P ö m p e l i: elokuuta 2013\nPihasuunnitelma on nyt valmis.\nTonttimme on rinnetontti kasvuvyöhykkeellä 1b.\nPuutarha näyttää suunnitelmassa tosi kauniilta, pihan takaosa saa jäädä luonnontilaan ja etuosa on yhdistelmä käytännöllistä perinnepihaa ja klassisia muotoja. Pidän erityisesti siitä miten pihasuunnittelija Kirsi on ajatellut meidän perheen toiveita myös pihan toimivuudessa. Piha ei ole pelkkä talon koristus, vaan se on osa päivittäistä elämää ja sieltä - toivottavasti - saadaan myös hyvää satoa meidän ruokapöytään.\nKompostoinnille on varattu oma alue puutarhan sivulla, ja potagerissa, kasvulaatikoissa ja yrttipenkissä on käytännöllisiä ja samalla kauniita kasvupaikkoja lempikasveilleni.\nPihalle on myös suunniteltu ihania erilaisia ruusuja: Portin lähelle peittoruusua, nukkeruusuja ja pavement-ruusua ulkorakennuksen vierustalle. Perinteinen papulanruusu istutetaan terassin portaikon viereen.\nNaapurin rajalle kasvatetaan pitkä syreeniaita ja pihan sisääntulolle portin viereen kolmen helmiorapihlajan rivistö, jonka kanssa voin harjoitella muotoonleikkaamista.\nKasviluettelossa on perinteisiä kestäviä lajikkeita, ja myös muutama minulle uusi kasvituttavuus:\nJapaninruusukvitteni (Chaenomeles japonica) on hauskannäköinen hyöty- ja koristekasvi.\nMarjojen c-vitamiinipitoisuus on kaksinkertainen appelsiiniin verrattuna ja pektiinipitoisista marjoista saa tehtyä hyviä marmeladeja ja hilloja.\nKellarin oven edustan pienelle pergolalle on tulossa Palsamiköynnöstä (Schisandra chinensis), jonka marjoja käytetään paljona Itä-Aasiassa piristävänä rohdoksina, sekä esimerkiksi teen ja mehun valmistukseen.\nEnsiviikolla tontilla alkavatkin maatyöt, joten hyvä kun pihasuunnitelma on valmiina niin urakoitsija tietää mihin maata kannattaa tontilla siirrellä.\nLähettänyt Pömpeli klo 11.53 10 kommenttia:\nTunnisteet: ekologisuus, ekotalo, piirustukset, puutarha, suunnitelmia, talo maisemassa\nTapettipuput ovat saapuneet!\nAamulla näin keittiön ikkunasta, että kuljetusliikkeen lähetti kantoi pitkulaista pahvilaatikkoa meille päin. Kesti hetken tajuta, että siellähän tulee meidän puputapetti!\nOli jännittävää avata pitkän matkan aikana hieman rutistunutta pahvilaatikkoa, mutta pian jännitys vaihtui ihastuksen huokauksiksi kun esiin tulivat kaksi kaunista ja laadukasta tapettirullaa. Yksi tällainen paksu rulla vastaa kahta normaalikokoista tapettirullaa, joten näissä kahdessa rullassa on nyt neljän edestä tapettia.\nJa tapetti on IHANA!\nLähettänyt Pömpeli klo 14.37 10 kommenttia:\nTunnisteet: kaunis koti, kylpyhuone, mööpelit, tapetit, vuokra-asunto\nHeräsin tänään kauheaan nuhaan ja taas ennen seiskaa. Vaakatasossa olo oli sen verran tuskainen, että oli pakko nousta ylös, vetää paksut sukat jalkaan ja ryhtyä keittämään teetä. Mutta olipahan taas tänäkin aamuna hyvää aikaa miettiä keittiötä :)\nYlläolevaan kuvaan piirsin vähän miltä seinustan kaapit voisivat edestä päin näyttää ja millainen lieden kohta voisi olla.\nSeinä on 4 metriä pitkä ja 270 cm korkea, ikkuna on 120x160cm.\nHaluan jättää ikkunan ympärille tilaa, jotta ikkunan näkee paremmin myös sivulta ja, jotta vaikutelma ei tällä sivuseinällä olisi aivan täyteen ahdettu.\nAjattelin, että yhtenä vaihtoehtona lieden yllä voisi olla tuollainen korkeasta koristelistasta tehty kehikko, jonka sisään liesituuletin jäisi piiloon. Otin tähän mallia vanhoista englantilaisista maalaistaloista, joissa liesi on usein omassa syvennyksessään, tämä on siis sellaisen hellasyvennyksen kevennetty muoto, jolloin saamme edes muutaman yläkaapin mahtumaan tälle seinälle.\nJos tuollaisen toteuttaisi, niin kehikon pitäisi kyllä olla suurempi kuin kuvassa, nyt se yltää toisesta sivusta vain juuri ja juuri lieden reunaan, joka minusta ei ole esteettisesti hyvä ratkaisu.\nEn myöskään haluaisi, että lieden päälle tulevat kaapit näyttäisivät pieniltä maustekaapeilta, joten niiden mittasuhteita pitää miettiä tarkkaan.\nAlemmassa kuvassa olen merkinnyt tarkemmin seinustan toimintojen sijoittelua. Kuulin juuri heränneeltä mieheltä, että kaasupulloa ei saakaan säilyttää lieden vieressä, eli kaasupullolle pitääkin keksiä joku muu sijoituspaikka.\nKävin myös eilen Loviisassa katsomassa vanhoja taloja. Siellä oli myös yksi kunnostettava hirsitalo, jonka toinen pääty oli rakennettu kokonaan uudelleen uusista rakennusmateriaaleista. Työ oli vielä kesken, mutta oli mielenkiintoista nähdä miten perinnehirsitalo oli siellä toteutettu, varsinkin kun rakenteita ei oltu vielä peitetty pintamateriaaleilla ja maaleilla.\nLähettänyt Pömpeli klo 11.27 5 kommenttia:\nTunnisteet: arkkitehtuuri, ekotalo, hirsitalo, kaunis koti, keittiö, luonnokset, mööpelit, piirustukset, suunnitelmia\nLapset lähtivät eilen mummon ja ukin mukana saaristoon ja mies tuli edellisenä yönä Hollannista kotiin, ja ottaa nyt takaisin menetettyjä yöuniaan. Olen siis itsekseni ollut hereillä jo seiskasta asti ja ehtinyt rauhassa mittailla paperilla tulevan keittiön kaapin paikkoja.\nOlemme etsineet tällä viikolla meille puuseppää tekemään puisen keittiön ja muitakin talon kiinteiteiä kaapistoja ja komeroita. Jotta hinnoista ja työn laajuudesta voidaan neuvotella, pitää meillä olla aika selvä käsitys mitä keittiöön on tulossa.\nOlin jo saanut pari päivää sitten keittiösuunnitelmassa kaapit paikoilleen, kun mies eilen kysyi, että kai olen huomioinut suunnitelmassa hänen 120 cm leveän Ilve-lietensä. Ja suunnitelmassahan olin varannut liedelle ruhtinaalliset 60 cm tilaa. Eilisen illan aikana sain neuvoteltua lieden leveydeksi 90 cm ja vaihdettua lieden merkin "johonkin vaatimattomampaan".\nYmmärrän kyllä miehen toiveitakin, koska meillä oli Hollannissa aika mahtava kaasuliesi kahdella uunilla ja edellisessä asunnomme Suomessakin juuri Ilven iso kaasuliesi. Ruoanlaitto on nopeaa kaasulla ja tilavan uunin kanssa saa tehtyä ruokia kerralla kunnon satsit. Luulen kuitenkin, että molemmat olemme nyt ihan tyytyväisiä tuohon liedelle varattuun 90 senttiin. En halua sijoittaa liettä saarekkeeseen, koska toivon, että liesituuletin olisi mahdollisimman huomaamaton, yläkaappien alta esiin vedettävä malli, niinpä sekä tiskiallas, astianpesukone, että liesi tulevat kaikki yhdelle sivulle.\nTässä kuvassa näkyy miten olen luonnostellut keittiötä. Epämääräinen möhkäle keskellä alhaalla on saareke, jota on tarkoitus pitää leivontatasona ja tarjoilupöytänä ja sen uumeniin on ajatuksena saada mahtumaan suuri määrä keittiötarvikkeita. Sen mittoja varmasti säädetään vielä monta kertaa. Saarekkeen toisella puolella oleva tyhjä tila on ruokapöydälle, sielläkin puolella on korkeita ikkunoita ja pariovi olohuoneeseen, mutta niitä en nyt piirtänyt.\nYlhäällä keskellä on paikka leivinuunille, sen lopulliset mitat päättää muurari, joka suunnittelee leivinuunin perinteisen tyylin mukaan.\nItselleni yksi tärkeimmistä keittiön käytännöllisistä ja ulkonäöllisistä asioista on iso kaksialtainen posliiniallas symmetrisesti keskellä ikkunaa.\nMuutenkin minulle on keittiön ulkonäössä tärkeää skarpit linjat, esimerkiksi kaappien sijoittelu niin, että yläkaapit muodostasivat symmetrisiä kokonaisuuksia, ja ylä- ja alakaappien ryhmittely olisi myös toisiinsa nähden tasapainossa. Yläkaappeja en vielä ole piirtänyt, kovin montaa niitä ei keittiöön mahdu, mutta lieden päälle nyt aikakin pari.\nYläkuvan Kvänumin Broby-keittiö vastaan oikeastaan ihan täysin toiveitani keittiökaappien tyylistä. Haluaisin keittiöön korkean lattialistan, ihan yksinkertaiset peiliovet posliininupeilla ja suorareunaisen kivitason.\nYläkaapit ja integroidun jääkaapin kaapin haluaisin yltävän kattoon asti, yläreunaan en ole ajatellut ollenkaan listaa. Huonekorkeus on 270, joten en vielä tiedä miten kattoon asti yltävät yläkaapit kannattaisi käytännössä toteuttaa.\nVäreissä minua tällä hetkellä viehättää eniten melko tumma harmaa. Ainakin alakaapit voisivat olla harmaat.\nKivitaso voisi olla lähes musta, tai sitten vaaleampi harmaa. Toivon, että löytäisimme sopivan värin suomalaisista kivilajeista, mutta aikanaan vielä en sitä oikeaa väriä ole löytänyt.\nMiehen unelmien Ilve\nJälkihuomautus: Huomasin, että piirroksessa ikkuna on 20 cm väärässä paikassa, eli lieden vasemmalle puolelle saadaankin luultua enemmän laskutilaa.\nLähettänyt Pömpeli klo 11.24 8 kommenttia:\nTunnisteet: ekotalo, hirsitalo, kaunis koti, keittiö, Leikekirja, luonnokset, piirustukset, suunnitelmia, tulisijat\nLastenhuoneet ja ranskalaisia tapetteja\nTalon lastenhuoneista on tulossa hyvin perinteiset ullakkohuoneet. Olen aina ihastellut yläkertojen lastenhuoneiden kodikasta tunnelmaa ja sitä miten ihanasti vinon katon alle saa rakenneltua erilaisia suloisia nukkumapaikkoja.\nMeidän talossa lastenhuoneet tulevat yläkerran toiseen sakaraan ja meidän vanhempien huone toiseen. Uskon, että lasten tullessa teini-ikään arvostamme kaikki tätä omaa rauhaa, vaikka huoneet ovatkin todellisuudessa aika lähekkäin ja nyt jos kuopus haluaa yöllä kömpiä meidän vanhempinen viereen, niin matka aulan läpi ei ole pitkä.\nLastenhuoneet ovat vierekkäin ja ne ovat peilikuvat toisistaan. Pitkälle väliseinälle olen ajatellut etsiä molempiin huoneisiin osalle seinäpintaa papetit, lisäksi tyttären huoneeseen vielä toisenkin tapetin, jota voisi käyttää pienemmän määrän vaikka nukkumapaikan takaseinällä tai rajaamassa lukunurkkausta.\nLastehuoneiden kalustus on tarkoitus koota aikalailla jo olemassaolevista huonekaluista. Lasten huonekaluissa on vihreää, neutraalia harmaata, taitettua valkoista ja sitten joitakin värikkäitä laatikoita yms. Siis minusta ihan hyvä perusväristys, jonka kanssa on uusiin huoneisiin ihan mukava suunnitella lisäksi jotain hieman visuaalisesti voimakkaampaa tapettipintaa tuomaan persoonallisuutta ja jäsentämään pitkulaista tilaa.\nKoska olen aika tarkka talon yhtenäisestä tyylistä, olen katsellut lastenhuoneisiin tapetteja, jotka olisivat molemmissa lastenhuoneissa jollakin tapaa samaa maailmaa.\nJos pääsemme muuttamaan taloon ensi vuoden aikana, on tytär silloin 5-vuotias ja poika 10-vuotias.\nPojan tapetin haluan olevan niin ajaton, että se sopii huoneeseen vielä teini-iässäkin. Nuoren miehen tapetin ei tarvitse minusta olla neutraali, vaan siinä voisi olla maskuliininen väritys ja vaikkapa jokin luonnontieteeseen liityvä teema.\nTyttärelle taas olen ajatellut hyvin romanttisia tapetteja, mutta myöskin niin, että tapetit eivät ole alleviivatusti lastentapetteja. Ehkä tytär teini-iässä haluaa uudistaa sitten huoneensa, mutta siihen on vielä niin pitkä aika, että tapetit voidaan jo vuosien mittaan haluta vaihtaa jo ihan silkasta vaihtelunhalustakin.\nJoku voi ehkä ihmetellä, miksi etsin tapetteja jo nyt vaikka talon paikalla on tontilla pelkästään pari maakasaa ja muutama kuoppa. Mielipiteethän voivat muuttua jo ennen kuin on edes seinää pystyssä. Mutta juurikin valintojen varmuuden takia haluan varata tapettivalintoihin paljon aikaa. Rakentamisen kiireisessä loppuvaiheessa en välttämättä jaksaisi enää käyttää aikaa lukemalla vieraskielisiä tapettiesittelyjä ja kahlata läpi nettiputiikkien jättimäisiä tapettivalikoimia. Lisäksi haluan paljon aikaa itselleni varmistua siitä, että pidän alustavasti valitsemistani tapeteista vielä ensi kuussakin.\nKylpyhuoneen puputapetin kanssahan en tosiaan noudattanut näitä omia ohjeitani, vaan se oli äkkirakastuminen, jonka seurauksia nyt odotellaan kohta saapuviksi valtameren takaa. Mutta poikkeus vahvistakoon säännön :)\nPariisilaisen tapettivalmistajan Bartsch:n valikoimissa on ihanan ajattomia ja herkkiä perinteisiä tapetteja. Bartsch:n tapettiesitteyssä kerrotaan, että tapetit on painettu käyttäen 1800-luvun painotekniikoita, ja näin on saatu aikaiseksi "luxe wallpapers that feel hand-printet". Tapettien hengittävyydestä minulla ei vielä ole tietoa, ranskalaiseen tapaan impressio on etusijalla tapettien esittelyssä, ei niinkään faktapuoli.\nTapetin materiaalin kanssa ei kuitenkaan ole onneksi nyt niin tarkkaa, nämä tapetit olisivat tulossa kevyeen väliseinään, jossa täydellinen hengittävyys ei ole niin oleellista kuin hirsiseinissä.\nBartsch:n Croissants de Lune Navy ink:ssä on tumma yönsininen tausta ja kullanhohtavat kuut. Ensisilmäyksellä ehkä tavallinen pilkku- tai pallotapetti, mutta lähemmässä tarkastelussa tapetti kertoo kuun vaiheet.\nKoska tapetti on melkoisen tumma, sen kanssa olisi hyvä miettiä huoneen muuhun väritykseen jotakin valoa tuovaa ja vaaleaa. Koko huoneen paperointi tällä tapetilla ei minulle tulisi kyseeseen, mutta luulen, että osassa seinää se toisi pojan huoneeseen hyvää kontrastia. Hieman kyllä karsastan yleensä pallotapetteja, mutta tästä pitää varmaan tilata näyte, niin sitten tiedän onko vaikutelma liian tasainen, vai erottuvatko kuun vaiheet hyvin.\nTapetista on kyllä saatavilla myös vaaleampia vaihtoehtoja ja niitä voisin myös harkita, jos tämä alkaa tuntua liian hurjalta. Mutta ainakin vielä tuntuu hyvältä idealta yhdistää tämä neutraalin harmaisiin kalusteisiin ja taitettuun valkoiseen.\nTytön kalusteissa meillä ei ole juuri mitään vaaleanpunaista, tai muutenkaan yleensä erityisen tyttömäisiksi ajateltavaa, unisex-tyyliä täydentämään olisikin minusta hauska laittaa tytön huoneeseen jokin oikein runollinen tapetti.\nSandalwood pink-värinen Nuages de Coton eli pumpulipilvet on herkkä ja minusta hyvin ranskalainen pilvitapetti. Kullan värinen pieni sadapisara on minusta ihana yksityiskohta. Ja ainakin kuvassa painojälki on lupausten mukaisesti autenttista 1800-lukua. Tämäkin tapetti on minusta niin voimakas, että se toimisi meillä paremmin tehosteena, kuin isoina pintoina.\nBartschin malliston löytää osoitteesta: www. bartsch-paris.com/en\nLähettänyt Pömpeli klo 11.47 8 kommenttia:\nTunnisteet: kaunis koti, lastenhuoneet, Leikekirja, piirustukset, suunnitelmia, tapetit\nUusi, vanha ja tekovanha\nOnko tämä talo vanha vai uusi?\nMeidän tarinaa pidempään seuranneet tietävät, että asuimme ennen Amsterdamissa Hollannissa. Käymme muutenkin aika usein Keski-Euroopassa, mies eniten työnsä puolesta ja me pariskuntana aina mahdollisuuksien mukaan.\nNyt Suomessa asuessani olen huomannut kuinka paljon olen saanut vaikutteita sisustustyyliini Keski-Euroopasta. Tai en oikeastaan tiedä kumpi oli ensin, rakkaus klassiseen tyyliin vain innostus päästä näkemään ja kokemaan aitoja historiallisia asuinalueita, rakennuksia ja interiöörejä. Ja sitten myöhemmin myös asumaan itse Keski-Euroopan sydämessä.\nPohjoismaissa ja etenkin Suomessa funktionalismi löi todella voimakkaasti läpi sekä arkkitehtuurissa että sisustusmuodissa 1900-luvun aikana ja jälleenrakennuskaudella Suomessa katkaistiin voimalla perinteisen rakennustavan perinteet. Suomessa syntyi runsaasti uutta teollisuutta, jolla ei ollut perinteisiä tuotteita, joihin brändi olisi nojannut, vaan teollisuudessa ryhdyttiin heti suosimaan yksinkertaisia moderneja muotoja ja edullisia uusia materiaaleja.\nSamaan aikaan esimerkiksi Englannissa perinteikkäät puutyöverstaat, tapettivalmistajat, kangasteollisuus ja rakennusalan perheyritykset jatkoivat huonekalujen valmistusta, asuntojen sisustamista ja talonrakennusta vuosisatoja vanhojen laatuvaatimusten ja tyylipiirteiden mukaisesti.\nMedaljonkituoli voi yhtä hyvin olla antiikkia tai uustuotantoa.\nSuomessa on siis totuttu siihen, että kaikki uusi näyttää samalta. Aivan viime vuosiin asti ollut vallalla voimakas tarve tehdä uutta ja raivata vanha pois uutuuksien tieltä, siis myös muotoilussa ja arkkitehtuurissa.\nYhteiskunnallinen kehitys ja hyvinvointi on tietenkin hyvä asia, mutta samassa uudistusvimmassa on jäänyt paljon hyvääkin ja mielestäni säilyttämisen arvoista. Kuinka surullista onkaan katsoa vanhoista valokuvista kokonaisia puutalokaupunginosia, jotka ovat joutuneet puskutraktorien jyräämiksi ja sen jälkeen tilalle on rakennettu 60-70-luvuilla modernin rakennustekniikan ja muotokielen mukaisia taloja, jotka ovat pahimmillaan nyt jo purkukunnossa.\nKeski-Euroopassa klassisen tyylin mukaisia uusia rakennuksia tai sisustustyylejä ei pidetä tekovanhoina, eikä siellä ole mitään syytä ajatella klassismin kuuluvan historiaan, koska ihmiset ovat tottuneet näkemään kokonaisia kaupunkeja ja kyliä, joissa arkea eletään keskiaikaisissa rakennuksissa ja uudisrakennukset on sovitettu tyylillisesti vanhaan rakennuskantaan. Uudet rakennukset ja sisustustavarat on totuttu näkemään perinteisen tyylin ja kädentaitojen jatkumona, ei siten kuin Suomessa, jossa uutta on pidetty vanhaa parempana ja jossa erottaa ensisilmäyksellä millä vuosikymmenellä mikäkin talo on rakennettu.\nKlassinen tyyli voi olla yhtälailla runsas kuin pelkistettykin ja se voi olla myös hyvinkin rosoinen tai sitten pienintäkin yksityiskohtaa myöten puunattu. Mutta klassisuus ei minusta koskaan ole sama asia kuin tekovanha. Perinteinen muotokieli ja materiaali ei tee koriste-esineestä, tapetista, kylpyammeesta tai kokonaisesta talosta feikkiä.\nVoiko tällaista tunnelmaa olla uuden talon kylpuhuoneessa?\nLähettänyt Pömpeli klo 15.51 6 kommenttia:\nTunnisteet: Amsterdam, arkkitehtuuri, hirsitalo, julkisivu, kakluuni, kaunis koti, kylpyhuone, Leikekirja, mööpelit, suunnitelmia\nTalo on nyt ollut meidän ajatuksissa syksystä syksyyn. Blogin ensimmäinen kirjoitus on marraskuulta viime vuonna. Edelleen olen ihmeissäni ja iloinen siitä kuinka paljon tukea olen teiltä blogin lukijoilta tähän meidän rakennusprojetkiin saanut.\nOn ollut upeaa huomata kuinka ekologinen perinnerakentaminen kiinnostaa muitakin kuin meitä itseämme. Toivon, että meidän ajatuksista ja tekemisistä lukeminen voisi auttaa muitakin rakentamista suunnittelevia toteuttamaan rohkeasti ominen arvojensa (sekä esteettisten että moraalisten) mukaisen oman talon.\nEtsimme vuosikausia meille sopivaa asumismuotoa ja meidän omaa taloa. Kävimme katsomassa ihania vanhoja hirsitaloja, joiden sijainti oli meille mahdoton ja hyvillä paikoilla olevia tärveltyjä ja ylihintaisia kauhistuksia. Meillä oli ilmoituksia paikallislehdissä ja kyselimme mahdollisuutta ostaa hylätynnäköisen mansardikattoisen huvilan. Kun aloimme olla varmoja, että haluamme jo asettua aloillemme ja perustaa pysyvän kodin perheellemme ja tajusimme, että teimme kokoajan enemmän ja enemmän kompromisseja sen suhteen millaisen rotiskon olisimme olleet valmiita ostamaan (peruspilattu 60-luvun talo taisi olla viimeinen, jota harkitsimme), alkoi oman talon rakentaminen tuntua aina vaan paremmalta idealta. Vielä kertaakaan valinta ei ole kaduttanut, kunnostustöiden sijasta suunnittelemme nyt hyvälle paikalle kokonaan uutta hirsitaloa, ja taloon tulee myös vanhoja kierrätettyjä rakennusosia, kuten se maailman ihanin kakluuni, joka nyt odottaa varastoituna vanhempieni autotallissa.\nSuunnitteluvaihe on tietysti nyt pidempi kuin jos olisimme ostaneet jo olemassaolevan talon. Tosin voihan olla, että vanhankin talon kanssa olisi pitänyt odotella vaikkapa jotakin perikunnan riitelyä myydäänkö vai eikö tai jotakin rakennusvalvonnan päätöstä. Koskaan ei voi tietää.\nJokatapauksessa, asumme nyt valiaikaisesti vuokra-asunnossa, joka on ihan siedettävä, mutta väliaikaisuus ja epävarmuudessa eläminen tuntuu välillä kuluttavalta. Pihapiiriin voi milloin tahansa muuttaa vaikka ei-niin kivoja naapureita, joiden kanssa pitää vaan selviytyä tai huoltoyhtiö voi hoitaa taloa ja pihapiiriä niin hyvin tai huonosti kuin nyt milloinkin hoitavat.\nTaidan laittaa tähän nyt myös muutaman kuvan siitä, millaiselta romukaupan varastolta vähän yli 70 neliöinen asunto näyttää kun sen asukas ostelee vanhoja huonekaluja uutta taloaan varten :)\nEhditäänköhän me ripustaa tämä Venetsiasta ostettu kalenteri uuden kodin seinään, vai ehtiikö vuosi vaihtua jo seuraavaan sitä ennen?\nNo niin, palataanpa taas rakentamiseen. Nykyrakentamisessa on vahvat standardit, joista poikkeaminen ei aina ole helppoa. Toisintekemisessä tulee olla itsellä vahva visio siitä mitä haluaa, myös yksityiskohdissa ja sellaisissa teknisissä asioissa, jotka jäävät talossa rakenteiden sisään näkymättömiin. Talossa kaikki vaikuttaa kaikkeen ja kukaan muu ei tee päätöksiä puolestamme, tosin hyvät ammattilaiset auttavat paljon, mutta lopulliset päätökset pitää tehdä itse.\nKokonaisuus muodostuu yksityiskohdista, ja parhaan mahdollisen kokonaisuuden takia joistakin toivotuista yksityiskohdista on luovuttava. "Kill your darlings" on taidemaailman fraasi, joka kuvaa sitä miten upeat, itselle tärkeät yksityiskohdat on voitava uhrata kokonaisuuden eheyden ja tasapainon eduksi.\nYlläoleva vaikuttaa ehkä karummalta kuin mitä se todellisuudessa onkaan, ja tuo fraasi toimiikin siis useinmiten lähinnä työkaluna avata ajattelua löytämään pienen piipertyksen takaa teoksen ydin, se mikä teoksessa on todella tärkeää ja varjeltavaa. Meillä talon tärkeimmät asiat ovat vanhanaikainen ekologisuus, luonnonmukaiset materiaalit ja klassinen muoto. Muu on kuorrutusta.\nNiinpä mekin olemme tehneet ja teemme tulevaisuudessakin kompromisseja niiden asioiden suhteen, jotka eivät meille ole kokonaisuutta tärkeämpiä.\nTähän mennessä olen luopunut ajatuksesta, että taloon tulisi luonnonkivisokkeli. Olin alunperinkin sitä mieltä, että kivisokkelin saaminen taloon ole tärkeysjärjestyksessä ykkösenä. Perustukset ovat rakenteellisesti talon tärkeä osa, etenkin kun talomme tulee rinteeseen ja meille tulee kellaritiloja, niinpä koen turvalliseksi ja hyväksi luottaa nykyaikaisempiin rakennusmateriaaleihin tässä kohtaa. Meille siis tulee kuitenkin perinteinen korkea sokkeli ja tuulettuva alapohja kissanluukkuineen, jotka koen perustusten ja sokkelin sellaisiksi asioiksi, joista haluan pitää kiinni.\nToinen asia, joka on roikkunut mukana talon suunnittelun alusta asti, on ajatus painovoimaisesta ilmanvaihdosta. Alussa valinta tuntui selvältä, mutta mitä enemmän perehdyin ilmanvaihtoon, ja ilmanvaihdon mahdollisiin ongelmiin ja lainsäädäntöön, sitä vaikeammin toteutettavalta painovoimainen ilmanvaihto alkoi tuntua. Jos meille ei tulisi sisälle suihkuja ja saunaa, olisi tilanne erilainen, mutta koska aivan askeettinen asuminen ei ainakaan tässä elämänvaiheessa tunnu meille hyvältä vaihtoehdolta, tarvitsemme taloon sen verran tehokkaan ilmanvaihdon, että voimme käydä sisällä suihkussa. Pelkkä säädettävä poistoilmanvaihto lämmöntalteenottomoduulilla oli sitten pitkään vaihtoehto, jota vaalimme. Mutta kylmänä sisääntuleva tuloilma ei lopulta tuntunut järkevältä ja ekologisesti kestävältä ratkaisulta. Tuloilman lämmittäminen erikoisilla putkistoilla ja uusilla teknisillä innovaatioilla olisi kyllä aiheena kiinnostava, mutta painovoimainen ilmanvaihto ei ole meille kuintenkaan niin sydämenasia, että haluaisimme lohkaista sen suunnitteluun ja toteutukseen ajastamme ja budjetistamme niin suurta osaa kuin sen hyvin toteuttaminen vaatisi.\nKaikenkaikkiaan talon suunnittelussa on jatkuvasti huomioitava nykyaikaiset rakennusmääräykset, jotka esimerkiksi vaativat talolta suurempaa tiiveyttä kuin mitä itse pidän mielekkäänä. Esteettömyysvaatimukset ovat myös minusta kaksipiippuinen juttu, toisaalta todella hyvä, että talo toivottaa tervetulleeksi liikuntaesteisenkin, toisaalta moni esteettömyyden nimissä oleva vaatimus on sellainen, joka mielestäni ei edes aidosti paranna esteettömyyttä vaan enemmänkin palvelee rakennusteollisuutta, karsimalla kovalla kädellä taloista mielikuvituksellisuutta ja kauniin keveitä toteutuksia ja lisäämällä vastaavasti hukkaneliöitä esimerkiksi käytäviin ja wc-tiloihin.\nEn kuitenkaan ole mitenkään erityisen katkera rakennusmääräyksien rajoittavuudesta, ne ovat nykyaikaa ja on vain hyväksyttävä, että me teemme taloa joka vastaa enemmän parin sadan vuoden takaisia standardeja ja arvoja kuin nykyajan tehokkaita hyveitä.\nTuntuu, että tämä rakennusprojekti on tosi paljon laajentanut ajatusmaailmaani, ja blogimerkintöjen kirjoittaminen on myös opettanut minua tarkentamaan ajatuksiani ja mielipiteitäni. Olen tarkempi ja varmempi niistä asioista, joita haluan, että rakennusprojektissamme toteutetaan, ja arvoista joita projektissamme vaalitaan.\nOlen myös löytänyt aivan uuden sanaston. Aiemmin riitti, että visuaaliset asiat olivat kuvina mielessäni, mutta nyt niistä kirjoittaessa ja puhuessa on ollut pakko löytää asioille oikeat nimet. Nimeäminen tietysti myös auttaa ajattelussa, kun abstraktio muuttuu asiaksi, jolla on nimi. Samoin kuin nyt arvot, elämäntapa, toiveet ja realiteetit muuttuvat konkreettiseksi kokonaisuudeksi, joka on meidän talo.\nLähettänyt Pömpeli klo 10.35 8 kommenttia:\nTunnisteet: arkkitehtuuri, DIY, ekologisuus, ekotalo, hirsitalo, ilmanvaihto, julkisivu, kakluuni, kaunis koti, muutto, mööpelit, perustukset, suunnitelmia, talopaketti, tulisijat, vuokra-asunto, wc\nYläkerran kylpyhuoneen puputapetti\nOstin viime yönä amerikkalaisesta verkkokaupasta tapetin meidän yläkerran pieneen kylpyhuoneeseen. Tapetti ei tule kuitenkaan ihan suihkunurkkaukseen vaan kuivalle puolelle. Mutta kuten arvata saattaa, kylpyhuonetapetti ei ole mitenkään ekologinen saati hengittävä, mutta samapa tuo koska vesieristetty seinä ei kuitenkaan ole mikään ekoratkaisu, laittaa siihen sitten mitä tahansa pintaan.\nOlen jo pidempään etsinyt kylpyhuoneeseen Toile de jouy-tapettia, jonka voisi laittaa rintapaneelin yläpuolelle. Aiemmin kirjoitinkin tänne tapettitoiveitani, pitäisi olla eläimiä tai kasveja ja mieluiten puuterista punaista luonnonvalkoisella pohjalla. Sitten löysin York Wallcoveringsin Bunny Toile -tapetin. Rakastan tuota historiallista piirrosjälkeä, herkkiä kukkia ja ilmekkäitä pupuja - hyvin englantilaista!\nPunavalkoinen Toile de jouy- tapetti pienessä kylpyhuoneessa on sellaista tyyliä, josta haaveilen, mutta jotenkin olen ajatellut, että en rohkene miedän kotiin toteuttaa mitään niin visuaalisesti voimakasta ja epäsuomalaista.\nTapettirullat on nyt kuitenkin ostettu ja maksettu ja parin viikon aikana niiden pitäisi matkata valtameren yli tänne meille.\nLähettänyt Pömpeli klo 9.01 16 kommenttia:\nTunnisteet: kaunis koti, kylpyhuone, Leikekirja, tapetit\nTapaaminen pihasuunnittelijan kanssa\nKävin tänään sateisessa säässä pihasuunnittelijamme kanssa katsomassa tonttia ja juttelimme sitten meillä kotona pihan mahdollisuuksista ja toiveistamme. Kirsi Tuominen on hortonomi, opettaja ja puutarhakirjailija, hän on kirjoittanut esimerkiksi kirjan "Kaikki kompostoinnista". Kirsille myös Keski-Euroopan puutarhat ja suomalainekin perinnepiha ovat tuttuja asioita, joten hyvin luottavaisin mielin ja innoissani odotan nyt mitä Kirsi meidän pihalle suunnittelee.\nEsittelin Kirsille myös Pinterestistä "Food and Gardening"- boardiani, kerrankin Pinterestistä oli todellista hyötyä kun tajusin sen toimivan hyvinkin kattavana leikekirjana siitä tyylistä ja tunnelmasta, jota meidän pihaan toivon.\nToivomuslistallani ovat ainakin potager, kaunis harmoninen kulku portista talolle, klassista muotokieltä, perinnekasveja ja muutenkin talon tyyliin sopiva ekologinen puutarha. Puhuimme myös Kirsin kanssa meidän budjetista ja siitä että pihaa tullaan rakentamaan hiljalleen ja omin voimin.\nSeuraavan kerran tapaamme Kirsin kanssa jo ensiviikolla, jolloin katsomme Kirsin piirtämiä luonnoksia. Pihasuunnitelma tehdään nyt aika nopealla aikataululla, koska tarvitsemme sen jo rakennuslupahakemuksen mukaan.\nLähettänyt Pömpeli klo 18.18 2 kommenttia:\nTunnisteet: ekologisuus, ekotalo, Leikekirja, puutarha, suunnitelmia, talo maisemassa\nKylpyhuoneen peruslaatta ja laastiseinä\nSköna hem-lehden kuvagalleriassa löytyi kuva sellaisesta kylpyhuoneen seinästä, jonka toteutusmahdollisuuksia olen miettinyt. Eli tuollainen edullinen peruslaatta kylpyammeen lähistöllä ja suihkujen takana ja osa seinäpinnasta laastia. Tuollaista valkoista laattaa oli Bauhausissa myynnissä alle 10e/m2 ja sävyvaihtoehtojakin oli, sekä mattapintaa ja kiiltävää. Puskuun ladottuna ihan tavalliseen laattaseinäänkin tulee minusta vanhanaikainen fiilis. Mahdollisesti laatoituksen reunat, ainakin yläreunaan jos laatoitus tulee nurkasta nurkkaan, voisi vielä viimeistellä sopivalla listalla, ehkä pelkistetysti ohuella tummanharmaalla tai sitten ihan samalla valkoisellakin.\nAntiikkinen lampettikin minulla on jo odottamassa kylpyhetkiä :)\nLähettänyt Pömpeli klo 9.28 6 kommenttia:\nTunnisteet: arkkitehtuuri, ekotalo, hirsitalo, kaunis koti, kylpyhuone, laatat, Leikekirja, mööpelit, suunnitelmia\nViikonloppu oli ihana ja kaunis Venetsiassa. Ehdin kuvata yli kolmesataa talokuvaa ja niiden lisäksi myös erinäisiä öisiä kaupungin valoja ja kirkkojen kynttilöitä ja alttaritauluja. Useinmiten olen tänne blogiin vaan napsinut kuvia puhelimen kameralla, koska se on helppo ja kevyt pitää mukana. Nyt kun olin matkalla kahdestaan miehen kanssa oli ihana kuvata rauhassa oikealla kamerallani. Tosin välillä mietin olenko liian puritaani kun kuvaan järjestelmäkameralla aina täysin käsisäädöillä, silloinkin kun Venetsiassa paikallisen heiluvan vessibussin kyydistä yritän saada tarkkoja ja oikein valotettuja kuvia ohitse vilistävistä taloista. Mutta toisaalta onnistumisen ilo on sitä suurempi mitä enemmän on itse säätänyt ja tuskaillut kuvan eteen :)\nTässä joitakin kuvia venetsialaisista ovista.\nLähettänyt Pömpeli klo 22.58 2 kommenttia:\nTunnisteet: arkkitehtuuri, ovet, ulkomailla, Venetsia\nArvoisa Mamselli, tervetuloa kotiin!\nOlen seuraillut Huuto.nettiä viimeaikoinana tavallista aktiivisemmin. Tuolien lisäksi olen\netsinyt seinäkaappia tulevaan alakerran wc-tilaan. Koetamme onnistuuko wc-tilojen kalustus ilman uutena ostettavia kiintokalusteita.\nTällainen iso ja ylväs kaappirouva sitten löytyikin varsin mukavaan hintaa ihan täältä meidän kotiseudulta. Klikkasin kaapin Osta heti-hintaan, koska en uskaltanut jäädä odottelemaan ehtiiko joku muu maksamaan täyden hinnan.\nKaappi on sen verran suuri (korkeus n. 96 cm), että sopii hyvin myös ihan lattiakaapiksi. Musta väri on aika kivan dramaattinen, meillä ei taida olla ennen ollutkaan mustia huonekaluja, katsotaan miten väri sopii sitten uuteen kotiin.\nLähettänyt Pömpeli klo 13.02 15 kommenttia:\nTunnisteet: antiikki, ekologisuus, ekotalo, kaunis koti, mööpelit, vuokra-asunto, wc


Varsojen tunnistussoppa kiehui sekaisin aineksin loppuun asti – MT Ravinetti\nHannu Rantala antoi todistuksensa Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa torstaina. Selin Hippoksen toimitusjohtaja Vesa Mäkinen ja asianajaja Matti Nurmela sekä kantajien asianajajista Esa Puranen. KUVA: Kaijaleena Runsten\nHipposkäräjillä kuultiin torstaina viimeisiä todistajia, jotka edustivat hevosjalostusliittoja. Lisäksi kanteita hoitavat asianajajat ja Hipposta puolustava asianajaja esittivät loppupäätelmänsä.\nLänsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa jatkettiin viime viikolla alkaneen pääkäsittelyn suhteen samoilla nuoteilla myös viimeisenä päivän. Varsojen kasvattajien edustajien sekä niitä tunnistaneiden sanat vastakkain kiistassa, joka koskee Suomen Hippoksen tunnistussääntöjen selkeyttä ja sitovuutta.\nEtelä-Suomen hevosjalostusliiton irtisanottu toiminnanjohtaja Hannu Rantala esitti odotetusti näkemyksensä siitä, kuinka ammattivalmentaja Tuomas Korvenojan ja tämän lähipiirin varsojen tunnistaminen sai alkunsa Tanskassa.\nKorvenoja myönsi viime viikolla ottaneensa asian puheeksi, mutta hänen mukaansa Rantala tarjosi vaihtoehtoa tunnistaa varsat niiden syntymämaassa. Rantala taas kielsi olleensa mitenkään aloitteellinen. Asia lähti liikkeelle Korvenojan soitosta ja ehdotuksesta.\n”Vastasin hänelle, että tiedät tämän olevan vastoin sääntöjä. Mutta jos tähän lähdetään ja jäädään heikoille jäille, sitten ollaan kaikki samassa kusessa.”\nVuoteen 2013 asti Korvenojan varsat tunnistettiin Suomen maaperällä.\nRanskan kasvattajien tapauksessa on vastaava vastakkainasettelu tunnistajan ja hevoskasvattajia neuvoneen oriaseman pitäjän välillä. Tämä selvisi jo viime viikon istunnoissa.\nTorstaina kuultiin myös kahta muuta Hippoksen valtuuttamaa tunnistajaa, Sonja Skogbergia ja Hannu Ala-Korpea. He vahvistivat jo viime viikolla todetun asian, että useampi kasvattaja oli kysellyt tunnistama ulkomailla. Yksi mainituista kysyjistä oli Korvenoja. Kaikki kysyjät eivät kuitenkaan olleet puhelimessa edes esittäytyneet.\nMolemmat kertoivat kieltäytyneensä tiedusteluista todeten, että toiminta oli sääntöjen vastaista.\nRanskan haaran asianajaja Antti Linna väitti silti varsojen tunnistamisen ulkomailla olleen niin yleistä, että se oli vallitseva menettely tai jopa ”maan tapa”.\nTätä Linna perusteli Hippoksen jalostusjohtaja Minna Mäenpään arviolla, että vuosittain ulkomailla syntyy keskimäärin 10-20 varsaa, jotka halutaan rekisteröidä Suomeen FI-oikeuksin. Vuosina 2012-2017 olisi siis syntynyt ulkomailla 60-120 varsaa, mistä väärin tunnistettujen 82:n joukko olisi merkittävä osuus.\nMäenpää kuitenkin korosti, että varmaa lukua ei pystytä jälkikäteen tietämään. Tunnistaja ei vuoteen 2016 asti kysynyt erikseen, missä maassa varsa on syntynyt. Nykyisin näin toimitaan, koska hevospassiin merkitään erikseen syntymämaa, vaikka hevosen ensirekisteröinnin kotimaa olisikin Suomi.\nHippoksen asianajajan Matti Nurmelan mukaan kiistaan on sotkettu tarpeettoman mutkikkaita perusteluja ja ne jopa hämärtävät todellista asiaa. ”Vaikuttaa siltä, että kanteissa pyritään jopa osittain vaatimaan käräjäoikeutta kirjoittamaan Hippoksen säännöt uudelleen”, hän ihmetteli loppulausunnossaan.\nNurmela toivoikin, että ravipolitiikan teko jätettäisiin käräjäsalin ulkopuolelle, sillä sääntöjen muuttaminen kuuluu ennen kaikkea Hippoksen valtuuskunnalle.\nLinna oli niin päämiehiä haastatellessa kuin loppulausunnossa vedonnut siihen, että nämä olivat ”pääosin” aloittavia pienkasvattajia eivätkä tunteneet kaikkia tunnistamisen, jalostuksen ja kilpailuoikeuden sääntöjä.\n”Hippoksen menetelmät ovat olleet epäselvät jopa tunnistajille, saati vähän kasvattajille”, Linna perusteli.\n”Kasvattajien tietoon ei ole edes yritetty saattaa sääntöjä. Ei ole mitään instrumenttia, millä kasvattajia sitoutettaisiin”, hän kärjisti.\nLinnan päämiehet kertoivat viime viikolla oikeudelle, että heillä oli ollut perusteltu syy luottaa, että tunnistus tehdään oikein. Heidän varsojensa asioita Ranskassa hoiti suomalainen oriaseman pitäjä ja tämä kertoi sopineensa Hippoksen tunnistajan kanssa, että tunnistus hoituu.\n”Jos he ovat olleet tietämättömiä säännöistä, miksi he eivät toimittaneet rekisteröintiä varten pelkkiä ranskalaisia asiakirjoja? Se olisi todistanut, etteivät he tienneet käytännöistä”, Nurmela kummeksui.\nHän myös osoitti käsittelyn aikana, että useampi Linnan päämiehistä oli kasvattanut ravureita aiemminkin.\nMolempien kanteiden nostajat tiesivät hevosen vaativan tunnistamista ennen vuodenvaihdetta ja halusivat hevosensa nimenomaan Suomen rekisteriin, mitä Nurmela piti osoituksena siitä, että säännöt olivat hallussa paremmin kuin on haluttu myöntää.\nTanskan haaran asianajaja Esa Puranen perusti loppulausuntonsa siihen, että kantajat eivät ole vastuussa tunnistamisprosessista. Varsat on tunnistettu määräajassa ja rekisteriin on merkitty täysin oikeat tiedot, hän toisteli.\nPurasen mukaan Hippoksen langettama sakko väärin tunnistetuille varsoille ei ole looginen, eikä sille löydy Hippoksen säännöistä tai aiemmasta menettelystä perustetta.\nTähän Nurmela vastasi, että rekisteröity hevonen voidaan jopa poistaa rekisteristä – etenkin, jos se on merkitty rekisteriin vilpillisesti.\n”Nyt ei kuitenkaan poistettu yhtään hevosta kokonaan rekisteristä, koska haluttiin löytää jonkunlainen kohtuullinen ratkaisu”, hän muistutti.\nHippos otti siis sakot käyttöön lievennettynä seuraamuksena rikkomuksista.\nPuranen jatkoi, että Hippos on rekisteröinti- ja tunnistusmenetelmissään tulkinnut sääntöjään niiden loogisesta sisällöstä poikkeavasti. ”Vähintään on oltava, että Hippoksen oma väki tietää, minkä verran säännöissä on joustoa.”\nVastuu on tunnistuspalvelun tarjoajalla eli Hippoksella, ja Purasen mukaan suomalainen ravurien rekisteröinti sotii jopa EU:n vapaata liikkuvuutta vastaan. Tässä yhteydessä hän kuitenkin ohitti sujuvasti sen, että useimmissa EU:n maissa on hevosten kantakirjaukselle ja kilpailemiselle ikäluokkalähdöissä erilaisia säädöksiä.\nMolempien ryhmien asianajajat kiistävät erityisesti Hippoksen oikeuden asettaa sanktioita kasvattajille, koska nämä eivät ole suoraan Hippoksen jäseniä.\nRanskan haaraan kuuluvat viisi pienkasvattajaa kiistävät lisäksi etätunnistettujen varsojen rajoitetumman kilpailuoikeuden, kun varsoille määrättiin FIU-status ja muut ulkomailla tunnistetut saivat FI-kilpailuoikeuden.\nPääkäsittely kesti käräjätuomari Tiina Verasen johdolla neljä päivää. Päätös pyritään Verasen mukaan antamaan maanantaina 16. kesäkuuta.


Projekti-insinöörejä toimitilarakentamiseen, YIT Oyj\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1381767\nOletko rakennushankkeiden suunnittelun ohjauksesta kiinnostunut ennakkoluuloton ja innovointikykyinen tiimipeluri, joka haluaa tehdä töitä innostavassa ja nuorekkaassa, vaativia kokonaisuuksia toteuttavassa porukassa? Tiimimme vastaa toimitilahankkeiden suunnittelunohjauksesta ja toteutuksesta koko Pohjois-Suomen alueella. Meillä onkin parhaillaan käynnissä useita suuria opetusrakennuksia sekä toimitila- ja terveydenhuollon hankkeita. Lisäksi kuulumme Lapin keskussairaalan laajennusta toteuttavaan allianssiin.\nTule projekti-insinööriksi rentoon, mukavaan ja tiiviiseen yhteisöömme, jossa taitosi huomataan ja saat syventää niitä haluamaasi suuntaan. Projekti-insinöörinä toimit projektipäällikön työparina toimitilahankkeiden suunnittelunohjauksessa. Tarkempi tehtävänkuva muovaantuu sinun osaamisesi mukaan, mutta se voi sisältää esimerkiksi suunnitelmien ja mallien tarkastuksia, raportointia, tiedottamista, lisä- ja muutostyölaskentaa sekä suunnitteluaikataulujen laadintaa ja hallintaa. Tukenasi sinulla ovat kollegat ja projektipäälliköt sekä tuotanto- ja hankintaorganisaatio.\nTässä tehtävässä onnistut, kun omaat hyvän paineensietokyvyn ja työskentelet tehokkaasti monella rintamalla samaan aikaan. Ajattelet asiakasta, katsot asioita kokonaistaloudellisesti ja sinulla on hyvät vuorovaikutus- ja neuvottelutaidot. Olet motivoitunut löytämään erilaisia ratkaisuja ja ehdotat rohkeasti uusia toimintatapoja. Meillä YIT:llä erinomainen turvallisuuskulttuuri on tärkeää, joten projektien laadukas ja turvallinen toteutus on sinulle sydämenasia.\nOdotamme sinulta 2-4 vuoden aiempaa kokemusta vastaavista tehtävistä sekä rakennusalan korkeakoulututkintoa, esimerkiksi rakennusmestarin tai rakennusalan insinöörin koulutusta. Eduksi katsomme myös aiemman kokemuksen toimitilarakentamisesta sekä tietomallinnus- ja aikatauluohjelmien hallinnan.\nRakentaminen ei onnistu ilman sitoutuneita ja motivoituneita työntekijöitä, ja siksi panostamme työyhteisön hyvinvointiin päivittäin. Haluamme, että jokainen tulee kuulluksi työssään ja saa mahdollisuudet itsensä kehittämiseen. Osana joukkoamme pääset jättämään jälkesi siihen, miten tulevaisuuden kestävät kaupungit toimivat. Yhdessä rakennamme parempaa arkea.\nMikäli haluat lisätietoja tehtävästä, voit olla yhteydessä hankekehityspäällikkö Janne Kanaseen, puh. 040 631 8181.\nHae tehtävään 30.9.2020 mennessä ja liity tulevaisuuden rakentajien joukkoomme!


2025 viestiä • Sivu 85/135 • 1 ... 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88 ... 135\nKirjoittaja Tyräkki » 16.5.2019 17:43:47\nDuunipäiviä jäljellä kymmenkunta. Ens viikko vielä hc-aherrusta, vikalla viikolla enempi vähempi alasajoa. Siirryn "lomalle" ihan mielelläni, ei siinä.\nKirjoittaja Tyräkki » 16.5.2019 20:48:02\nRaatelin silmänlumeeks lumimarja-aidannetta. Ei ole lempikasvejani sekään, ainakaan tossa puolikuolleessa kasvumuodossaan. Pisteet hälle kuitenkin piikittömyydestä.\nNäin dokausunta viime yönä. Olin laivalla ja tietysti kauheessa kännissä, enkä löytäny hyttiäni. On sitä ehkä joskus tullut oikeassakin elämässä hetki etsittyä. Päivällä taas tuli töissä puhetta veneilystä, ja vaikka mä en sitä siis hallitse alkuunkaan, olen ollut aikoinaan ihan parikin kertaa Adrianmerellä asti dokauspurjehtimassa. Tuntuu, että siitä olis aikaa ikuisuus. Ja onhan siitä jo, nää reissut tapahtu joskus sillon kun ystäväiset eivät vielä olleet alkaneet poikia, 2012 kai viimeks. Join toki holtittomasti ja hirveitä määriä, mutta niinhän me kaikki. Sikshän siellä oltiin.\nMutta nyt uusille unille.\nKirjoittaja Tyräkki » 17.5.2019 16:57:46\nPerjantai. Töitä ja päikkärit.\nLuin eilen iltasaduks viime kesäisiä päivityksiäni. En nyt voi sanoa, että kauheasti kehitystä olis tapahtunu, vuosi sitten olen känissyt ihan samoista asioista kuin nykyään. Ihan samoin olen myös jojotellut täyden tyytymättömyyden ja normaalinyrpeyden välillä. Eloni näyttää koostuneen ystäväisten ja puutarhan vihaamisesta, töissä ollessa väsystä ja työttömyysaikana ahdistuksesta ja alemmuudentunteesta, itteni inhoamisesta ja elämän mielekkyyden epäilystä. Lisäks välillä otan ylimääräisiä kierroksia esmes lähisukulaisistani tai maksa-arvoista.\nAnalyysin tuloksia toki vääristää se, että en mä iloistani koe tarvetta kirjottaa. "Ihan jees" on multa jo tosi paljon sanottu.\nKirjoittaja Tyräkki » 18.5.2019 12:16:49\nOon tällä viikolla törmännyt pariinkin kertaan tuoreeseen suomalaiseen "nuorisomusiikkiin". Mulle kun musiikki ei ole mitenkään vakava, saati rakas tai pyhä asia, niin ihan täytyy tunnustaa, että julkipiilomainostava "Harmaa rinne" https://www.youtube.com/watch?v=ENHctcELk-s sai mut ihan huvittumaan. Sen lisäks että olen jatketussa nuoruudessani dokannut viikon putkeen käyttäen tekosyynä purjehtimista, olen toki kelpuuttanut verukkeeksi myös laskettelun.\nEnkä edes koe katumusta tai morkkista, mähän elin tuolloin vaan unelmaani. Mutta ymmärrän, ettei mikään "bilekännääminen" enää tässä iässä olis kaunista katottavaa. Ite laittaisin julkijuopottelun suositeltavan yläikärajan johonki kolmeenkypään.\nTreeneis käyty, olisko sit kodinhoitoa seuraavaks.\nKirjoittaja Tyräkki » 18.5.2019 19:03:06\nTällä kertaa 14 min 36 sek äiteen viikottaisia lauantailätinöitä. 50 min ruohonleikkuuta ja kymmenen trimmeröintiä. Nistipataa 700 grammasta jauhista ja puolesta kilosta tummaa makaronia.\nJatkoin "kultaisen nuoruuden" muistelua Stigaa työnnellessä. Mä olen aika pidättyväinen ihan livenäkin, harvoin hihkun tai hurraan, mutta kerran muistan sanoneeni, etten usko että ihminen voi olla tätä onnellisempi. Tää tapahtu joskus kymmenisen vuotta sitten juhannuksena, toisen tai kolmannen päivän nousuissa , kun aurinko paisto ja päihdyttiin porukassa yhen kaverinkaverin mökin laiturilla. Taisin olla silloin hetkellisesti jopa lähestulkoon normaalipainoisessa kunnossa ja siis harvinaisen tyytyväinen itseeni.\nEi kai se sitten ihme ole, jos tää keski-ikäisen lihavan urallaan epäonnistuneen raivoraitistelijan elämä ei oikein mua aina jaksais kiinnostaa. En tarkota, että dokaaminen lisäis mun onnellisuuttani enää tässä elämänvaiheessa, päinvastoin, mutta en myöskään näytä keksivän, että mistä mä sitä iloa ja onnea sitten repisin. Seurauksena suorittamista ja väkisinvääntöä.\nUskon, että eläkeläisenä olisin ihan tyytyväinen. Mutta kun siihen nyt olis viel se kolkytä vuotta.\nKirjoittaja Tyräkki » 19.5.2019 15:14:05\nItsepalvelukirjasto ja Prisma, parintuhannen askeleen keikka, joka kuitenkin kesäkenkiä sisäänajaessa riitti aukasemaan toisen kantapään.\nPitäs kai mennä kitkemään kukkapenkkejä, mitäs mä tässä muutakaan. Kai tää aito-oikee keski-ikäisyys vaan on mulle kova pala. Koko elämänvaiheessa mua ei vaan kiinnosta/motivoi oikein mikään. Ei vaikka voinkin kaikesta käninästäni huolimatta varmaan elellä huomattavasti keskimääräistä omannäköisempää ja omaehtoisempaa elämää.\nKirjoittaja Tyräkki » 19.5.2019 20:49:47\nSeuraavaks taas unta ja uuteen viikkoon.\nKitkeskelin aikani. Töitä olis hyvä vähän vielä valmistella, mutta en nyt enää jaksa vaivautua.\nDuunia ja reeniä alkuviikoks.\nKirjoittaja Tyräkki » 20.5.2019 20:14:22\nSuunnitelmien mukainen maanantai.\nTöitä olis ehkä syytä yrittää vääntää valmiiks vielä näin "iltavuorossakin", mutta en usko saavani tarpeellista tahtotilaa, eli puolittaista paniikkia, päälle vielä pariin päivään. Katotaan sitten loppuviikolla asiaa uusiks.\nNyt heti jos alkaisin tehdä nukkumaanmenoa, saattaisin saada kaheksan tuntia kasaan. Täytyy yrittää.\nKirjoittaja Tyräkki » 21.5.2019 21:06:57\nTöitä ja treenit. Viime yönä kahdeksan tuntia jäi haaveeks, josko tulevana, vaikka valosat illat ja lähestyvä loma kyl jo vähän valvottaa.\nKas, tulee jo kovin kiire edes yrittää.\nKirjoittaja Tyräkki » 22.5.2019 20:33:06\nTöitä, reenit, Cittari.\nViime yönäkään kaheksan tuntia ei tullut täyteen, mutta josko tulevana, ainakin lupaavasti nuuduttaa ja puuduttaa.\nEhkä huome jotain muuta(kin), tukka ainakin näyttää niin kellastuneelta kasalta edellisvuotista heinää, että väri olis aika päivittää.\nKirjoittaja Tyräkki » 23.5.2019 18:07:33\nLabra, töitä, Lidl, väriä päähän. Äijä piti viel yllättää raparperipiirakalla, mutta se kyl jää nyt hamaan tulevaisuuteen.\nAinakin heti tänään valmistuneet labrat semi-ok, GT:kin ekaa kertaa kahteen vuoteen kaksnumeroinen! Viitearvo on kylläkin alle 40, joten ei nyt vielä hurrata kuitenkaan. Nähtäväks jää mitä lekuri ens-ens viikolla on mieltä. Tai no, voin mä arvata, että "seurataan tilannetta", eli otetaan muutaman kuukauden päästä arpominen taas uusiks.\nVähän jo käy työt vähemmiks ennen loppua. Ihanasti taitaa myös viikonloppuna sataa, niin ettei ikävästi voi ehkä ollenkaan puutarhailla.\nKirjoittaja Tyräkki » 24.5.2019 21:51:55\nTöitä, päikkärit, iltakävely, kohta lisää unta. Onneks vknlopuks vaan palautumista ja univelkojen makselua. Huome meiän piti mennä yhteen tapahtumaan, mutta keli taitaa olla liian kehno. Duunijuttuja pitäs vähän vielä viilata, mutta niittenkin ajattelin antaa nyt hautua sunnuntaihin.\nKirjoittaja lomapuisto » 25.5.2019 09:07:23\nUlkoilmatapahtumaan oli minullakin suunnitelma mennä, mutta liian kosteaa on. Mutta eipä tarvitse olla toimettomana, kun iltapäiväksi on luvassa sukulaisia käymään meillä. Yhdessä ruokailu on mukavaa, kun on raitista porukkaa juttelemassa, satoi tai paistoi.\nKirjoittaja Tyräkki » 25.5.2019 13:30:16\nHimapäivä. Tosin jos illaks kirkastuu, vois jossain luontopolulla vähän käydä.\nLomapuisto, sääliks käy ulkoilmatapahtumien järjestäjiä, aina niin arpapeliä. Paitsi mahtoko jo entisessä Neuvostoliitossa joskus olla säätkin ihan järjestelykysymys, näin olen ainakin lukenut. https://fi.wikipedia.org/wiki/Kes%C3%A4olympialaiset_1980\nKirjoittaja Tyräkki » 25.5.2019 19:56:12\nLaiskottelua, päikkärit, vähän lätkää, pari tuntia migreeniä, kevyt lehtokävelylenkki.\nOlen myös ajatellut kuolemista. Vähentäjissä on tilanne päällä, samoin blogissa johon, jotain kautta viikolla putosin https://www.lily.fi/blogit/syopa-show/ Niin kauan kun ite kuvittelee elävänsä vielä vuosikymmeniä, on varmaan helppo huudella hyvin pitkälti mitä vaan.\nMä en henkeni puolesta ole pelännyt kuin ihan hetkittäisissä vainoharhoissa, joten pääsääntöisesti pystyn ajattelemaan aika tyynesti, että sen jälkeen kun henki on lähtenyt, ei harmita enää. Ei tekemiset, ei tekemättäjättämiset. Siihen asti voi sitten toki olla ihan toinen juttu.\nAjatusmallia siitä, että niin kauan ku ongelmat on pieniä, mitättömiä, kosmeettisia ja kaukana kuolemanvakavista, ei niitä olis jotenkin oikeutta tai sallittua surra tai tuskastella, mä en tue. Parhaan ei tartte olla hyvää, ei myöskään suurimman isoa. Jos suivii, niin suivii, eikä siinä auta se, että kokemuksen kieltää tai yrittää mitätöidä jossittelulla tai vertaamisella. Asioiden tärkeysjärjestykset ja suuruusluokat on kuitenkin niin henkilökohtaisia ja vaihtelevia koke- ja näkemyksiä.\nMutta, olishan se musertavaa olla kuolemassa "kesken kaiken". Saattaisin jopa dokata. Tosin, en mä itsestäni oikein sillä tavalla ajattele, että mulla olis hirveesti hommia kesken, mutta tämähän jos mikä, on sitä helppoa huutelua.


Viime kauden pettymykset sinetöivät päätöksen – Suomen jäätanssiparin tiet eroavat | Yle Urheilu | yle.fi\nViime kauden pettymykset sinetöivät päätöksen – Suomen jäätanssiparin tiet eroavat\nSuomea jäätanssin arvokisoissa edustaneet Cecilia Törn ja Jussiville Partanen päättävät yhteisen uransa.\n29.11.2018 klo 12:26päivitetty 29.11.2018 klo 22:21\nCecilia Törn ja Jussiville Partanen.AOP\nCecilia Törn ja Jussiville Partanen päättävät yhteisen matkansa jäätanssijoina. Viime kauden pettymykset sinetöivät parivaljakon päätöksen.\nTörnin ja Partasen paras sijoitus MM-jäällä oli 18. sija vuonna 2016. EM-kilpailuissa pari ylsi kahdesti sijalle 15. Törn ja Partanen kokivat viime kaudella kovan pettymyksen, kun olympiapaikka Pyeongchangin kisoihin jäi haaveeksi. Viime kevään MM-kisatkaan eivät eivät sujuneet toiveiden mukaisesti, kun tuloksena oli 23. sija.\n– Kausi oli rankka. Ensin tuli pettymys olympiakarsinnassa, kun olimme jo siinä paikassa kiinni. Sitten ei kuitenkaan siihen päästy vapaatanssin jälkeen. Sitten vielä MM-kisojen hyvä suoritus, mutta heikko sijoitus, Partanen kuvaili jäätanssiparin eroamiseen johtaneita syitä Yle Urheilun haastattelussa.\nTörnin urasuunnitelmat ovat jäätanssin osalta vielä avoimet, mutta Partanen tietää jo nyt haluavansa jatkaa uraansa, jos vain löytää sopivan parin 24-vuotiaan Törnin ja 27-vuotiaan Partasen yhteinen ura alkoi vuonna 2013.\n– Jäätanssissa mennään pitkältii niin, että katotaan, onko oman maan sisällä mitään mahdollisuuksia. Jos on, tehdään niin kutsuttuja try outteja heidän kanssaan. Toki ulkomailtakin etsitään, Partanen selittää.\nJäätanssiparilla on tärkeää se, että yhteispeli toimii.\n– Ensinnäkin se, että fyysisesti natsaa yhteen, on todella tärkeää. Tietenkin myös se, että kemia toimii, helpottaa harjoittelua suuresti.\nTämän kauden kisoissa Suomen jäätanssin edustusparina ovat luistelleet Juulia Turkkila ja Matthias Versluis.\nLähteet: Taitoluisteluliiton tiedotus\nPikkuleijonien ketjut julki – Valko-Venäjä ottelu suorana TV2:ssa\nEetu Laurikainen Leijonien maalilla – tässä Suomen kokoonpano illan Norja-mittelöön


Seitsemastoista - Enkeliopettajakoulutus\nJos haluat työskennellä vahvassa yhteydessä enkeleihin ja olla omalla tavallasi valo, joka valaisee tietä muillekin, tämä opettajakoulutus on sinulle tarkoitettu. Voit halutessasi pitää koulutuksen jälkeen omia kursseja tai enkeli-iltoja, mutta voit opiskella myös vain omaksi iloksesi ja hyödyksesi.\nEnkeliopettajakoulutus on sitoumus ja sielun tasolta asti nouseva valinta. Se nostaa omaa värähtelyäsi ja sitä kautta vaikuttaa kaikkiin, joiden kanssa olet tekemisissä. Kursseilla opittua voi lisäksi hyvin soveltaa myös muussa arkipäivässä.\nPlaneettamme Maa on käymässä läpi tietoisuuden nousua, jotta voimme kaikki elää korkeammalla värähtelytasolla rakkaudessa, viisaudessa, yhteistyössä ja rauhassa. Olemme uskomattoman siunattuja ollessamme inkarnoituneita juuri nyt, koska mahdollisuudet henkiseen kasvuun ovat valtavat. Meille on annettu mahdollisuus luoda taivas maan päälle, ja enkelit ovat täällä auttamassa meitä.\n”Nyt kun planeetan, ja kaiken, mitä planeetalla on, ylösnousemus kiihtyy, koulumme opettaa henkisiä opettajia näyttämään tietä niille, jotka ovat valmiita. Enkeleitä ja arkkienkeleitä parveilee planeetalla enemmän kuin koskaan ennen, ja he ovat pyytäneet kouluamme kouluttamaan valotyöntekijöitä auttamaan ihmisiä oppimaan enkeleistä ja kuinka yhdistyä heihin saadakseen ohjausta. Jos haluat olla valo, joka leviää maailmaan ja näyttää muille tietä, silloin tämä kurssi auttaa sinua toteuttamaan unelmasi.”\nTarjota tehokkaita tekniikoita, joilla kehität omaa valokehoasi ja nopeutat henkistä kasvuasi\nOpettaa miten saat yhteyden enkeleihin omaksi ja muiden hyödyksi\nVoimaannuttaa sinua levittämään enkelten valoa omalla luovalla tavallasi, pitämällä omia kursseja, koulutuksia tai ryhmiä, tai levittämällä valoa perheen ja ystävien parissa, omalla työpaikallasi tai asuinyhteisössäsi\nMiten järjestää ja valmistella kursseja tai luentoja\nVaihtelevien meditaatioiden, visualisaatioiden ja harjoitusten johtaminen\nEnkelimatkat ja visualisaatiot\nÄäni ja väri\nTämä opettajakoulutus antaa sinulle tiedot, taidot ja luottamuksen levittää enkelten valoa omalla luovalla tavallasi, pitämällä omia kursseja, koulutuksia tai ryhmiä, tai levittämällä valoa perheen ja ystävien parissa, omalla työpaikallasi tai asuinyhteisössäsi\nTämä koulutusohjelma perustuu Diana Cooperin kirjoihin enkeleistä ja toteuttaa Diana Cooper Foundationin visiota ”antaa valmiudet levittää enkelien, ylösnousseiden mestarien ja universumin pyhien mysteerien valoa”.\nNäyttää kuinka saada tehokkaasti yhteys enkeleihin omaksi ja muiden hyödyksi\nTarjoaa kattavat puitteet kuinka suunnitella enkelikurssi tai luento\nPitää omia enkelikursseja\nKehittää ja käyttää monia erilaisia enkeliharjoituksia tukeaksesi kurssilaistesi kehitystä\nRäätälöidä ohjelma ja harjoitukset sopimaan ryhmien tai yksilöiden erityistarpeisiin\nMahdollistaa muiden tukemisen heidän omissa enkeliyhteyksissään\nKoulutus on pääosin kokemuksellinen, opetuksen painottuessa käytännön opetustaitoihin, luottamuksen kasvattamiseen, voimaannuttamiseen ja kurssilaisen yksilöllisten taitojen ja lahjojen käyttöönottoon ja hiomiseen.\nKurssi koostuu 9 opetuspäivästä. Teacher Training/Perusteet-osio kestää kolme päivää ja Enkeliopettaja-osio kuusi päivää.\nKurssia ennen ja sen aikana edellytetään jonkin verran opiskelua, lisäämään omia tietojasi, oppimistasi ja sielun kasvuasi. Näistä saat ohjeet liittymisohjeiden mukana ennen kurssin alkua.\nOpit kuinka työskennellä enkelien kanssa omaksi ja muiden avuksi\nSaat monia harjoituksia, joita voit käyttää omilla kursseillasi syventääksesi yhteyksiä enkelimaailmaan\nKurssi tarjoaa sinulle tehokkaita tekniikoita kehittää valokehoa, muuntaa energioita ja syventää parantamiskykyäsi\nKurssi tarjoaa mahdollisuuden henkilökohtaiseen kehitykseen ja edistymiseen henkisellä tielläsi\nKurssi tuo sinulle luottamuksen ja valmiudet järjestää ja pitää luentoja, ryhmiä, kursseja tai retriittejä, johtaa meditaatioita ja pitää henkilökohtaisia konsultaatioita\nSaat perustiedot ja -taidot enkelikurssien järjestämiseksi\nSaat asiantuntemuksen ja taidot pitää ryhmätilaisuuksia, meditaatioita tai kursseja ammattimaisella tavalla\nPäävaatimus on sydämen halu levittää enkelien valoa ja kehittyä omalla henkisellä tiellään.\nOdotamme, että näille kursseille osallistuvilla ihmisillä on jo jonkin verran tietoa enkeleistä. Heillä on myös vahva halu vahvistaa yhteyttään enkelimaailmaan, ja viedä tämä valo maailmaan pitämällä kursseja, luentoja, yksilötyöskentelyssä jne.\nA Little Light on Angels / Uutta valoa enkeleiltä\nTämä osio voidaan käydä vain jos Perusteet/Teacher Training on täysin suoritettu.\nAntaa sinulle valmiudet luoda ja johtaa enkelimeditaatioita ja enkelikursseja\nNäyttää kuinka saat turvallisesti yhteyden enkeleihin\nKehittää ja vahvistaa omaa yhteyttäsi enkeleihin\nAntaa valmiudet käyttää enkelien parantavaa energiaa tehokkaasti\nAntaa sinulle luottamusta puhua enkeleistä muiden edessä\nAntaa harjoitella enkelimeditaatioita ja –harjoituksia ryhmän kanssa\nRakentaa luottamustasi enkeliopettajana\nKurssin aikana käsiteltävät aiheet:\nEnkelit, arkkienkelit ja enkelihierarkia\nHöyhenten symbolinen merkitys\nPeriaatteet enkelien kanssa parantamisesta\nEnkeliäänet, laulu, pyhien mantrojen käyttö jne.\nToiveiden toteuttaminen enkelien kanssa\nEnkelisiivet ja enkelien kutsuminen\nPiirrosten käyttäminen saadaksesi enkelitietoa\nAuratyöskentely: kultaiset kädet, puhaltaminen auraan, kosketus, värit\nEnkelimatkat ja meditaatiot\nEnkeliseremonioiden ja rituaalien luominen\nInnostavien tarinoiden käyttäminen\nSaat täydellisen kurssimateriaalin, joten koulutus painottuu käytännön harjoitteluun ja luottamuksen ja valmiuden saavuttamiseen.\nSinun edellytetään suorittavan seuraavat\nValmistele lyhyt enkelimeditaatio kurssilla esiteltäväksi\nTee lyhyt enkeliharjoitus kurssilla esiteltäväksi\nEssee enkeleistä, noin 2000 sanaa (jos kirjoittaminen on hankalaa, voit myös äänittää)\nValmistele päivän kestävän enkelikurssin ohjelma\nValmistele viiden minuutin innostava puhe, jota voit käyttää ryhmille\nPuhu ihmisille enkeleistä ja pyydä palautetta ja suositteluja\nEnkeliopettajakoulutus kestää 9 päivää. Ensimmäiset 3 päivää ovat Perusteet-moduuli, joka on Diana Cooper Foundationin opettajakoulutusten perusta.\nValmistuaksesi ja saadaksesi Diana Cooper Foundationin enkeliopettaja –todistuksen sinun täytyy olla\npitänyt 5 minuutin puheen enkeleistä\nkirjoittanut hyväksyttävästi esseen enkeleistä\nvalmistellut ja pitänyt kaksi 15 minuutin visualisaatiota (toinen Perusteissa, toinen enkeliopettajakoulutuksen aikana)\nvalmistellut ja pitänyt kaksi 15 minuutin harjoitusta (toinen Perusteissa, toinen enkeliopettajakoulutuksen aikana)\nkertonut ihmisille enkeleistä ja saanut palautetta\nAntaa kattavan perustan järjestää enkelikursseja


