IUI 2015 – Simpukka\nEtusivu › Keskustelu › HEDELMÖITYSHOIDOT › IUI 2015\nMerkitty: inseminaatio IUI\nTämä aihe sisältää 107 vastaukset, 10 ääntä, ja päivitettiin viimeksi 6 vuotta, 11 kuukautta sitten Nunnu toimesta.\nLuet parhaimillaan 96 vastausketjuja\n5.2.2015, 13:48 #6228\nolen uusi täällä, joskin lueskellut foorumia jo joitain kuukausia.\nMeillä on nimikkeenä se selittämätön lapsettomuus. Mistään ei löydy oikeastaan mitään vikaa. Miehessäni ei ole vikaa, minulla on kellontarkka kierto, ovuloin, tuotan follikkeleita. Viime viikolla kävin SSG:ssä ja munanjohtimetkin ovat auki. Alunperin epäiltiin, etten ovuloi, sitten ultrassa näkyi, että toinen munasarja on pienempi ja vaisu, ja epäiltiin, ettei se enää tuota munasoluja.\nOvulaatio on kuitenkin todistettu verikokein ja nyt, kun hoidot alkoivat, tuo pienempi, epäaktiiviseksi julistettu munasarja onkin tuottanut enemmän follikkeleita ja mahdollisesti jopa johtofollikkelin. Ehkä AINOA vika minussa saattaa olla turhan ohut limakalvo. Mikä tässä kohdassa on mielenkiintoista, olin kysynyt asiasta ensin omalääkäriltä, sitten myös neuvolan hoitajalta, että voiko niukoilla vuodoillani olla MITÄÄN kytköstä lapsettomuuteen – vastaus oli aina ei. Olen ajatellut antaa hieman palautetta terveyskeskukseen tästä.\nSöin viime viikolla Femaria, ja sen vaikutusta ultrattiin maanantaina (kaikki ok). Ensimmäinen IUI merkattiin huomiseksi, joten syötin limakalvolle kahtena iltana Menopuria ja eilen illalla alkoi irrottelu Pregnylillä.\nSaimme julkiselle puolelle ajan 2kk lähetteestä. Nyt suunnitelmissa on kolme inseminaatiota, ja jos niistä ei ole apua, meille on merkitty ensimmäinen IVF viikolle 22. Alunperin inssejä piti olla vain kaksi, mutta limakalvoa yritetään paksuunnuttaa kahden seuraavan kierron ajan vähän pidempään – nyt jäi ajanpuutteesta kahteen piikkiin.\nMinä ja hän, 35 ja 40.\nTulemme molemmat monisisarperheistä, samoin vanhempamme. Minulla on isäni puolella sukurasitetta lapsettomuudesta, liekö olen sen perinyt.\nOlemme yrittäneet lasta nyt yli puolitoista vuotta, tuloksetta.\nKoen itseni vialliseksi vaimoksi, koska tiedän mieheni toivovan omia lapsia. Kuitenkin hän muistuttaa minua tämän tästä, että meni minun kanssani naimisiin, muulla ei ole väliä. Kun suren turhautuneena, hän aina sanoo, että kivahan meillä on kaksistaankin. On, enkä edes väitä, että jotain puuttuisi, mutta silti…\nYhtään ei tietenkään auta se, että ympärillä kaikki muut sikiävät. Nämä on näitä tunteita, jotka ilmeisesti kuuluvat asiaan.\n7.2.2015, 11:48 #6252\nTäälläkin yksi joka kuukausia lukenut tätä foorumia samoten blogeja yms. Nyt täällä vaikuttaa olevan ei-niinvilkastakeskustelua. Mutta olisi kiva saada jutella samassa elämäntilanteessa olevien kanssa 🙂\nMeillä tilanne se, että olemme kärsineet lapsettomuudesta 2 vuotta. Olemme kolmekymppisiä. Keväästä 2014 on olleet tutkimukset meneillään. Tiedossa on, ettei minussa ole (ainakaan vielä) mitään ”vialla” ja miehellä poikkeavuutta näytteessä. Saimme kuulla, että että seuraavasta kierrosta tehdään inseminaatio ja jos siinä miehen näytteen tilanne edelleen huono, siirrymme IVF:ään. Olen itse varautunut ”pahimpaan”. Eli luotto inseminaatioon ei ole kovin korkealla.\nPari viikkoa sitten oli munatorvienaukiolotutkimus, jossa ei näkynyt poikkevuuksia. Oli jopa munasoluja kypsymässä. Sammalla käynnillä sain reseptit munasolujen kypsyttämiseen ensimmäistä inseminaatiota varten. Nyt odotellaan vain KP1:stä ja sitten puhelua polille, että onko heillä mahdollista tehdä meille ensimmäinen inseminaatio.\nSurenkorento, paljon samoja fiiliksiä täälläkin. Tuskaisaa kuulla ympäriltä uutisia, että on raskaana. Kovasti täällä odotellaan, että mekin saisimme tuon onnen kokea.\nTätä vastausta muokkasi 7 vuotta, 4 kuukautta sitten Tintti.\n8.2.2015, 11:37 #6264\nTeillä vaikuttaa olevan mainiot mahdollisuudet saada oma biologinen lapsi!\nMeillä tilanne se, että miehen näytteessä oli kaikki pielessä. Viimeksi polilla lääkäri sanoikin vähän siihen malliin, että inseminaatio olisi turha meidän tapauksessa, mutta se täytyy kuitenkin tehdä (ilmeisesti jonkun lain mukaan tai Väestöliitto vaatii sitä?). Toisaalta ihan ”kiva”, että voidaan suoraan siityä kunnon hoitoihin. Vaikkakin tässä vaiheessa pelkään eniten IVF:ää varten tapahtuvaa munasolujen keräystä. Samoten kaikki hormoonit pelottaa. Mutta ei auta, kun kärsiä 😀\nMeillä oli myös viime vuoden loppu lohduton, kun kuulimme mistä kaikki johtuu. Mutta nyt ei auta, kun koettaa ajatella positiivisesti. Vaikka tuntuu että lähipiirissä kaikki on saaneet vauvoja tai odottavat niitä 🙁 Tässä vaiheessa elämää toisten puolesta iloitseminen ei oikein onnistu. Vaikkakaan ei suoraan toisille tunteitaan näytä, voi sisällä käydä melkoinen myrsky. Näitä tunteita ei varmasti ymmärrä muut, kun samassa tilanteessa olevat.\nMinulta ei löytynyt onneksi kohta vuosi sitten otetuissa verikokeissa mitään poikkeavaa. Ja onneksi aukiolotutkimuskin osoitti, että kaikki ainakin toistaiseksi on normaalisti. Se varmasti helpottaa tulevia hoitoja.\nTiedän Surenkorento tuon tunteen, kun tuntuu epäreilulta, että esimerkiksi huumeidenkäyttäjät saavat lapsia tuosta vaan! Ei pitäisi katkeroitua, mutta välillä se on aika pirun hankalaa!\nTehtiinkö teille Surenkorento milloin se IUI? Pidän peukkuja, että pääsisitte näin vähällä vaivalla 🙂\n8.2.2015, 16:51 #6267\nToissapäivänä tosiaankin ensimmäinen IUI 🙂\nKaksi niitä sitten lisää, jos tää ei vielä auttanut. Saas nähä kuin käy. Periaatteessa kaiken pitäis toimia, mutta ei pidä ylläpitää turhan suuria odotuksia vielä tässä vaiheessa.\nPe 20.2. pitäis tehdä raskaustesti kotona. Jospa aiempien miinusten jatkoksi vihdoinkin plussa – ainahan sitä voi vähän toivoa <3\n8.2.2015, 20:44 #6279\nSurenkorento! En usko, että positiivisesta mielestä haittaakan on 🙂 Itse meinaan vähän pessimistinen olla, mutta nyt kovasti koitan työstää itsestäni positiivisempaa 🙂\nKerro sitten, miten kävi! Paljon peukkuja!\n8.2.2015, 20:52 #6280\nJotenkin sitä tässä vaiheessa vaan ajattelee, että jos liikaa odottaa ja toivoo, niin sitten sitä ei tapahdu. Mutta yritäpä tässä nyt sitten olla ajattelemasta asiaa, kun pitää kuitenkin muistaa raskaustesti tai kytätä seuraavan kierron alkamista ja soittoa taas polille jne jne.\nPelkäsin, että IUI on taas vähän kivulias niinkuin SSG:kin oli – minulla piti ottaa pihdit käyttöön, kun katetri vaan taittui eikä suostunut menemään muuten pidemmälle. Inseminaatiossa lääkäri kokeili ensin sitä peruskatetria, joka taas taipuili, mutta otti sitten uuteen yritykseen jämäkämmän, ohjaimellisen katetrin ja avot. Toivoinkin, ettei niitä pihtejä tarvita tässä toimituksessa lainkaan.\nMelkoisen kliininen etäseksifiilis tuosta kyllä tuli 😀\n9.2.2015, 18:33 #6283\nMinullakin SSG sattui.Varsinkin se ilman ja liuoksen laittelu 🙁\nKyllä tästä hommasta romantiikka on kaukana! Ennen minua loukkasi, että ihmiset kyseli että milloin alat tekemään lapsia. Sanoin aina, että niitä ei tehdä, vaan saadaan. Mutta nyt kyllä voisi käyttää sanaa tehdä, ellei jopa valmistaa lapsia 😉\n21.2.2015, 19:22 #6435\nSurenkorento , onko mitään uutta auringon alla?\nTäällä odotellaan kuukautisia, jotta voimme soittaa polille inseminaatioaikaa. Mutta kuinkas kävikään! Ennen niin säännölliset kuukautiset ovat nyt tietenkin myöhässä. Varmasti jännityksen takia 😮\n26.2.2015, 19:17 #6597\nIkävää että ei tärpännyt! 🙁 Millä mielellä lähdette seuraavaan IUI:hin? Paljon voimia!\nMeillä kävi niin, että kuukautisia ei alkanut kuulumaan. Tein viikko sitten raskaustestin (tämä viimeistään on saanut veren holvaamaan 😀 )ja tulos oli negatiivinen. Meni kuitenkin vielä viikko ja tänään kp 36 tein sitten testin uudelleen ja se oli positiivinen. Tuntui että lähtee jalat alta, kun en todellakaan odottanut tuota tulosta! Ottaen huomioon sen, että lääkäri oli sitä mieltä että olisi hyvä siirtyä melkeinpä suoraan IVF:ään! Täällä nyt ollaan sitten pyörillä päistänsä. Ja voin kyllä kertoa, että nautinto tuosta positiivisesta testistä on kaukana. Pelottaa ihan vietävästi ja ramppaan vieläkin wc:ssä odottaen verenvuotoa. Pitää odottaa vielä ensi viikkoon ja soitella sitten polille, että mitä nyt tehdään.\nJostain blogista tms. luin, että miehen näyte oli muuttunut lyhyessä ajassa aikalailla; ensin näytteessä siittiöitä 1 milj. ja seuraavassa 21 milj. Uskomatonta. Mietimme olisiko meilläkin tuo sitten mahdollista.\n27.2.2015, 13:28 #6609\nvoi miten ihania uutisia teille! Eli juuri kun hoitojen alkua odottelitte, ja vielä vain se pakko-IUI edessä, niin tärppäsi luomuna <3 Mahtaa olla hieman epätodellinen olo se, etten yhtään ihmettele että jalat lähtisi alta.\nMeillä kun ei ole miehessä ollut oikeasti mitään vikaa, eikä juuri minussakaan, niin jotenkin sitä latasi kai vähän ylimääräisiä toiveita ensimmäiseenkin inssiin – että miksi se nyt ei sitten tärppäisi, kun on ihanneolosuhteet luotu.\nTietenkin minä lataan taas vähän lisää toiveita kakkosinssiin, kun nyt kerran piikitelläänkin jo hyvissä ajoin. Mies ottaa tämän edelleenkin samalla rentoudella kuin aiemminkin. Minä en osaa. Raskaustesti kaapissa taas muistutti projektista… kunpa mekin näkisimme ne maagiset kaksi viivaa pian!\nKyynel silmässä lueskelen kaikkia raskaus- ja vauvajuttuja.\nToive on suuri. Suurista suurin tällä hetkellä.\n27.2.2015, 22:33 #6619\nSurenkorento! Todellakin epätodellinen olotila. Ei tätä meinaa todeksi uskoa. Todella epäileväinen olo, että onko kaikki hyvin. Joka oire tutkattu netistä ja pelko on koko ajan läsnä. Todella hankala ollut uskoa tätä, kun tuomio aikaisemmin oli niin musertava. En ole vielä uskaltanut soittaa mihinkään, kun pelottaa keskenmeno.\nToivon sydämeni pohjasta, että Surenkorento saatte pian ne 2 viivaa testiin ja kaikki menisi hyvin! Samaa toivon jokaiselle lapsettomuudesta kärsivälle <3\n2.3.2015, 21:17 #6673\nTäällä 32-v. tuore palstalainen. Eka inssikierros juuri menossa. Ehkäisy jätetty pois 2,5 vuotta sitten eikä yhtään raskaustestiä ole tarvinnut tehdä, kun menkat aina alkaneet lähes päivälleen ajallaan. Diagnoosina selittämätön lapsettomuus. Huomenna toka ultra tässä kierrossa ja katsotaan, osuukohan ovulaatio just viikonlopulle eikä päästä edes inssiä tekemään tässä kierrossa.\nRaskasta, masentavaa ja ahdistavaa, mutta ”onneksi” on kohtalotovereita!\n3.3.2015, 09:44 #6677\nMoi Pipu, tervetuloa joukkoon tummaan tai kummaan!\nSe on jännä juttu, miten tällaista ei toivo kenellekään, mutta sitten on jotenkin lohdullista, ettei me ettekä tekään tämän kanssa ole yksin!\nTintti älä stressaa nyt suotta, eihän tuomio sinua koskenut, eikö se ollut miehesi näytteestä? Minä tulen varmaankin stressaamaan, jos kyse on minulla ollut limakalvon takia siitä, ettei alkio ole tahtonut kiinnittyä tm. Jos nyt saan koskaan aihetta stressata.\nMeillä on nyt kp12. IUI vol.2 torstaina. Femaria kp3-7, Menopur kp 8-11, Pregnyl vuorossa tänään. Eilisessä uä:ssä limis 8mm ja oikealta johtofollikkeli 16mm, vasemmalta tulossa ollut 10mm ei ehdi millään.\nVertailun vuoksi viime kierrossa Femar kp4-8, Menopur kp 11-12, Pregnyl kp13, IUI kp15 – limis 8mm ja vasemmalta tullut johtofollikkeli 19mm.\nOlemme siis taas toiveikkaita 🙂\nJa olen onnellinen tästä palstasta. Kiitos, että olette olemassa, oi kohtalotoverittaret <3\n3.3.2015, 16:34 #6684\nSurenkorento, teidän tapauksessanne lohdullista on se, että yritystä on takana ”vasta” puolitoista vuotta. Toivoa on!\nMeillä tosiaan lapsitoive ollut jo kaksi ja puoli vuotta. Kuukausi sitten lääkärikäynnillä lääkäri totesi, että silloin kun yritystä on takana kolme vuotta, luomuraskauden alkamisen todennäköisyys on enää todella pieni. Aika masentavaa kuultavaa. Kun siitä seksistä on jo muutenkin mennyt ilo ja spontaanius, niin eipä tuon kommentin jälkeen ainakaan enempää tee mieli. 🙁\nMuutenkin itselleni tuli jonkinlainen henkinen romahdus viime viikolla, kun hoidot todella alkoivat. Olin tosi itkuinen ja ahdistunut. Tänään sain onneksi lääkäriltä lähetteen keskustelemaan sairaanhoitajan kanssa omista tuntemuksista.\nTänään ultrassa (kp 10) kaikki ilmeisesti näytti siltä miltä pitikin. Follikkelien koosta ei ollut tällä kertaa puhetta, ja noissa tilanteissa aina itse unohtaa kysyä lisätietoja. Minun ovuloimisesta ei taida olla vieläkään varmuutta, kun olen kotitestejä kokeillut vain yhdessä kierrossa ja silloin en saanut ovis-plussaa ollenkaan enkä sitten käynyt määrätyssä verikokeessakaan tarkistamassa, olenko ovuloinut. Mutta menkat kuitenkin säännölliset eli luulis, että siellä jotain tapahtuu. Tässä kierrossa käyn ottamassa verikokeen ovulaation varmistamiseksi, mutta kai sen nyt ainakin luulisi tapahtuvan, kun otetaan irrotuspiikki käyttöön.\nInseminaatio olisi osunut tässä kierrossa juuri ensi viikonlopulle eli kotihommiksi olis mennyt. Lääkäriajan lopussa, kun itkien kyselin keskusteluapua, niin en tiedä, kuinka siitä lääkäri veti johtopäätöksen, että voidaan se inssi tehdä sittenkin jo perjantaina. Nyt täytyy vaan sumplia työt jotenkin perjantain osalta….\nOlen nyt kiertopäivästä 3 pistellyt pienen annoksen Gonal-F:ää. Vielä tänään ja huomenna Gonal-F-piikki. Torstaina Ovitrelle-irrotuspiikki ja perjantaina inssi. Jännittää!\nOletko muuten lukenut lapsettomuutta käsittelevää kirjallisuutta? Voisin vinkata pari hyvää teosta: Ei kenenkään äiti ja Ihmeet tapahtuvat muille. Rankkoja tarinoita, mutta hyvää vertaistukea kirjallisessa muodossa.\nVoimia & jaksamista!\n4.3.2015, 12:59 #6703\nkuinka monta kertaa tässä esimerkiksi viimeisen puolen vuoden aikana olenkin jo miettinyt, että olenko huolehtinut ehkäisystä aina aivan turhaan, tai mitä jos emme mieheni kanssa olisi tapaamisesta lähtien ehkäisseet raskautta, niin olisiko meillä nyt taapero.\nKun nelisen vuotta sitten aloitin e-pillerit vuosien tauon jälkeen, minut käsiteltiin uutena aloittajana ja siksi samalla minut myös ultrattiin. Tuolloin kaikki näytti olevan kunnossa, eikä munasarjojen koossa ollut mitään huomauttamista. Ei ehkä siis ihme, että olen miettinyt syksystä lähtien, että olisiko meillä ollut mahdollisuudet vielä suhteemme alkuaikoina.\nEnsimmäinen yksityisen puolen gyne, jolla kävin talvella jatkotutkimuksissa, töksäytti, että ”parikymppisenä sulla ei olis varmaan ollut mitään vaikeuksia tulla raskaaksi”. Niin, myöhästyinkö tuosta junasta? Sitä selvitellään nyt.\nAmmattilaisten ohjeistukset tai sanomiset ovat omiaan viemään fiilikset kyllä ihan kaikesta. Tuttu juttu, Pipu, meillekin. Meillä oli luomuyrityksiä käytännössä joka kierrossa aina siinä kierron keskivaiheilla limaisten päivien ympärillä, spontaanisti ja siitä sen itsensä ilosta, useita. Sitten omalääkäri ”määräsi” yrityksiä jokaiselle kierron viikolle ainakin kerran, ”koska se ovulaatio voi kuitenkin tapahtua milloin tahansa”. Siis jos kiertoni on aina 28pv ja limapäivät on siinä puolivälissä, niin millä ihmeen mahdollisuudella ovuloisin kierron ensimmäisellä tai viimeisellä viikolla, ihan oikeasti?\nLapsettomuuspolin lääkäri vähän ihmetteli ensimmäisellä tapaamiskerrallamme, että miten omalääkäri on voinut ohjeistaa noin, kun minulla ei ole edes epäsäännöllinen kierto.\nJa itkuinen minäkin olin. Tuntui jotenkin kamalan ahdistavalta puhua yksityisistä asioista jonkun muun kuin oman mieheni kanssa. Tunsin itseni niin vajavaiseksi naiseksi ja vaimoksi, kun kerran miehen näytteestä ei ollut löytynyt mitään vikaa. Olen kokenut olevani pettymys omia lapsia toivovalle miehelleni. Entä jos raskaantuminen onkin nyt vaikeaa vain siksi, että vuosia sitten en missään nimessä halunnut äidiksi? Entä jos ne toiveet toteutuvatkin nyt?\nLueskelen lähinnä netistä tai katson tv:stä jotain vauva-aiheisia juttuja, mutta oikeisiin kirjoihin en ole vielä koskenut. Olisiko se sitten jo liian konkreettinen tuska? Olenko jo luovuttanut, jos ostan ja luen oikean kirjan aiheesta? Kiitos kirjallisuusvinkeistä, ehkä niidenkin aika on pian.\nVoimia Pipu tähän ensimmäiseen inssiin 🙂\n5.3.2015, 12:04 #6728\nLimis oli tänään ihailtavasti yli 9mm, ovislima oli taas kauniin kirkasta ja follikkeli 21mm. Olosuhteet tänään siis paremmat kuin ensimmäisessä inssissä. Siittiöistä tällä kertaa A+B-valioyksilöistä 95% liikkuivat, eli melkoisen priimaa kamaa tarjottu munasolulle.\nAnd then we wait. Again.\n5.3.2015, 16:24 #6731\nHienoa, että olosuhteet näyttivät optimaalisilta! Asettaa tietysti odotukset korkealle ja sit JOS käy huonosti, niin alas tullaan kovaa ja korkealta. Saapa nähdä, miten meillä huomenna menee… Tänään pitäis pistää irrotuspiikki. Ohjeet sen suhteen oli vähän epämääräiset ”pistä vaikka samaan aikaan kuin olet toistakin lääkettä pistänyt”. Silloin piikin ja inssin väli olisi 20 h. Irrotuspiikkinä Ovitrelle. Toivottavasti se toimii niin kuin pitää eikä pääse munis karkaamaan. Mulla nimittäin lyhyt kierto, n. 25 päivää. Siitä päätellen ovulaatio voisi ihan hyvin tapahtua tässä kp 12 paikkeilla luonnollisestikin. Ei kai tuo Gonal-F mitenkään pidä sitä munasolua paikallaan vaan pelkästään kasvattaa..? Eilen tein jo ovis-testin paniikissa, kun tuntui kummaa vatsakipua. Testi näytti negaa, mut toisaalta en oo plussia nähnyt ne harvat kerrat kun oon testannut.\nÄlä nyt itseäs syyttele ainakaan niistä ostamistasi vauvanvaatteista! 😀 Ja muutenkin, nyt turhat murehtimiset pitää yrittää unohtaa, itse kunkin, ja yrittää vain olla stressaamatta. Saitko muuten jotain keltarauhashormonia tms. (onks se joku Lugesteron vai mikä) tukemaan kiinnittymistä?\nPeukut pystyssä meille molemmille!\n5.3.2015, 17:22 #6732\nMinulla tuo klo 21 pistosaika oli ohjeistettu erikseen sekä Menopuria että Pregnyliä varten. Pregnyl-irrotuspiikin ja inssin välissä on tasan 38h, eli irrottelen ”toissailtana” mennessäni aamupäivällä sitten hedelmöitettäväksi. Tässä kierrossa inssi oli kp14, kun se ensimmäisessä oli kp15. Tosin, tässä kierrossa kaikki tukihormonihoito ehdittiin alottaa aikaisemmin, joten siinä voi olla syy. Ja päivää aiemmin inssi, mutta olosuhteet olivat silti paremmat.\nEn ole saanut mitään tukihormonia sitten inssin jälkiajoille, eli inssin jälkeen sitten vain odotellaan pari viikkoa testipäivään asti. Kieltämättä nyt on taas niitä toiveita ladattu tähän kiertoon, vaikka pitäis yrittää vaan rentoutua ja antaa ajan kulua.\nMinulle lääkäri tänään juuri sanoi (todettuaan, ettei ovulaatiota ollut vielä tapahtunut), että on kuitenkin parempi, että siittiöt pistetään hollille vähän ennen ovulaatiota – Siittiöt elävät jopa viisi päivää, mutta munasolu ei odottele ketään. Näillä sanoin hän siis minulle puhui 😀 Vatsaontelossa ei siis ollut vielä nestettä eikä follikkeli ollut alkanut lyhistyä.\nYhtäkään ovistestiä en ole koskaan tehnyt. Kai luotan nyt vain siihen, että se tapahtuu.\nEipä se munasolu siis tosiaankaan jää odottelemaan mitään, mutta en tiedä miten Gonal-F noin muuten toimii. Minulla kypsytystä kun on hoitanut tuo Femar.\nHyvää inssiä sinulle Pipu, kerro sitten kuulumisia 🙂\n6.3.2015, 16:54 #6739\nNo niin, eka (ja toivon mukaan vika!) inssi takana. Hyvin meni. Siittiöitä oli oikein hyvä määrä ja liikkuvuuskin hyvä (85 %). Ovulaatio oli pian tulossa ja folli hyvän kokoinen. Kohdun limakalvo oli ”kaunis”. Eli nyt ollaan melkein samassa jamassa, paitsi sä olet päivän ”edellä”.\nJännää, jännää! En tiennyt, että näissä inseminaatioissa/ovulaation induktioissa pidetään välikierto hoidon jälkeen. Onko se ihan yleinen käytäntö? Olin aatellut, että jos tää ei nyt onnistu, niin sit heti vaan toinen yritys putkeen.\nNyt pitää koittaa rentoutua ja viikonlopuksi lääkäri määräsi vielä seksiä 😀\nToivotaan, että molemmilla menisi hyvin – vaikka todennäköisyydet siihen kyllä taitaa olla aika pienet, mutta tapahtuuhan niitä ihmeitä joskus! 🙂\n6.3.2015, 23:40 #6744\nPäivän edellä näissä hommissa, mutta sinulla kun on lyhyempi kierto, niin taidat saada selvyyttä asiaan pikemmin kuin minä 🙂 Minullahan on tässä edelleenkin kaksi viikkoa testipäivään.\nMeille inseminaatiot tehdään peräkkäisissä kierroissa, eikä mistään välikierroista ole ollut puhettakaan. Ja vielä niin, että ennen IVF:ää ehditään tehdä juuri kolme inseminaatiota – helmi-, maalis- ja huhtikuun alkupuolella ja IVF on pläänätty toukokuun loppupuolelle. Eli ei mitään taukoja edes IUI/IVF välissä. Minua jännittää se IVF kaiken tällä foorumilla lukemani perusteella ja kovasti toivon, että inssit riittäisivät.\nNe on ne 20% mahdollisuudet meillä molemmilla!\nVoi Pipu, tsemppiä meille 🙂\n8.3.2015, 16:14 #6760\nVoisikohan olla myös iästä riippuvaa tuo etenemisnopeus jonossa? Olisi kiva tietää, missä kaupungissa olet hoidoissa, mutta ymmärrän, jos et sitä täällä julkisella foorumilla halua paljastaa. 🙂\nMun kaverille oli lääkäri sanonut inssin yhteydessä, että ei tarvitse mitään ruoka-aineita vältellä ennen kuin näkee testissä plussan. Ja viiniäkin sai tuon lääkärin mukaan ottaa kohtuudella, lasin tai pari ruoan kanssa. Ohjeet tuntuu vaihtelevan paljon lääkäristä riippuen. Tietysti, varovaisuudesta ei varmasti ole haittaa, varsinkaan jos se ei vaikuta omaan elämästä nauttimiseen.\nNyt kyllä tuntuu, että päivät matelee… En malttais odottaa kahden viikon kulumista! Toisaalta nyt saa elellä onneksi näissä positiivissa, odottavissa fiiliksissä. Käskinkin jo miestä nauttimaan mun hyväntuulisuudesta nyt, koska parin viikon päästä voin taas olla masennuksen syövereissä. 😛\nPositiivisia tunnelmia sullekin, Surenkorento!\n9.3.2015, 13:47 #6766\nYliopistollisessa keskussairaalassa ollaan hoidoissa Hormoni- ja lapsettomuuspolilla, mutta yritän pysytellä tässä asiassa mahdollisimman anonyyminä, kun asia on jotenkin liian kipeä vieläkin.\nToki se, että epäiltiin toisen munasarjan lopettaneen tuotantonsa ja olen kuitenkin jo 35-vuotias, saattoi vaikuttaa jotain, mutta toisaalta oli myös puhetta, ettei tällä poliklinikalla jonot ole tuota pidempiä muutenkaan. Eli sitten kun testeissä selvisi, että munasarjojen kapasiteetti on ihan normaalilla tasolla, niin IVF-ajankohta vain siirrettiin seuraavaan sopivaan hetkeen sillä tyylillä, että laskettiin, mihin kohtaan se kolmas IUI tulee.\nEnää 11 yötä testiaamuun.. 🙂\n11.3.2015, 15:22 #6810\nKylläpäs aika matelee! Kauhulla jo odotan ensi viikkoa, kun olen 99 % varma, että menkat alkaa aivan normaalisti. Vaikka tietysti toivon, että ei, mutta tuntuisihan se suoranaiselta ihmeeltä, jos nyt olis tärpännyt.\nEn tiedä, miten kestän ne välikierrot odottaa. Tuntuu jo etukäteen maailman turhauttavimmalta. Mietin, että olisikohan mahdollista mennä yksityiselle tekemään inssit julkisen puolen välikiertojen aikana. Mitenhän siihen suhtauduttais? Ja pääsisiköhän yksityisellä suoraan hoitoon lyhyelläkin varoitusajalla? Tuntuu, että pitäisi olla joku toimintasuunnitelma jatkon osalta niin, että tuntuisi, että asiat eivät junnaa paikallaan vaan edistystä tapahtuu.\nTämmöisiä ajatuksia pyörii päässä tänään…\nMites siellä piinailut sujuu?\n11.3.2015, 22:29 #6817\nViikko on ollut todella pitkä, ja vielä toinenkin pitäisi jaksaa. Onnistuin tässä jo pari päivää olemaan ihan jopa ajattelematta asiaa, mutta sitten tuli joku alavatsanipistys ja mietin, että onkohan alkio kiinnittymässä vai onko vaan ilmakupla jossain matkalla. Ole tässä nyt sitten stressaamatta, nii!\nOletko kysynyt nyt vielä erikseen, että eikö hoitoja ole mahdollista toteuttaa peräkkäisissä kierroissa, ja jos ei, niin miksi? Vai selitettiinkö tämä alunperinkin jollain tavalla? Kun en tiedä, mikä ero meidän kummankin lääkkeissä on, mutta omalla lääkitykselläni ei ainakaan tarvita niitä välikiertoja. Onko kyse siis lääkkeistä riippuva juttu, joku paikkakunnan käytäntö, resurssipula, mikä?\nJos sinun on pakko turvautua yksityiseen, ettei välikiertoja tarvitse pitää, niin sitä soittoa varmaan kannattaisi tehdä jo nyt etukäteen, siltä varaa, että tarve tulee?\nYhdeksän yötä pitäisi vielä tapailla tyynyä, ennen kuin testiaamu koittaa.\nEikä tää aika kulu millään. Täällä sitä omien ajatusten kanssa vaan painitaan.\n12.3.2015, 19:31 #6823\nMäkin olen tietysti lueskellut kaiken maailman keskustelupalstoja taas. Olo on kyllä niin tavallinen kuin olla voi, eli ei mitään erityisiä tuntemuksia.\nTaidanpa yrittää huomenna soittaa ja kysyä ensinnäkin syytä, miksei hoitoja voi tehdä peräkkäisissä kierroissa. Selvitän myös, miten julkisen puolen hoitoihin vaikuttaisi, jos kävisin välikierrossa yksityisellä. Luulen, että kyse on resursseista ja toi on jonkinlainen säästökeino. Ainahan sattuu niitä ”tulin raskaaksi hoitojen välissä”-tapauksia, niin ehkäpä ajattelevat välikierroilla saavansa pudotettua osan potilaista pois hoitojonosta. Tai sitten porukka ne laskee sen varaan, että porukka kyllästyy odottamaan ja lähtee yksityiselle. Säästöä syntyy siinäkin ja jonot lyhenee. Tuollaisia oon onnistunut järkeilemään täällä odottelun lomassa 😛 En usko, että olis lääkkeistä johtuva, mutta selvitän asian.\nMenen muuten huomenna verikokeeseen (viikko inssistä). Ilmeisesti katsotaan keltarauhashormonin taso. Ainakin saan jotain uutta tietoa tässäkin kierrossa, jos nyt ei muuta jää käteen. Mutta toivotaan, että plussia näkyisi testeissä ensi viikolla! 🙂\n16.3.2015, 21:37 #6860\nMitäs Pipulle kuuluu tänään? Onko testiaamu edessä? Mitään tuntemuksia? Vastasivatko mitään järkeenkäypää kysyessäsi hoitoväleistä?\nMinulle ei ole edes ehdotettu keltarauhashormonitestiä. En tiennytkään, että sellainen voisi kuulua ohjelmaan 🙂\nPelkään, että tästä tulee kolmas kierto, kun minulla on selkeitä raskausoireita vain siksi, että toivon raskautta niin kovasti. Viikko inssistä ja rinnat alkoivat aristaa, ehkä vain kuvittelen niiden olevan turvoksissakin. Aivan tolkuton väsymys myös päivästä toiseen, aamusta iltaan. Ja jotain ihan kammottavaa tänä aamuna – mieleni teki liptonin keltaista. Se on ehkä surkeinta teetä ikinä.\nEnää neljä yötä testiin.\n17.3.2015, 09:28 #6864\nTäälläkin kuviteltuja raskausoireita – kiva, että tässä tulee kaiken muun lisäksi vielä luulosairaaksi! Rinnat vähän (hyvin vähän!) kipeät, valkovuotoa, väsymystä (sitä on kyllä muutenkin!), outoja nipistelyjä vatsassa. Hahah, mutta ei sentään Liptonin keltaista ole tehnyt mieli! 😀 Menkkojen odotan alkavan huomenna tai viimeistään ylihuomenna. Jos ei niitä näy, niin testin teen aikaisintaan perjantaina. Eli on tässä vielä jännitettävää! Meillä on sit sama testiaamu! Vaikka veikkaan kyllä, että täällä saatetaan saada huonoja uutisia jo sitä ennen… :/\nSanoin miehellekin, että yrittäis eläytyä tähän mun jännitykseen. Se ihmetteli, että kyllähän häntä jännittää ihan yhtä paljon. Käskin lisäämään siihen jatkuvan oman kehon tarkkailun ja kaikkien pientenkin tuntemusten ihmettelyn ja googlaamisen ja sitten vielä jännittämään jokaista vessakäyntiä. 😀\nNyt vasta soitin klinikalle. Soittavat sieltä takaisin, toivottavasti tänään vielä. Siellä on ärsyttävä takaisinsoittopalvelu, eli yhdellä puhelulla ja jonotuksella ei edes vielä saa mitään vastauksia. En viitsinyt soittaa aiemmin, kun aattelin, että jospa saisin samalla kertaa sen progesteroniverikokeen tuloksen. Ja toisaalta nyt tuli olo, että ihan sama, vaikka tässä yksi välikierto tulisikin! Voisin sitten seuraavan julkisen puolen hoitokierron jälkeen mennä yksityiselle, jos niikseen tulee.\nKärsivällisyyttä ja optimistisuutta sulle, Surenkorento! Laitellaan heti päivitystä, kun jotain selviää 🙂\n17.3.2015, 16:04 #6876\nOlin osittain oikeassa noiden välikiertopäättelyjeni suhteen. Tosiaan sanottiin suoraan, että se on osaksi resurssikysymys, mutta korostettiin välikiertojen olevan ”hyödyllisiä” ja tavallaan hoitokiertoja myös, koska hormonin vaikutus ei katoa kehosta hetkessä. Eli mun tapauksessa kun kuitenkin follikkeleja kehittyy jne. niin edellisessä kierrossa otettu ”hormoniboosti” vaikuttaa vielä seuraavaankin kiertoon. Ja raskauden alkaminen välikierroissa kuulemma ei ole mitenkään poikkeuksellista. Progesteroniverikokeen tulos ei ollut vielä saapunut. Lääkäri soittaa mulle ens viikolla eli silloin sitten suunnitellaan seuraavan kierron hoito progesteronitaso huomioonottaen.\nPäätin nyt, että yksi välikierto tässä mennään ja sitten seuraavan kierron hoitojen yhteydessä kyselen mahdollisuudesta mennä yksityiselle yhteen inssiin. Pääsisi sitten IVF-jonoon edes vähän nopeammin!\nAikamoista spekulointia, kun ei oo tämänkään kierron lopputulos vielä selvillä, mutta ihan pakko olla varasuunnitelma mietittynä, että osaa asennoitua tulevaan, kävi miten kävi.\n17.3.2015, 16:24 #6877\nMinulla kehittyi useita follikkeleita ekassa hoitokierrossa, tässä tokassa kaksi. Ekassa kaikki boostaus jäi vähän myöhemmälle ja lyhyemmäksi, ja sitä lisättiinkin tokaan. Enpä ollut tietoinen edes siitä, että hormoniboosti vaikuttaisi seuraavaankin kiertoon! Ehkä minulle tällaisia ei ole kerrottu erilaisen hoitokäytännön vuoksi, tiedä häntä.\nNyt alan tässä jo miettiä, että olisiko pitänyt ostaa sellainen early-raskaustesti, kun tuntuu että perjantaihin on ainakin sata vuotta aikaa =D Mutta ei, pysyn nyt kovana.\nKunpa saisinkin soitella polille, että ei tarvita enää kolmatta inssiä.. Oivoi, vielä kolme yötä pitää jännittää.\nTehdäänkö testit synkassa? =D Minä teen sen tosin jo ennen aamukuutta.\n17.3.2015, 21:25 #6883\nVähän skeptisesti mäkin kyllä suhtaudun tohon hormoniboostiin ja sen säilymiseen kropassa, mutta onpahan joku positiivinen näkökulma tuohon välikiertoon, jos sellainen pitää ”kärsiä”.\nTodellakin tuntuu, että perjantai ei tuu koskaan ja näitä jännitysmomentteja mahtuu tähän vielä ihan liian monta ennen sitä… JOS tässä perjantaihin asti mennään, niin teen testin aamulla kasin aikaan. Mutta päivitä sä ihmeessä sun tulos tänne heti aamulla, niin mäkin laitan omani saman tien! Ääääh, vaan niin pahoin pelkään, että joudun kirjoitella tänne ikäviä uutisia jo ennen sitä. Tää on niin rasittavaa jossittelua ja vatvomista. Päässä kiertää suurinpiirtein kaksi ajatusta: 1) Miksi tämä nyt onnistuisi, kun onnistumisprosentit on niin pienet? ja 2) Mutta ainahan tämä joillakin onnistuu ja on mahdollista, että tämä onnistuu just meillä. Ja tota samaa uudestaan ja uudestaan ja uudestaan ja uudestaan… Vielä pari päivää! 😛\nTätä vastausta muokkasi 7 vuotta, 3 kuukautta sitten Pipu.\n17.3.2015, 21:53 #6885\nMitä lähempänä h-hetkeä ollaan, sitä varmempi olen, että oireet ovat vain hormoniboostauksen aiheuttamia pms-oireita, joita minulla ei ole koskaan aiemmin ollut.\nNimenomaan, kun onnistumisprosentti on kuitenkin niin pieni, niin miksi se meillä onnistuisi juuri tällä kerralla..? Toisaalta, miksipä ei?\nOnneksi tämä väsymys tuo huomisen nopeammin ja aamulla on taas yksi jännitysyö vähemmän.\n18.3.2015, 11:25 #6887\nNo ei tarvitse odotella ylihuomista testipäivää.\nTänään piti olla kp27 ja siitä tulikin kp1.\nMieli maassa ja leuka rinnassa kohti uusia pettymyksiä.\n18.3.2015, 16:38 #6889\nEikä, tosi kurjaa! 🙁 Eipä tosta tilanteesta oikein keksi mitään positiivista, ei vaikka kuinka yrittäisi. Tai no sen, että onneksi sulla ei ole sentään välikiertoja, vaan pääset heti uuteen yritykseen, mutta ei se silti mitenkään tämän hetkistä pettymystä poista.\nMä edelleen jännitän, nyt siis kp 25 ja yleensä kierto kestää 25-27 päivää. Maha vähän kipeänä, jotenkin oudosti juilii vasemmalta puolelta. Mutta nyt en tietty kuollaksenikaan pysty muistamaan, onko mulla normaalisti ennen menkkoja mahakipuja. Luultavasti. Pitäis varmaan alkaa pitämään jotain päiväkirjaa eri kierronpäivien tuntemuksista, niin vois myöhemmin tarkistaa ja verrata.\n19.3.2015, 13:31 #6899\nOnhan tässä tavallaan sellainen lohtu, että pettymys on kp1:n suurin juttu ja kp3 alkaa jo seuraava hoitokierto. Ajattelin kuitenkin kaikesta turhuudesta huolimatta tehdä huomenna aamusta testin, koska hoitaja puhelimessa muistutti, ettei Femaria saa missään nimessä ottaa, jos on raskaana, ja huomenna se Femar-kuuri sitten taas alkaa.\nItsellä tämä alkukierto on ollut ihan samanlainen kuin viimeksi, joten en usko raskauden mahdollisuuteen, mutta ei tämä talous yhdestä turhasta raskaustestistä sentään vielä kaadu :). Sitä yksinäistä viivaa ei vain huvittaisi katsella ollenkaan.\nJoko Pipu sinulla on (ilo)uutisia kerrottavana?\n19.3.2015, 18:02 #6902\nKp 26 = kp 1. 🙁 Muutaman päivän jatkuneet vatsakivut ja päänsärky olivat siis luultavasti vain lääkkeiden aiheuttamia PMS-oireita, niinkuin säkin omista oireistasi epäilit.\nTodella turhauttavaa varmaan tehdä raskaustestiä tossa tilanteessa :/ Mutta ihanaa, että sä pääset ilman mitään taukoja heti seuraavaan hoitokiertoon! Pakko myöntää, että oon vähän kateellinen, mutta ei auta muu kuin koittaa miettiä muita juttuja nyt kuukauden ajan. Vaikka tiedän, että eihän se tuu onnistumaan 😛\n20.3.2015, 15:36 #6910\nJäipäs tyhmästi tohon edellisen viestin loppuun tollainen iloinen hymiö. Alkoi oikein ärsyttää. Mieli on nimittäin tosi maassa. Eilen illalla itketti nukkumaan mennessä, mutta muuten olo jotenkin turta. On tää kyllä masentavaa. Sain sen keskusteluajan vihdoin varattua KUUKAUDEN päähän! 🙁\nEi vaan jaksaisi tätä enää yhtään. Mutta kun vaihtoehtoja ei ole. Miksi, miksi, miksi meidän pitää joutua tällaista käymään läpi!?!? 🙁\nAnteeksi kauhea valitus.\nPaljon tsemppiä uuteen hoitokiertoosi, Surenkorento!\n20.3.2015, 19:29 #6912\nMoi samoja kokeneet!\nOlen lueskellut tätä foorumia ja muita nettikirjoituksia tietojen ja toisten kokemusten etsimiseksi aktiivisemmin pitkin alkuvuotta. Nyt sain ensimmäistä kertaa itse ryhdyttyä kirjoittamaan. Kiitos kuitenkin kirjoituksistanne jo tähän mennessä, ne ovat lohduttaneet ja olen myötäelänyt omassa mielessäni toisten samankaltaisissa kokemuksissa.\nEilen oli 3. IUI. Eka oli tammikuussa ja toka helmikuussa eli koko alkuvuosi on nyt menty näissä hoitokuvioissa ja kaikessa siihen liittyvässä psyykkisessä ja fyysisessä myllerryksessä.\nSen verran tilanteestamme, että ikää on jo, toivottavasti ei nyt sitten aivan liikaa. Minä pian 39 ja mies n. 10 v. enemmän. Joo-o, kummankaan ikä ei tätä kaikkea nyt helpota, mutta yritetään nyt kuitenkin vielä. Jos toivottua lopputulosta ei tule, niin toivottavasti joskus kykenee ajattelemaan, että tuli nyt kuitenkin yritettyä, ellei sitten katkeroidu pahasti ja syyttele itseäänkin siitä, ettemme nuorempina hoitoihin selviytyneet. Ennen hoitoja 7 v. (!!!!!) yritystä tuloksetta, ei yhtään ainutta plussaa koskaan 🙁 2 v. sitten meillä oli jo eka lähete tutkimuksiin, mutta ekoissa labroissa kävi mulla ilmi kilpirauhasen vajaatoiminta, mikä nyt sitten varmaan yksi selittävä tekijä on ollut ja sitten meni aikaa työterveyshuollon enemmän tai vähemmän ymmärtämättömien lääkäreiden kanssa, ennen kuin vasta viime syksynä TSH saatiin sellaiselle tasolle (1-2), mikä hoidoissa pitäisi olla. Mies myös tarvitsi vielä lisäaikaa ennen hoitojen aloittamista, mikä koetteli omaa kärsivällisyyttä!!!!\nNo, kaikkien näiden vuosien jälkeen nyt sitten ollaan kuitenkin tässä tilantessa ja onneksi nyt ihan yksissä tuumin. Tutkimuksissa selvisi yhtenä selvittävä tekijänä miehellä MAR+, mutta toivoakin annettiin, että näytteen käsittelyllä siihen liittyviin asioihin pystytään vaikuttamaan hyvinkin. Eka IUI tehtiin ihan omaan kiertoon ja silloin oli aika pyörällä päästään kaikesta. Menkkojen täsmällinen alkaminen oli toki pettymys ja turhauttavaa oli tehdä pkl:n vaatima raskaustesti 🙁 Sit heti toiseen kiertoon seuraava ja tässä oli Menopur-pistokset ja Lugesteron tukena. Jotenkin toivoa virisi enemmän, kun oli nyt tätä lääkitystäkin tukena. Nega taas heti, Luget ehkä parilla päivällä vuotoa viivästytti…\nNyt tässä kolmannessa oli sit heti kierron 2. päivästä Letrozol, sitten taas Menopur ja tänään aloitan Luget tähän vaiheeseen. Pregnyliä en ole tarvinnut pistää (vaikka se jääkaapissa onkin tokasta kerrasta jo varuilta ollut), koska ovulaatiotesti on näyttänyt plussaa (digitesti sitä hymynaamaansa) ja pkl:lta on ohjeistettu, ettei sitä pistetä, jos oma ovulaatio tulee.\nNyt sitten 3. kerran odotellaan eli pari viikkoa pitäisi taas jaksaa tätä vaihetta. Kyllä sitä toivoo onnistumista, mutta samalla on niin tietoinen siitä, ettei onnistumistodennäköisyydet mitään huimia ole. Päällimmäisenä tunteena on aikamoinen väsymys. Onhan tämä ollut rankkaa ja sitten tämän kaiken keskellä yrittää ikään kuin normaalisti olla töissä, jaksaa muita ihmisiä, kestää raskaana olevien näkemiset jumpassa, kaupassa, joka paikassa. Vain muutama ystävä tietää tilanteen, ei tästä halua, eikä voi puhua. Onneksi viikon kuluttua on lomaviikko ja saa edes töistä huokaista. Tuolla viikollahan sitten taas selviää, miten tässä 3. yrityksessä kävi. Ollaan tuolloin myös reissussa kahdestaan rauhallisessa paikassa, niin saapahan vähän vaihtelua arkiympyröihin ja mahdollisen pettymyksen kanssa ei tarvitse yrittää sinnitellä töissä ns. normaalina tai minkälaisena sitä nyt tässä tilanteessa pystyy olemaan.\nVälillä haluaisi tietää pkl:n kaavailuista jatkohoidon suhteen, mutta tokassakin siellä lähinnä sanottiin, että katsotaan nyt ensin tämä hoito… Nyt eilen sain sen verran selville, että JOS vuoto alkaa pääsiäispyhien aikana, niin voin TAAS aloittaa Letrozolen kp 2. Lääkäri visioi, että voidaan tehdä vielä 4. ja 5. IUI tähän keväälle ja jos näistä ei tulosta, niin sitten kesätauon jälkeen IVF. On tämä kyllä melkoista elämänvaihetta!\nTällainen epäselvä vuodatus nyt alkuun tässä tuli.\nVoimia, toivosta kiinnipitämistä ja kevään valoisia hetkiä näihin uuvuttaviin vaiheisiin teille toisille haluan paljon toivottaa!!! Koitetaan jaksaa ja yritetään pitää itsestämme huolta tämän kaiken keskellä 🙂\n22.3.2015, 15:55 #6937\nKiitos paljon Surenkorento tsempistä ja muutenkin kommenteistasi <3\nJoo, kovasti käytännöt vaihtelevat. Kai ne kaikesta huolimatta näkee meillä onnistumismahdollisuuksia IUI:n suhteen… Kun vihdoin pkl:lle päästiin, niin sinänsä nyt peräkkäisiin kiertoihin tässä heti on näitä yrityksiä tehty, missä varmastikin tämä ikäkin on vaikuttamassa. Itsestä tuo suunnitelma kuulostaa nyt kuitenkin sellaiselle, minkä mukaan on ihan ok edetä. Jos nämä kevään IUI:t ei tuota tulosta, niin kesätauko ennen IVF:ää tuntuu ainakin nyt ihan hyvältä. Saapahan kroppa ja mieli vähän hengähtää, jos nyt sitten pääkopan osalta onnistuu. Samalla kuitenkin toivoo, että tämä odotus nyt päätyisi ekaan plussaan. Tunnistan myös tuota pelkoa, että IVF:ssä paljastuisi munasoluistani jotakin tosi kurjaa 🙁\nSe tosiaan lohduttaa, että on toisiakin. Sekin tuo toivoa, kun lukee toisten onnistumisista, vaikka tietää, että omalla kohdalla sitä ei välttämättä koskaan pääse kokemaan, mutta toivoa toisten onnistumiset kuitenkin tuo, jospa mekin…\nVoimia kovasti meille kaikille 🙂\n22.3.2015, 16:03 #6938\nTervetuloa tähän toiveikkuuden ja epätoivon sävyttämään pieneen ryhmäämme, Hippu! Teillä onkin jo älyttömän pitkä yritys takana, huh! Mahtaa olla aika sekavat fiilikset nyt hoitojen aloituksen myötä, voisin kuvitella. Ja on varmasti koetellut kärsivällisyyttäsi miehen epäröinti hoitoihin lähtemisestä. Ihmettelen, miten kärsivällisyytesi on kestänyt. Meillä kun on nyt tuo välikierto menossa ja tuntuu, että jo yhden kuukauden odottelu koettelee mun kärsivällisyyttä ihan liikaa.\nIlmeisesti teillä on miehenkin näyte kuitenkin on kohtuullisen hyvä, kun insseillä mennään. Oletteko yksityisellä vai julkisella? Nuo ikärajat julkisen puolen hoidoissa vaihtelee kai kunnasta riippuen, niin siksi kyselen, että vieläkö pääsitte hyödyntämään kunnallisen puolen palveluita.\nSurenkorennolle hyvää hoitokiertoa! Ehdottomasti kannattaa kokeilla vaihteeksi käänteistä psykologiaa, kun kerran positiivinen ajattelu ei ole auttanut! 😀 Ja kiva, kun jaksat olla positiivinen mun suhteen. Kiva, että edes joku jaksaa ja pystyy, kun itse en siihen kykene. Aion kyllä pistää tuon viimeisen jääkaapissa lojuvan Gonal-F-annoksen ihan piruuttani, ettei jää käyttämättä. Sitä on siis yhden päivän annos jäljellä ja se pitää käyttää 28 vrk avaamisesta. Ei siitä voi haittaakaan olla. En tiedä, jaksanko metsästää ovista. Turhautti niin paljon siinä yhdessä kierrossa, kun yritin tikuttaa enkä onnistunut edes ovisplussaa löytämään.\nKävin tällä viikolla muuten vyöhyketerapiassa ekaa kertaa elämässäni. Terapeutilla oli kokemusta vyöhyketerapiasta lapsettomuuden hoidossa ja ajattelin, että jospa käynnistä saisi ainakin rentouttavan olon, jos ei muuta. Käynti oli ihan mukava kokemus ja varasin uudenkin ajan, mutta nyt olen alkanut miettiä, että onkohan se kuitenkin ihan rahan haaskausta. Jos sijoittaisin sen saman rahan psykologikäyntiin, niin hyötyisinkö enemmän? Uskon kyllä siihen, että koko kehon hyvinvointi on edellytys hedelmöittymiselle (tai no ei aina, esim. narkkareiden/alkoholistien kohdalla 🙁 ), mutta osa vyöhyketerapian hoitotavoista tuntui kyllä minusta aika humpuukilta. Esim. korviini laitettiin pieniä magneetteja, joiden piti antaa ollaa kaksi vuorokautta paikoillaan. En uskonut niiden vaikutukseen tippaakaan, mutta annoin niiden kuuliaisesti olla, koska ei niistä nyt haittaakaan voi olla. Kaiken lisäksi ei ne edes mun mielestä olleet magneettisia, kun irroittamisen jälkeen koitin saada niitä tarttumaan toisiinsa tai muihin metallipintoihin, niin ei ne mihinkään tarttuneet. Oonko vaan liian skeptinen? Ja kannattaako tuhlata rahojaan johonkin, mihin ei usko, kun kuitenkin sillä uskolla on niin suuri merkitys? Senhän todistaa esimerkiksi plasebo-lääkkeiden vaikuttavuus.\nTällaisia pohdintoja tällä kertaa… Mukavaa sunnuntaita!\n23.3.2015, 15:30 #6951\nHei kaikki, täällä myös yksi ”yli-ikäinen” yrittäjä 🙂 Meille tehtiin juuri ensimmäinen inseminaatio, jonka tuloksia tässä odotellaan. Kaikki merkit olivat lääkärin mielestä positiivisia ja toivottavasti myös taivaan merkit, koska se tehtiin auringonpimennyksen aikana 🙂 Testin saan tehdä ensimmäisenä pääsiäispäivänä, joten päivät varmasti jäisi mieleen, jos nyt natsaisi! Meillä on kolme vuotta yritystä takana, yksi kesken mennyt luomuraskaus ja reilu puoli vuotta hoitoja. Meillä lapsettomuus on selittämätöntä, mitään syytä lapsettomuuteen ei ole löytynyt kummastakaan.\nTäällä on ollut keskustelua siitä, minkälaisia hoitoja kuka missäkin saa. Käytännöt tuntuvat vaihtelevan todella paljon eri puolilla! Ikä on toki yksi hoitojen onnistumiseen vaikuttava tekijä, mutta se ei ole ainoa eikä siitä voi vetää suoria johtopäätäksiä odotettavissa olevasta hoitovasteesta. Munasarjat ikääntyvät ihmisillä eri tahtia, joka on pitkälti perimän säätelemää, niin epäreilua kuin se onkin. Siinä mielessä on turha vertailla toisen saamia hoitoja omiinsa, koska jokainen on yksilö. Loppujen lopuksi raskaaksihan voi tulla siihen asti, kun munasoluja irtoaa. Toisilla lapsitoive herää myöhemmin. Minusta kaikkien lapsitoiveet ovat yhtä arvokkaita iästä riippumatta.\nHippu, minusta on hienoa, että te saatte viisi inseminaatiota – toivoisin, että kaikki saisivat. Ihmiset tuntuvat usein ajattelevan, että mitä pikemmin päästään ivf-hoitoihin, sitä parempi, mutta ivf-hoitojen nopea tarjoaminen voi myös tarkoittaa sitä, että lääkäri ei näe onnistumisen mahdollisuuksia muilla keinoilla.\nIhanaa kevättä ja onnistumisia meille kaikille!\n23.3.2015, 20:47 #6959\nEvita, asiat on juurikin niinkuin sanoit jos toivoa on niin mitä kevyempi hoito sen parempi!! Kirjoitukseni ei ollut tarkoitus olla mollaava tai syyllistävä jtn kohtaan vaan päinvastoin! Olen pahoillani jos joku pahoitti mielen kirjoituksestani 🙁\nHippu ihanan positiivista tekstiä!! Toivotaan että onnistutte ilman tuota ivf/icsi rumbaa!!!\n26.3.2015, 17:13 #7008\nTotta tuo kustannuskysymys! Musta tuntuisi epäreilulta maksaa raskauden mahdollisuudesta niin paljon, varsinkin jos raskaus ei alkaisikaan. Pelkästään tutkimusten hintoja joskus laskeskelin, niin niihinkin olis mennyt helposti ainakin 500 euroa. En enää muista tarkkoja hintoja. Yhdelle inssille taas yksityisellä tulee hintaa n. 350-400 euroa ja tietysti vielä mahdolliset lääkkeet päälle. Siispä jos IVF:ään joutuisi, olisi tutkimuksiin ja hoitoihin helposti siinä vaiheessa saanut uppoamaan ainakin 1500 euroa. Tuntuisi kalliilta aloitusmaksulta niin epävarmasta lopputuloksesta. Tietenkään se ei sitten jälkeenpäin harmittaisi, jos hoidot onnistuisi, mutta on se mun mielestä silti jotenkin epäreilua kun ajattelee, että ”normaalisti” raskaaksi tuleminen ei maksa mitään.\nMutta siis, oma valintani on julkinen puoli ja silloin joudun kestämään myös siihen kuuluvat huonot puolet 🙂\nMä aattelinkin tossa edellisessä kierrossa, että en voi plussata, kun Surenkorento olisi silloin jäänyt tänne ihan yksin. 😀 Sulla on siis huomenna kp10 ja folliultra! Mun puolestani pitäis saada kuulla, miltä progesteroniarvo näytti kaksi viikkoa sitten loppukierrosta. Mä oikeastaan toivon, että siinä olis jotain häikkää. Saisi edes jonkun oikean ongelman, jota hoitaa.\n26.3.2015, 19:05 #7010\nSamaistuin muuten täysin tohon kaikkimulletännehetinyt-asenteeseen. Olen kanssa äärimmäisen kärsimätön luonne! Siksikin juuri nämä välikierrot turhauttaa… toisaalta nyt on ihan hyvä olo ja ihanaa, kun ei tarvitse stressailla lääkärikäynneistä yms.\n26.3.2015, 19:17 #7011\nMoikka! Minäkin mietin, mitä teille muille kuuluu näissä vaiheissanne, Pipulle välikierrossa, Surenkorennolle 3. inssin lähestyessä ja Evitalle odottelussa? Kiva oli kuulla kuulumisianne 🙂 Onneksi Pipulla mieliala on vähän parempi, hyvä niin! Surenkorennolle hyviä uutisia folliultraan ja tsemppiä inssiin valmistautumiseen!\nKiitos, että olette olemassa <3, vaikka tosiaan surullistakin, että tällainen asia meitä kaikkia yhdistää. Tuntuu niin helpottavalta, kun tänne voi kirjoittaa ja tietää, että te ymmärrätte.\nMulla on ollut nyt jotenkin rennompi olo tämän 3. piinailun kanssa. Ehkä sitä on vaan niin väsynyt tällä hetkellä vähän kaikkeen (mm. työhön, jospa ensi viikon loma toisi vähän helpotusta), ehkä on jotenkin jo tottunutkin tähän inssikuvioon ja sen eri vaiheisiin tai sitten voi olla jotenkin sellainen turtakin fiilis, ettei ole juuri nyt isoja tunnemyllerryksiä. Takaraivossa on sekin, ettei kyse ole nyt kuitenkaan mistään vihonviimeisestä yrityksestä, sekin asiaan varmasti vaikuttaa. Tietää, että tulee uusia inssejä ja tarvittaessa ne IVF:t. Sekin vaikuttaa varmaan mielessä, että mulla tuli tällä 3. inssikierrolla ovulaatio yllättävän aikaisin ja suhteessa follin kokoon epäilen, ettei sieltä mitään elinkelpoista munasolua ole voinut lähteä liikkeelle. Miehen näyte puolestaan oli tässä 3. parempi kuin tokassa, jotta joo, jospa sitten seuraavassa kaikki osuisi paremmin kohdilleen, JOS ei nyt tärppää. En siis kovin optimistinen ole tällä hetkellä, vaikka toki toivonkin onnistumista. Kehollisia tuntemuksia ei nyt ole pahemmin ollut, mitä nyt rinnat on jonkin verran arat (Luget sitä kai saa aikaan tai sit on jo pms), jotakin nipistelyjä oli alavatassa tässä joitakin päiviä sitten.\n27.3.2015, 18:58 #7015\nTänään oli kp10 ultra ja vasemmalta oli tulossa 13mm johtofollikkeli, limis oli 7.8mm ja kuulemma hieno kolmikerrosjuttu. Ja ettei kolmas inssi nyt sitten pääsisi olemaan mikään läpihuutojuttu, niin se toteutuu ensi keskiviikkona, eli aprillipäivänä ja laskennallisesti siitä syntyisi mikäs muukaan kuin ~jouluvauva =D\nKohtasin jo viidennen lääkärin näiden hoitojen aikana. Ei siis sinänsä tunnu niin henkilökohtaiselta hoidolta, mutta tämä ei minua toistaiseksi haittaa yhtään. Olen kiitollinen saamastani hoidosta julkisella puolella <3\n31.3.2015, 10:52 #7040\nTervetuloa Hiiruli joukkoomme ja kiva oli kuulla myös Evitasta 🙂\nKylläpä käytännöt vaihtelevat eri paikkakunnilla, on todellakin epäreilua, että teidän paikkakunnallanne Evita, yli 38-v. eivät pääse julkisella ivf-hoitoihin 🙁 Miksei julkisella puolella voisi olla yhtenäiset linjaukset esim. siitäkin asiasta!!! Meidän yksikossä asia lienee siten, että hoitojen alkaessa on oltava alle 40-v., mutta vaikka täyttäisi 40 niiden aikana ja jos onnistumismahdollisuuksia on, niin kai 3 ivf-hoitoa on kaikkiaan mahdollista saada. Harmittaa teidän puolesta, mutta sitä suuremmalla syyllä toivotaan inssionnistumista teille!\nLuget on musta vähän inhottavia, epämiellyttäviä laittaa, mutta äkkiä siihenkin tottuu. Vaikka mihin tässä saa tottua… Useamman päivän jälkeen on sitten vähän kyllä ärsyttävän sotkuinenkin fiilis niiden kanssa, mutta jos ne nyt sitten mahdollisen alkion kiinnittymistä yms. tukevat, niin kai sen nyt sitten sietää.\nMulla on nyt kp 26 ja ylihuomenna tulee 2 vk 3. inssistä. Ollaan lomareissulla parhaillaan. Tännekin sai pakata mukaan Luget, varmuuden vuoksi myös Letrozolet, jos vuoto jo täällä alkaa (aloitus kp 2), on raskaustestiä jne. Saa nyt nähdä miten tässä käy, milloin testailen, milloin vuoto alkaa, jos ja kun on alkaakseen jne. Täällä huomio on onneksi välillä muualla ja on saanut ainakin levätä, nukkua pitkiä yöunia, mikä on ollut tosi tarpeen. Työasioista on saanut olla onneksi erossa. Ehkä mielessä on toisaalta sitten enemmän pyörineet nämäkin asiat. Näin pääsiäisviikolla jossakin sanottiin, että myös piinaviikoksi tätä viikkoa kutsutaan, sitä se nyt on kirjaimellisesti…\nSurenkorennolle onnea matkaan aprillipäivän inssiin, kerro sitten fiiliksistä! Miten teillä muilla menee?\nHyvää pääsiäisviikkoa ja tsemppiä teille kaikille! 🙂\nTätä vastausta muokkasi 7 vuotta, 3 kuukautta sitten Hippu.\n3.4.2015, 10:35 #7065\nTäältä vähän päivitystä… Nyt on kp 25 ja tällä hetkellä näyttäisi siltä, että vuoto olisi alkamassa. Eilen oli menkkamaisia kipuja ja tästä aamusta on enenevässä määrin pukannut ruskeaa ”mujua” alapäästä. Teen kuitenkin testin kaikesta huolimatta, koska folleja tosiaan oli se kolme. Ainahan on mahdollista, että vain osa vuotaa pois. No, parin päivän sisällä näkee runsastuuko vuoto ja mitä testi sanoo.\nSudenkorento, en nyt muista teidän koko hoitokertomusta, mutta tuo kohdunkaulan kapeushan voisi olla yksi tekijä teidän vaikeuksissa, jos siimahännät eivät yksinkertaisesti pääse perille. Toivotaan että laajennusoperaatiosta on hyötyä! 🙂\nHippu, toivottavasti olet pystynyt nauttimaan lomastasi piinaviikosta huolimatta! 🙂 Kuulemme sitten varmaan testin tuloksesta, kun olet ehtinyt sen tekemään.\nPipu, miusta ”poppakonstit” on hyvinkin paikallaan. Itse vedän foolihappoa, d-vitamiinia, rautaa, sinkkiä, seleeniä, magnesiumia ja pellavaöljyä omega-rasvahappojen takia. Näiden kaikkien pitäisi tukea hedelmällisyyttä. Foolihappolisäähän virallinen lääketiedekin suosittelee jo raskauden suunnitteluvaiheessa, syöttehän tekin sitä kaikki? Jos ketä aihe kiinnostaa, niin esim. Kaisa Jaakkolan kirjoista löytyy lisätietoa aiheesta.\nHiiruli, onhan se itsensä pistäminen aina vähän kuumottavaa 🙂 Selvisit ilmeisesti kuitenkin ilman pökräämistä? Pistoskynällä se on helpompaa, jos siirryt jossain vaiheessa kokonaan piikkilääkitykselle, kun ei tarvitse suhrata ampullien kanssa. No, irrotuspiikkicoctailkin joutuu aina itse sekoittamaan. Alat vissiin olla suurinpiirtein puolivälissä ensimmäisen inseminaation tuloksen odottelussa, eli n. viikko raskaustestiin?\n3.4.2015, 13:10 #7073\nOlen uusi täällä ja ajattelin nyt vihdoin kirjoittaa itsekin. Löysin nämä sivut hiljattain ja täällä tämä foorumi vaikuttaa ihan asialliselta verrattuna moniin muihin keskustelupalstoihin.\nKerronpa siis meidän tarinaa: olen kohta 35v ja mieheni nyt 36v. Vauvatoive on ollut reilut 4 vuotta. Neljän vuoden aikana olen ollut peräti 3 kertaa raskaana, ihan luomusti saatu alulle. Eka raskaus päättyi keskeytyneeseen keskenmenoon rv 16, toinen keskeytettiin sikiöpoikkeavuuden vuoksi rv 14 ja kolmas oli sitten taas keskeytynyt keskenmeno rv 8. Tuosta kolmannesta alkaa olla nyt 2 vuotta aikaa. Kaikissa näissä olen joutunut myös kaavintaan. Joskus reilut 2v sitten kävin yksityisellä vähän tutkimuksissa. Silloin ainakin oli vielä kaikki kunnossa, ja kaavinnat ei olleet aiheuttaneet tuhoa tai kiinnikkeitä tms. Keskenmenoille ei ole löytynyt mitään syytä, tutkimuksia on kyllä tehty niin paljon kuin mahdollista.\nViime syksynä päätettiin että hakeudutaan julkiselle puolelle lapsettomuustutkimuksiin ja hoitoihin. Päästiin aika pian sinne. Syytä ei löytynyt, kummassakaan ei toistaiseksi mitään vikaa. Tammikuussa aloitettiin IUI- hoidot. Kaksi kertaa IUI on tehty mutta ei ole onnistunut. Viime kierrossa lääkäri ihmetteli kun mulla on aina vaan vasemmalla puolella iso johtofolliikkeli, ja se on siellä jo kp 11. Tarkoitus oli katsoo seuraavassa kierrossa heti alussa ultralla onko se folli siellä koko ajan vai oisko siellä joku kysta. Nyt sitten kuitenkin hypätään tämä kierto kokonaan yli, kun en saanut enää sopivaa aikaa ultraan tähän kierron alkuun. Kaikki ajat oli jo menneet. Mulla on ollut alkukierrossa Letrozol, IUI:n jälkeen Pregnyl-piikki ja loppukierrossa Lugesteron. Olen kärsinyt kovasta päänsärystä siitä lähtien kun nuo hormonilääkkeet aloitettiin. Ne ei taida oikein sopia mulle.\nMeillä on mahdollisuus koittaa vielä yksi IUI ja kai me se koitetaankin. Sitten päästään ivf-jonoon jos halutaan. Nyt on alkanut tuntua että ehkä en halua siihen. Olen lukenut juttuja ivf-kokemuksista, ja kieltämättä on alkanut pelottaa. Mies on sitä mieltä, että koitetaan kaikki hoidot, myös ivf, mutta helppohan se miehen on sanoa,kun hänen hommansa tässä kaikessa on hyvin helppo ja kivuton. Mä en oikeasti tiedä onko minusta siihen ivf-hommaan ollenkaan. Pelkään myös mitä ne tujummat hormonit mulle tekee, jos jo nuo miedommat lääkkeet on aiheuttaneet sen inhottavan päänsäryn. Toisaalta tuntuu ihan kamalalta, jos ei ole enää mitään muita vaihtoehtoja. Tuntuu kertakaikkisen lopulliselta se, että pitäisi kokonaan luovuttaa ja todeta että se oli sitten siinä.\nTätä vastausta muokkasi 7 vuotta, 2 kuukautta sitten Hippu.\n6.4.2015, 19:52 #7086\nHei Kyynel ja lämpimästi tervetuloa mukaan.\nOlipa jotenkin sydäntäsärkevää lukea sinun raskaustaustakertomuksesi. Olen tässä välillä miettinyt, että eihän tosiaan se pelkkä raskaantuminenkaan vielä tarkoita, että loppuun asti päästään. Yritän tätä surua kuitenkin olla miettimättä tässä vaiheessa enempiä.\nPipu, on kyllä omallakin kohdalla ollut perin ärsyttävää, ettei selvää syytä lapsettomuudelle löydy. Pientä vikaa tai ongelmaa siellä tai täällä, mutta ei kuitenkaan mitään varmaa. Jos limis oli vaan liian ohut, en ole sen vuoksi tullut raskaaksi. Limis on korjattu lääkehoidolla ja jos taas kohdunkaula on ollut liikaa siimahännille, niin hoidoissahan ne on viety katetrilla siitä ongelmakohdasta läpi – mutta sittenkään ei ole tärpännyt. Täytyy kyllä sanoa, että tämä käänteinen psykologia on toiminut siinä mielessä hyvin, etten stressaa tästä kolmannesta inssistä tai sen onnistumisesta oikeasti yhtään! Inssistä on kuitenkin jo huikeat viisi päivää, enkä ole tulisilla hiilillä ja ajattelen ennemminkin, että ’enää reilu viikko testiin’.\nMites Evita, tuliko nega vai onko toivonkipinää plussasta?\nMeillä se kohdunkaulan laajennusoperaatio ilman muuta helpottaa IVF-hoitoja, mutta periaatteessa sen pitäisi helpottaa luomuraskaantumistakin. Kakkosinssissä toinen lääkäri sanoi myös, että ”toivottavasti sieltä tulee yhdeksän kuukauden päästä ulos joku, joka suoristaa tuon kohdunkaulasi”. Eli ongelman pitäisi korjautua kai aavistuksen pysyvämminkin synnytyksessä. Laajennusoperaation vaikutus kestää muutaman kuukauden. Kun silloin ensimmäisessä inssissä kävi ilmi, että tuo kohdunkaulani tekee tiukan mutkan ja on varsin kinkkinen katetrillekin, niin mietittiin mekin, että siittiöt eivät varmaankaan ole koskaan luomusti päässeet perille. Ovat ressukat eksyneet ja jääneet ihmettelemään siihen hollille, että pitiköhän tästä nyt mennä johonkin. Sain mieleen kuvan Olipa kerran elämä -sarjasta 😀 😀\nVoi Hippu, sinulla siis alkoi nyt seuraava hoitokierros jo? Minäkin palaan huomenna taas lomalta töihin, vaan testipäivä on sitten keskellä viikkoa reilun viikon päästä ja se pettymys pitää sitten vain aina selvitellä työpäivän aikana. Tavallaan hyvä, että olet saanut käsitellä sen rauhassa kotona. Minullakin ne nega-aamut ovat pilanneet aina fiiliksen koko päiväksi.\nhiiruli79 sinulla taitaa olla piinailu loppusuoralla? Tule sitten heti kertomaan kuulumiset! Tsemppiä testipäivään, toivomme plussaa!\nVähän sitten sellaista yleistä vielä tälle illalle. Minäkin olen syönyt vitamiineja jo monta vuotta, en tosin raskaantumisen toivossa, vaan muusta syystä. B, C, D, magnesium, sinkki ja maitohappobakteeri. Tuossa B-kapselissa on foolihappoa yltäkylläisesti. Mieheni suostuu toistaiseksi napsimaan vain C ja D.\nTulipa laskettua tähänastiset kulut – poliklinikkamaksut (6x) ja kolmen IUI-kierroksen Femarit, Menopurit, Pregnylit ja raskaustestit. Pyöreästi 470e (280e lääkkeet/190e pkl), yäk.\nOletteko te, arvon leidit, huomanneet mitään painonnousua liittyen näihin hoitoihin? Vaikka elämäni ei muutoin ole muuttunut mitenkään, niin olen kerännyt elopainoa alkuvuoden aikana pari kiloa ylimääräistä. Eihän se määränä periaatteessa ole paljon, mutta minulla ei paino yleensä muutu suuntaan eikä toiseen, ellen erityisesti tee asialle jotain. En ole myöskään painanut näin paljoa yli kymmeneen vuoteen. Voiko nuo hormonilääkitykset itsessään siis lihottaa vai johtuuko painon nousu ennemmin hoitoihin liittyvästä stressistä?\nJa mikä aavistuksen pitää hoitokierron päivät mielessä normaalia paremmin, on se, että rinnat alkaa aristaa nykyään jo 3-4pv inseminaation jälkeen. Tämä on erikoista sen vuoksi, ettei minulla yleensä ole minkäänlaisia pms-oireita, ja nyt ne alkaa jo viikkoa ennen tai jopa aiemmin. Kiertoni ei myöskään ole ollut näin epämääräinen ennen hoitojen alkua, vaan aina tasan 28 päivää. Nyt ollaan menty 25-28-26. Nähtäväksi jää, mitä tästä kierrosta tulee.\nMinua ei sinänsä se häämöttävä IVF taas tällä hetkellä jännitäkään, vaikka ymmärränkin sen olevan isompi juttu kuin IUI:t. Ainoa, mitä niissä hoidoissa oikeastaan pelkään, on se, mitä siinä hedelmöitysmaljalla käy ilmi. Että jos munasoluni ovat itsestääntuhoutuvaa mallia vaikkapa. Toistaiseksi kun johtofollikkeli on tullut vuorotellen kummaltakin puolelta, niin tosiaan mitään vikaa hoitojen tehoamattomuudelle ei ole löytynyt.\nMinä sain myös lisävinkkiä kiinalaisen lääketieteen puolelta. Ajatus, että ”kuka nyt kylmään kohtuun haluaisi muuttaa asumaan?” – eli lämmin pukeutuminen, lämmin ruoka, lämmin juoma. Onko Pipulla tämä tiedossa poppakonstiluomukierrolla?! 🙂 Ei siis pitäisi oikein edes kasviksia syödä raakana, vaan periaatteena on se, että kaikki käväisee pannun kautta.\nMukavia pääsiäisen viimeisiä tunteja meille kaikille!\nTsemppiä piinailuun, jaksamiseen ja positiiviseen ajatteluun <3\n7.4.2015, 18:18 #7100\nnegahan sieltä tuli että pätkähti! Olen nyt tuottanut kuuden hoitokierron aikana jalkapallojoukkueellisen verran folleja eikä ensimmäistäkään raskautta ole alkanut 🙁 Onhan tässä joku älytön epäsuhta! Vaikka 70 % munasoluistani olisi parasta ennen pvä mennyt-kamaa, niin joukkoon olisi silti pitänyt mahtua hyviäkin yksilöitä. Ensimmäistäkään syytä ei ole meillä löytynyt raskautumisvaikeuksiin: kohtu normaali, munatorvet auki, hormoonitasot, kilpirauhasarvot ja verensokeri viiterajoissa, ei PCOS:aa, ei endoa. Limakalvo on aina ollut riittävän paksu ja follit hyvän kokoisia ja -muotoisia. Ainoa asia, mikä on löytynyt on miehen normaalia vähäisempi sperman tilavuus eli määrä, tosin siittiötiheys on sitäkin parempi, ja minulla kaksi myomaa kohdussa, joiden ei kuitenkaan yhdenkään lääkärin mukaan pitäisi vaikuttaa raskautumismahdollisuuksiin.\nOlemme alkaneetkin epäillä jo useampi kierto sitten, että OI-hoidot eivät meitä auta, koska ongelma on meillä jossain muualla kuin ovulaation puuttumisessa. Mitkään löydökset (progesteroni-, FSH- ja LH-arvot, ovulaatiotesti) eivät tue sitä, että minulla olisi ovulaatiohäiriö. Kun tulosta ei hyvästä hoitovasteesta huolimatta ole tullut, olen tulkinnut lääkäreiden ajattelevan, ettei ovulaatiota kuitenkaan kaikesta huolimatta tapahdu. Se on johtanut omituiseen juupas-eipäs väittelyyn ja vaatimukseen, että esitän joka kierrossa positiivisen ovulaatiotestin. Minulla on koko elämäni ollut säännöllinen kierto, eikä mitään hormoonihäiriöitä, joten ei ole oikein mitenkään mahdollista, etten ovuloisi säännöllisesti (kukaanhan ei ovuloi aina). Meidän paikkakunnalla inseminaatiot ostetaan yksityiseltä klinikalta. Olipa ihanaa, kun ensimmäiseen inssiin mennessäni lääkäri tokaisi katsottuaan tietoni, että ”eihän sinulla mitään ovulaatiohäiriötä ole!” Teki mieli huutaa, että Halleluja – en taidakaan olla hullu 😀\nIkävä puoli tässä kaikessa on tietysti se, ettei ole syytä mitä hoitaa. Hoitopaikkamme vastaava lääkäri heitti jo varhaisessa vaiheessa hoitoja ”valistuneena arvauksena” mahdolliseksi syyksi kovakuoriset munasolut (siittiöt ei pääse sisään) tai geneettisen yhteensopimattomuuden. Kovakuorisiin munasoluihin ei voi saada mitään apua ilman IVF-hoitoja, koska ne vaativat alkiokuoren avauksen. En tiedä, onko geneettinen yhteensopimattomuus oikeasti lääketieteellinen käsite, mutta sillä tarkoitetaan sitä, että joidenkin on helpompi lisääntyä keskenään kuin toisten. Kun googletin ”geneettinen yhteensopimattomuus” sain tulokseksi, että eri eläinlajit eivät voi risteytyä keskenään. Olen luullut tähän asti, että ollaan miehen kanssa ihmisiä kumpikin 😀\nNo, mutta nyt alkaa uusi kierto uudella ja pienemmällä lääkityksellä. Nyt pistelen menemään Gonal F:ää 37.5 IU kierron päivinä 5-9 ja sitten folliultraan. Kyselit Sudenkorento, onko paino noussut hoitojen aikana. Tänään on ainakin pakko tehdä illalla lohtupannari 🙂\nMukavia keväisiä päiviä teille kaikille! 🙂\n8.4.2015, 11:42 #7102\nKyllä ihmismieli on erikoinen. Olen aidosti osannut olla stressaamatta tästä hoitokierrosta ja onnistumisesta, koska oletan jo lähtökohtaisesti ensi kierron alkavan ja samalla IVF-hoitojenkin.\nMutta viikko inssistä, viikko testiin ja tulihan se pahaolokin. Päätin kuitenkin, että se on vain lääke-pms-oire. Rinnat ovat aristaneet jo neljä päivää..\nVoi Evita! Tuntuu jotenkin käsittämättömältä, että sinun paikkakunnallasi 38v ikä on este IVF-hoitoihin, ja jossain toisaalla ei ole. Onko tämä perusteltu resursseilla vai jollain terveydellisellä syyllä? Luulisi, että kun hoitovaste on kuitenkin noin hyvä ja vielä pieni epäilys voisi olla tuosta kovapäisestä munasolusta, että IVF-hoidoille olisi perusteetkin.\nOlet hiiruli79 siis kolme päivää minua edellä tässä kierrossa 🙂 Ollaanko teillä odottavaisia ja toiveikkaita? Tsemppiä loppupiinailuun – ei ole enää paljoa jäljellä!\nEi minullekaan selitetty noita lääkitysmääräytymisiä ja jotenkin luulin oman lääkitykseni olevan ainakin minunlaiselleni epämääräisen syyn vuoksi lapsettomuudesta kärsivälle. Minulla Menopur-pistokset alkoivat vasta ensimmäisen hoitokierron ultran (muistaakseni kp11) iltana ja kun niiden tarve tosiaankin selvisi vasta tuossa vaiheessa, pistokset alkoivat kahdessa seuraavassa kierrossa jo aiemmin.\nVaan pitäisköhän minun nyt pakottaa mieheni ottamaan vielä foolihappoa..\nMinä pidän ihroistani huolen, söin eilen yhden suklaakeksin 😀\n10.4.2015, 22:07 #7125\nVielä jännätän oireita ei ole oikeen mihinkään suuntaan.\nAlku viikko meni niin rennosti mutta kyllä tänään ja eilenkin on taas ajatukset laukanneet ja pienen pienistäkin tuntemuksista jo miettii kaikkea hyvää ja huonoa.\nMielialat heittelee välillä olen ihan varma ettei tästä tule mitään välillä toiveikas. Jotain lieviä nippailuja ollu ja hiukan huonoa oloa.Mutta niitä nyt ollu muutenkin näillä kierroilla.Ja tänää töissä alaselkää vihlo mut men ohi ja mulla ny voi töistäkin johtua selkävaivoja mutta jotenki sillon ajattelin et joo tässä se nyt oli ja ne alkaa, pelottaa aina tuo vessassa käyminen.\nAina mulla ei edes ole mitään oireita ennen vuodon alkua ja joskus taas on enempikin.\nTestin haen huomenna vasta. Ostin kyllä jo varuiks lohtu suklaapatukan jos huomen jo tarvin 😉\nAsun pienellä paikkakunnalla ja on alkanut vaivaamaan apteekissa käynti kun ei ne testit ikinä plussaa ole tuonut ja nyt niitä lääkkeitäkin hakenut. Joo vaitiolo velvollisuus heillä on mutta ahdistaa silti hiukan ja saa vilkuilla ettei vaan tuttuja ole siellä.\nKäynkin siis hoidoissa isommalla paikkakunnalla, yliopistosairaala. Siellä tuo hoitojen ikäraja 40v. On erikoista että ikärajat heittelee ja tosiaan epäoikeuden mukaista että asuinpaikasta riippuu.\nHIPPU, onko sulla siis ultrattu vielä ku inssiin olet mennyt kun oli jo jokukerta ovis tapahtunu? Mua ei ole kummallakaan kerralla ultrattu enää silloin. Laittavat vaan tavaran sisään 🙂 Ne on ollu kyllä niin pika käyntejä että ja matkaan meneekin sitten sitä aikaa…\nNiin ja tosiaan mun piti vielä testata ovis sinä aamuna kun pregnyl piti laittaa että jos olis luonnollinen ovis sitten en pistä. Mutta en kyllä siihen uskonut kun ollut aina myöhemmin vasta positiivinen.\nPIPU, mullakin hieman ollu väsymystä ja saamattomuutta että asioden tekeminen on kestänyt ei saa aikaiseksi. Että vaikka oli hienoja ilmoja ei vaan saanut itseä sinne ulos kävelylle. Nyt olen taas jo vähän piristynyt viime kuu oli jotenkin vaikeampi. Mielialat tosiaan on menny vuoristorataa näissä hoidoissa ja telkku syöminen lisääntynyt. Sokereita ei kuitenkaan niinkään että karkit olen saanut jätettyä kyllä tosi vähäseen. Joka on ehkä ihme mun kohdallani:)\nVai että vanhempien tukiryhmä, just joo 🙂\nMoni kyllä möläyttää mitä sattuu suustansa se on huomattu!\nSUDENKORENTO, tsemppiä loppu piinailuun!\nMukavia viikonlopun päiviä kaikille!\n11.4.2015, 00:17 #7126\nMinulle on määrätty Pregnyl pistettäväksi joka kierrolla 38 tuntia ennen inssiä. En ole kertaakaan vielä ovuloinut inssiin mennessä. Minut ultrataan aina ensin, tsekkaavat tavallaan lähtötilanteen vielä viime hetkellä ja sitten alkaa se taistelu katetrin ja kohdunkaulani kesken. Yhtään ovistestiä en ole tehnyt, yhtään ei ole edes ehdotettu tehtäväksi. Itseasiassa viimeisen inssin kohdalla kysyin, että voisinko ovistestillä seurata lähipäiviä, niin lääkäri jotenkin totesi, että tässä vaiheessa se ei näytä enää mitään järkevää ja ainoa testi oviksen varmistamiseen olisi se verikoe. Minulla kai vain oletetaan ovulaation tapahtuvan hoitoja edeltävän verikokeen ja selkeän johtofollikkelin kasvamisen vuoksi.\nJa kas, enää viisi yötä testiin. Pakko liputtaa tämän asenteen puolesta, se on toiminut 😀\nMinä taas en ole vähentänyt liikuntaa, enkä ole pahemmin muuttanut ruokailutapojanikaan, mutta silti vyötärö kasvaa ympärysmittaa. Ehkä hoitostressi tosiaankin tukki aineenvaihdunnan, koska painoni tipahti yli kilon viikossa heti sen jälkeen, kun päätin olla pessimisti.\nhiiruli79 yritäpä nautiskella viikonlopusta, vaikka jännät paikat onkin! Ja Pipulle peukut pystyssä luomuhyödyntämisen tuloksiin 🙂\nJa meille kaikille taas kovasti voimia <3\n13.4.2015, 14:30 #7147\nTällä käynnillä kävi siinä mielessä hyvä tuuri, että miulle sattui polin vastaava lääkäri. Olin valmistautunut keskustelemaan hoidon jatkosta tyyliin ”jos saamme yrittää inseminaatiota kolme kertaa, niin eiköhän se ole sitten siinä”. Oletin, että hän olisi samaa mieltä, mutta hän sanoikin, että voihan näitä hoitoja jatkaa, kun viime inssissä ainakin kaikki näytti hyvältä, siittiöt käyttäytyivät hyvin ja hoitovastettakin tuntuu riittävän. Tulkitsen sen niin, että inssejä voidaan tehdä enemmänkin kuin kolme kertaa, jos edellytykset hoidolle säilyvät ja haluamme jatkaa. Mitään hoitosuunnitelmaa tai mustaa valkoisella en kuitenkaan saanut, vaan ilmeisesti katsotaan tilanne hoito kerrallaan. Onhan se tietysti hyvä uutinen, jos mahdollisuuksia on enemmän kuin kolme, mutta itse toivoisin, että hoidolla olisi selkeät raamit ja loppu jossain kohtaa, jos tulosta ei ala tulla, ettei tarvitsisi roikkua siinä kuuluisassa löysässä hirressä. Hoidot sitovat kuitenkin paljon energiaa. Ivf-hoidot ovat meiltä kuitenkin edelleen poissuljettu. Tavallaanhan se on vähän nurinkurista, koska toisaalta suositellaan, että kannattaisi aloittaa suoraan ivf:llä, jos parilla on vähän enemmän ikää. Saadaanhan sitä yhteistä rahaa palamaan näissä inseminaatioissakin.\n13.4.2015, 18:46 #7151\nFollit ultrattu täälläkin. Mennään siis Evitan kanssa aika samaa tahtia tätäkin inssikierrosta! Nyt yllätti se vasen munasarja, jota tässä ennätin jo parjata, nyt olikin sillä puolen 3 follikkelia! Yksi isompi ja muutenkin parempi ja 2 pienempää. Taitaa sekin puoli toimia! Se pieni kysta/endometriooma siellä on edelleen, mutta nyt oli siis muutakin 🙂 Suunnitelmana sellainen, että tänään vielä Menopur-pistos ja huomisiltana Pregnyl 36 h ennen torstain inssiaikaa. Tällä mennään ellei huomisaamuna tule ovistesti plussaksi, koska sitten inssi tehdään jo ke. Sama lääkäri oli kuin viimeksi ja lyheysti hän visioi sitä, että JOS tulee vielä se 5. inssi, niin siinä jätettäisiin Letrozol pois, olisi pelkät Menopur-pistokset kp 5. lähtien. Tämä siksi, koska munasarjat näyttävät nyt stimuloituvan ja limikseen Letrozol saattaisi jotenkin negatiivisestikin vaikuttaa.\nTänään sitten kävi niin, että ekaa kertaa odotustilaan sattui tuttu ihminen 🙁 Ajattelinkin jossakin vaiheessa, että näinkin voi käydä. Tämä varmasti yllätti kummankin ja toi kyllä itsellekin hämmennystä ja ylimääräistä mietittävää. Toivon, ettei hän kertoile näheensä minut ko. paikassa, mutta tuskinpa, koska samallahan hän tulee kertoneeksi olleensa itse siellä. Tietenkään en voi tietää tietääkö hänen tilanteestaan miten monet, mutta harvemmin näistä kovin monet tietävät.\nOtetaanko teillä hoitojen aikana verikokeita? Täällä ei oteta hormonikokeita kuin alun tutkimusvaiheessa. Infektiokokeet otetaan vuosittain, se selvisi tänään, kun hoitaja kertoi laittaneensa meille pyynnöt niihin.\nEvitalle tsemppiä ja onnea tämänviikkoiseen inssiin! Oli myös positiivista kuulla, että teilläkin voisi olla enemmän yrityksiä, hyvä niin! 🙂\nOnko hiirulilla meille uutisia, toivottavasti hyviä?! Surenkorennolle myös tsemppiä loppupiinailuun!\nVoimia ja onnistumisia meille kaikille 🙂\n15.4.2015, 16:55 #7168\nNo, nyt on rojut sisällä ja tunteiden vuoristorata alkaa taas. Inssi tehtiin päivää myöhemmin kuin viimeksi ja siinä kävi niin kuin jänskäsin: ovulaatio oli ehtinyt tapahtua molemmin puolin. Inssin tekijä oli sitä mieltä, että sillä ei kuitenkaan ole onnistumisen kannalta suurta merkitystä. Tänä aamuna oli vielä aikamoiset ovulaatiotuntemukset molemmin puolin, joten jospa se olisikin tapahtunut tänä aamuna juuri ennen ultraamista. Yleensä kai tähdätään siihen, että siittiöt laitettaisiin ennen ovulaatiota, mutta myöhästähän se oli rypistellä, kun oli jo housussa – tai munanjohtimessa tässä tapauksessa 🙂 Tulipahan muuten samalla vastaus siihen mieltä askarruttaneeseen kysymykseen, irtoavatko munasolut yhtä aikaa eri puolilta jos niitä on useampi. Nyt ainakin irtosi.\nHienoja uutisia Hippu, että kummatkin munasarjasi toimivat – ja vielä noin innokkasti! Meillä tuntuu tosiaan ”biorytmit” menevän yksiin 🙂 Mille päivälle inssisi sitten lopulta meni? Jos et kamalasti inhoa pistämistä, niin oman kokemuksen perusteella suosittelen irrotuspiikkiä, koska ovulaation ajankohta on silloin tiedossa=vähemmän säätämistä. Tuo tuttuihin törmääminen hoitopaikassa on vähän sellanen ainainen pelko persiissä, jos ja kun ei halua hoidoistaan kenelle tahansa kertoa, ja harvempi varmaan haluaa. Miulla kävi niin, että hoitajana oli menneisyydestä tuttu ihminen, joka todennäköisesti myös muisti minut. Se on tietysti vähän eri asia, koska hoitsuilla on vaitiolovelvollisuus, mutta tuttujen sattuessa täytyy kai vain luottaa siihen, että kummankaan etu ei ole välttämättä puhua asiasta muille. Mutta eihän ne kivoja tilanteita ole.\nVoi hiiruli, otan osaa – parempi onni ensi kerralla. Onhan niillä ovistesteillä puolensakin, en sano sitä ollenkaan, esim. jos ei tunne kiertoaan, se on epäsäännöllinen, tai ei ole selkeitä ovulaatiotuntemuksia. Olen yrittänyt välttää yli kaiken tuota kalenteri kädessä sekstaamista, mutta kyllähän se meilläkin meni yhdessä vaiheessa siihen ennen hoitoja. Onneksi meille sattui perhesuunnitteluneuvolassa lapsettomuustutkimusten alkuhaastattelussa kokenut terveydenhoitoja, joka sanoi kuultuaan meidän ”lastentekoaikataulun”, että nyt lopetatte välittömästi tuon lasten tekemisen, eihän tuosta tule kuin stressi. Olin tosi huojentunut. Normaalisti siittiöt tosiaan elää sen 3-5 päivää naisen elimistössä, joten 1-2 kertaa ovulaatioviikolla riittää raskauden alulle saamiseen – ainakin noin periaatteessa. Lapsettomuudesta kärsivillä asia ei tietysti ole ihan niin yksinkertainen.\nJa lopuksi vielä kiitos Sudenkorento kauniista ja kannustavista sanoista ja paljon onnea sinulle uusiin haasteisiin 🙂\n17.4.2015, 14:08 #7204\nPipu , viisas päätös hakea ulkopuolista apua, jos kerran tuntuu siltä, ettei omin voimin pärjää. Henkisen tuen tarve jää usein täysin huomiotta lapsettomuushoidoissa, mikä on todella iso puute. Hienoa, että teidän hoitoyksikössä siihen on tarjolla apua, mutta mikä järjetön ajatus laittaa se äitiyspolin yhteyteen! Oikeesti, välillä tuntuu että ne ei ajattele ollenkaan…\nMiulla oli vaikeampi vaihe aiemmin keväällä, ennen kuin aloitimme inseminaatiot ja aloin kirjoitella tänne. Viiden tuloksettoman ovulaation induktion jälkeen tuntui vaikealta motivoitua hoitoihin. Välillä oli tosi raskaita ajatuksia ja mietin myös pitäisikö mennä juttelemaan jonkun kanssa. Inseminaatioihin siirtyminen tuntui kuitenkin tuovan jotain uutta hoitoihin – ja uutta toivoa itselle. Osa teistä muista taitaa jo kovasti odottaa ivf-hoitoihin pääsemistä ja silloin inseminaatiot tuntuvat varmaan turhauttavalta, mutta välttämättömältä vaiheelta.\nHippu, ikävää että teidän viimeinen inssi menee tollaisissa fiiliksissä, mutta positiivista kuitenkin, että pääsette eteenpäin. Jäin ihmettelemään tuota Lugesteron annostustasi. Miulle määrättiin nimittäin vastaavaa lääkettä 1*3 eli yhteensä 300 mg/pvä! Aion myös olla omaehtoinen potilas ja laittaa vain yhden aamuin ja illoin, koska kolmas laittokerta keskellä päivää on yksinkertaisesti liian epäkäytännöllinen.\nKyynel, olisi kiva kuulla taas sinunkin kuulumisiasi, jos vaan jaksat kirjoitella.\n17.4.2015, 19:53 #7209\nSurenkorento ja hiiruli pahoittelut negasta molemmille 🙁\nEvita ja hippu nyt täydet tsempit teille! Jotenkin se antaisi toivoa itsellekin, kun joku edes täällä onnistuisi IUI:n avulla.\nPipu, mä olen käynyt myös juttelemassa ja hakenut ulkopuolista apua tähän ahdistukseen nyt näiden hoitojen aikana. Talvi oli aika synkkää ja raskasta aikaa. Nyt tuntuu että jo helpottaa kun kevät etenee ja kesä lähestyy. Tämä pakollinen välikierto ei ollut ollenkaan huono juttu. Tässä kierrossa en siis ole käyttänyt Letrozolia ollenkaan. Nyt kuitenkin otin Luget loppukiertoon. Tän viikon alussa onnistuin bongaan oviksen. Oli kyllä niin selkeät oviskivut, että ei voinut erehtyä! Ja sitten vielä testasin sen ja sain varmistuksen. Se olikin nyt kp 14, kun yleensä o+ on jo kp 12. Pitihän ovis tietysti hyödyntää, vaikka minua on alkanut jo niin kovasti tympimään tämä koko homma, että kieltämättä mietin alkuviikosta jaksaako tässä nyt ryhtyä taas yhtään mihinkään. Kun ei se kuitenkaan hyödytä mitään…\nMä oon siis jo omaksunut aika negatiivisen asenteen tämän asian suhteen. En jaksa millään uskoa että meille vauva joskus tulisi. Ja kohta pitäisi tietää, halutaanko me ivf-jonoon vai ei…Huoh.\nLuge-annostuksesta: eka lääkäri määräsi mulle luget 3 kertaa päivässä ja minähän kiltisti noudatin ohjetta. Seuraava lääkäri oli sitä mieltä että 3krt/pv on liioittelua. Siitä lähtien on siis tarvinnut käyttää lugea vain kerran päivässä, iltaisin. Että kyllä nuo lääkärit välillä määrää niitä lääkkeitä aika vaihtelevasti.\n24.4.2015, 15:07 #7274\npäivitän vaan omat kuulumiset pikaisesti. Folliultra oli tänään, kasvamassa 15 mm ja 13 mm follit, yksi molemmilla puolilla. Inssi määrättiin jo maanantaille, kp 12, joka on mun mielestä melko aikaisin. Pistän irrotuspiikin huomisiltana. Toivotaan, että olisi onni myötä! 🙂\nVäsymys painaa edelleen… (En muista, valittelinko sitä jo aikaisemmin..) Nyt on vaan niin kovasti kiireitä, ettei oikein ehdi levätä.\n24.4.2015, 16:14 #7276\nPipu, follithan kasvaa 1-2 mm vuorokaudessa, joten maanantaina niiden pitäisi olla ainaskin 18 ja 16. Kuinka pitkä kiertosi on? Jos se on 26-27 vrk, niin kuulostaisi ihan asialliselta tuo kp 12. Vai onko inssit yleensä tehty myöhemmin? Itsellä on viimeiset kierrot olleet 27 ja 26 vrk (ensimmäisen inssin jälkeen, Pregnyl käytössä). Ensimmäinen inssi tehtiin kp 11 ja toinen kp 12. tällä toisella kerralla munasolut olivat jo ehtineet irrota, joten itse pidän tuota aikaisempaa parempana. Kovasti onnea inssiin ja yritähän malttaa levätäkin! 🙂\nSudenkorento, kiva kun kävit kertomassa kuulumisia 🙂 Kaikkeen sitä näissä hommissa joutuu! Ilmeisesti tuo kohdunkaulan laajennusoperaatio oli ihan siedettävä verrattuna siihen mitä olet joutunut kestämään kapean kohdunkaulasi takia. Kovasti onnea ivf:ään avoimin portein! 🙂\nTätä vastausta muokkasi 7 vuotta, 2 kuukautta sitten Evita.\n24.4.2015, 15:13 #7275\nMinultakin pieni tervehdys tähän väliin.\nTässä kierrossa ei tapahdu vielä mitään IVF-juttua sinänsä, mutta olin eilen siinä kohdunkaulan laajennuksessa. Nukutus oli kyllä sellainen trippi, että lähden tuohon toimenpiteeseen milloin tahansa uudestaan, vaikka kerran kuukaudessa (tai viikossa :D), jos sillä vältetään ne inhottavat pihdit. Todellisuudessahan vaikutus kestää jokusen kuukauden.\nKäytännössä minusta vain huolehdittiin ennen ja jälkeen toimenpiteen, enkä tiedä mistään mitään kanyylin kautta laitetun kipulääkkeen ja nukutusaineen — heräämön välisestä jutusta. Jälkivuotoa on vähäsen, ei minkäänlaisia kipuja. Saikkua toimenpidepäivä.\nNyt on siis portti auki ja pari viikkoa IVF-kierron alkuun.\nToivon teille kaikille insseilijöille ihan hurjan paljon tsemppiä, voimaa, jaksamista, rohkeutta, toivoa, ja onnistumista <3\n2.5.2015, 12:09 #7359\nTäällä palstalla onkin nyt ollut aika hiljaista. Liekö väsymystä, muita kiireitä tai sitäkin, että huomio on välillä muuallakin, mikä nyt on ihan hyväkin juttu…\nMulla on odotettavaa kerrottavaa 4. inssin tuloksesta eli tänä aamuna testattu nega 🙁 Jotenkin tämä piinailu ei ollut niin piinallista kuin aiemmin. Alkuun sujui helpohkosti, missä varmasti vaikutti se, että osa minusta jotenkin aloitti jo ikään kuin sen kesätauon, enkä niin paljoa miettinyt tätä. Rinnat tuli taas kipeiksi vk inssin ja Lugejen aloituksen jälkeen. Muuten mieliala oli nyt parempi, vaikka etukäteen vähän pelkäsinkin, että tuleeko nytkin niin järkky ärtyisyys kuin viimeksi, muttei tullut, olo jopa aika ok. Tällä viikolla sitten toiveet kuitenkin heräsivät, kun pikkutuhruilu ei alkanutkaan siinä vaiheessa kun aiemmin ja koska muutenkin olo tuntui erilaiselta, niin mieleen alkoi hiipia, entäs jos nyt kuitenkin… Pikkutuhru alkoi vasta eilen eli 2 vk ja 1 pv inssin jälkeen ja on tänään jatkunut, kohta se tästä taas kunnon vuodoksi varmasti kääntyy. Eilen mieliala painui sit jo alemmas ja itkuherkkyyttäkin oli, pettynyt olo oli jo eilen, tiesin testin tuloksen kyllä jo pikkuvuodon alettua.\nNiinpä niin, nyt on sitten inssit meidän osalta yritetty ja tuloksettomiksi jäätiin näiden jäljiltä. Tauko hoidoista on kyllä todella tarpeen, mutta sekin lohduttaa, ettei tämä ole vielä tässä, ettei ihan vielä tarvitse sopeutua siihen, että todella jäämme ilman lasta. Vielä on kuitenkin toivoa ivf-hoitojen suhteen jäljellä. Syksy sitten näyttää miten niissä käy ja toivottavasti tauon ja kesälomankin jälkeen olisi sitten voimia niihin yrityksiin edes jonkin verran olemassa.\nKiva, kun Surenkorento kävit moikkaamassa ja tsemppiä toivottamassa meille 🙂 Onnea ja voimia kovasti sulle ivf-hoitoihin!!!\nMitä teille muille kuuluu? Joko Evita olet testannut, toivottavasti sulla olisi parempia uutisia kuin mulla! Millä mielellä Pipu olet inssin jälkeen piinailemassa?\nVoimia ja mukavaa kevään jatkoa teille kaikille! 🙂\n16.5.2015, 11:58 #7585\nTäällä hiljaista ollutkin moni menossa eteenpäin kuten mekin.\nMeillä meni viimeinen inssi niin päin…. että mutta en nyt jaksa ja viitsi täällä julkisella foorumilla siitä selitellä sanon vain että hoitopaikassa mokattiin pahemman kerran!\nMeillä siis ensi kuulle ivf suunnittelu aika kuulee sit tarkemmin jonosta mutta syksystä jotain mainittiin. En jaksaisi odotella nyt jotenkin kaikki kun seisoo paikallaan mitään ei tapahdu moneen kuukauteen on ollut vieläkin vaikeampi nuo ystävien raskaudet. Vaikka he ovat olleet tosi ymmärtäväisiä ja kannustavia minun hoidoissani ja olen pystynyt puhumaan heille. Täällä ei nyt viitsi ihan kaikkea kirjoittaa miksi on niin vaikeaa…\nToisaalta taas tauko on varmasti myös hyväksi sekä mielelle että kropalle.Eipä tämä vuodon alku nyt paljoa tuntunut odotin että alkaa en usko enää tuohon että normaalisti yhdynnällä sitä raskautta saadaan aikaiseksi vaikka kyllä sitä nyt ehkä hivenen silti toivoi. Olen huojentunut että nyt kierto normaali 30pv kun ei ollu lugeja kun viime kierto niiden kanssa venyi.\nOlen täysin keskittynyt kevään puuhiin pihalla se auttaa tässä saan edes ne kasvien siemenet kasvamaan kun en osaa sisälläni mitään kasvattaa… 🙁\nNyt siis kesää kohti ja yritetään nauttia siitä syksyllä sitten uudet asiat taas edessä meistä monella.Ja toiset jatkaa näissä, toivotaan plussa tuulia!\nTsemppiä kaikille ja nauttikaa kesästä!\nSeurailen täällä taustalla…\n17.5.2015, 18:01 #7593\nEi me nyt näköjään niitä plussia meinata saada 🙁 , ei nyt kuitenkaan lannistuta, voidaan me vielä onnistua!!! Voi, Evitalla onkin jo uusi piinailu meneillään, tsemppiä sulle kovasti toivottelen! Hiirulille harmitukset 🙁 Ottaa päähän teidän puolesta, että jokin on mennyt hoitopaikan puolella vikaan… Nämä on jo ihan liian rankkoja vaiheita ns. normikuvioilla, niin ei kyllä tarvitsisi enää tulla tuollaisia vastoinkäymisiä. Meillä oli tokan inssin yhteydessä myös tietyiltä osin häikkää hoitopaikan toimissa, tarkkana näissä saa itsekin olla.\nMeillä tämä kesätauko on hoitopaikan taholta ensisijaisesti ja se on ollut tiedossa hyvissä ajoin, joten sen on voinut hyväksyä ja tulee kyllä tosi tarpeeseen. Ainakin nyt tuntuu, etten heti putkeen olisi jaksanut taas uusia yrityksiä, saati nyt heti inssipettymysten perään ivf-hoitojen aloitusta. Mieluummin niihin sitten kesätauon jälkeen. Nyt toukokuussa on tuntunut hyvältä, ettei tarvitse miettiä mikä kp on menossa, mitä lääkettä milloinkin pitäisi ottaa, eikä tarvitse mennä pkl:lle ja sovitella niitä aikoja työn keskelle. Olokin alkaa olla jo parempi hormonilääkitysten ja negapettymysten jäljiltä. Voi myös sulatella tätä tähän mennessä tapahtunutta ja vähitellen keräillä voimia syksyn hoitoihin ja välillä ajatella ihan muutakin, odottaa lomaa ja reissuja. Enkä aio tehdä tauon aikana ovistestejä tms., luomuyritykset nyt tuskin tuottaa tulosta, mutta saavat toki tuottaa, jos niin hyvin kävisi. Femibion-valmistettakaan en enää ostanutta uutta huhtikuun puolivälin jälkeen. Syön kyllä sellaista B-vitamiinivalmistetta, jossa on B6, B12 ja foolihappoa reilu annos.\nTsemppiä ja mukavaa kesän odotusta, nautitaan valosta, luonnon vihertämisestä yms. kesäaikaan kuuluvasta! 🙂\n3.6.2015, 16:09 #7780\nEi plussan plussaa tässä ketjussa 🙁 Me siirrymme myös nyt kolmen inssin jälkeen ivf-jonoon. Kaikissa insseissä olosuhteet näyttivät olevan kohdallaan ja ovis hyödynnettiin vielä kotonakin. Silti menkat tulivat aina ajallaan. Nyt sitten puoli vuotta odotellaan IVF-hoitoon pääsyä. En tiedä, miten kärsivällisyys kestää. Eka ivf-hoito taitaa mennä joululoman takia ensi vuoden puolelle.\nVoi voi, ei ole hääviä tämä tällainen… Kesäloma ja kaikki, mutta mieli ihan maassa ja mikään ei jaksa innostaa eikä huvittaa.\nToivottavasti teillä muilla on paremmat fiilikset ja jaksatte nauttia kesästä hoidoista ja pettymyksistä huolimatta!\n8.7.2015, 22:26 #8161\nLueskelin tänään koko tämän ketjun läpi etsiessäni vertaistukea netistä. Hei, mitä teille kuuluu? Muutamaan viikkoon ei ole uusia viestejä tullut, olisi kiva tietää miten teillä on hommat edennyt 🙂\nItse olen 38-vuotias ja ongelmana selittämätön lapsettomuus. Meillä oli kaksi päivää sitten toinen inseminaatio ja nyt jännään miten käy, vähemmän toivekkaana kuin ensimmäisestä jostakin syystä. Kai nämä toistuvat pettymykset alkavat vaikuttamaan.\n10.7.2015, 15:14 #8172\nRapu ja Nunnu, tervetuloa tälle foorumille pohtimaan asioita 🙂\nKuten ketjusta näkyy, tämän kevään insseistä ei ole plussia tullut kenellekään. Ei meillekään. Ja meillä oli nyt kesän alussa jo ensimmäinen IVF, mutta alkio ei jaksanut kiinnittyä.\nKeskikesä hiljentää keskustelua, koska monet klinikat pitävät heinäkuussa taukoa. Toisaalta se suo hoitotauon myös meille kärsiville, ja hyvää tämä tauko tekee, vaikka aluksi olisin halunnut vain hoitokiertoa toisensa perään. Saa pää ja kroppa vähän tuulettua ja rentoutua, en ollut uskoa kuinka tarpeellinen tämä tauko minulle olikin.\nVoimia ja pystypeukkuja teille uusille inssiajolla oleville <3\n10.7.2015, 20:33 #8175\nHei vaan Sudenkorento 🙂\nJuu useampi teistä taisi siirtyä IVF jonoon, ja se on minullakin edessä jos ei tärppää nyt tai seuraavasta inssistä johon saan pistohoidon. Tähän saakka ollaan siis menty clomeilla, vasteet hyvät, mutta kun ei vaan natsaa sitten millään. Olemme olleet lapsettomuushoidoissa/tutkimuksissa nyt vuoden verran.\nItse pohdin pitkään aloitanko nämä hoidot nyt kesällä lomani aikana, ja päädyin siihen, että ehkä nyt olisi vähemmän ressiä jos se auttaisi.\nPäätin myös olla täysin kuivin suin koko kesän, joten ei sauna- eikä terassioluita :/ Toivottavasti ei ollut huono päätös ja kärvistely turhaa.\nKoitin käydä salillakin nyt tämän inseminaation jälkeen, mutta ei siitä mitään tullut kun koko ajan mietin onko tämä nyt hyväksi lainkaan. Stressin määrä taitaa olla vakio, lomasta huolimatta. Tai ehkä siitä syystä nimenomaa kun on enempi aikaa tutkailla omia ’valeraskaus’-oireita.\nOletteko te rajoittaneet jotenkin ruokavaliota jne näiden hoitojen aikana?\n15.7.2015, 22:46 #8217\nKiitos tsempeistä, Surenkorento. Todella ikävää, ettei alkio kiinnittynyt. IVF:ssä on varmaan inseminaatiotakin kovemmat toiveet, kun on hypätty seuraavaan portaan ohitse (hedelmöittyminen) ja valmis alkio olisi tarjolla.\nViime viikolla alkoivat taas menkat, yhdeksäs yritys valui pitkin reisiä. Päätettiin sitten pitää loppu heinäkuu ja ainakin osa elokuusta ”hoitovapaata”. Meidän klinikka tekis kyllä inseminaatioita läpi kesän, vain IVF:n tarvittavat punktiot ovat kuulemma tauolla. Suurin syy hoitojen tauottamiseen oli se, kun Gonal F:ää pistettäessä on tarvittu 2-3 ultraa ennen inssiä ja sitten niiden mukaan aina rukattu lääkemääriä ja ajoituksia. Se on niin sitovaa, ettei päästäisi kotoamme mihinkään. Joten nyt kesäloman alkua odotellessa ja sitten mökille rentoutumista yrittämään. Ensin tauko tuntui pahalta ajatukselta, mutta nyt se on alkanut tuntua jo oikealta päätökseltä. Kroppakin saa levätä lääkemyrskyistä. Painoakin on tippunut jo kilo, kun lääkkeistä on taukoa.\nKuulostaa varsin tutulta, että sitä miettii liikkumisiaan ja syömisiään, ettei mikään vain vaaranna raskausyrityksiä. Olen koittanut syödä terveellisemmin ja vähemmän herkkuja siitä asti, kun hoidot aloitettiin. Laihdutin pari kiloa, ettei ainakaan ylipainosta jäisi kiinni, kun olen aina keikkunut normaalipainon ja lievän ylipainon rajalla. Tosin ne kilot ovat jo tulleet takaisin entistäkin tiukemmasta herkkulakosta huolimatta. Toivon, että ainakin osa olisi pelkkää turvotusta ja nyt tosiaan vaikuttaisi, että paino taas laskisi, kun lääkeet ovat tauolla.\nKaikken hölmöin sitä on inseminaaton ja raskaustestn (tai menkkojen alkamisen) välisen ajan, kun on periaatteessa mahdollista olla raskaana. En uskalla syödä raskausajan kieltoruokia. Joulupöydässä kieltäydyin herkustani graavilohesta, kun sattui olemaan juuri tämä jännittävä aikaväli menossa. Nyt se alkaa tuntua surkuhupaisalta, ettei silloin voinut syödä raakaa kalaa, kun ”pelkäsin” olevani raskaana ja todellisuudessa ei ole vieläkään onnistanut. Myöskin hermoilen kys. aikavälissä, kun harrastan liikuntaa, että mitä jos kyykätessä tulee liikaa painetta vatsaonteloon ja alkio raukka huuhtoutuu ulos. Tai jos aerobisessa liikunnassa syke nousee kovin ylös, niin riittääköhän happea nyt ”meille molemmille”. Juhlien alkumaljoja ei halua juoda, kun ei halua riskeerata. Muista juomisista puhumattakaan. Siinä määrin alkaa olla toivoton olo, että typerää taitaa olla kaikki tämä vainoharhaisuus. Tulosta ei ainakaan ole tuottanut. Vaan enpä taida osata muutakaan. On niin paljon pelissä, ettei vaan voi riskeerata.\nJospa nyt hoitotauolla uskaltais urheilla miten huvittaa ja juoda vaikka siiderin.\n20.7.2015, 18:06 #8240\nEipä ollut onnellista loppua minullakaan tässä kierrossa. Kuten aiemmin sanoinkin, ei ollut samalla lailla toiveikas olo kuin aiemmin, ja nyt surun ja pettymyksen tilalle on tullut lähinnä kiukku. Taidan vihata koko maailmaa. Noh, vaihtelua sekin itsesääliin ja lohduttomuuteen.\nOlen huomannut, että tätä lapsettomuuden tuskaa on muiden vaikea ymmärtää, ellei ole kokenut samaa. Lohduttajien sanat tuntuvat usein lähinnä sylkäisyltä vasten kasvoja, vaikka tiedän heidän tarkoittavan hyvää.\nListaan tähän pahimmat itseäni ärsyttävät kommentit.\n1)\t”Älä stressaa.”\n-Ei hyvää päivää, koitappa itse olla miettimättä näitä juttuja kun on kellon ja pissatikkujen ja lääkärin vastaanottojen mukaan suunniteltava koko kuukausi, kaikki menot ja ruoatkin +ne valeraskausoireet, joita tarkkailee tahtomattaankin, että oliskos tämä nyt merkki jostakin. Ja se, että he ’kieltävät’ minua ressaamasta, niin ok, lopetan sitten. Onko se muka noin helppoa? Samalla kaavalla saisi sitten varmaan masennuksen paranemaan käskemällä ’älä masennu’, mielenterveysongelmat ’älä ole hullu’ ja kai varmaan syövänkin ’parane pian!’ –neuvolla.\n2)\t”Älä tollaisia mieti.”\n–\tKun haluan kertoa peloistani, ei aina saa tilaa omille ajatuksilleen. Heti asia käännetään positiiviseksi, vaikka oikeasti haluaisin tukea siinä kohtaa kun koitan pohtia mitä jos tämä ei ikinä onnistukaan. Tarvitsee kai pitää pelkonsa jonkun kuoren sisällä, koska muut eivät halua niitä kuulla. Onko se sitten tervettä? Tottakai minua pelottaa, onhan kyseessä elämäni suurin asia!\n3)\t”Eräs tuttava lopetti yrittämisen, ja heti tuli raskaaksi.”\n–\tEhkä pahinta mitä voi sanoa minulle tällä hetkellä. Pelkoni lapsettomuudesta ovat tällä hetkellä niin suuria, etten uskalla edes ajatella kokonaiskuvaa mitä se tarkoittaisi jos lopettaisin yrittämisen. Se tarkoittaisi periksi antamista. Ja periksi antaminen olisi asian hyväksymistä; sen ettei minusta koskaan tule äitiä, sen etten pääse koskaan juhlimaan äitienpäivää, isänpäivää, lasten kevätjuhlia koulussa, ostamaan hattaraa huvipuistossa, nauramaan ja itkemään lapseni kanssa. Yksinäinen vanhuus (ja kyllä tämä keski-ikäkin) pelottaa hirvittävästi.\n4)\t”Mieti niitä mahdollisuuksia mitä teillä on, jos lapsia ei tule riesaksi, voitte tehdä mitä vaan!”\n–\tSanoisiko joku tuolla lailla jollekin lapsensa menettäneelle?? Koska siitä tässä on kyse, lapsen menettämisestä. Olen jo kuvitelmissani elänyt äitinä koko sen elämän mitä lapsen saaminen tarkoittaisi. Ja tuohon ajatukseen en ole todellakaan vielä valmis… en ilman tukea, koska se tulee minut rikkomaan.\nAnteeksi avautumiseni, mutta meinasi pää räjähtää :p\nTällä viikolla taas lääkäriä tapaamaan ja uusi hormonihoito alkaa. En ole ihan kartalla itsekään mitä kikkaa nyt koitetaan, mutta universumi voisi nyt laittaa feng shuit kohdilleen.


