilo predviđena obuka za 20 Romkinja ali zbog intreresovanja pružili smo mogućnost obuke za još tri Romkinje, tako da je broj 23 Romkinje. One su najpre prošle informativne sesije kako bi stekle osnovne informacije i projektu. Prošlo ih je više od pedesetak žena, a odabrane su 23. Imamo pet žena koje se obućavaju za poslastičare u Poslastičarnici ”Rafaelo”, sedam žena zainteresovane za uredjenje javnuh prostora su na obuci u sektoru Zelenila JP ”Komunalac”. šest žena zainreresovanih za kozmetičare obučava se u Kozmetičkom salonu ”Luminica” a pet žena zaintreresovanih za posao gerontodomaćice je na obuci u Gradskoj organizaciji Crvenog krsta. Očekujemo da će posle završene obuke, neke od polaznica obuke moći da se zaposli ili pokrene neki svoj biznis. Cilj je i da se one osnaže da pokrenu neki posao. Mnoge od njih su se rano udale i sada je prilika da počnu nešto da rade i svojim primerom pokažu i svojoj deci da treba biti uporan i da treba da uče. Grad ima potrebe za gerontodomaćicama i za radnicima Zelenila u ”Komunalcu” koji pošto važi zabrana zapošljavanja u javnom sektoru mogu da budu angažovane kroz javne radove.\nŠta očekujete od projekta ”Znanjem do posla” i da li će biti posla za Rokminje posle završene obuke u nekoliko firmi u gradu?\nRazgovarala sam sa svim mentorima u ovim preduzećima u kojima se odvija obuka i dobila sam veoma pozitivna mišljenja o njima. Primera radi iz Kozmetičkog salona ”Luminica” mentorka je rekla da su sve žene spremne i da mogu samostalno da rade ove usluge iz oblasti kozmetike. Mogu i da se udruže i otvore Kozmetički salon. U Poslatičarnici ”Rafaelo” su takodje savladale veštine pravljenja kolača i drugih poslastica i mogu da rade. Postoji mogućnost da neke od njih ovde ostanu da rade a imamo jednu inicijativu da jedna od polaznica obuke u Romskom naselju otvori Poslastičarsku radnju. Naše Udruženje ”Ternipe” će pomoći. JP ”Komunalac” ima potrebe za radnicima u Zelenilu. Mentori su veoma zadovoljni njihovim radom. Prošle su ceo proces obuke i sa radnicima Zelenila uredjuju parkovske površine u gradu. Nadam se da će biti posla za njih. Projekat Znanjem do posla je velika šansa za njih.\nZnanjem do posla – Pirot:\nProgram „Znanjem do posla“ podržao je u Pirotu realizaciju dva projekta obuke na radnom mestu za 98 nezaposlenih, mlađih od 30 godina i to za deficitarna zanimanja – grafički tehničar i operator mehaničkog procesa, a i za tzv. teže zapošljive grupe – mlade Romkinje.\nKroz program obuke za grafičke tehničare i operatore mehaničkog procesa obučeno je 18 polaznika u kompanijama D Company, Sin-kom i Alatnica „Krstić“, a za njegovu realizaciju obezbeđeno je 66.000 švajcarskih franaka.\nPosebna sredstva izdvojena su za podizanje zapošljivosti mladih Romkinja, koje spadaju u tzv. teže zapošljive grupe. Njih 80 bez obrazovanja ili samo sa osnovnom školom prošlo je kroz obuku uz pomoć udruženja “Ternipe”, Salona lepote “Luminica” i preduzeća „Komunalac”. U ovaj projekat uloženo je skoro 39.000 švajcarskih franaka.\nSredstva za realizaciju ovih projekata obuke na radnom mestu i podrške bržem zapošljavanju tzv. teže zapošljivih grupa mladih obezbeđena su iz donacije Vlade Švajcarske. Lokalni partner programa “Znanjem do posla” u Pirotu su ZIP Centar i Udruženje građana “Osveženje”.


Tačka na Windows 10? Microsoft navodno uveliko sprema Windows 11 premijeru, najavljena i obustava podrške za Desetku | MobIT | Vijesti\n2. August, 00:53\nTačka na Windows 10? Microsoft navodno uveliko sprema Windows 11 premijeru, najavljena i obustava podrške za Desetku 0 Podijeli Podijeli na facebook Podijeli na twitter Podijeli na viber Pošalji na mail\nMicrosoft ažurirao stranicu podrške za Windows 10 i možda najavio kraj ovo sistema.\nWindows kao servis, rekao je Microsoft na premijeri Windows 10 operativnog sistema, kad je i otkrio da bi to trebalo da bude posljednji njihov OS.\nOd tada su najavljivali kvartalna, polugodišnja i druga ažuriranja Windows OS-a, ali ne i nove operativne sisteme - još od 15. jula 2015. godine.\nMeđutim, izgleda da je Microsoft procijenio da je daleko pametnije i vjerovatno i unosnije da operativni sistem sa sufiksom 10 ne bude posljednji!\nDa se ne zaletimo previše, ali - Windows 11 zvanično još uvijek ne postoji, ali se o njemu uveliko šuška. Kruže glasine već neko vrijeme, a pisali smo i mi nešto na tu temu, da će kompanija predstaviti novu OS verziju 24. juna na posebnom Windows događaju.\nŠto se aktuelnog operativnog sistema tiče, dopunjena dokumentacija na zvaničnom sajtu kompanije Microsoft otkriva pomalo iznenađujuć podatak da će Enterprise i Education verzije Windows 10 OS-a uživati podršku samo do 14. oktobra 2025. godine.\nZa jedan vječiti operativni sistem ovo je prilično kratak rok trajanja, zar ne?!\nKao što nam je Windows 7 pokazao (2009-2020), pomijeranje ovog roka vrlo je moguće, mada Windows 10 nije ni izbliza popularan ni po jednom parametru, kao što je bio Windows 7. S obzirom na to da je podrška za Enterprise verziju tako kratka pretpostavljamo da bi komercijalna tj. korisnička verzija Windows 10 mogla da izgubi podršku i godinu, dve prije toga.\nU svakom slučaju znaćemo više 24. juna…\nPogledajte kako izgleda poslednje dostupno Windows 10 ažuriranje: