Caralia foorumi • katso viestiketjua - Ya lili ah ya leel\nKirjoittaja Marrasmurhe » 21. Heinä 2010 12:36\n//Vapaa peli kenelle hyvänsä. Viivästyksiä voi olla minun puolestani vaikka pyrinkin vastaamaan pari kertaa viikossa, joten jos odotat super aktiivista peliä, olen väärä seuralainen sinulle.\nOtsikko on algerian arabiaa, tarkoittaa: 'Oi yö, oi yö'.//\nChošekh Cal-p'nei T'hom\nHiekkaa valui, hiekkaa lensi, hiukkaa sitä ja tätä. Sitä oli aina ja ikuisesti joka paikassa. Se oli turva, pysyvä ja ainainen seuralainen, joka ei muuksi muuttuisi. Se antoi ja otti kuten elämän kuuluikin, se oli kehto eksyneelle, suoja tuulelta kun osasi etsiä sopivan paikan ja toisaalta myös rankaisija niille, jotka eivät sen mahtia ymmärtäneet.\nPaatunutkin aavikon eläin pyrki välttämään aavikon kuumuutta erinäisin keinoin. Cane ei ollut koskaan oppinut, pystyisikö sitä välttämään ja jotenkin keplottelemaan oloaan viileämmäksi. Täällä ei ollut suojaa auringolta, mikä oli sinänsä hyvä seikka. Pimeys ei päässyt lähelle, eivätkä varjot. Ei ollut asioita joista varjo voisi syntyä, ei muita kuin hänestä itsestään. Omaakin varjoa teki joskus vaikeaa katsoa, se oli kärsineen oloinen, aivan kuten sen heittävä olentokin oli. Se muistutti todellisuudesta, menneestä ja siitä että tämä saattaisi jatkua ikuisuuksia. Kestäisikö hän ikuisuuksia? Nuori ori piti aavikkoa suojanaan, vaikka varmasti useimmat pitivätkin sitä kirouksenaan. Useamman kuukauden oli hän viihtynyt yksinäisyydessään, pelossaan muita kohtaan. Pelko oli vahva, milloin pimeyttä, kylmyyttä ja isoja hevosia kohtaan. Näitä oli vältelty kuin pahaakin kipua. Hiljalleen kuitenkin tuulelle puhuminen ja kuusijalkaisten kipittävien ja ilkeiden olentojen katselu oli tehnyt selväksi, että oli varsin yksinäistä vaeltaa yksin aavikolla. Ketään ei ollut lähettyvillä, eikä kukaan koskaan puhunut takaisin. Tuuli saattoi hyväillä sanojen sijasta karaistunutta nuorukaista, suoda hetkellistä koskettavaa viileää tunnetta kylkiä paahtavan tunteen sijaan.\nPuolisokea katse oli paikantanut osittain hiekkaan hävinneet kavion painanteet. Hänen omansa seurasivat melko liki niitä. Canen kavioista jäi pienemmät jäljet. Toisen kulkijan olisi siis oltava häntä suurempi. Suurehkot, huvittavan oloiset pörröiset korvat tähystivät ankaran keskittyneesti eteenpäin, sinne suuntaan, jonne jäljet olivat kulkeneet kenties juuri hetkiä aikaisemmin. Ei ollut vaikea pitkään aavikolla elämisen jälkeen seurata jälkiä ja oppia, kuinka kauan kulkijan ohikulusta oli ollut. Sitä oli oppinut välttämään läheisyyttä, mutta nyt sitä haettiin. Kuka, tai mikä ja millainen jälkien jättäjä olikin, sitä hän ei osannut päätellä suunnaten toiveikkaan katseensa eteenpäin. Olemuksessa oli varautuneisuutta, nöyryyttäkin tietyllä tavalla pään keinahdellessa hienoisesti pehmeää käyntiä mukaillen. Taivaan punertavat sävyt toivat jäljittämiseen uhkaavan sävyn. Pieni ori pelkäsi, mitä sieltä toisesta päästä löytyisi. Pelon aiheita oli monia hänellä, eikä hän itse ajatellut, ettei ollut kovinkaan nätissä ja hyvässä kunnossa. Cane ei ajatellut sitä, että avohaavaumat, kuivunut olemus ja pölyinen karva, musta takkuinen jouhikko saattaisivat aiheuttaa vastapuolella myös pelkoa ja epäillystä yksinäisen kulkijan laadusta. Entäpä sitten arvet, jotka kulkivat aina pikku oriin mukana… Niitä pikkuinen häpesi koko sielunsa pohjista, piti itseään huonona, mutta ehkä joku pitäisi häntä niiden vuoksi vaarallisena. Olihan tuolla muitakin haavaumia.\nHuomaisiko jäljityksen kohde Canea? Askelet pysähtyivät, kuulostelivat. Ääniä kuului, mutta hivenen yltynyt kuiva ja pisteliäs illan myötä noussut aavikko tuuli vei osan äänistä, myös jäljet hiekassa mukanaan. Seuraten jotain vaistoa, kohti verenpunaista auringonlaskua, kohti toivoa Cane jatkoi kulkua heilauttaen kaulaansa, saaden pörröisen ja revityn, takkuisen mustan jouhi tupponsa asettumaan silmien ylle suojaavasti. Pikkuinen ori ei enää aikonut perääntyä, mieli löi honteloita koipia jatkamaan väkisinkin eteenpäin. Periksi ei anneta, kerta tähän ryhdyttiin jo, näin lähelläkin oltiin. Hämärä otti jo otetta päivänvalosta.\n//Kirjoitus virheiden korjailua//\nViimeksi muokannut Marrasmurhe päivämäärä 24. Heinä 2010 11:10, muokattu yhteensä 2 kertaa\nRe: Ya lili ah ya leel\nKirjoittaja kujakettu » 23. Heinä 2010 14:40\n[Että olikin harvinaisen vaikea päättää kenet minä tänne raahaan. Mutta noh, näin lopulta katsotaan miten Fajerilla sujuu, en ole pelannut sillä toviin mutta tässä yrittelen.]\nPunainen auringonlasku ja kirkkaita säteitä ennenkuin se katoaisi taas mailleen yhdeksi yöksi. Palatakseen taas seuraavana aamuna. Niin se aina oli. Kaikki tuli, kaikki meni - tullakseen uudelleen.\nAavalla aavikon hietikolla oli eräs yksinäinen kulkija, joka kuitenkin oli nyt hetkeksi pysähtynyt. Sabino, 160-senttinen ori tuijotti kuin huumautuneena auringonlaskua ja mietti, missä Aranja mahtoi olla, ori kun ei ollut tavannut tätä aikoihin. Eikä muutamaan toviin muitakaan. Ei sen jälkeen kun he olivat pelastaneet sen yhden täplikkään sieltä kuopasta. Kirjavan sydänalaa vihlaisi hieman kun tämä muisti nähneensä hiirakon tamman silloin viimeksi, kun he lähtivät hakemaan niitä yrttejä.\nSiitäkin oli jo aivan liikaa aikaa.\nFajer rakasti aavikkoa. Se oli elänyt edellisen elämänsä Egyptissä, missä se oli oppinut nauttimaan hiekkaerämaasta. Nyt ori oikeastaan mietti, mitä järkeä sen oli edes olla laumassa jonka alueilla ei ollut aavikkoa. Eihän se käynyt järkeen. Aivan aavikon vuoksi ori oli kai vaellellutkin tylsyyksissään. Löytääkseen aavikon. Siellä tuntui aina, että kirjavan ajatukset rauhoittuivat. Olo tuli seesteisemmäksi. Sielu puhdistui. Ehkä hän vaihtaisi laumaa. Aranjaakin olisi helpompi tavata...\nQuarab loi vielä muutaman silmäyksen hohtavaan auringolaskuun ennen kuin lähti taas jatkamaan kulkuaan eteenpäin. Se ei tiennyt minne se oli matkalla tai oikeastaan edes mistä se oli tulossa. Se vain oli, ja siitä tuntui kuin aavikolla ei olisi ollut ketään muuta kuin se. Hiekka pöllähteli jokaisella otetulla askeleella ja sabino mietti niitä näitä.\nMutta lopulta, pitkän ajan päästä kirjavaa rupesi epäilyttämään. Siitä tuntui, että se ei ehkä ollutkaan täysin yksin. Se pysähtyi hetkeksi paikalleen ja sen korvat kääntyivät taakse. Tuuli kuitenkin tuntui vain sihisevan korvissa. Ehkäpä ori oli vain kuullut yksinäisen käärmeen tai skorpionin. Fajer huiskaisi häntäänsä ja lähti jatkamaan kulkuaan tasaista tahtia eteenpäin. Kaikkea sitä tulikin kuviteltua. Kukapa muu täällä hänen lisäkseen muka olisi...\nKirjoittaja Marrasmurhe » 24. Heinä 2010 07:27\nHui! Mikä dyynin toisella puolella olikaan! Vaikka nuorikko olikin kovasti tätä odottanut, tuntui se nyt saavuttamattomalta. Cane sävähti, perääntyi askelen verran ääntäkään päästämättä ja oli jo kääntyä lähteäkseen niin vikkelää kuin suinkin saattoi. Jokin kuitenkin pidätteli häntä. Ehkä se oli tuon vieraan näköisen olennon väri? Canesta ruskea ja valkoinen olivat näyttäneet aina jotenkin lempeiltä yhdessä. Hiekka oli ruskeaa ja yöllä kuutamossa se näytti valkoiselta. Sieraimet värisivät herkkinä nuuhkien toisen tuoksua, jota tuskin erotti tuulen suunnan vuoksi. Korvien takakenomainen asento kääntyi hyvin varovan arasti eteenpäin ja lihakset rentoutuivat. Toinen oli pysähtynyt, käänsi korviaan, mutta jatkoi matkaa. Kummallinen hevonen! Eikö se ollut huomannut häntä? Cane katseli hetken toisen joustavaa kulkua, kuinka valkea ja ruskea keinahtelivat pehmeästi väreinä jalkojen viedessä tuota eteenpäin.\nOliko se värit, joka sai Canen rentoutumaan, vai yksinkertaisesti se, ettei toinen ollut vielä kiinnittänyt varsinaisesti huomiota, vaikka oli selvästi kuullut jotain? Cane rohkaisi mielensä, valoi ympärilleen jonkinlaista luottamuksen kilpeä, ei tuo paha olisi, sillä on kiltit väritkin! Cane koitti höristä ystävällisesti, niin kuin äiti oli joskus tehnyt. Kuinka hän ikävöikään äitiään... Pää painui alaspäin uteliaana, odottavana. Ei toinen tainnut kuulla mitään... Ei yhtikäs mitään, tai ei tahtonut kuulla. Cane oletti vain, ettei toinen kuullut tuulen vuoksi. Harmaat, hontelot jalat, joista oikea takimmainen oli kankein ja arin, arpinenkin, lähtivät kuljettamaan Canea hiekka dyyniä alaspäin. Ehkä hän tavottaisi kiltti värisen vielä, vaikak toinen lähestyessä osoittautuikin odotettua isommaksi. Sisu oli pikku oriilta valumassa kurkkuun...\nToinen ystävällis mielinen hörähdys, heiii... Jalat koittivat kiirehtiä, kompuroivat kovasti ja lopulta etummaiset sotkeentuivat toisiinsa kaiken hämmennyksen ja sekaisuuden vuoksi, kiireenkin. Otus lennähti alamäkeä alaspäin turvalleen kierähtäen varsin komeasti jalat sätkien ympäri kerran, toisenkin. Hiekkadyynin hiekka oli varsin juoksevaa, osa hiekasta valui alhaalla nuorikon päälle haudaten toista hiljaa painavaan hiekkaan. Ylös ei päässytkään niin nopeasti. Hätäinen huudahdus kumpusi kirkkaana orin kurkusta kauhun sävytteisenä. Kiltti värinen unohtui täysin siinä paniikissa, jota päälle vyöryvä hiekka aiheutti. Paniikki sai orin kierähtämään selän kautta toiselle kyljelle. Todellisuudessa paniikille ei olisi ollut syytä, tilanteen yllättävyys sai vaan tapoihin kangistuneen nuoren suunniltaan.\nJalat sätkivät hetken ennen kuin nuori pääsi edes jotenkin etujalkojensa varaan ja pian kaikille neljälle huojuvalle tikulleen ylös, kunnes liian aikaisin otettu hätäinen askel eteenpäin sai orin horjahtamana voimakkaasti eteenpäin uudellen. Turpa hautautui hiekkaan orin rysähtäessä polvilleen ja turvalleen jälleen kerran hiekkaan. Hiekka pöllysi ja älämölö oli suuri, siinä missä hätäkin. Ori pääsi kuitenkin nopeasti kyljelleen silmät apposen auki, kauhusta kangistuneena suunnaten katseen kiltti värisen suuntaan, tai ainakin sinne missä hän viimeksi oli nähnyt toisen, sillä nyt hän oli musitanut, että lähellä oli toisiakin mahdollsiesti katsomassa. Häpeä, suorastaan suunnaton häpeä poltteli jo sielua siinä missä pelkokin.\nKirjoittaja kujakettu » 25. Heinä 2010 10:50\nKirjava kulki rauhallisesti eteenpäin mutta sillä oli välillä edelleen sellainen olo, ettei se ollutkaan aivan yksin. Siitä huolimatta ori jatkoi matkaansa, vaikka välillä vähän epäilyttikin. Kukapa sitä nyt seuraamaan lähtisi, eihän Fajer ollut lainkaan kiinnostava... Ja kuka ylipäätään Fajerin lisäksi liikuskelisi aavikolla päivän painuessa mailleen? Paitsi jos joku oli eksynyt ja seurasi sabinoa löytääkseen pois.. Äh, ääliömäinen idea. Kaipa silloin sitä olisi edes avannut suunsa se joka Fajeria seurasi, apua kysyäkseen. Kirjava ravisti hieman päätään ja harja hulmahteli tuulessa, kun se yritti sillä tavoin karkoittaa mielestään turhat kuvitelmat sitä seuraavista hevosista.\nHetken kulkemista ja.. nyt tuntui aivan kuin Fajerin punaruskeisiin korviin olisi kuulunut hörähdys. Oria alkoi epäilyttää entistä enemmin. Alkoiko se kuulla omiaan vai? Nyt Fajer käänsi korvat taakseen tarkasti kuunnellen, mutta jatkoi kulkuaan. Tosin entistä epäilevämmin askelin. Melkein heti ori kuitenkin pysähtyi. Ihan kuin se olisi oikeasti nähnyt jonkun takana.. Aivan liikkumattomana sabino pysyi, kunnes lopulta epäilys seuraajasta oli niin vahva, että ori käänsi koveran päänsä ja katsoi taakseen. Ja siinä samassa Fajer näki häntä pienemmän, tumman hevosen joka huudahti hätäiseen sävyyn ja samalla kompuroiden. Ori katsoi hetken kummissaan kääntyen kokonaan ympäri. Eihän tuossa kai mitään hätää ollut? Jos toinen oli vain kompastunut jalkoihinsa. Fajerillekin kävi sitä ihan yhtä soittoa kun se ei aina oikein jaksanut keskittyä jalkoihinsa. Yhden pienen askeleen sabino kuitenkin otti eteenpäin, mutta siinä vaiheessa pieni ori olikin jo taas ylhäällä. Ja sitten tämä kompastui uudelleen hiekan pöllytessä. Fajer katsoi myötätuntoisesti toista ja otti toisen askeleen lähemmäs.\nHetkisen päästä tumma pieni ori näytti olevan nyt silmät kunnolla auki ja katsoen Fajerin suuntaan. Fajer hymyili hieman ja sitten avasi suunsa.\n"Hei, oletko kunnossa?"\nKirjoittaja Marrasmurhe » 06. Syys 2010 19:28\n// Olen pahoillani kestosta. Sairaus on pitänyt tiukemmassa otteessa jonkin aikaa. //\nHiljainen rohiseva köhäisy. Hiekkaa tuprahti pikku oriin turvan edessä säälittävän oloisesti. Jalat sojottivat tikkuina maata vasten silmän tapittaessa hyvin jähmettyneen ja järkyttyneen oloisesti kiltin väristä herraa. Suu aukesi ja hetken tuosta harmaasta, hyvin pölyisestä ja hennosta nuoresta tuli vaikutelma, kuin se oli kala kuivalla maalla, sillä lailla hiekkaa edessään puhallellen ja suuri silmä toista tapittaen, leuka käyden kuin henkeä haukkoisi. Suuri olento katseli häntä!\nTakapää tuntui tutisevan, pettävän alta ja hetken ori oli sännätä takaisin aavikolle, sen suojiin ja pakoon kaikkia tämän maan olentoja. Korvat luimistuivat kauhuissaan. Hui kun toinen puhuikin hänelle! Toinen oli nähnyt hänet, kaikki voipan naamioitumisen mestarin hietikossa! Pää heilahti epäuskoisesti sierainten värähdellessä, pikkuisen olennon puhaltaessa ja pärskiessä hiekanjyviä turvastaan. Nyrhitty, takkuinen musta harjan tynkä heilahti hivenen ärtyneenä otuksen pompahtaessa viimein jaloilleen huterana, kuin pelosta vapisten. Silmät tapittivat suurina, myös tuon puolisokea silmä tuntui kohdistaneen kolean, teräksisen katseen kilttiväriseen olentoon. Silmä oli paljastunut mustan harjan alta kaikessa temmellyksessä. Canen tajutessa asian laita, tuo pyörähti ympäri koittaen hetken kompuroida ylämäkeen hiekkajyvistä koostuvaa dyyniä, tuntien polvien jälleen taas pian koskettavan hiekkaista, karheaa pintaa. Lopulta tuo seisahtui takamusvieraaseen päin, pää polvien tasalle painuneena kuin alistuneen kiltisti, 'en minä mitään pahaa aikonut...'\nCane empi, käänteli päätään vilkaistakseen paremmin vieraaseen, ettei se vain lähestyisi! Katse harhaili myös suuntaan, josta he molemmat olivat tulleet, syvemmälle aavikolle, jossa hiekka oli ottanut jo verenkarvaan sävyn isä auringon värjätessä horisontin ohella myös maata allaan. Keho vavahti, korvat ojentuivat ujosti jyrkästä niska luimusta ystävälliseen takakenoon. Pään keinahtelu lakkasi ja arka askel otettiin tuota punavalkokirjavaa olentoa kohden. Cane oli enää vain sivuttain tuohon kirjavaan päin. Hiekka kantoi, eikä enää kuljettanut hätäistä olentoa kuin omia hiekanjyviään dyynin rinnettä vasten.\nToinen oli kysynyt jotain. Oliko hän kunnossa? Cane epäili hivenen tarkoittiko toinen tosissaan kysymystään vai oliko se vain muodollisuuksia? Yhtään lähemmäksi Cane ei kyennyt tulemaan toista, kun lähestymistä ajattelikin, olo kävi kovin voimattomaksi ja toisaaltaan myös jännittyneeksi. Korvat kääntyivät uteliaina eteenpäin, hölmön suurina se sai pojasta varmasti huvittavan vaikutelman.\n”Ihan... Kunnossa.” Cane vastasi ujosti, hyvin hiljaa. Pieni tuulenvire työntyi tulo suunnasta kannatellen kuitenkin hiljaista lausahdusta vieraan suunnalle. Samalla vire rohkaisi Canea ottamaan lyhyen askelen toista kohden, pää korkealle nostettuna ja häntä jännittyneenä hivenen kohonneena.\n”Minä tuota noin... Näin sinut ja... Ja olit kiltin värinen!” Cane puuskahti heilauttaen jälleen korvansa epäilevästi takakenoon. Mitä hän oikein selittikään? Pojan kasvoilla risteili selvä hämmennys. Tuon olemuksesta tuli nyt jopa melko ryhdikäs vaikutelma kun pää tuolla lailla kauniisti kohosi. Missään nimessä tuo ei kuitenkaan vaikuttanut varmalta.\n”Ajattelin, että olisit kiltti. Minä kun...” Cane toisti itseään äänellä joka tuntui särkyvän minä hetkenä hyvänsä. Sieraimet laajenivat jälleen orin puuskahtaessa. Katse käännähti muualle hetkiseksi. Jalkojen asetelmaa vaihdeltiin vaivaantuneena. Mitäpä sitä enempää selittelemään, jos toinen ei olisikaan kiltti? Ja mitäpä sitä tuolle puhumaan, jos... jos tuota ei kiinnostaisikaan?\nKirjoittaja kujakettu » 07. Syys 2010 18:54\n[Ei se mitään.]\nKirjava katsoi aavistuksen huvittuneestikin toista. Kylläpä hän oli pelokas! Ja ihan suotta. Ei Fajer ollut häntä syömässä suihinsa tai hyökkäämässä hänen kimppuunsa. Voivoi.\nToinen näytti vähän tutisevan ja luimistavan korvansa. Sabino sen sijaan vain heilautti hivenen korvia hörömpään. Pieni hymynalku saavutti orin suupieliä. Tämä pikkuinen poika tuntui toden teolla pelkäävän häntä. Kovin ujo siis. Ori ei olult ennen tavannutkaan tällaista tapausta, poikahan tuntui pelkäävän Fajeria suurinpiirtein kuollakseen! Sen vaikutelman Fajer ainakin sai, vaikka eihän toinen vielä ollut pakoon pötkinyt.\nJa siinä se pärski hiekkaa, kunnes nousi ylös. Fajer yritti hymyilla mahdollisimman kannustavasti pienelle. Tumma tapitti Fajeria silmät ymmyrkäisinä, sabino katsoi takaisin, muttei silmät ammollaan, vaan neutraalisti.\nKun toinen sitten edelleen mitään sanomatta kääntyi ympäri, Fajer virnisti leveästi.\n"En minä vaarallinen ole", se totesi.\nQuarab pysyi paikallaan, katsoen pientä oria. Se huiskaisi häntäänsä, käänteli päätään rauhallisesti - mutta pysytteli siinä. Tutkiskellen kiinnostuneena saisiko toinen suunsa auki. Kun sitten lopulta kirjava huomasi pienen luimistelun lakkaavan ja tämän kääntyen sivuttaen Fajeriin päin, kirjavan silmissä pilkisti ilkikurine ilme.\n"Noniin, tajusithan sinä sen näköjään", sabino sanoi.\nFajer otti askeleen lähemmäs vierasta, iha varovaisesti. Hiekka pöllähti aavistuksen. Kun sitten pojan hentoisen hiljainen ääni kantautui tämän korviin, ori nyökkäisi.\nPieni sanoi Fajerin olevan kiltin värinen, ja ori tuhahti huvittuneesti. Se hymyili avoimesti orille.\n"Se onkin ihan uusi kohteliaisuus minulle", sabino sanoi.\n"Ja en minä kyllä tosiaan ainakaan tiettävästi vaarallinen ole, joten kaipa minua kiltiksi voisi sanoa", se jatkoi. Fajer oli tyytyväinen että nuorikko puhui, ja hänestä olisi ollut ihan mukavaa tutustuakin toiseen, mikäli tämä nyt ei kuitenkin keksisi luikkia karkuun.\nKirjoittaja Marrasmurhe » 08. Syys 2010 19:03\nOlipa toinen suuri! Ja kuitenkin niin kiltin värinen... Canen puolisokea katse arvioi hyvin aroin silmäyksin toisen kehoa, kasvoja. Korvat käännähtelivät epävarmoina taakse ja eteen, jälleen taakse. Toinen ei tuntunut olevan mikseenkäänettä näki hänet, eihän? Ei tuo siltä vaikuttanut, seisoskeli sillä lailla tyynesti. Ei toinen vaarallinen ollut, omien sanojensa mukaan. Mikäkö sitten oli vaarallinen? No kaikki isot... ja vähän pienemmät hänen kaltaisensa nelijalkaiset, harjalliset. Nenäpii kurtistui hivenen epäilyksestä. Tuo isompi kiltti värinen oli ottanut vaivihkaisen askelen häneen päin, hyvin varovaisen sellaisen. Canelta ei jäänyt huomaamatta tuollainen liike, se tunsi kehonsa jännittyvän samalla kun tuo kaksivärinen puhui. Sillä oli ihan... miellyttävä äänikin. Ei liian korkea, mutta ei liian matalakaan. Sellainen... sopiva.\nPikkuinen puolestaan säpsähti isomman tuhahdusta. Siinä ei kuitenkaan ollut mitään pahaa ilmeisesti, toinen hymyili. Ei kai kiltti värinen olento voisi hymyillä pahasti? Kai tuo oli kilttiä hymyä? Cane takertui pähkäilyynsä kovin, niin että nenäpiin lisäksi otsankin saattoi kuvitella kurtistuvan hieman ankarasta mietinnästä. Silmät tuolla pikkuisella olivat yhä hevosen kavion koko luokkaa, laajentuneet ja ahmivat kaiken mitä saattoi nähdä, jokaisen harjan karvan liikahduksenkin toisesta.\n”Tiettävästi vaarallinen?” Vingahdus oli vaimea, mutta myös kimakka samaan aikaan. Canen ääni tuntui muuttuvan hivenen kuristetun ja ahdistuneen oloiseksi. Korvat vavahtivat etukenosta taaksepäin hännän huiskahtaessa hermostuneesti. Koko tuon pieni ja laiha ruumis oli pingoittunut kuin viulun kieli. Sen olisi voinut kuvitella singahtavan nuolen tavoin takaisin aavikolle, jossa se oli kulkenut kadotettuna jo liian kauan, mutta ei... Siinä Cane seisoi, katseli ihmetyksissään ja vähän kauhuissaankin uutta näkyä, jota se oli niin kaivannut, mutta myös pelännyt siitä lähtien kun se oli vannonut itselleen ettei antaisi enää kenenkään satuttaa itseään, ei kenenkään ison harjallisen olennon.\nNuoren kaula kurottautui pitkäksi, piteli päätä ylhäällä ja ojensi myös samalal eteenpäin sieraimet laajenneena.\n”Pakenetko sinäkin muita, kilttivärinen?” Cane kysyi yhä tuolla ahdistuneella sävyllä hyvin tiukkaavaan sävyyn.\n”Etkö anna muiden satuttaa itseäsi?” Kysymykset jatkuivat. Canen ilmaukset olivat yksinkertaisia, mutta pojalle itselleen ne olivat hyvin, hyvin tärkeitä. Hän janosi tietoa tästä kaksivärisestä, suuresta olennosta, joka olisi tai ei olisi tiettävästi vaarallinen. Siitä oli pitkä aika, kun joku oikeasti vastasi hänelle näin, kun joku hymyili hänelle.\nKirjoittaja kujakettu » 11. Syys 2010 14:10\n[Pahoittelut sitten jos teksti on lyhyttä taikka tönkköä, en nykyisillään yhtään tiedä miten Fajerin käy tulevaisuudessa, että jääkö se saarelle se vai eikö. .__.]\nSabino tutki rauhallisesti toista katseellaan. Harmaa karva, epätasainen musta harja. Ja noh, oli tuo tuntematon hevonen Fajeria matalampi ihan selkeästi. Ori oli rauhallisen hiljainen ja tyyni, katseli vain, heilautti korviaan ja huiskaisi punaisen hehkuvaa häntäänsä. Arka tämä hiirakko taisi kyllä olla. Silmät ymmyrkäisinä se tuijotti takaisin, ja se teki kirjavan olon hieman huvittuneeksi.\nToinen vinkaisi Fajerin sanoista, ja tämä kohotti kulmiaan hieman yllättyneenä. Tiettävästi vaarallinen.. No niin. Toivottavasti toinen nyt ei siitä liikaa huolestunut, kevyttä huulenheittoahan se oli ollut. Pieni pahoitteleva hymynkare ilmestyi Fajerin huulille.\n"Älä nyt suotta säikähdä, vitsi se vain oli", ori sanoi pahoittelevasti.\n"En minä ole vaarallinen." Pieni hymy lauseen loppuun. Sitten sabino jatkoi taas tilanteen tarkkailua.\nHetkisen päästä toinen kurotti kaulaansa quarabia kohden. Hän kysyi pakeneeko ori muita.\n"En oikeastaan. Kai. En vain oikein tiedä mitä teen tai pitäisi tehdä", selitän hiirakolle. Etkö anna muiden satuttaa itseäsi... Fajerin ilme muuttui mietteliääksi.\n"En tiedä." Muuta se ei osannut tuohon kummalliseen kysymykseen vastata. Hiirakko kyseli muutenkin hieman erikoisia kysymyksiä. Hiirakko ei tainnut olla ihan samanlainen kuin kaikki muut.\n"Muuten, olen Fajer."\nKirjoittaja Marrasmurhe » 18. Syys 2010 07:58\nTuosta kaksivärisestä välittyi suunnattoman suuri rauhallisuus. Cane ei kyennyt kuin tapittamaan toista hämillään ja osittain myös pelossa. Hoikat ja koreat, oikeastaan melko kauniit pitkät koivet tepastelivat hetken paikoillaan. Pikkuista hermostutti, toinen oli niin rauhallinen, eteni omaan tahtiinsa eikä hoppuillut kun Cane taas olisi halunnut asioiden olevan mallia 'nyttännekaikkiheti' -mallia.\nOliko tuo mikä hymynkare? Cane tuskasteli pohdinnoissaan, katseli kaksivärisen suupielien kohoavan tuohon vienoon hymyyn. Pikku orii oli seota täysin kiihtyessään tuon hymyn takia, mitä se oikein tarkoitti?! Se ei tuntunut laisinkaan sopivalta nyt, asia oli vakava! Mutta ei tuo pikkuinen ruvennut siitä vaahtoamaan, ei uskaltanut. Jos se olikin nykyajan hevosten tapa, hymyillä tuolla lailla kahjosti? Lisäksi tuon kiltin värisen hevosen rauhoitteleva sävy auttoi Canea tyyntymään sekaisista tunteistaan ja seuraamaan taas täydellä painolla toisen eleitä. Cane puuskahti mielessään, no jos toinen ei kerta olisi rauhallinen.\nCanea hämmensi suuresti, ettei toinen tuntunut juurikaan tietävän pakeniko toisia ja mitä pitäisi tehdä. No ei hätää, Canella oli tähän vastaus. Poikaa vain hämmensi että toinen tuntui vastailevan nyt pääasiallisesti ettei tiennyt asioiden laitoja. Mitä Cane oli oikeastaan odottanutkaan? Myöntyviä vastauksia? Samanlaista sielua kuin hän itse? Ehkä, jotenkin hän oli kaivannut samanlaista olentoa, ystävää. Tämä yksilö tuntui vain niin vaikealta. Canen nenäpii rypistyi yhdessä otsan kanssa lievästi ajatuksien paljoudesta ja sekaisuudesta. Suuret korvat kääntyivät ujosti eteenpäin keinahdellen välillä lupsahtavaisesti taaksepäin, varmistaen että takaapäin ei kuulunut mitään.\n”Olet Fajer...” Cane toisti arasti kaksivärisen ilmeisen nimen. Hiirakko uskalsi astella muutamanaskelen lähemmäksi verenpunaiseksi värjäytyneessä hiekassa. Varjot saavuttivat heitä.\n”Veli Aurinkoinen sanoi että tänne tulisi vielä joku.” Cane totesi hiljaa. Tuon hyvä ystävä, aurinko oli kertonut siitä hänelle. Pitkästä aikaa poikasen katse harhautui jonnekin muualle, Veli Aurinkoisen perään joka oli alkanut taittaa jo verenpunaansa pois, antaen tilaa Sisko Hopeiselle täyttää yö kuun kelmeällä valolla hiljalleen.\nCane oli totaalisen rauhoittunut, mutta yhä hivenen huolissaan. Oliko Fajerilla tarkoitusta hänelle? Sitä hän ei osannut vielä sanoa, tämä ei kuitenkaan ollut se jonka Veli Aurinkoinen oli Canelle luvannut. Se ei kuitenkaan tarkoittanut ettei Cane voisi olla ja opetella nykyajan hevosten tapoja Fajerin seurassa.\n”Sinulla on kovin outoja aikoja hymyillä, Fajer.” Cane totesi vähän hämmästelevästi. Samalla poikanen maisteli tuon kaksivärisen nimeä. Fajer... Ensimmäinen jonka Cane tapasi vuosiin Suurella Hiekalla. Keho oli alkanut vapautua jännityksestä, kaula venyttäytyi pitkäksi ja häntäkään ei jaksanut enää liputta harmaita kynittyjä jouhia. Arasti tuo pieni harmaa silti askelsi kilttiä herraa lähemmäksi, alistuvasti. Pää roikkui alistuneesti alhaalla viestien selvästi, että ei hänestä olisi vaaraa.\n”Millaista muualla on nykyään? Onko maailma muuttunut?” Cane uteli hyvin hiljaa, aivan kuin joku olisi voinut kuulla.\nKirjoittaja kujakettu » 26. Syys 2010 13:21\nToinen vaikutti kirjavan silmissä jotenkin.. Etäiseltä? Fajer ei ollut varma vaikuttiko hiirakko varsinaisesti sellaiselta, mutta jotenkin hän oli.. tai noh, ehkä hän vain mietti asioita. Kirjava seisoi rauhallisen epävarmasti paikallaan miettien, oliko tässä edes järkevää olla vai ei. Häiritsikö Fajer vain toista siinä olemisellaan ja oliko hänellä millään muotoa mitään järkeä edes olla siinä? Punavalkean mieli oli yhtä aikaa aivan sekasotkussa ja selkeä. Mietteliäästi se kallisti aavistuksen päätään.\nHiirakon astellessa muutaman askelen lähemmäs, Fajer huiskautti rauhallisesti häntäänsä. Pieni hymynkare oli taas jossain suupielen tienoilla kärkkymässä.\n"Olen Fajer", kirjava toisti hiirakon toteamuksen perään. No niin. Se puoli ainakin taisi olla nyt kaikille ihan selkeää?\n"Entä sinä sitten?" Fajer kysyi kokeilevasti, hieman varovaisesti. Melkein saman tien Fajerin ilme kuitenkin muuttui hieman kummastuneeksi. Veli Aurinkoinen? Kirjavan katse kääntyi loittonevaan aurinkoon jota ei enää juurikaan näkynyt. Puhuiko hiirakko auringosta? Aurinko kertoi että tänne tulisi joku... Tjaah. Hänhän olikin vähän mystisempi persoona. Tosin sehän oli kyllä käynyt oriille ilmi melkein jo silloin, kun pieni oli ensimmäisen kerran avannut suunsa. Hän oli joku vähän erikoisempi tapaus. Epävarman kummastunut ilme vaihtui pikkuhiljaa etäisen kiinnostuneeksi.\n"Niinkö tosiaan?" Fajer kysyi.\nKovin outoja aikoja hymyillä? Kysyvästi kirjava nosti kulmiaan. Tämä vieras oli tosiaan erikoinen persoona. Erilainen kuin mihin kirjava oli koskaan ennen törmännyt. Hymy nyki taas Fajerin suupieliä hiirakon toteamuksen voimasta.\n"Niin, voihan se ehkä niinkin olla..." ori sanoi vähän mietteliäästi. Ja kovin varovasti hiirakko tuli lähemmäs, kovin alistuneen näköisesti.\n"Ääh, älä suotta minua pelkää, kulje ihan rauhassa pää pystyssä", Fajer sanoi rohkaisevasti.\n"Muualla? Oletko sinä ollut täällä sitten pitkäänkin?" kirjava kysyi kurtistaen hämillään kulmiaan. Mitä hiirakko tarkalleen ottaen tarkoitti? Missä muualla? Onko maailma muuttunut? Hämillään kirjava käänteli korviaan hetken hieman neuvottoman näköisenä. Varovasti tämä kuitenkin rauhoitti itsensä.\n"Mitä tarkalleen ottaen takoitat? Mikä on muualla? Millainen sinulle on muuttunut maailma?" se kysäisi taivuttaen päätään hieman toista kohden.\nKirjoittaja kujakettu » 29. Loka 2010 12:22\n[Joo Fena, mä tein nyt sitten päätökseni, eli Fajer lähtee saarelta. Anteeksi siitä, kun peli jäi kesken, mutta kiitos silti hyvästä pelistä. Pelaillaan jotain muuta joskus sitten (:]