Pieni alevinkki | Kotisaari\nAjattelin vinkata teille kivoja lasten sukkahousuja metsästäville Riemulin sukkahousuista, joita saa nyt 7 euron hintaan. Itse ihastuin raikkaisiin väreihin ja nostalgiseen malliin messuilla ja hamstrasin nyt lisää kyseisiä sukkiksia kevättä varten. En tiedä, miten huimaa laatua sukkahousuilta voi vaatia, mutta näihin olen ollut ihan tyytyväinen. Tytöt käyttävät näitä ahkerasti ja mm. eilisestä postauksesta voi bongata Helmin jalasta turkoosit. Riemulin kaupan löydät täältä.\nMy sale shopping: Colourful and beautiful stocknings for children. From Riemuli.\nlastenvaatteet, shoppailu 8 Comments\nJenni 2. tammikuuta 2013 klo 14.55\nOnpa herkulliset värit sukkiksissa! Tuntuu, että sukkisten laatu on kyllä aivan surkeaa (itsellä tosin kokemusta H&M, Lindex ja Pomp sukkiksista). Kaikki näistä ovat menneet parin pesukerran jälkeen nukkaisiksi ja epäsiisteiksi, toiset Pompit kestivät vain kolme käyttökertaa ennen hajoamista (ompeleista) ja toiset tuplasti sen. :P Onko nää parempia? :)\nSanna/Kohti kotisaarta 2. tammikuuta 2013 klo 15.08\nVähäistä nukkaa tulee melko nopeasti, mutta sukkikset pysyy silti ihan siistin oloisina useampia pesuja ja nämä pitävät lisäksi muotonsa tosi hyvin, eivätkä esim. levähdä pepusta, kuten Lindexin sukkikset. Itselläni vertailukohtana lähinnä Lindexin ja Bodenin sukkahousut ja kestää kyllä niitä paremmin! Näitä olen siirtänyt vielä nuoremmankin käyttöön, mikä on jo aika hyvin sukkiksilta:-)\nAnonyymi 2. tammikuuta 2013 klo 16.11\nhieno uusi ulkoasu blogilla!!\nSanna/Kohti kotisaarta 2. tammikuuta 2013 klo 21.58\nMarru 5. tammikuuta 2013 klo 19.44\nKiitos tästä vinkistä! Minä tietysti ihastuin tuohon turkoosiin väriin ja tilaus lähti menemään. Kuopuksella varsinkin kuluu tosi paljon sukkahousuja, joten lisää tarvitsi. Harmi kun tuosta keltaisesta oli oikea koko loppunut.\nSanna/Kohti kotisaarta 6. tammikuuta 2013 klo 11.20\nHei ole hyvä:-) Noihin turkooseihin minäkin ihan ensiksi iskin silmäni;-)\nMarru 14. tammikuuta 2013 klo 9.46\nSukkahousut tulleet ja käytössäkin olleet. On kyllä hyvät! Niin ihanan pehmeätkin :)\nSanna/Kohti kotisaarta 14. tammikuuta 2013 klo 10.56\nKiva, että tykkäätte!:-) Itsekin huomasin tuon pehmeyden, kun puin tänään toiselle tytölle toisen merkkiset sukkikset ja toiselle nuo Riemulin. Oli kyllä suuri ero!


Sääkset rakentavat puun latvaan risupesänsä, jota linnut kohentavat kantamalla vuosittain lisää pesämateriaalia. Pesäpuussa onkin oltava vahvat oksat ja latva, jotta puu kestää kookkaan risulinnan painon. Pesälle täytyy olla esteetön pääsy eri suunnista ja lähipuusto ei saa nousta pesän tasoa korkeammalle. Nämä vaatimukset huomioon ottaen mikä tahansa puu ei kelpaa sääksen pesäpaikaksi. Pesäpuun ei tarvitse kuitenkaan olla korkea; harvapuustoisella suolla alle kymmenenmetrinen mänty voi kelvata.\nTalousmetsissä puut eivät aina ehdi järeytyä sääkselle sopiviksi. Sääksen pesintää onkin jo pitkään tuettu rakentamalla tekopesiä ja nykyään vajaa puolet pesinnöistä tapahtuu tekopesissä. Tekopesiä rakennetaan uusiin paikkoihin, minkä lisäksi pudonneita sääksen omia pesiä voidaan korvata samaan puuhun rakennetulla tekopesällä. Sääksen omaa pesää saatetaan myös vahvistaa muutamalla tukipuulla, jolloin se voi näyttää tekopesältä.\nMyös tyhjä pesäpuu on tarpeen\nSääkselle sopiva pesäpuu on arvokas resurssi ja edellytys lisääntymiselle. Sama pesäpuu voikin olla käytössä vuosikaudet. Myös uudet sääksisukupolvet tunnistavat sopiviksi samat pesäpuut. Tästä osoituksena pesäpuu saattaa olla autiona ja pesäkin siitä pudonneena vuosien ajan, kunnes paikalle ilmaantuu taas sääksipari ja samaan puuhun rakennetaan uusi pesä. Mutta mistä tiedetään, että kyse on varmasti samasta puusta?\nPesäpuu on rauhoitettu\nSääksenpesät on rekisteröity Luomuksessa vuodesta 1971 alkaen ja valtuutetut rengastajat seuraavat pesimiskelpoisten pesäpuiden tilannetta. Pesäpuut merkitään myös rauhoitustaululla. Sääksen pesäpuu on rauhoitettu ilman rauhoitustauluakin, mutta taulu auttaa tunnistamaan ja säilyttämään pesäpuun, jos pesä on välillä pudonnut. Rauhoitustaulun avulla voitiin varmistua tapauksesta, jossa 1970-luvulla asuttuna ollut pesäpuu oli tyhjillään 35 vuotta, kunnes tuli uudelleen asutuksi 2000-luvulla. Tavallisempaa on, että pesät ovat käytössä muutaman vuoden, kunnes autioituvat. Pesäpuukin voi kaatua myrskyssä. Tarkastuksessa on kuitenkin yhä pesäpuita, jotka ovat olleet mukana sääksiseurannan alusta asti.\nNiidenkin historia kalpenee Heikki Kainulaisen tarkastaman muoniolaisen sääksenpesän rinnalla. Hän keskusteli pesäntarkastusreissullaan 2017 paikallisen asukkaan kanssa, joka kertoi, että jo hänen isoisänsä isä oli tuntenut pesäpaikan 1800-luvulla. Pesämännyn puolesta asia ei ole poikkeuksellinen, sillä lappilaiset männyt voivat elää yli 500-vuotiaiksi. Kyseessä lienee kuitenkin tiedossa olevien sääksen pesäpuiden ikäennätys. Pesässä oli poikaset viimeksi 2008, sittemmin pesä on pudonnut.\nIlmoita uudesta pesästä\nLöysitkö uuden sääksenpesän? Jos sääkset ovat ilmaantuneet paikkaan, jossa pesää ei ole ennen näkynyt, kyseessä voi olla sääksiseurannalle tuntematon pesä. Uusia pesiä saadaan tietoon joka vuosi etenkin kesämökkiläisten ilmoittamina.\nIlmoita uudesta sääksenpesästä osoitteeseen petolintuseuranta@luomus.fi\nIlmoita uudesta pesästä ainakin tarkka sijainti (koordinaatit tai karttalinkki), päivämäärä, havaintosi pesästä ja yhteystietosi.\nHeidi Björklund on valtakunnallisen petolintuseurannan koordinaattori.


November Madness - marraskuun event | Edsvikin Talli\nNovember Madness - marraskuun event\nlast online Dec 6, 2020 15:30:42 GMT\nNov 2, 2020 23:11:48 GMT\nPost by Ylläpito on Nov 2, 2020 23:11:48 GMT\nNovember Madness on saavuttanut Edsvikin Tallin!\nMarraskuu - Suomen eteläisissä osissa se tietää varmaa sadetta, aikaisin tulevaa pimeyttä ja kiirettä, osalla pimeyden mukana tuomaa masennusta ja koomaa. Marraskuun hulluuteen kuuluu myös epämääräiset siirtymäriitit Amerikoista saapuneen kulutusjuhlan Halloweenin ja kaikkien rakastaman, lämpimän joulun välillä. Se on aika hyppy haamuista ja vampyyreistä joulupukkiin ja Mariah Careyn biisiin "All I Want For Christmas Is You". Marraskuu tuo mukanaan Edsvikin Tallin ensimmäisen, koko kuukauden kestävän Eventin, jonka perimmäinen tarkoitus on tuoda tallilaisille inspiraatiota ja ideaa omaan luovaan puoleensa.\nEventiin osallistuneet saavat marras-joulukuun vaihteessa muistoksi (ja todisteeksi) merkit osallisuudesta eventiin.\nTehtäviä voi tippua ensimmäisten päivien aikana lisää, joten pidä topaa silmällä - asioista informoidaan erikseen myös discord serverillämme! Eventiin osallistuminen on täysin vapaaehtoista ja voit soveltaa kaikkea kavereiden kanssa: sopikaa esimerkiksi yhteistyössä kirjoitetuista tarinoista discordissa tai sopikaa keskenänne roolipeli aiheiden pohjalta!\nTapahtuma 01: Isänpäivä\nIsänpäivää juhlitaan Suomessa marraskuun toisena viikonloppuna, eli vuonna 2020 sunnuntaina 15.11. Isänpäivän kunniaksi myös Edsvikissä juhlistetaan rakkaita isiämme tietty hevosten kanssa. Ota siis sunnuntaina isä, isähahmo tai vaikka isoisä mukaan tallille ja vuokratkaa joku hevonen lainaan, ellei sinulta tai kaverilta irtoa nelijalkaista kaveria lainaan. Jos nätisti kysyy, myös Pauliina voi varmasti lainata jotain isompaa hevosta, jotta päivästä tulee varmasti mieluisa.\nSuorita tehtävä kirjoittamalla tarina tai piirtämällä kuva tapahtumasta marraskuun aikana\nTapahtuma 02: Kaamos - masennus vai ilo?\nSaapuva pimeä talvi herättää ihmisissä ja eläinkavereissa erilaisia tunteita. Pimeinä iltoina mielikuvitus laukkaa ja ajatus kulkee suuntaan jos toiseen, miten käsittelet ajatuksiasi? Millainen on tunteidesi kirjo syksyllä: herättääkö sadepäivät maneesissa sinussa lähinnä huojentuneita fiiliksiä vai valahtaako ilosi pimeyden mukana pohjamutiin?\nSuorita tehtävä kirjoittamalla tarina tai roolipelaamalla marraskuun aikana. Keskity erityisesti tunnemaailmaan ja sen kirjoon ja kuvailuun!\nTapahtuma 03: Black Friday perjantaina 27.11.\nTiesittehän, että Edsvikin maneesirakennuksessa on oma hevostarvikkeita jälleenmyyvä putiikki (valitettavasti se on vielä nimetön), josta löydät ihan varmasti virtuaalisen Suomen mageimmat ratsastustavarat mm. merkeiltä Dream Dressage ja Jumping Revolution? Kuun lopussa rantautuneen Black Friday huuman ohessa putiikissa on julkaistu kummaltakin merkiltä ihan limited edition malliston vaatteita ja huopia, suojia ja muita pieniä hevostarvikkeita, jotka ovat myynnissä yksittäisenä eränä. Sanotaanko, että sinä tai sinä ja kaverisi ette ole ainoita paikalla. Myös kisakentiltä tutut, pahat kilpakumppanit ovat tarttuneet tarjouksiin ja kyyläävät ovella ihan yhtä innoissaan yksittäisiä tuotteita. Voiko tästä seurata mitää sotaa parempaa?\nSuorita tehtävä kirjoittamalla, piirtämällä tai roolipelaamalla marraskuun aikana. Osallistuneiden kesken arvotaan (tai lahjoitetaan) mallistojen limited edition tuotteita toiveiden mukaan kuun vaihteessa.