Taysin potilasturvallisuus paranee uudella sähkönvarmistusratkaisulla - Sähköinsinöörit - SIL\nTaysin potilasturvallisuus paranee uudella sähkönvarmistusratkaisulla\nEnergianhallintayhtiö Eaton on toimittanut Pirkanmaan sairaanhoitopiirille (PSHP) nykyaikaisen sähkönvarmistusratkaisun. Se varmistaa Tampereen yliopistollisen sairaalan kriittisten teknisten järjestelmien häiriöttömän toiminnan etupihahankkeen rakennuksissa, eli Tays Sydänsairaalassa, lasten ja nuorten sairaalassa sekä D-rakennuksessa, jossa sijaitsevat muun muassa Taysin uusi synnytysosasto sekä tuki- ja liikuntaelinsairaala. PSHP:lle toimitettava sähkönvarmistusratkaisu sisältää kolme superkondensaattoriteknologialla varustettua UPS-laitetta.\nEnsimmäinen kolmesta Pirkanmaan sairaanhoitopiirille toimitettavasta 300 kVA:n UPS-laitteesta on jo käytössä Tays Sydänsairaalassa. Taysille toimitetaan vielä kaksi samanlaista laitetta, jotka kytketään rinnakkain jo käytössä olevan laitteen kanssa.\n”Tärkeimpänä perusteena superkondensaattori-UPS-järjestelmän hankinnalle oli se, että järjestelmä tasaa kuormitusta sekä varavoimakoneille että sähköverkon suuntaan. Vakuutuimme superkondensaattorilla varustettujen UPS-laitteiden vähäisestä huoltotarpeesta ja korkeasta hyötysuhteesta”, sanoo Pirkanmaan sairaanhoitopiirin sairaalainsinööri Jarno Virolainen.\nPirkanmaan sairaanhoitopiirin etupihahankkeen rakennusten UPS-verkon toiminnan varmistava UPS-järjestelmä Power Xpert 9395P on ollut käytössä Tays Sydänsairaalassa jo yli vuoden ajan. Lisäksi Ensiapu Acutaan hankittiin yksi 300 kVa:n superkondensaattori-UPS, joka turvaa ensiavun CT-laitteen häiriöttömän toiminnan.\n”Kokemukset ovat olleet hyviä. Sydänsairaalan UPS-järjestelmän toimivuutta on testattu muun muassa varavoimaverkon muutostöiden yhteydessä. Varavoimaverkon täyskatkosta selvittiin muutamalla varavoimapuolen laitteen häiriökuittauksella. Suunnittelu, asennukset ja käyttöönotto ovat onnistuneet erinomaisesti. Lisäksi voitiin todeta, että käyttäjät olivat liittäneet häiriötöntä sähköä tarvitsevat laitteet niille kuuluvaan verkkoon, mikä on tärkeä asia, mutta voi muuttovaiheessa jäädä vähälle huomiolle.”\nSuuri osa leikkauksista tehdään nykyään CT:n eli tietokonepohjaisen kuvantamislaitteen tuottaman kuvan avulla. Päivytyskäytössä olevan kuvantamislaitteen täytyy toimia häiriöttä myös poikkeustilanteissa, jotta potilaalle voidaan taata paras mahdollinen hoito nopealla aikataululla.\n”Acutan CT-laitteen osalta olimme haastavassa tilanteessa sairaalan nykyisen, varsin täyteen varatun varavoimaverkon suhteen. CT-laitteen verkosta ottaman purskemaisen tehon varavoimakoneelle aiheuttamasta mahdollisesta ylikuormitusriskistä päästiin eroon uudella tekniikalla. Lisäksi valintaamme tukee mahdollisuus korvata perinteiset lyijyakustot huoltovapaammalla ja pitkäikäisemmällä tekniikalla”, summaa Virolainen.\nCT-laitteen pienempi UPS syöttää laitteen tietokoneiden tarvitseman tehon ja samanaikaisesti superkondensaattori-UPS huolehtii CT-laitteen kuvantamisen virtapiikeistä ja takaa laitteiston katkottoman siirtymisen varavoimakäytölle.\n”Aiemmin kuvantamislaitteiden verkosta ottamia virtapiikkejä ei voitu tasata, joten kuvantamislaitteiden liittäminen varavoimaan oli haasteellista. Varavoimaverkon suojaus on voitu toteuttaa paremmin ja käyttövarmuus on lisääntynyt, kun CT-laitteen virtapiikkejä ei ole tarvinnut huomioida kuormitushuippua ja selektiivisyyttä laskettaessa. Nyt tehty toteutus on merkittävä kehitysaskel”, sanoo Virolainen.\nPotilasturvallisuus on kaiken A ja O\nSairaaloissa toiminnan jatkuvuus on ensiarvoisen tärkeää. Tekniset vaatimukset ovat koventuneet ja sairaaloiden sitoutuminen sähkö- ja tietoliikennetekniikkaan on lisääntynyt merkittävästi. Järjestelmähankinnat on tehtävä erittäin tarkkaan, sillä laitteiden käytettävyys, huollettavuus ja hallittavuus heijastuvat potilasturvallisuuteen.\nLääkintätilastandardi määrittelee, että potilaalle ei saa tulla vaaratilannetta missään olosuhteissa. Standardi ei ota kantaa siihen, millainen sähköverkon tilanne on sairaalan ulkopuolella. Sairaalan pitää varautua pitkiinkin sähkökatkoihin ja kyetä viemään operaatiot loppuun sekä ylläpitämään hoitotoimintoja varavoimalaitteiden turvin.\n”Sairaalan ydintoiminnot asettavat haasteita järjestelmien testaamiselle ja tekniselle ylläpidolle. Sähköverkon kaikkien komponenttien on oltava huolella testattuja, jotta ikäviltä yllätyksiltä vältytään. Oli hyödyllistä päästä osallistumaan uuden laitteiston FAT-testaukseen ja todeta laitteiston toimivuus erilaisissa poikkeus- ja vikatilanteissa. Aktiivinen yhteistyö ja huollon tuki ovat avainasemassa läpi järjestelmän käyttöiän aina käyttöönotosta uudistamiseen asti”, alleviivaa Virolainen.\n”Pirkanmaan sairaanhoitopiirin projekti osoittaa, että superkondensaattoritekniikka on erinomainen valinta sairaalaolosuhteisiin. Heille toimitetut UPS-laitteet ovat riittävän tehokkaita turvaamaan sairaalassa tärkeiden hissien, turvajärjestelmien tai tässä tapauksessa kuvantamislaitteiden toiminnan kaikissa olosuhteissa. Laitteiden toimintavarmuus ja huollon helppous ovat heille hyvin merkittäviä ominaisuuksia”, sanoo Eatonin myyntijohtaja Tapio Wälkkilä.


Tahallinen epilepsiakohtaus yleisön edessä | Ulkomaan uutiset | Iltalehti.fi\nTahallinen epilepsiakohtaus yleisön edessä\nPerjantai 20.11.2009 klo 12.31\nTanssija aikoo aiheuttaa itselleen epilepsiakohtauksen esiintymislavalla.\nEpilepsiaa sairastava brittiläinen tanssija Rita Marcalo on lopettanut jo lääkkeidensä syönnin. Hänen tarkoituksenaan on saada itselleen aito epilepsiakohtaus välkkyvien strobovalojen avulla tanssiesityksensä aikana. Tempauksellaan Marcalo haluaa tehdä sairastamaansa tautia paremmin tunnetuksi.\n-Epilepsia on näkymätön vamma. Haluan parantaa ihmisten tietoisuutta siitä ja tehdä se näkyväksi, tanssiteatterinsa taiteellisena johtajana työskentelevä Marcalo sanoo The Yorkshire Post -lehdessä.\nEpilepsiajärjestöt ovat kuitenkin jo ennakkoon kritisoineet taiteilijan tulevaa tempausta, ja väittävät sen sisältävän kohtuuttomia riskejä tanssijalle.\n- Se on vaarallista, sillä kohtaus voi pahimmillaan merkitä kuolemaa. Epilepsialääkkeitä ei pitäisi jättää ilman, että on neuvotellut lääkärin kanssa. Performanssi voi yllyttää jotkut ottamaan hänestä esimerkkiä, Epilepsy Action -järjestön tiedottaja varoittaa Daily Mail -lehdessä.


Derbi X-Treme XTREME SM 50 cm³ 2016 - Outokumpu - Mopo - Nettimoto\nUudet Derbit saapuneet , tervetula mopokaupoille.\nNyt loput 2016 mallit poistohintaan\nMyös korottomalla Aktiivirahalla. Kysy lisää.\nXTREME SM ID 1983600. Valkoinen tieliikennekelpoinen mopo\nDerbi X-Treme XTREME SM Prev ‹\n1 750 € Derbi X-Treme 50cm³, '15, 9tkm\n1 800 € Derbi X-Treme 50cm³, '15, 3tkm\n2 350 € Derbi X-Treme 50cm³, '16\n2 500 € Derbi X-Treme 50cm³, '16\nDerbi X-Treme 50cm³, '16, 1km\n2 650 € Derbi X-Treme 50cm³, '16\n2 790 € * Nettimoto.com ei ota vastuuta ilmoituksissa mainittujen tietojen paikkansapitävyydestä, sillä ilmoitusaineisto perustuu myyjien antamiin tietoihin. Ilmoitetuissa tiedoissa saattaa silti olla puutteita tai virheitä, jotka eivät ole tahallisia. Ilmoitetut tiedot eivät siten ole sitovia, ennenkuin myyjä on ne pyynnöstäsi vahvistanut.


Tartu mahdollisuuteen ja suuntaa uusiin tehtäviin asiantuntijakoulutuksesta!\nPohjois-Pohjanmaa, Lappi, Kainuu, 14 paikkaa\nOhjelman ajankohta: 30.6.-22.12. (6 kk)\nPohjois-Pohjanmaa — Haku päättyy: 30.5.2022\nUusien osaajien rekrytointi tapahtuu DigiTalous Akatemia rekrytoivan koulutusohjelman kautta, joka tarjoaa sinulle ainutlaatuisen mahdollisuuden suunnata kasvualan tehtäviin. Kuuden kuukauden mittaisen ohjelman aikana pääset hyödyntämään asiakas- ja ratkaisukeskeistä työotettasi uusissa tehtävissäsi sekä syventämään samanaikaisesti ammattiosaamistasi alan johtavien tekijöiden opastamana. Sinun ei siis tarvitse olla vielä hakuvaiheessa valmis asiantuntija – me autamme sinut kasvamaan uuteen rooliisi!\nTyö- ja opiskelutaustasi tai muu taloushallinnon tai asiakaspalvelutehtäviin valmistava kokemuksesi näyttäytyvät meille tasavertaisina - pelkän CV:n sijaan meille merkitsee eniten halusi oppia uutta, uteliaisuutesi alaa kohtaan sekä intosi heittäytyä uusiin tehtäviin täysillä mukaan.\nRooleja löytyykin sekä uraansa aloitteleville osaajille, alanvaihtajille että jo kokeneimmillekin asiantuntijoille. Tavoitteemme on löytää juuri sinun taustaasi, mielenkiintoasi ja urakehitystäsi parhaiten tukeva rooli useiden yhteistyöyrityksiemme joukosta. Kerro siis mikä sinua eniten innostaa ja millaisissa tehtävissä näkisit itsesi seuraavaksi!\nNyt käynnistyvän ohjelman kautta tuleva roolisi voi koostua esimerkiksi taloushallinnon tai kirjanpidon, palkkahallinnon, raportoinnin ja budjetoinnin, sovelluskonsultoinnin tai liiketoiminta- ja prosessikehityksen tehtävistä.\nKiinnostuitko mahdollisuudesta? Jätä hakemus ja tule kuulemaan lisää ohjelmasta infotilaisuuteen TE-livessä tiistaina 17.5. klo 11:00! Livessä pääset tutustumaan ohjelman sisältöön ja työmahdollisuuksiin entistä tarkemmin, sekä tapaamaan koulutusohjelman järjestäjiä. Mukaan pääset tästä!\nOhjelma järjestetään yhteistyössä ELY-keskuksen, TE-palveluiden, Sarasen ja rekrytoivien yritysten kanssa. Koulutuksen toteutuksesta ja hakijoiden esihaastatteluista vastaa Saranen. Voit hakea koulutusohjelmaan, mikäli olet tällä hetkellä työttömänä työnhakijana tai työttömyysuhan alaisena (esim. osa- tai määräaikaisessa työssä) ja työnhakusi TE-palveluissa on voimassa.\n044 491 5132\nOnko sinulla kysyttävää ohjelmasta, hakukelpoisuudestasi tai avoimista rooleista? Ota yhteyttä projektitiimin yhteyshenkilöihin!\nSuurimpia valttejasi näissä tulevissa tehtävissäsi ovat mm.:\nArvostamme vuorovaikutustaitojasi sekä haluasi etsiä ratkaisuja yhteistuumin asiakkaan kanssa.\nEtsimme ennen kaikkea motivoituneita ja oman ammattitaidon kehittämisestä innostuneita uusia tekijöitä. Sinun ei siis välttämättä tarvitse vielä hakuvaiheessa olla valmis asiantuntija – me autamme ohjelman aikana sinua kehittymään uuteen tehtävääsi.\nDigiTalous Akatemia on muutakin kuin pelkkä koulutus, sillä se yhdistää uudet työtehtävät ja asiantuntijakoulutuksen tehokkaasti yhteen pakettiin. Tähtäimessä olevan työpaikan lisäksi panostat omaan osaamiseesi myös pidemmällä tähtäimellä ja kasvatat asiantuntijuuttasi niiden taitojen parissa, joista työnantajat kilpailevat. Koulutuksen tärkeimpänä tavoitteena on työllistää sinut yhteistyöyritykseemme 6 kk mittaisen ohjelman päätteeksi. Kuuden kuukauden jakson aikana pääset tutustumaan työyhteisöön ja lopullisiin työtehtäviin jo ennalta ja löydät oikeat työkalut tulevassa roolissasi menestymiseen.\nDigiTalous Akatemia RekryKoulutus on työvoimakoulutusta, joka on suunnattu työttömille ja työttömyysuhan alaisille työnhakijoille. Koulutus järjestetään yhteistyössä TE-palveluiden, ELY-keskuksen ja Sarasen kanssa.\nLöydä omannäköisiä tehtäviä\nMihin suuntaan haluaisit suunnata?\nAvoimia rooleja on useita ja eritasoisia ja lopulliset työtehtävät ovat mahdollisuuksien mukaan muokattavissa hakijoiden osaamisen ja mielenkiintojen mukaisesti. Aiemmista järjestämistämme taloushallinnon alan ohjelmista on työllistynyt henkilöitä mm. seuraaviin tehtäviin:\nSaat ohjelman aikana laadukasta koulutusta alan johtavilta tekijöiltä ja kasvattamaan osaamistasi niiden taitojen parissa, joista työnantajat kilpailevat nyt ja tulevaisuudessa. Opit eivät jää pelkästään ajatuksen tasolle, vaan pääset hyödyntämään oppimaasi kätevästi uusissa työtehtävissäsi, roolistasi riippumatta. Koulutusta on yhteensä noin 20-25 päivää.\nKouluksen aikana käydään läpi mm. seuraavia aiheita:\nSaranen työnhaun agenttina\nVähennä työpaikkojen hakuammuntaa ja hakemuksien määrää.\nHakemuksesi yhteydessä täytettävä Sarasen osaamisprofiili toimii käyntikorttinasi hakemasi ohjelman rekrytoiviin yhteistyöyrityksiin, jonka kautta pääset kertomaan taustastasi, osaamisestasi ja motivaatiostasi.\nRekrytoiva koulutusohjelma oli tosi hyvä tapa päästä sisälle uuteen paikkaa. Suosittelen ohjelmaa kaikille, ketkä haluavat täydentää osaamistaan ja jotka ovat uuden äärellä.\nLue Johannan kokemuksia DigiTalous Akatemiasta!\n-Johanna Isojärvi, Financial Application Specialist, Monetra\nNäkisin, että ilman tällaista ohjelmaa, minun olisi ollut hankala työllistyä ilman aikaisempaa alan kokemusta. Omissa AMK-opinnoistani, kun vain sivuttiin pintapuolisesti esimerkiksi kirjanpitoa. Siinä puolessa vuodessa, mitä ohjelma kestää, saa hyvän mahdollisuuden oppia uutta ja päästä sisään työtehtäviin. Uutta tulee paljon, joten ainakin avointa mieltä kannattaa olla. Koulutusohjelmissa on loistava sauma lopulta työllistyä, joten kyllä tähän kannattaa panostaakin.\nLue Mikon koko tarina tästä!\n-Mikko Ryömä, Development Director, Staria\nVoit suunnata uusiin tehtäviin hyvin monenlaisella taustalla, olitpa sitten työkokemusta palkka-, talous-, tai henkilöstöhallinnon parista omaava osaaja, vastavalmistunut tulevaisuuden tekijä tai uutta suuntaa urallesi miettivä osaaja. Sinun ei siis tarvitse olla vielä hakuvaiheessa valmis osaaja – me autamme sinua kasvamaan uuteen rooliisi asiantuntijakoulutuksen kautta!\nVoit hakea rekrytoivaan koulutusohjelmaan, mikäli olet tällä hetkellä työttömänä työnhakijana tai työttömyysuhan alla (esim. osa- tai määräaikaisessa työssä) ja työnhakusi TE-palveluissa on voimassa. Ole meihin rohkeasti yhteydessä, mikäli hakukelpoisuutesi mietityttää!\nHaluamme ehdottomasti kuulla sinusta lisää, jos tunnistat itsesi esimerkiksi joistakin näistä:\nSinulla on palava halu ja motivaatio kehittää omaa osaamistasi ja kasvaa modernin palkkahallinnon asiantuntijaksi – tämä on kaikista tärkein kriteeri\nSinulta löytyy aiempaa kokemusta asiakaspalvelutehtävien parista\nOlet opiskellut palkka- tai henkilöstöhallintoa, ja haluaisit päästä aloittamaan urasi alan asiantuntijana\nNäet tulevaisuutesi palkka- tai henkilöstöhallinnon järjestelmien parissa ja haluat hyödyntää tulevissa työtehtävissäsi vahvaa IT- ja järjestelmäosaamistasi\nMonetra Oulu Oy on Monetra-konsernin pohjoisin alueyhtiö, jossa palvellaan asiakasorganisaatioita luotettavasti ja joustavasti. Monetra Oulu Oy tuottaa asiakkaille talous- ja henkilöstöhallinnon palvelut, hallinto-, hankinta-, rekrytointi-, painatus-, tulkki-, sekä asiakirja- ja tietosuojapalvelut. Monetra Oulu Oy:n palveluksessa työskentelee lähes 700 henkilöä. Toimipisteet sijaitsevat Oulussa, Haapavedellä, Sodankylässä, Kajaanissa sekä Jyväskylässä. Asiakkaihin kuuluu niin kuntia, kuntayhtymiä kuin osakeyhtiöitäkin.\nPalkanlaskijan työssä toimit asiakkaan suuntaan ensisijaisena kontaktipisteenä palkanlaskennan tehtävissä, ja vastuullasi on sovittujen organisaatioiden palkkojen oikeellisuus ja maksupäivien noudattaminen. Tehtävässäsi sovellat ja tulkitset eri alojen työehtosopimuksia palkkaprosessiin liittyen.\nAktiivista ja tavoitteellista työotetta\nAito kiinnostus uuden oppimista kohtaani\nEmme etsi valmista osaajaa, mutta eduksi on kokemus tai kiinnostus talous – ja palkkahallintoa sekä projektityöskentelyä kohtaan\nKirjanpitäjän työssä hoidetaan vastuullisesti kirjanpitoa tilinpäätöksineen ja veroilmoituksineen. Osallistut asiantuntijana yhteistyöpalavereihin ja kehität prosessia hyödyntäen automatiikkaa ja robotiikkaa. Tehtäviin kuuluu sisäinen ja ulkoinen asiakaspalvelu ja laadunseuranta.\nProjektipäällikön työssä johdat itsenäisesti mm. uusien asiakkaiden vastaanottoon, palvelujemme kehittämiseen, sekä talous- ja henkilöstöhallinnon digitalisointiin liittyviä projekteja. Toimit keskeisenä kontaktina asiakkaan suuntaan ja vastaat siitä, että asiakkaan kanssa projekteille asetetut yhteiset tavoitteet saavutetaan. Huolehdit yrityksemme sisällä projektit tuloksellisesti maaliin ja teet tiivistä yhteistyötä kaikkien sisäisten sidosryhmien kanssa.\nTilitoimisto A. Karppinen Palkanlaskija\nTilitoimisto Karppinen on oululainen vuonna 1978 perustettu yritys, joka tarjoaa monipuolisia talous- ja palkkahallinnon palveluja asiakkailleen. Tilitoimisto Karppinen lähti liikkeelle pienestä niin kuin yritykset yleensäkin. Vuosien saatossa olemme kasvaneet yhdeksi Suomen vahvimmista itsenäisistä toimijoista. Olemme pysyneet perheyrityksenä, mikä on tarkoittanut asiakkaillemme tuttavallista ja läheistä palvelua jo yli 40 vuoden ajan. Tällä hetkellä Karppisella työskentelee yli 70 talous- ja palkkahallinnon ammattilaista!\nEtsimme joukkoomme uutta henkilöä palkanlaskijaksi. Jos monipuoleiset palkkahallinnon tehtävät osana palkkatiimiämme tuntuisi kiinnostavalta, saatat olla etsimämme henkilö.\nEmme odota, että osaat kaiken valmiiksi, mutta tärkeää on motivaatio oppia uutta ja kiinnostus alaa kohtaan\nRohkeutta asiakastyöhön ja asiakaspalveluhenkisyyttä\nEhdoton etu on jonkin asteinen ymmärrys palkkahallinnosta esim. aiemman työn, koulutuksen tai harrastus-/yhdistystoiminnan kautta\nPalkanlaskijan työssä työpäiväsi kuluvat nopeasti vaihtelevien ja monipuolisien tehtävien parissa, mukavan ja ammattitaitoisen tiimin jäsenenä\nTilitoimisto Karppisella panostetaan henkilöstöön, mm tarjoamalla kaikki tavanomaiset henkilöstöedut, asianmukaiset työvälineet ja työtilat. Myös etätyömahdollisuus harjoitteluajan jälkeen.\nTilitoimisto A. Karppinen Kirjanpitäjä\nKirjanpitäjän työssä työpäiväsi kuluvat nopeasti vaihtelevien ja monipuolisien tehtävien parissa, mukavan ja ammattitaitoisen tiimin jäsenenä\nTilitoimisto A. Karppinen Kirjanpitäjä - Raahen seutu (Ruukki, Pyhäjoki, Raahe)\nOlemme yrittäjien puolella ja mukana menestyksessä alusta alkaen. Henkilökohtaisempi lähestymistapa mahdollistaa sen, että osaamme auttaa paremmin. Palvelun laatu on toimintamme perusta. Palvelemme kaikenkokoisia ja eritaustaisia yrityksiä. Meille ei ole väliä oletko pieni vai suuri. Jos olet yrittäjä, olet menestyjä - ja tervetullut meille. Palvelumme lähtökohtana on, että asiakas saa meiltä loistavaa palvelua ja panostamme asiakkaidemme neuvontaan ja auttamiseen.\nMe uskomme myös, että parhaan avun asiakas saa kirjanpitäjältä, jolla riittää asiakkaan palvelemiseen energiaa ja aikaa. Meillä kirjanpitäjät eivät tee ylitöitä ja pyrimme siihen, että meillä on aina reserviä, jotta voimme jatkossakin palvella laadukkaasti asiakkaita. Etsimme siis meidän joukkoomme sopivaa tulevaisuuden tekijää kirjanpidon tehtäviin, jolla hymy ei hyydy ja asiakas on aina keskiössä.\nTalenom Oyj on edistyksellinen tilitoimistoalan edelläkävijä. Yli neljäkymmentävuotisen historiamme aikana olemme kasvaneet pienestä perheyrityksestä merkittäväksi kotimaiseksi tilitoimistoketjuksi, jonka osakkeet noteerataan Helsingin pörssin päälistalla. Talenomilaiset ovat oman alansa ammattilaisia, tekijöistä parhaimpia. Meidät tunnetaan dynaamisesta otteestamme sekä ainutlaatuisesta palveluvalikoimastamme. Meillä pääset kohtaamaan ja auttamaan yrittäjiä palveluilla, joita oikeasti tarvitaan ja jotka aidosti tuottavat asiakkaillemme lisäarvoa.\nOlisi mahtavaa, jos sinulla on kosketuspintaa talous- tai palkkahallinnon tehtäviin, mutta mikäli näin ei ole, saamme sinusta kyllä koulutettua sellaisen, kunhan sinulla on motivaatiota oppia. Tarjoamme mahdollisuuksia myös alanvaihtajille, joten jos taloushallinto on sinun juttusi ja sinulla on kokemusta esim. asiakaspalvelusta, hae rohkeasti mukaan!\nInnostus oppia uutta ja kehittyä talous- tai palkkahallinnon ammattilaiseksi\nKykyä asettaa asiakas toiminnan keskiöön\nKaikki kokemus talous- ja palkkahallinnosta, oli se sitten koulutuksen, työkokemuksen tai harrasten kautta saatua, katsotaan eduksi.\nLiana Technologies Oy Talousassistentti\nEtsimme taloustiimiimme tekijää asiakaspalvelutehtäviin. Työssäsi autat asiakkaitamme taloushallintoon ja laskutukseen liittyvissä asioissa. Asiakkaiden palvelu tapahtuu pääosin sähköpostitse ja ahkerassa käytössäsi on myös meidän oma laskutusjärjestelmämme. Tiimimme kehittyy jatkuvasti, joten meidän matkassamme myös sinulla on mahdollisuus kasvaa ammatillisesti.\nTässä työssä palveluhenkisyys, sosiaaliset taidot ja iloinen asenne nousevat kunniaan. Lukujen ja laskujen kanssa työskennellessä tarvitaan myös tarkkaa silmää. Kokemus tai ymmärrys osto- ja myyntireskontrasta on eduksi – emme kuitenkaan edellytä aiempaa osaamista, sillä annamme huolellisen perehdytyksen tehtäviin. Osaamista ja kokemusta enemmän tahdomme tiimiimme sopivan tyypin, jonka kanssa hommat rullaa sujuvasti eteenpäin.\nMeitä Lianalaisia on jo noin 200. Tulet osaksi kuuden hengen taloustiimiä, joka vastaa Lianan taloushallinnon tehtävistä. Olemme iloinen, välittävä ja lämminhenkinen työyhteisö. Pidämme hyvää yhteishenkeä vahvuutena ja voimavarana – vietämme mielellämme aikaa toistemme kanssa ja järjestämmekin useamman kerran vuodessa yhteisiä tapahtumia.\nPääkonttorimme sijaitsee Oulussa, jossa sinua odottelemmekin jo. Meillä pääset kehittämään taitojasi, laajentamaan osaamistasi ja oppimaan uutta joka päivä. Toimintamme kehittyminen avaa sinulle myös uusia mahdollisuuksia luoda unelmiesi ura. Hommia tehdään yhteen hiileen puhaltaen ja toisia tukien, ja olemme kaikki yhtä suurta kansainvälistä Liana-perhettä – tule sinäkin osaksi sitä!\nVoit hakea DigiTalous Akatemia RekryKoulutukseen, jos olet työttömänä tai työttömyysuhan alaisena. Varmista myös, että työnhakusi TE-palveluissa on voimassa.\nEsivalinta koulutukseen tehdään TE-toimiston hakemuksen tietojen perusteella, joten perustele hakemuksesi huolellisesti. Koulutusnumero: 706728\nHakuaika päättyy: 23.5.2022\nKoulutuksen ajankohta: 30.6.-22.12.2022\nOhjelma toteutuu ensisijaisesti työssäoppimisen kautta yhteistyöyrityksessä tai -organisaatiossa. Työpaikalla tapahtuvan oppimisen lisäksi koulutusohjelmaan kuuluu noin 20–25 päivää taloushallinnon alan tietopuolista opetusta.


Työttömyys voi lisätä sydänkohtauksen vaaraa - Lääkealalla - Ajankohtaista - Lääketietokeskus\nLääketietokeskus › Ajankohtaista › Lääkealalla › Työttömyys voi lisätä sydänkohtauksen vaaraa\nTyöpaikan menettäminen saattaa yhdysvaltalaistutkimuksen perusteella suurentaa riskiä sairastua sydänkohtaukseen. Useita kertoja työttömäksi jääneet ovat suurimmassa vaarassa, Archives of Internal Medicine -lehden julkaisemat tulokset osoittavat.\nHavainnot perustuvat 13 000 yhdysvaltalaisen 51–75-vuotiaan seurantahaastatteluihin, joita tehtiin kahden vuoden välein vuosina 1992–2010. Seurannan aikana kahdeksan osallistujaa sadasta sairastui sydänkohtaukseen.\nKun tutkijat vertasivat työttömäksi jääneitä työnsä säilyttäneisiin, he havaitsivat työpaikkansa menettäneiden sairastuvan sydänkohtaukseen 22 prosenttia todennäköisemmin. Riski oli suurempi työttömyyden ensimmäisenä vuotena sekä etenkin, jos työttömyysjaksoja oli neljä tai enemmän. Tällöin riski sairastua sydänkohtaukseen seurannan aikana oli 63 prosenttia suurempi kuin työttömyyden välttäneiden.\nToistuvaan työttömyyteen liittyvä sydänriski oli yhtä suuri kuin tupakointiin, verenpainetautiin ja diabetekseen liittyvä riski, joten sillä on mahdollisesti suuri vaikutus väestön terveyteen. Seuraavaksi tutkijoiden pitäisi selvittää miksi ja miten työttömyys sydänriskejä nostaa.\n(Archives of Internal Medicine 2012;172:1–7)


Satunnaisesti palkkaa maksava työnantaja tarkoittaa työnantajaa, jolla on verovuoden aikana palveluksessaan vain 1 vakituinen palkansaaja tai, enintään 5 palkansaajaa, joiden työsuhde ei kestä koko kalenterivuotta. Jos palkanmaksaja on kotitalous, lue ohjeet kotitaloudelle\nKun palkka on maksettu 1.1.2019 tai sen jälkeen, ilmoita tulorekisteriin\ntiedot palkoista ja ennakonpidätyksistä palkkatietoilmoituksella 5 päivän kuluessa maksupäivästä\nkaikki palkkatiedot pitää ilmoittaa summasta riippumatta\ntyönantajan sairausvakuutusmaksut työnantajan erillisilmoituksella kerran kuukaudessa viimeistään palkanmaksukuukautta seuraavan kuukauden 5. päivänä\nanna työnantajan erillisilmoitus maksetuista työnantajan sairausvakuutusmaksuista vain palkanmaksukuukausilta eli niiltä kuukausilta, joilta annat myös tulonsaajan palkkatietoilmoituksen\nsatunnaisen työnantajan ei tarvitse antaa työnantajan erillisilmoitusta niiltä kuukausilta, joina palkkaa ei makseta\nMaksuvuodelta 2019 ei anneta enää vuosi-ilmoitusta.\nKun palkka on maksettu vuonna 2018 tai aiemmin, ilmoita\ntyönantajasuoritukset edelleen Verohallintoon työnantajasuoritusten veroilmoituksella\nMaksuvuodelta 2018 pitää antaa myös vuosi-ilmoitus.\nIlmoita palkkatiedot tulorekisteriin (tulorekisteri.fi)\nKun yritys on ilmoittanut tulorekisteriin palkkoja ja työnantajasuorituksia, Verohallinto muodostaa niiden yhteismäärät verokautta seuraavan kuun 6. päivä tai sitä seuraavana arkipäivänä. Tiedot näkyvät OmaVerossa aina yhteismäärien muodostamista seuraavana arkipäivänä.\nEsimerkiksi jos kuukauden 6. päivä on lauantai, palkkojen ja työnantajasuoritusten yhteismäärät muodostetaan maanantaina 8. päivä. Tiedot näkyvät OmaVerossa tiistaina 9. päivä.\nKun olet satunnaisesti palkkaa maksava työnantaja, työnantajasuoritukset täytyy maksaa kuukausittain. Maksa ennakonpidätykset ja lähdeverot sekä työnantajan sairausvakuutusmaksu Verohallinnolle viimeistään palkanmaksua seuraavan kuukauden 12. päivänä.\nEsimerkki 1: Satunnainen työnantaja maksaa palkkaa 1.1.2019 jälkeen\nSatunnainen työnantaja on maksanut 6.2.2019 palkkoja kahdelle työntekijälle. Hän ilmoittaa palkkatiedot työntekijäkohtaisesti tulorekisteriin 11.2.2019 mennessä ja maksaa ennakonpidätykset ja työnantajan sairausvakuutusmaksun Verohallinnolle viimeistään maaliskuun 12. päivä.\nSeuraavan kerran satunnainen työnantaja maksaa palkkaa elokuussa 2019 yhdelle työntekijälle. Hän ilmoittaa tiedot tulorekisteriin 5 päivän kuluessa palkkojen maksupäivästä ja maksaa ennakonpidätykset ja työnantajan sairausvakuutusmaksun elokuun palkoista Verohallinnolle viimeistään syyskuun 12. päivä.\nEsimerkki 2: Satunnainen työnantaja maksaa palkkaa ennen vuotta 2019\nSatunnainen työnantaja on maksanut 10.12.2018 palkkoja kahdelle työntekijälle. Joulukuussa 2018 maksettujen palkkojen ennakonpidätyksistä ja työnantajan sairausvakuutusmaksusta on annettava työnantajasuoritusten veroilmoitus Verohallinnolle viimeistään 14.1.2019, koska 12.1.2019 on lauantai. Ennakonpidätykset ja työnantajan sairausvakuutusmaksu on maksettava Verohallinnolle viimeistään 14.1.2019. Lisäksi on annettava vuosi-ilmoitus vuonna 2018 maksetuista palkoista 31.1.2019 mennessä.\nSeuraavan kerran satunnainen työnantaja maksaa palkkoja 15.6.2019. Hän ilmoittaa palkkatiedot työntekijäkohtaisesti tulorekisteriin 20.6.2019 mennessä ja maksaa ennakonpidätykset ja työnantajan sairausvakuutusmaksun Verohallinnolle viimeistään heinäkuun 12. päivä. Vuonna 2019 maksetuista palkoista ei anneta vuosi-ilmoitusta Verohallinnolle.\nJos satunnainen työnantaja haluaa maksaa ennakonpidätykset ja työnantajan sairausvakuutusmaksun neljänneskalenterivuoden verokauden mukaisesti, seuraavien ehtojen pitää täyttyä:\nTyönantaja on ilmoittautunut Verohallinnon työnantajarekisteriin.\nTyönantajan kalenterivuoden liikevaihto on alle 100 000 euroa.\nTyönantaja ei ole laiminlyönyt ilmoittamista.\nTyönantajalla ei ole maksamattomia veroja.\nVerokauden pituus ei vaikuta siihen, milloin tiedot pitää ilmoittaa tulorekisteriin. Työnantajarekisteriin merkityn työnantajan pitää antaa työnantajan erillisilmoitus joka kuukaudelta. Ilmoitus pitää antaa myös silloin, kun palkkaa ei ole maksettu.\nIlmoita tiedot palkoista verkossa\nPalvelussa voit laskea työntekijän palkan ja sivukulut. Palvelun kautta voit lähettää lakisääteiset ilmoitukset palkoista tulorekisteriin. Jos lähetät ilmoitukset Palkka.fi:n kautta, sinun ei tarvitse ilmoittaa tietoja enää erikseen tulorekisteriin.\nTiedot voi antaa tulorekisteriin esimerkiksi tulorekisterin sähköisessä asiointipalvelussa. Lue lisää tulorekisterin sähköisestä asiointipalvelusta\nTiedot vuonna 2018 maksetuista palkoista voit antaa myös OmaVerossa työnantajasuoritusten veroilmoituksella.\nIlmoitukset voi antaa paperilomakkeella vain poikkeustilanteessa.\nKorjaa tulorekisteriin virheet, jotka koskevat 1.1.2019 ja sen jälkeen maksettuja palkkoja tai muita ansiotuloja. Korjaa virheet antamalla tulorekisteriin korvaava ilmoitus. Ilmoita uusien ja muuttuneiden tietojen lisäksi myös ne tiedot, jotka olivat alkuperäisessä ilmoituksessa oikein.\nJos virhe koskee ennen 1.1.2019 maksettuja suorituksia, korjaa virhe antamalla Verohallinnolle korvaava ilmoitus (työnantajasuoritusten veroilmoitus ja vuosi-ilmoitus).\nVirheen korjaaminen oma-aloitteisten verojen veroilmoituksessa\nVirheen korjaaminen vuosi-ilmoituksessa


Punajuurikrepit – Hellapoliisi\nTehnyt Hellapoliisi 20.8.2018\nFelix Maukas & Kokonainen punajuuri - 6 kpl\nFelix Maukas & Kuutioitu punajuuri - (vaihtoehto)\ntuore rosmariini - (vaihtoehto)\nFelix Maukas & Kokonainen punajuuri\ncreme fraiche - 400 g\nPunajuurikrepit ovat trendikästä tarjottavaa. Pyöräytä kreppitaikina helposti tehosekoittimessa ja kaada kuumalle pannulle. Voit valmistaa taikinan jo hyvissä ajoin odottelemaan paistohetkeä, tai paistaa krepit valmiiksi ja lämmittää ne uunissa tai mikroaaltouunissa hetki ennen tarjoilua. Valmista täytteeksi herkullinen kasvislisäke. Tarjoa lounaaksi, päivälliseksi tai illanistujaisissa. Punajuurikrepit 8 annosta 5 dl maitoa 2 munaa ripaus suolaa ½ dl rypsi- […]\nPunajuurikrepit ovat trendikästä tarjottavaa. Pyöräytä kreppitaikina helposti tehosekoittimessa ja kaada kuumalle pannulle. Voit valmistaa taikinan jo hyvissä ajoin odottelemaan paistohetkeä, tai paistaa krepit valmiiksi ja lämmittää ne uunissa tai mikroaaltouunissa hetki ennen tarjoilua. Valmista täytteeksi herkullinen kasvislisäke. Tarjoa lounaaksi, päivälliseksi tai illanistujaisissa.\n6 kpl Felix Maukas & Kokonainen punajuuri TAI Felix Maukas & Kuutioitu punajuuri, valutettuna\nmuutama varsi tuoretta timjamia tai 1 varsi tuoretta rosmariinia\nFelix Maukas & Kokonainen punajuuri TAI Felix Maukas & Kuutioitu punajuuri\nMittaa maito, munat, suola, rypsi- tai avokadoöljy, vehnäjauhot, Maukas & Kokonainen punajuuri valutettuna ja timjami tai rosmariini riivittynä tehosekoittimen mittakannuun ja pyöräytä tasaiseksi taikinaksi.\nKuumenna räiskälepannu tai paistinpannu ja lisää hieman öljyä pannulle.\nValuta keskelle pannua taikinaa ja anna sen valua pannun reunoille asti.\nPaista krepit molemmin puolin ja nosta sivuun.\nPaloittele kesäkurpitsa, kuoritut sipulit ja paprika reiluiksi suupaloiksi.\nKuumenna öljy pannulla ja lisää kasvikset kuumalle pannulle. Kääntele hetki kovalla lämmöllä ja lisää hienonnetut valkosipulinkynnet, riivitty timjami tai rosmariini, puristettu sitruunan mehu, suola ja mustapippuria myllystä. Tarkista maku.\nKoristele timjamilla tai rosmariinilla.\nLisää hästägillä: #felixsuomi\nKasvisruoat, Pikkusuolaisetfelix, felixsuomi, orklasuomi\n← Mehevät kasslerpihvit\nHerkullinen omena-inkivääripiiras →


Case - Stockmann | RELEX\nParempi tuotteiden saatavuus\nSuomen johtavalla tavarataloketjulla Stockmannilla on seitsemän tavarataloa, joissa kaikissa on suuri elintarvikemyymälä Stockmann Herkku. Yrityksellä on vaativa asiakaskunta, erittäin laaja valikoima elintarvikkeita (jopa 16 000 tuotenimikettä) sekä paljon erikoisuuksia.\nKonsernin liikevaihto 2 005 miljoonaa euroa\nHenkilöstön määrä 15 000\nLiiketoimintayksiköt Tavarataloryhmä ja Muotiketjut\nToimivat kuudessatoista maassa\nStockmann halusi kehittää entisestään asiakaspalvelutilanteita sekä parantaa tuotteiden saatavuutta, jonka takia käynnistettiin hanke myymälöiden tilaamisen kehittämiseksi.\nKetjun lisähaasteina ovat nopea toimitusrytmi sekä korkeat palvelutaso- ja tuoreusvaatimukset, jotka asettavat tiukat kriteerit täydennystilaamisen ohjaukselle.\nTuotteita oli tilattu myymälöihin Stockmannilla aiemmin käsin ja prosessi kaipasi jo päivitystä. Kun tarve muutokselle oli todettu, Stockmann luotti siihen, että Tuko Logistics pystyy tarjoamaan heille RELEXin avulla toimivan täydennyspalvelun.\nKehityshankkeessa haluttiin saavuttaa korkea automaattitilausten osuus, mikä vähentäisi manuaalista työtä sekä myymälöissä että Tukolla. Tällöin tilausvastaavat voisivat keskittyä paremmin eteen tuleviin erikoistilanteisiin ja asiakaspalveluun.\nTavoitteiksi asetettiin myös parempi toimitusvarmuus, tuoreustakuu asiakkaille sekä hävikin että varastotasojen pienentäminen.\nKorkea automaattitilausten osuus, niin että tilausvastaavat voisivat keskittyä paremmin eteen tuleviin erikoistilanteisiin ja asiakaspalveluun\nHävikin että varastotasojen pienentäminen.\nTilaamisen kehityshanke aloitettiin keväällä 2011 ja Stockmann kertoi RELEX-järjestelmien käyttöönoton positiivisista tuloksista jo loppukeväästä 2012. Kaikki projektille asetetut tavoitteet saavutettiin ja jopa ylitettiin tiukasta aikataulusta huolimatta.\nNyt kuluttaja saa tuoreempaa tavaraa kaupoista ja sesonkien, kampanjoiden sekä pyhäpäivien ennusteet ovat parantuneet merkittävästi. Kuljetukset kauppoihin on pystytty RELEXin ansiosta optimoimaan tehokkaammin ja autot liikkuvat täydempinä.\nhävikin pieneneminen keskimäärin, joidenkin tuoretuotteiden kohdalla parannus on vielä suurempi\nJärjestelmästä tuki valikoima- ja tilasuunnittelulle\nInvestoinnin lyhyt takaisinmaksuaika muutaman kuukauden sisällä\nRELEXin ylläpitovastuu on Tukolla, joten Stockmannille ei tullut lisää järjestelmiä ylläpidettäväksi eikä huolta resursoinnista\nTilaamiseen käytetty työaika vähenee, lomien tuuraus helpottuu\n”Investointi maksoi itsensä takaisin jo muutamassa kuukaudessa pienentyneen hävikin ja parantuneen saatavuuden ansiosta,”\nCase Stockmann was last modified: elokuu 22nd, 2016 by RELEX


27 m² Uudenmaankatu 68 A, 05830 Hyvinkää Kerrostalo Yksiö myynnissä - Oikotie 15506127\nUudenmaankatu 68 A, Kirjavatolppa, Hyvinkää1h,kk,parv.\nHeti vapaa 4. kerroksen yksiö lyhyen kävelymatkan etäisyydellä keskustan palveluista. Lasitettu parveke etelän suuntaan. Taloyhtiössä mm. käyttövesiputket uusittu ja viemärit saneerattu.\nEnsiesittely Jari Kivinen 0400 480 523\nKunnossapitotarveselvitys 2019-2023: Kylpyhuonekorjauksia tarpeen mukaan 6-10 kpl / vuosi. Ilmanvaihtokanavien puhdistus ja säätö taloissa 57, 58, 59, 61, 63, 64. Porttikongien kattojen lämmöneristyksen uusiminen. Piha-alueiden kulkuväylien kunnostus. Ikkunoiden huoltokäsittely. Porrashuoneiden lattioiden kunnostus. Sähkösaneeraus.\nJulkisivujen peruskorjaus 1998-2002. Talon 64 saunaosaston ja pesulan korjaus 1999. Käyttövesiputkistojen uusiminen kaikissa taloissa 2009-2012. Talon 58 saunan ja pesuhuoneen peruskorjaus 2011. Viemärit pinnoitettu kaikissa taloissa 2013-2015. Vesikaton vuotokorjauksia (läpivientien ja pellitysten uusimisia) 2014. Talon 68 hissi peruskorjattu, piha-alueiden kulkuväylien kunnostus, valokuituverkko 2015. Lämmitysjärjestelmän kiertovesiputkiston puhdistus talot 62 ja 64 ja ilmanvaihtokanavien puhdistus ja säätö talossa Venlankatu 1 2016 ja taloissa 58, 60, 61, 63, 63D sekä Venlankatu 3 2017-2018. Vesikattojen polyuretaanipinnoitus 2017-2018. Uusittu lämmönjakolaitteet ja patteriventtiilit, 58 -talon porttikongin katon lisälämmöneristyksen uusiminen 2019.\nPalvelut: Kauppa ja apteekki vieressä. Keskustan palvelut 1,2 km.\nAutopaikka kylmä 10,00 €/kk, autopaikka lämmin 16,00 €/kk. Autopaikat jaetaan jonotuslistan mukaan.\nMTR-Isännöinti Oy/Krister Iivonen, Neilikkatie 17, 01300 Vantaa\nSauna, talopesula, mankeli, kellarikomerot, pyörävarasto, askarteluhuone, väestösuoja, kaapeli-TV


Tommi Viirret hajosi talouspäällikön töihin ja opettaa nyt alppihiihtolupauksia Ruotsissa | Freestylehiihto | HS\nPaikallaan oloon kyllästynyt Viirret on ollut opettajana jo kolmessa lukiossa ja kolmessa eri maassa\nPäivitetty: 22.1.2015 17:36\n"Laskija laskee tuloksen ja tekee kaiken työn. Muilla ei ole hitonkaan väliä. Valmentajien tehtävä on vain opastaa oikeaan suuntaan", Tommi Viirret sanoo. Taustalla on Jällivaaran alppilukiolaisia, joista suomalaisella Saku Palanderilla on punainen takki.\nÄlä vaan käänny nyt, Tommi Viirret ehti ajatella.Hän syöksyi kohti maalilinjaa ihan italialaislaskijan kannoilla vuoden 2005 freestylehiihdon MM-kisoissa Rukalla. Kilpakumppani kiilasi Viirrettä kohti maalitolppia ja aitoja, jolloin hän nosti toisen suksensa italialaisen suksien väliin. Muualla ei ollut tilaa. Sitten kävi niin kuin Viirret pelkäsi.\n1. Pukeudu lämpimästi ja teroita kantit"Homma lähtee mukavuudesta! Vaatteiden pitää olla lämpimät ja suksien kanteissa täytyy olla terää, jotta homma on kivaa. Puuteriin valitaan leveät skimbat." 2. Pyri laiskan miehen seisontaan"Yleensä asento on liian takapainoinen. Lyö sääri monon etuläppää vasten ja laita polvet pikkuisen koukkuun. Lantion pitää olla monon päällä, minkä voi mitata sauvalla." 3. Paina suksia käännöksessä"Käännöksessä keskipakoisvoima painaa laskijaa rinnettä vasten. Silloin laskijan täytyy painaa rinnettä, jolloin suksi kääntyy tiukemmin."\n"Hän veti heti maalilinjan jälkeen poikittain. Lensin suoraan naamalleni, ja suksi hyppäsi viiden metrin korkeuteen", Viirret, 36, kertoo.Kaatuminen tuntui ikuisuudelta. "Jalan kuvauksen jälkeen lääkäri sanoi, että nyt on todella lähellä, ettei sääriluu ole tuhannen päreinä."Viirret oli laskenut freestylehiihdon lajia skicrossia, jossa radalla on hyppyreitä."Siinä on neljä tyyppiä samaan aikaan baanalla, lähimmillään kymmenen senttimetrin päässä toisistaan, ja vauhti on 80 kilometriä tunnissa."Muiden lasku vaikutti omaan tulokseen, eikä laji tuntunut omalta.Viirret oli temmeltänyt rinteessä koko ikänsä. Kuusivuotiaana hän marssi Hyvinkäällä suksivuokraamon tiskille, jonka yli ei edes nähnyt ja pyysi päästä laskuseuraan. Siitä alkoi ura, joka vei hänet suurpujottelun maailmancup-kisoihin, Yhdysvaltojen yliopistosarja NCAA:aan ja alppihiihdon miesten a-maajoukkueen valmentajaksi.Kova matkustaminen alkoi kyllästyttää, eikä hän halunnut sitä enää koskaan. Entinen laskija keskittyi kansantaloustieteen opintoihinsa Oulun yliopistossa ja pääsi talouspäälliköksi teknologiateollisuusyritykseen.\n"En tajunnut sitä silloin, mutta töihin lähtiessä fiilikset eivät olleet parhaat."Hän sanoi kaverilleen hajoavansa toimistoon. Sen seurauksena hän sai tarjouksen valmentajan paikasta Rukan alppilukiossa, ja otti työn vastaan jo puhelun aikana.Automatkalla Kuusamoon Viirret mietti elämäänsä."Vaikka taas muutin ihan muualle, se tuntui kotiinpaluulta. Mietin, mikä tässä mättää, ja tajusin, että se on paikallaan olo."Hän oli tottunut matkustamiseen, ja kolme vuotta samassa paikassa sai seinät kaatumaan päälle.Kuusamossa Viirret sai soiton Narvikin alppilukiosta Norjasta. Sen päävalmentaja soitti siirtyvänsä sivuun ja pyysi hakemaan paikkaa. Viirret oli Narvikissa vain yhden kauden. Norjalainen päävalmentaja ei pystynyt pysymään poissa valmennustyöstä, vaan soitti jo toukokuussa palaavansa takaisin.Viirret oli harmissaan tempoilusta nuorten puolesta, mutta itse hän otti rennosti. Suomalaista houkuteltiin jo muualle: Jällivaaran alppilukioon Ruotsiin.Kesällä alppivalmentaja ehti kalastaa harjusta ja lohta ja surffata "armottomasti".Jällivaarassa neljä valmentajaa vetää harjoitukset rinteessä ja salilla, kuskaa nuoria kisoihin ja huolehtii laskuvälineistä ja kepeistä.Viirret on yllättynyt siitä, kuinka paljon muut pohjoismaalaiset arvostavat suomalaisia alppivalmentajia. Silti heitä on ulkomailla vain kaksi. "Ehkä norjalaiset ja ruotsalaiset ajattelevat, että kun suomalaisilla ei ole vuoria, heidän on pakko tehdä jotain muuta älyttömän hyvin."Viirret on vakuuttunut, että Suomen menestys johtuu alppikoulujen yhteistyöstä. Kun lahjakkuudet kerääntyvät yhteen, kaikkien taso nousee. Esimerkiksi norjalaiskoulut kilpailevat toistensa kanssa tosissaan ja jopa kampittavat toisiaan.Jällivaarassa opiskelee myös kolme suomalaista. Yksi on Kalle Palanderin veljenpoika Saku Palander, joka soittaa välillä Viirretille ja pyytää kaveriksi "paukuttelemaan" eli soittamaan rumpuja.Vaikka alppihiihdon käännöksessä ei tapahdu paljoa, käytännössä se on vaikeaa. 80 kilometrin tuntivauhdissa käännöksen aloituskin kestää vain sekunnin sadasosia.Viirret yrittää saada oikean tekniikan laskijan selkärankaan. Valmentajan pulma on saada urheilija ymmärtämään ja tekemään tarkalleen se, mitä valmentaja itse tarkoittaa. "Jos pyytää viittä ihmistä nostamaan kätensä suoraan sivulle, kaikkien kädet ovat varmasti hieman eri tavalla. Kehonhallinta ja mielikuva kehosta on kaikilla erilainen."Valmentajan paras hetki on, kun urheilija saa ahaa-elämyksen ja lasku paranee.Muutama vuosi sitten eräs valmennettava kehittyi hiljalleen ilman menestystä, kunnes yhtäkkiä laski Tärnabyssä kisojen nopeimman ajan. "Hän oli laskun jälkeen aivan äimän käkenä. Ensin hän hakkaa päätään seinään ja yhtäkkiä vetää pohjat kisassa, jossa on maailmancupin laskijoita."Tiina JuujärviJällivaara, Ruotsi\nÄlä vaan käänny nyt, Tommi Viirret ehti ajatella.Hän syöksyi kohti maalilinjaa ihan italialaislaskijan kannoilla vuoden 2005 freestylehiihdon MM-kisoissa Rukalla. Kilpakumppani kiilasi Viirrettä kohti maalitolppia ja aitoja, jolloin hän nosti toisen suksensa italialaisen suksien väliin. Muualla ei ollut tilaa. Sitten kävi niin kuin Viirret pelkäsi."Hän veti heti maalilinjan jälkeen poikittain. Lensin suoraan naamalleni, ja suksi hyppäsi viiden metrin korkeuteen", Viirret, 36, kertoo.Kaatuminen tuntui ikuisuudelta. "Jalan kuvauksen jälkeen lääkäri sanoi, että nyt on todella lähellä, ettei sääriluu ole tuhannen päreinä."Viirret oli laskenut freestylehiihdon lajia skicrossia, jossa radalla on hyppyreitä."Siinä on neljä tyyppiä samaan aikaan baanalla, lähimmillään kymmenen senttimetrin päässä toisistaan, ja vauhti on 80 kilometriä tunnissa."Muiden lasku vaikutti omaan tulokseen, eikä laji tuntunut omalta.Viirret oli temmeltänyt rinteessä koko ikänsä. Kuusivuotiaana hän marssi Hyvinkäällä suksivuokraamon tiskille, jonka yli ei edes nähnyt ja pyysi päästä laskuseuraan. Siitä alkoi ura, joka vei hänet suurpujottelun maailmancup-kisoihin, Yhdysvaltojen yliopistosarja NCAA:aan ja alppihiihdon miesten a-maajoukkueen valmentajaksi.Kova matkustaminen alkoi kyllästyttää, eikä hän halunnut sitä enää koskaan. Entinen laskija keskittyi kansantaloustieteen opintoihinsa Oulun yliopistossa ja pääsi talouspäälliköksi teknologiateollisuusyritykseen."En tajunnut sitä silloin, mutta töihin lähtiessä fiilikset eivät olleet parhaat."Hän sanoi kaverilleen hajoavansa toimistoon. Sen seurauksena hän sai tarjouksen valmentajan paikasta Rukan alppilukiossa, ja otti työn vastaan jo puhelun aikana.Automatkalla Kuusamoon Viirret mietti elämäänsä."Vaikka taas muutin ihan muualle, se tuntui kotiinpaluulta. Mietin, mikä tässä mättää, ja tajusin, että se on paikallaan olo."Hän oli tottunut matkustamiseen, ja kolme vuotta samassa paikassa sai seinät kaatumaan päälle.Kuusamossa Viirret sai soiton Narvikin alppilukiosta Norjasta. Sen päävalmentaja soitti siirtyvänsä sivuun ja pyysi hakemaan paikkaa. Viirret oli Narvikissa vain yhden kauden. Norjalainen päävalmentaja ei pystynyt pysymään poissa valmennustyöstä, vaan soitti jo toukokuussa palaavansa takaisin.Viirret oli harmissaan tempoilusta nuorten puolesta, mutta itse hän otti rennosti. Suomalaista houkuteltiin jo muualle: Jällivaaran alppilukioon Ruotsiin.Kesällä alppivalmentaja ehti kalastaa harjusta ja lohta ja surffata "armottomasti".Jällivaarassa neljä valmentajaa vetää harjoitukset rinteessä ja salilla, kuskaa nuoria kisoihin ja huolehtii laskuvälineistä ja kepeistä.Viirret on yllättynyt siitä, kuinka paljon muut pohjoismaalaiset arvostavat suomalaisia alppivalmentajia. Silti heitä on ulkomailla vain kaksi. "Ehkä norjalaiset ja ruotsalaiset ajattelevat, että kun suomalaisilla ei ole vuoria, heidän on pakko tehdä jotain muuta älyttömän hyvin."Viirret on vakuuttunut, että Suomen menestys johtuu alppikoulujen yhteistyöstä. Kun lahjakkuudet kerääntyvät yhteen, kaikkien taso nousee. Esimerkiksi norjalaiskoulut kilpailevat toistensa kanssa tosissaan ja jopa kampittavat toisiaan.Jällivaarassa opiskelee myös kolme suomalaista. Yksi on Kalle Palanderin veljenpoika Saku Palander, joka soittaa välillä Viirretille ja pyytää kaveriksi "paukuttelemaan" eli soittamaan rumpuja.Vaikka alppihiihdon käännöksessä ei tapahdu paljoa, käytännössä se on vaikeaa. 80 kilometrin tuntivauhdissa käännöksen aloituskin kestää vain sekunnin sadasosia.Viirret yrittää saada oikean tekniikan laskijan selkärankaan. Valmentajan pulma on saada urheilija ymmärtämään ja tekemään tarkalleen se, mitä valmentaja itse tarkoittaa. "Jos pyytää viittä ihmistä nostamaan kätensä suoraan sivulle, kaikkien kädet ovat varmasti hieman eri tavalla. Kehonhallinta ja mielikuva kehosta on kaikilla erilainen."Valmentajan paras hetki on, kun urheilija saa ahaa-elämyksen ja lasku paranee.Muutama vuosi sitten eräs valmennettava kehittyi hiljalleen ilman menestystä, kunnes yhtäkkiä laski Tärnabyssä kisojen nopeimman ajan. "Hän oli laskun jälkeen aivan äimän käkenä. Ensin hän hakkaa päätään seinään ja yhtäkkiä vetää pohjat kisassa, jossa on maailmancupin laskijoita."Tiina JuujärviJällivaara, Ruotsi


Mielipide: Vanhemmat ja koulu ovat lasten osallisuuden vahvistajia | Pääkirjoitus & mielipide | Keskisuomalainen\nLasten ja nuorten osallisuus ja toimijuus ovat teemoja, joita kaikki – voisi sanoa jopa poikkeuksetta – pitävät tärkeänä. Vanhempien rooli lastensa tukijoina on myös näiden aiheiden parissa korvaamaton.\nKevään erityisolosuhteet asettivat tämän suhteen omalta osaltaan koetukselle. Monelle lapselle sosiaalisten kontaktien rajoittaminen ja siitä seurannut etäkoulu oli haastavaa ja vanhempien tuesta tuli normaaliakin tärkeämpää.\nMoni vanhempi huomasikin olevansa opettajan sijainen, joka oli jatkuvasti läsnä ja lapsensa oppimisen tukena. Monet vanhemmat huolestuivat myös oman osaamisensa riittämisestä ja epäilivät kykyjään toimia lapsensa kotiopettajana.\nOnneksi vanhempien tuska havaittiin ja haastetta ryhdyttiin monessa paikassa yhdessä ratkomaan.\nViesti, joka kouluilta välitettiin, korosti, että etäkoulu ei ole sama asia kuin kotikoulu, eikä vanhempi ole edelleenkään vastuussa lapsensa oppimisesta. Jos oppilas ei jotain asiaa osaa, on edelleen opettajan vastuulla neuvoa oppilastaan.\nOmalta osaltaan kevään tapahtumat kertovat myös positiivista siitä huolesta, joka monella vanhemmalla on lapsestaan.\nVanhemman tehtäviin kuuluukin pitää huolta siitä, että omalla lapsella asiat ovat mahdollisimman hyvin, ja samalla huolehtia siitä, että lapsi oppii itse toimimaan ja kantamaan vastuuta.\nKoulujen ja opettajien toimintaa ohjaavassa asiakirjassa, opetussuunnitelmassa, korostetaan osallisuuden ja toimijuuden merkitystä myös koulunkäynnissä.\nNäiden termien määritteleminen ei ole yksinkertaista. Osallisuuden ja toimijuuden määritelmiä on löydettävissä kymmeniä, ellei jopa satoja.\nOlennaista ja jossain määrin yhteistä termeille on toiminnan kohteen oma kokemus: kokeeko hän olevansa osallinen ja saavansa toimijuuden kokemuksen toimintaympäristössään. Kasvattajien vastuu on suuri siinä, millaisen kokemuksen lapsi kotona ja koulussa saa.\nKotona vanhemman ja lapsen välinen vuorovaikutus ei enää nykypäivänä onneksi ole aina yksisuuntaista, vaan lapselle annetaan mahdollisuus vaikuttaa paitsi omiin, myös perheen yhteisiin päätöksiin.\nTämä ei tarkoita vastuun pakenemista; aivan kuten koulutyössä vastuun kantaa opettaja, kotona päävastuullisia ovat vanhemmat. Lapsi otetaan kuitenkin mukaan keskusteluihin ja neuvotellaan yhdessä esimerkiksi kesälomapäivien vietosta kuten lomareissujen kohteista.\nMyös lasten toimijuus on kotonakin tärkeää: ei tehdä liian paljon lapselle valmiiksi, vaan annetaan lapselle mahdollisuus – ja velvollisuus – itse tehdä ja kokeilla esimerkiksi erilaisia kotitöitä ja huolehtia omista asioistaan omaa kehitystasoaan vastaavasti.\nLastenParlamentin tehtävä Jyväskylässä on varmistaa, että alakouluikäisten lasten ääni kuuluu kaupungin päätöksenteossa. Toimintaa on koordinoitu kaupungin ja Nuorten Suomi ry:n väliseen yhteistyösopimukseen pohjautuen jo vuodesta 2010.\nLastenParlamentin toiminta perustuu vahvasti alakoulujen oppilaskuntatoimintaan, jota Jyväskylän alakouluissa ohjataan erittäin ammattitaitoisesti.\nLasten innokkuus olla mukana päätöksenteossa heijastelee suoraan heidän koulujensa arvomaailmaa ja heille annettuja vaikuttamismahdollisuuksia. Heidän osaamisensa ja ajatuksensa yllättävät positiivisesti jatkuvasti aikuiset, jotka eivät säännöllisesti ole alakouluikäisten kanssa tekemisissä.\nToivottavasti jatkossa monen ei tarvitse yllättyä, vaan lasten osaaminen nousee vielä näkyvämmin esiin kotonakin tapahtuvan osallisuuden ja toimijuuden tukemisen myötä.\nParasta on, että lapset saavat kokea olevansa osallisia ja aktiivisessa roolissa sekä kotona että koulussa. Kodin ja koulun yhteistyötä ei tässäkään korvaa mikään.\nNäin lapset ja nuoret voivat kokea olevansa tärkeitä lähiyhteisöissään ja kasvaa täyteen mittaansa, mikä luo pohjan hyvinvoinnille nyt ja tulevaisuudessa.\nTuro TeittinenJyväskylän LastenParlamentin koordinaattori, Nuorten Suomi ry\nEeva-Liisa Tilkanentoiminnanjohtaja, Nuorten Suomi ry


Joe Burrow: Ohio State, LSU ja loukkaantuminen, joka muutti jalkapallohistoriaa | ACM Blog\nJoe Burrow, Ohio State ja murtunut käsi, joka muutti jalkapallohistoriaa\nHomeJoe Burrow, Ohio State ja murtunut käsi, joka muutti jalkapallohistoriaa\nNEW YORK-Joe Burrow muistaa yhä kaikki yksityiskohdat.\nelokuun harjoitusleiri. Sisäporaus. Ohion osavaltion tukimiehen nimi, joka löi häntä.\nvielä kaksi vuotta myöhemmin entinen Buckeyesin pelinrakentaja ja LSU: n Heisman Trophy — sensaatio hieroo yhä vaistomaisesti oikeaa kättään heijastaen takaisin vammaan, joka muutti dramaattisesti hänen uransa-ja olennaisesti muutti yliopistojalkapallon historian kulkua.\n”niin, se tapahtui sisäporauksen aikana”, Burrow sanoi Marriott Marquis ’ ssa. ”Chris Worley luuli, että pallo oli minulla, tajusi sen myöhään ja osui käteeni. Se oli vain outo juttu. Käteni jäi kiinni hänen tyynyihinsä ja tiesin, että rikoin sen heti.\n” se taisi muuttaa koko urani suunnan. Yritin tulla takaisin paljon nopeammin kuin olisi pitänyt, enkä pystynyt oikein heittämään palloa hetkeen. Ajattelen sitä koko ajan.”\nilmeisesti kaikki on sujunut hyvin Burrowille, joka on sytyttänyt SEC: n tuleen ja LSU on lyömätön matkalla yliopistojalkapallon pudotuspeleihin.\nOhio State sai aikoinaan tulevaisuuden Heisman-finalistit Joe Burrowin ja Chase Youngin kilpailemaan toisiaan vastaan harjoituksissa. (Greg Bartram/Imagn)\nja Buckeyes, ei ole mitään kaunaa tai valituksia joko eteenpäin oman virheetön ennätys ja mahdollisuus he voisivat kohdata Tigers national championship peli. Se ilmeisesti myös auttaa, että Dwayne Haskins päättynyt kauden käynnistin täällä Times Squarella kuin Heisman finalisti jälkeen pelaajan ulos Burrow, ja Ohio State on toinen pelinrakentaja seremoniassa tänä viikonloppuna jälkeen Justin Fields otti ohjakset tänä vuonna.\nmutta se tekee silti kiehtovan mitä jos-skenaarion, ja vaihtoehtoisena aikajanana voisi olla baarikeskustelu vielä vuosien ajan Columbuksessa. Jos Burrow olisi pitänyt käden poissa harmeilta harjoitusleirillä, olisiko hän vetänyt Haskinsin edelle kiivaassa niskakamppailussa varasijasta? Olisiko hän voinut tulla vaihtopenkiltä kokoamaan Buckeyet Michiganiin ja antaa hänelle johtoaseman kevätleirille?\njos Haskins olisi siirtynyt, olisiko Burrow kulkenut samaa rataa ja ollut viime vuonna ensimmäisen kierroksen varaus? Olisiko valitus Ryan Day rikos vielä tarpeeksi houkutella Fields siirtää Georgiasta, vai olisiko Burrow edelleen vastuussa Ohio State ja gunning national otsikko korkki hänen legendaarinen uransa kotiosavaltiossaan?\non huimaa pyöritellä kaikkia mahdollisuuksia, ja ilmeisesti loppujen lopuksi väittelyllä ei ole mitään merkitystä tai muutosta mihinkään. Mutta kaksi kautta myöhemmin, on syytä muistuttaa, kuinka herkkä tilanne voi olla pelinrakentaja. Yksi epäonninen tauko oli merkittävä rooli muuttaa kaiken sekä Ohio State ja Burrow-vaikka se toimi niin hyvin kuin olisi voinut kuvitella molemmille osapuolille.\n”rehellisesti, en koskaan oikeastaan ajatellut , yritin vain tehdä sen, mitä minun piti tehdä voittaakseni jalkapallopelejä”, Burrow sanoi. ”Se merkitsisi paljon kaikille, jotka ovat auttaneet minua matkallani-nuorisovalmentajista yläasteelle, lukioon, Ohion osavaltioon, LSU: hun. Luulen, että se merkitsisi paljon monille ihmisille. Yritän vain tehdä, mitä se vaatii. Tällä kaudella heitettiin 4 700 jaardia ja 48 touchdownia.\nJoe Burrow, Justin Fields, Jalen Hurts ja Chase Young New Yorkissa. (Austin Ward / Lettermen Row)\n”vamma varmaan vähän rasitti. Mutta teki hyvää työtä tullessaan pohjoisen joukkuetta vastaan ja voittaen sen pelin, joten luulen, että hänellä oli sisärata, koska hän tuli ja voitti sen pelin.”\nBurrow ei ilmeisesti vieläkään kutsu Michigania nimeltä ja osoittaa edelleen rakkauttaan Ohion osavaltioon, jossa hän suoritti tutkintonsa ennen suuntaamistaan rämeelle. Samaan aikaan, Ryan Day ja Buckeyes ovat osoittaneet toistuvasti kahden viime vuoden aikana, että he nauttivat kaikki mahdollisuudet he saavat katsella häntä pelata, ja he silti kertoa tarinoita Burrow ’ n kilpailukyky, vitsejä ja kyky, joka tekisi hänestä tähti.\nmolemmat myöntävät joskus katselevansa taaksepäin ja miettivänsä, mikä olisi voinut olla toisin, ja Chase Young on ryhtynyt vitsailemaan tällä viikolla Fieldsille siitä, miten hän ei olisi aloittaja Ohio Statessa, jos Burrow olisi rosterissa. Tämä osa on myös jopa keskustelua, koska miten merkittävä kentät on ollut hänen ensimmäinen kausi käynnistin, ja jos toisen vuoden opiskelija oli voinut pelata enemmän neljän neljänneksen pelejä, hänen tilastot olisivat voineet puhaltaa Burrow ’ s vedestä.\ntuo on tietysti toinen hypoteettinen asia, johon ei voi lopullisesti vastata. Tällä hetkellä kaikki keskittyvät siihen, mitä seuraavaksi tapahtuu ja mikä voisi olla draamantäyteinen jälleennäkeminen New Orleansissa.\n”Joo, me aina tiesimme, että hän pystyy tähän”, Young sanoi. ”Joe ehdottomasti pelataan niin se vie voittaa Heisman, ja en ole yllättynyt.\n” Joe on yksi kovimmin töitä tekevistä jätkistä missään pukuhuoneessa. Hän on kuin se täydellinen opiskelija-urheilija. Tiesimme, että mihin tahansa hän menikin, odotimme hänen ottavan ohjat, — koska tiesimme vain, kuka Joe oli.”\nBuckeyet olivat myös paikalla, kun Joe Burrowin matka sai odottamattoman käänteen. Ja he saattavat olla taas samalla kentällä hänen kanssaan, – ja heillä on mahdollisuus toiseen historialliseen hetkeen yliopistojalkapallon pudotuspelissä.\nsalainen resepti: Pork Sugo Delfinasta »


Mitä kaikkea hittimeikkivälineellä voi tehdä? Meikkimuna sopii ihosta kynsiin ja hiustenvärjäykseen - Tyyli - Ilta-Sanomat\nMitä kaikkea hittimeikkivälineellä voi tehdä? Meikkimuna sopii ihosta kynsiin ja hiustenvärjäykseen\nSäästä rahaa ja käytä meikkisieni aivan loppuun.\nMeikkisieni taipuu muuhunkin kuin meikkivoiteen levittämiseen. Kuva: Colourbox\nMunanmallisesta meikkisienestä on tullut monen meikkaajan luottotuote. Tunnetuin meikkimuna on alkuperäinen Beautyblender, mutta samanmallisia tuotteita löytyy jo monelta muultakin merkiltä. Beautyblenderillä töpötelty iho näyttää samettiselta, mutta hittimeikkiväline on oiva apu myös esimerkiksi hiustenvärjäykseen tai kynsien lakkaamiseen.\nTietenkään kikkoja varten ei kannata hankkia uusia meikkisieniä, vaan uusiokäyttää vanhoja, jotka muuten lentäisivät roskikseen. Näin niistä saa kaiken hyödyn irti.\nMarie Claire vinkkaa, mitä kaikkea ihmesienellä voi tehdä. Toki monet ohjeista sopivat myös muun mallisille meikkisienille.\nVanha meikkisieni sopii mainiosti kynsien lakkaukseen. Leikkaa vain kärki pois ja töpöttele sillä kynsiin kuviota tai tee liukuvärjäys. Siinä väriä lisätään kynsiin asteittain ja edelliseen häivyttäen. Mallinsa ja materiaalinsa vuoksi sieni toimii levittäjänä mainiosti.\n2. Kiharra hiukset.\nIdea kuulostaa hassulta, mutta munanmuotoisia meikkisieniä voi käyttää hiusten kiharrukseen papiljottien tapaan. Hassu idea alkaa kuulostaa järkevältä, kun tajuaa, että pehmeät paplarit päässä on paljon mukavampi nukkua. Aamusta tulee nopea, kun hiuksissa on jo valmiit kiharat.\n3. Levitä itseruskettavaa.\nItseruskettavien voiteiden vaikeus on siinä, miten tasaisesti värin saa levittymään. Sienen avulla jäljestä tulee tasaisempi, eikä rajoja tule. Muista silti kosteuttaa kuivat ihon pinnat, kuten kyynärpäät ennen itseruskettavan voiteen levitystä.\nJos hiusväriä lisää sudilla vahingossa liikaa, juureen saattaa jäädä uusi raja. Meikkisieni on tässä mainio apu: väriä jää sieneen juuri sopivasti, ja värin voi töpötellä oikeaan kohtaan pehmeästi ilman ikäviä rajoja. Värjätty juurikasvu sulautuu tasaisesti vanhaan väriin.\n5. Käytä putsaukseen.\nSienen rakenne toimii myös näyttöruudun tai lasien putsaukseen. Pyyhkäisy riittää, eikä painelua tai hinkkausta tarvita.\nTarpeeksi monen meikkisienen säästämiseen saattaa mennä tovi. Kuva: Colourbox


Almost Impossible: Tuotetestaus: TopCanis Tuplatalutin\nTuotetestaus: TopCanis Tuplatalutin\nSaimme Salon-valjaiden kanssa yhteensopivan Tupla-taluttimen testaukseen Top-Canisilta. Vaikka meillä koirat kulkevatkin yleensä itsekseen lenkillä erinäisistä syistä, oli tupla-talutin oikein mieluisa testattava, ja yhteislenkitkin yleistyivät meidän kohdalla huimasti tupla-taluttimen tullessa mukaan arkeen! Kyseistä remmiä voin suositella lämpimästi kaikille, jotka lenkkeilevät useamman koiran kanssa samaan aikaan. Miten se sitten suoriutui testauksen eri osa-alueista raadin tarkkojen silmien alla?\nTupla-talutinta on tullut testattua yhdessä Patchesin ja Jetin kanssa, sekä Nessien ja Jetin kanssa. Jetin paino huitelee siinä 45kg paikkeilla, Nessie painaa noin 35kg ja Patches on todennäköisesti jossain 50-55kg välillä. Hihnaa on tullut testattua, niin sateella kuin paisteellakin. Testasin myös, miten hyvin remmi kesti saippuakäsipesun ja kuinka hyvin se puhdistui sen avulla. Elikkä hihnaa on tullut testattua hyvinkin monipuolisesti ja sen kestävyyttä on koeteltu.\nTopCanisin Tupla-Talutin on valmistettu Salon-valjaiden tapaan vahvasta nylon-nauhasta, mikä on päällystetty heijastinnauhalla. Taluttimen lenkki on pehmustettu, mikä on erittäin mukava lisä, sillä talutinta on tällöin paljon miellyttävämpi pitää kädessä. Lenkin ja kahden remmin välillä on kierteenpoistaja, mikä estää hihnoja menemästä solmuun. Remmien lukkoina ovat hopeisen väriset BGB-lukot. Taluttimia saa kolmessa eri värissä: mustina, pinkkeinä ja sinisinä.\nUlkonäköpuolella taluttimen valmistamisessa on onnistuttu erinomaisesti. Tupla-talutin on erittäin siisti; ompeleet eivät repsottele mistään, vaan ovat huomaamattomia. Heijastinnauha on erittäin hyvä juttu, sillä se tekee lenkkeilystä paljon turvallisempaa iltahämärissä. Lenkin pehmuste on helppo pitää siistinä, sillä se ei kerää erityisesti karvoja tai likaa. Lukot ja kierteenpoistaja ovat hienon näköiset kiiltävän hopeassa värissään.\nAluksi minua epäilytti hieman, miten kaksi pitempää remmiä tuplataluttimen osana oikein toimisivat, mutta lenkeillä sain huomata, että se oli oikein hyödyllinen asia. Tavalliseen remmiin lisättävä tuplaremmiosa on usein turhan lyhyt, eikä näin ollen anna kahdelle koiralle paljoa tilaa, tai esimerkiksi toisen koiran yhtäkkinen rykäys tuntuu toisenkin koiran puolella. TopCanisin Tupla-talutin kuitenkin mahdollistaa sen, että koirat voivat kulkea eri tahtia, eikä toisen koiran liikehdintä vaikuta, niin suuresti toiseen. Parin ison ja mielikuvituksekkaan koiran kanssa ”omat remmit” tuplataluttimessa ovat myös käteviä hallinnan kannalta. Esimerkiksi voin ottaa toisen koiran lyhyemmälle hihnalle, kun taas toinen voi edelleen kulkea pitkällä hihnalla jossain tilanteessa. TopCanisin tuplatalutin mahdollistaa näin ollen yksilökohtaisemman keskittymisen kumpaankin koiraan tilanteen, niin vaatiessa. Sateella hihnan kastuessa siitä saa pidettyä edelleen hyvän otteen.\nKierteenpoistaja toimii hyvin ja estää hihnoja menemästä solmuun. Tämä tekee tästä tuplataluttimesta paremman ja käytännöllisemmän kuin tuplatalutinlisäosista tai kahden erillisen hihnan käyttämisestä. Tietysti, jos koirat juoksevat ihan päättömästi tai kulkevat puolelta toiselle jatkuvasti, tulee hihnaan hieman kierteitä, mutta ei se solmuun mene.\nTupla-talutin on kestänyt myöskin hienosti yhtäkkisiä rykäyksiä toiseen suuntaan. Eräänä päivänä yhteislenkillä ollessamme Jet päätti, että ravaakin toiseen suuntaan, kuin Patches päästäkseen jonkin ”ihanan” hajun luokse. Muiden kävellessä eteenpäin ja Jetin juostessa taaksepäin loppui hihna välttämättäkin kesken ja Jetin matka pysähtyi kuin seinään. Tupla-talutin kesti yhtäkkisen nykäyksen aivan ongelmitta ja pysyi aivan samanlaisena kuin ennenkin. Kestävä remmi siis todella on!\nMeidän käytössä hihnaan ehti tulla muutamia pinttyneempiä likatahroja, sekä heijastinnauhaan, että itse nyloniin, sillä en itse ole sitä tyyppiä, joka olisi putsaamassa remmejä ja pantoja joka lenkin jälkeen. Niinpä tuplatalutin sai testauksen osana myös saippuapesun (ihan vaan käsienpesusaippuaa ja sellainen vaahtomuovityylinen pesujuttu). Talutin kesti pesun hyvin, eivätkä heijastinnauhakaan kärsineet pesusta. Rankemmasta harjaamisesta heijastinnauhaan tuli pari pienen pientä kuluman tyylistä jälkeä, mutta muuten se kesti todella hyvin pesua. Nylonnauhasta irtosi myöskin pinttyneetkin tahrat pois, ja pesun jälkeen minulla oli taas kauniin kiiltävä sininen heijastava tuplatalutin.\nKaikenkaikkiaan hihna on todettu erittäin hyväksi ja pesunkestäväksi. Mene sinäkin hakemaan omasi, niin hihnat eivät ole enää solmussa!\nSuurkiitos TopCanisille jälleen tuotetestausmahdollisuudesta!\nLähettänyt Alicia klo 20.21.00\nKäännöksiä, mutkia ja pyörähdyksiä\nLiikkumista meidän tyyliin


Autuas se, joka saavuttaa 1335 päivää! – Baptistikirkko verkossa\nPäätin jokin aika sitten, että eläkkeelle jäämisestäni puhuminen saa nyt riittää. Kunnes huomasin, että siitähän puhutaan Raamatussakin! Päättelin sen johdosta, että pakko minun on tämä asia vielä kerran käydä läpi.\nAika usein ihmiset lukevat Raamattua omasta tilanteestaan käsin. Toisaalta se on ihan oikein, sillä meillä on lupa ja etuoikeus etsiä Raamatusta vastauksia kysymyksiimme, tarvitsemmepa sitten lohdutusta tai johdatusta, tai mitä sydämellämme sattuukaan olemaan. Toisaalta on varottava, ettei oman tilanteensa pohjalta väännä pyhiä tekstejä tarkoittamaan jotakin, mitä\nkirjoittaja ei ole tarkoittanut. Sitä minäkin yritän varoa — mutta kun tuo teksti sattuu niin kohdalleen, että täytyyhän sen tarkoittaa juuri minua!\nTänä vuonna kesälomamme ajoittuu pääosaltaan syyskuuhun, mutta pidimme siitä heinä-elokuun taitteessa yhden viikon. Lyhyttä lomaamme odotellessani huomasin Danielin kirjan 12:12 sanovan: ”Autuas se, joka odottaa ja saavuttaa tuhat kolmesataa kolmekymmentä viisi päivää.” Kiinnitin huomioni profeetallisen sanan tyrmistyttävään tarkkuuteen! Jakeessa mainittu päivien määrä on näet tarkalleen se, minkä verran minulla on lomamme päättyessä työuraani jäljellä.\nTuntui erikoiselta huomata Danielin kirjan kiinnostus eläkkeelle jäämistäni kohtaan. Mutta niin se vain on, että kun lasketaan elokuun viidennestä (jolloin lomamme päättyi) tuhat kolmesataa kolmekymmentä viisi päivää eteenpäin, se vie täsmälleen huhtikuun ensimmäiseen vuonna 2021, jolloin minulla alkavat eläkepäivät. Ja vaikka silloin on aprillipäivä, tämä ei ole aprillia!\nEläke on ajankohtainen asia meillä päin, sillä vaimoni Anneli jää lokakuun alussa eläkkeelle 41,5 vuotta jatkuneesta työsuhteestaan. Se alkoi vuonna 1976 huhtikuun ensimmäisenä (aprillipäivä sekin) silloisessa Suomen Baptistiyhdyskunnassa. Tuona aikana maailma on muuttunut moneen kertaan, niin myös työelämä. Jossakin vaiheessa ihminen sitten tulee siihen ikään, ettei enää pysty mukautumaan työn muuttuviin haasteisiin. Silloin on parasta jäädä eläkkeelle. Annelille se aika on nyt koittanut, minä vielä odotan. Toivonkin kovasti olevani se autuas, joka saavuttaa nuo 1335 päivää. — Miten sitten tulin ”eläkeherätykseen”? Siten, että kun aikaisemmin en ollut juurikaan ajatellut asiaa, niin pari vuotta sitten lomalta palattuamme havahduin, että hei — minähän lähestyn eläkeikää!\nMutta se on ollut pitkä matka. Ajallisestikin, mutta ennen kaikkea hengellisesti. Kun tulin uskoon Jeesus-herätyksen sydänaikoina vuonna 1972, emme silloin uskoneet kovin pitkään maalliseen tulevaisuuteen. En muista ketään, joka olisi ollut huolissaan eläkkeensä pienuudesta tai suuruudesta. Yksinkertaisesti: eläke ja siitä puhuminen ei olisi voinut vähempää kiinnostaa.\nJeesus-sukupolvi ei näet uskonut eläkkeelle pääsemiseen. Jeesus oli tulossa takaisin, ja hän oli tulossa hyvin pian! Se oli fakta, jonka kanssa silloin elettiin ja joka asetti kaiken muun omalle, toissijaiselle paikalleen. Niinpä itselleni oli hengelliseltä kannalta pitkä matka kulkea sille paikalle, että tajusin eläköitymisen häämöttävän minullekin — sittenkin.\nMutta se meni pala kerrallaan. Toki olin jo aiemmin huomioinut, ettei Jeesus tullutkaan niin pian kuin silloin alussa uskoimme. Mutta silti; ”eläkepäivien vietto” tuntui sen kaltaiselta pikkuporvarilliselta unelmalta, etten ollut osannut itseäni siihen valmentaa. Ehkä se siksi tulikin niin äkkinäisenä ryöppynä, että siitä aiheutui minulle suoranainen kriisi. Siksi sitä on joutunut aika lailla sisäisesti prosessoimaan. En sitä silti julkisesti tässä pohtisi, ellei itse Raamatussa olisi kaikkien luettavissa tämä kohta — autuas se, joka saavuttaa 1335 päivää!\nJa ellei sama kohta olisi hypännyt esiin tilanteessa, jossa lomani päättymisestä eläkkeeseen on juuri tuo päivien määrä. Kuitenkin, turhaa eläkkeestä on liikaa puhua. Se kun pitää sisällään sanoman, ettei enää ole näkyä siitä, mitä pitäisi tehdä ja miten työ menisi eteenpäin. — Onhan siinä sitten lohdullisena puolena se viesti, että ”minähän lähden tästä kohtapuoliin eläkkeelle, älkää surko”.\nOlen katsellut paljon taakse päin, koska siihen on ollut tarvetta. On hyvä tehdä tilit selviksi menneisyyden kanssa, ja saada asiat Jumalan avulla tasapainoisesti elämään sovitetuiksi. Menneisyyteen ei kuitenkaan ole tarkoitus kenenkään jäädä; kun se on käsitelty, on aika kulkea eteenpäin. Ja vaikka emme näkisikään kauas, on hyvä silti katsoa eteenpäin. Itse onnistuin eräänä kirkkaana aamuna näkemään pitkälle, 1335 päivän päähän; siis eläkepäivieni alkuun asti. Ja olen tilanteen kanssa sinut.\nOlen sittemmin ennättänyt pohtia sitäkin, että mitä teen sitten kun olen eläkkeellä. Minulle onkin jo ennättänyt kehkeytyä sellainen vakaumus, että työsuhteesta jäädään eläkkeelle, mutta Herran työstä ei! — Hmm… toisaalta siis olen eläkkeellä, mutta toisaalta mukana Herran työssä. Miten nämä kaksi asiaa tulevat suhteutumaan toisiinsa minun kohdallani?\nKun jään työstäni eläkkeelle, lähden oikeasti eläkkeelle. En jää roikkumaan edes vanhimmistoon, johon minut valittiin työsuhteeni alettua. On luontevaa jäädä sieltä pois työsuhteeni päätyttyä. Se on asiallista siksikin, että seuraajani saa työrauhan. Ettei hänen tarvitse miettiä, mitä samassa vanhimmistossa istuva ex-pastori on mieltä hänen tästä tai tuosta näkemyksestään tai ehdotuksestaan.\nEx-pastoriin kun voi iskeä mustasukkainen halu ”kunnostautua”, kun näkee vanhimmiston kokouksessa uuden pastorin nuorine näkyineen ja intoineen. Voi tulla halu osoittaa, että minä nämä asiat kuitenkin parhaiten osaan! Tai semmoinen mieli, että yrittää korvata jotain, mikä jäi tekemättä omana työaikana. Silloin on myöhäistä havahtua. Siitä syntyy kiusallinen ja kankea tilanne, joka vain estää muita toteuttamasta näkyään.\nAsia on tietenkin toinen, jos seurakunta ei jostakin syystä heti ottaisikaan uutta työntekijää. Siinä tapauksessa olen mukana talkoissa yhdessä muiden kanssa. Uuden pastorin tullessakin haluan palvella seurakuntaa niissä tehtävissä, joita minulta toivotaan; enhän ole jäämässä eläkkeelle Herran työstä. Sillä saralla ei työ lopu. Sanan julistamisen lisäksi ovat itselleni läheisiä tehtäviä vaikkapa musiikkitoiminta — ja tämä kirjoittaminen.\n”Autuas se, joka odottaa ja saavuttaa tuhat kolmesataa kolmekymmentä viisi päivää.” Luulen lukijoissa olevan useita, jotka ajattelevat tulkintani Danielin profetiasta menevän ihan päin prinkkalaa. Joku voi ihmetellä mielessään, että onko se Lohikko nykyään ihan seinähullu! Tai suuruudenhullu, niin että luulee yhden Raamatun suurimmista profeetoista omasta eläkkeelle jäämisestään profetoivan. Heille vastaan: täytyyhän epäilevienkin nähdä, että se menee justiinsa ihan nappiin — päivän tarkkuudella!\nSilti myönnän, että olen tätä juttua kirjoittaessani kokenut hienoisen epäilyksen varjon hiipineen himmentämään luottamustani tähän kirkkaaseen profetiaan. Tai ehkä ennemminkin siihen, meneekö oma tulkintani siitä suoraan kirjoittajan tarkoittamaan kaavaan. Olenkin joutunut ottamaan huomioon mahdollisuuden, ettei profetian alkuperäinen tarkoitus sittenkään liittyisi omalta kannaltani tärkeään eläkepäivämäärään 1.4.2021. Ehkä tämä kaikki tulee siitä, että tähän verrattavaa profeetallisen sanan tulkintaa olen itse muutamankin kerran kuluneiden vuosikymmenien aikana kuullut.\nMatka Annelin työn aloittaneesta aprillipäivästä 1976 minun työni päättävään aprillipäivään 2021 on pitkä. Toivon todellakin saavani olla se autuas, ”joka odottaa ja saavuttaa tuhat kolmesataa kolmekymmentä viisi päivää”. En tiedä kumpi on autuaampaa, niiden 1335 päivän odottaminen vai saavuttaminen. — Vielä tällä hetkellä tuntuu siltä, että se odottaminen.