”Minulla ei ole aikaa treenata” | Steffit.com\n”Minulla ei ole aikaa treenata”\n08.02.2013\t22 Kommenttia\nTässä tulee seuraava ”selityspostaus”, eli toisen väärinymmärrysajatuksen aika. Tämä aihe on lähes yhtä tavallinen ongelma kuin ”minulla ei ole rahaa treenata”(postaus tässä), ehkä jopa tyypillisempi…\nTyö vie kaiken ajan.Opiskelu vie kaiken ajan.Lapset vie kaiken ajan.Partnerin ja ystävien kanssa oleminen vie niin paljon aikaa.Salille on niin pitkä matka, että se vie liikaa aikaa.Muu harrastus (ei-liikunnallinen) vie liikaa aikaa.Itselleen ei vain löydy aikaa.\nEnsiajatus tässä voi olla se, että treeni on niin pakonomaista. Sille ei löydy aikaa koska kaikki muu menee etusijalle. Hmm, miten voisin kehottaa lukijoita terveelliseen itsekkyyteen ilman että se kuulostaa… liian itsekkäältä?\nTehdään näin: Treenata ei todellakaan tarvitse joka päivä, pari kertaa viikossa tai edes kerran viikossa on jo upea homma ja siihen olisi hyvä pyrkiä. Jos päättää liikkua pari kertaa viikossa, kukaan ei voi syyttää sinua itsekkyydestä. Jos syyttää, niin vastaa siihen OK. Jos edes kerran viikossa treenaamiseen ei jostain syystä löydy aikaa, olisi ehkä hyvä miettiä, onko etusijalla oikeasti tärkeämpiä asioita, kun liikunta? Ne asiat voivat olla jonkinnäköiset elektroniikkaan liittyvät asiat – TV, tietokone, pelit (xbox, playstation, angry brids, tapped out) tai muuta. Laitan tähän tavallisimmat syyt liikkumattomuuteen ja kerron vaihtoehdon mitä mieltä olen:\n”Työn/Koulun/jne. jälkeen olen niin väsynyt, että haluan vain heittäytyä sohvalle ja ottaa rennosti. En yksinkertaisesti vain fyysisesti jaksa lähteä taas jonnekkin”\n– Ymmärrettävä ajatus, mutta väärä sellainen. Salille lähtö on se vaikein juttu, mutta se helpottuu siitä. Treenillä oleminen on harvoin ongelma! En ole ikinä nähnyt, että joku nukahtaisi juoksumatolle tai penkkipunnerrusta tehdessä. Toisin sanoen, salilla/liikunnalla ollessa se energia vain tulee jostain! Sitä selvästi jaksaa jumpata kun ympäristö on hyvä ja samassa tilanteessa olevat ihmiset ovat ympärillä. Fiilis treenin jälkeen on lähes sata-varmasti parempi kun mitä se oli työn/tjsp. jälkeen. Eli treeni on ”sen arvoista”. Treenisivustoilla olen nähnyt hauskan sanonnan ”Wow, I really regret that workout – said no one, ever.” Eli treeniä harvoin katuu.\n”Minulla on x määrä lapsia, ei ole aikaa lähteä minnekkään”\n– Tähän voisi olla kolme vaihtoehtoa: Lapset pitää saada jonnekkin hoitoon tai voi tuoda kuntosalin lapsiparkkiin (näitä kannattaa hyödyntää!). Toinen vaihtoehto on treenata kotona – hankkia itselleen hyvät välineet ja tehdä youtubesta pari 20min pituista treeniä samalla kun pitää huolen siitä, että lapset on turvallisesti lähellä. Kolmas vaihtoehto on selvittää jos lähellä sattuisi olemaan äiti-lapsi jumppia, siitä hyötyisi kaikki! Onko täällä äitejä, joilla on muita konsteja tähän?\n”Salille on niin pitkä matka. Siihen menee monta, monta tuntia”Jos ei salikäyntiin halua käyttää aikaa. Voi liikkua muilla tavoilla. Siitä enemmän tässä postauksessa.”Muu, ei-liikunnallinen harrastukseni, vie kaiken ajan”Hienoa, harrastuksistaan pitää pitää kiinni. Yhden tunnin treeni on kuitenkin vain 0.59% viikosta (korjaus) eli 1/168 osaa, sen verran kannattaa panostaa.”Itselleen ei vain löydy aikaa. Olen johtaja tässä firmassa ja täällä teen tätä ja teen joka päivä töitä ja kotona myös ja ehdin nukkua vain 5h yössä jnejne. Olen vain niin kiireinen!!!”\nEtkä ole. Olet vain päättänyt olla panostamatta omaan terveyteesi. Asiat tärkeysjärjestykseen. Yksi tärkeimmistä asioista on huolehtia omasta fyysisestä terveydestään, jotta voisi toimia paremmin kaikilla muilla saroilla.\nNäin! Lopuksi vielä uudet treenihousut Stadiumista ja herkullinen välipalakeksi Sis.Delistä.\nLiinan kirjoitus tulee tänne vielä tänään. Hyvää viikonloppua!\nEdellinen: Vastauksia ”-10kg -postaukseen”\nSeuraava: Vierasbloggaaja: Liinan tarina vko 3\n22 kommenttia\tAnonymous 08.02.2013 kello: 12:22\nAlkoi ihan ääneen naurattaa tuo ajatus juoksumatolle, tai penkille nukahtamisesta haha 😀 mutta hyviä pointteja kaikki, ja samaa mieltä olen ! 🙂\nSusanna 08.02.2013 kello: 12:30\nHyvä postaus! Kuulostaa ihan minulta ennen. Aikaisemmin ajattelin, että ei mulla ole aikaa liikkua, kun teen niin paljon töitä. Sitten laitoin asiat tärkeysjärjestykseen ja päätin, että kyllähän sitä aikaa on. Jos työpäivä venyy pitkäksi, niin otan juoksukamat mukaan ja hyödynnän viiden kilsan työmatkat lenkkeilemällä. Monesti menis puolet tuosta n.30 minuutin ajasta jo bussin odottamiseen, eli välillä tuntuu, että kyllä pyöräillen tai juosten on kotona melkeimpä nopeampaa. Kyllähän vähintään kolme kertaa viikossa liikkuminen joskus vaatii luovuutta ja suunnitelmallisuutta, mutta on kyllä sen arvoista!\nALEXA 08.02.2013 kello: 12:46\nJohanna 08.02.2013 kello: 13:08\nBarack Obama ehtii treenata tunnin päivässä, eli kaikki kyllä ehtii halutessaan treenata tunnin päivässä. 😉\nAnonymous 08.02.2013 kello: 13:22\npaljonko nuo housut maksoivat ?:)\nAnonymous 11.02.2013 kello: 07:55\nNopean haun tulos: 25.90 stadiumilla ja 29.90 elloksella. KVG\nAnonymous 08.02.2013 kello: 13:46\nJee ihania pointteja taas 🙂Itsekkyys on aivan aliarvostettua! Treenaaminen ja omaan hyvinvointiin panostaminen ajallisesti on parhaita asioita mitä ihminen voi itselleen suoda. Aikaa pitää ehdottomasti uskaltaa ja kehdata ottaa itselleen.Toivon niin että jengi ymmärtäisi, että myös liikkuminen voi olla sitä omaa aikaa – paikka ja mahdollisuus rentoutua ja irtautua stressistä. Ei chillaamisen tarvi aina olla vaan sitä telkkarin eessä röhnöttämistä.xx nanna\nAnonymous 08.02.2013 kello: 13:47\nHei ihana Steffi! Oon täysin koukussa sun blogiin, ja tää on ihan MAHTAVA!! Mua on mietityttäny tää jo pitemmän aikaa, enkä kehdannu kommentoida omalla nimimerkillä tän kysymyksen takia 😀 Mikä on toi musta raksi/risti sun jalassa?\nElena 08.02.2013 kello: 13:57\nTäysin samaa mieltä! On niin totta, että vaikka töiden/koulun jälkeen kuinka väsyttäisi, kyllä se reeni on paras keino palautua päivän rasituksista. Hahaa, niin kuin Johanna sanoi, jos Obama ehtii hikoilla, niin kyllä ehtii kaikki muutkin.\nMutta kyllä näitä ”en ehdi” selityksiä on moneksi. Itsehän ”en ehdi” opiskella tarpeeksi, niinpä niin.. P.S. Pakko saada nuo pöksyt! upeat\nkoo 08.02.2013 kello: 14:03\nJos ihan tarkkoja ollaan, niin yhden tunnin treeni ei ole 0.0059% vaan 0,59 % viikosta..\nAnonymous 08.02.2013 kello: 14:15\nMä ainaki ite oon huomannu, että en tosiaankaan jaksa koulun jälkeen salille, siks meenki sinne aina aamulla ennen kuin koulu alkaa. Kylläpä muuten jaksaa olla pirteänä mukana heti aamukasista lähtien! Eli aamutunnit käyttöön 🙂\nMika 08.02.2013 kello: 14:33\nAika harvalla jos kenelläkään on kyse siitä että aikaa ei olisi, sen vain haluaa käyttää johonkin muuhun. On helpompi sanoa ettei jaksa tai ehdi kuin ettei halua.\nKinuski 08.02.2013 kello: 14:55\nHyvä postaus! Itekki sorruin ennen kaikenlaisiin tekosihin kun piti lähteä liikkumaan. Nyt ajattelen aina, että se mikä on tärkeää niin sille on aikaa, ja shän toimii meikäläisen kohalla! 😀\nAdelheid 08.02.2013 kello: 15:37\nHyvä postaus kyllä. Niin moni sanoo juuri että ei vaan töiden jälkeen jaksa enää. No ei kai jaksakaan jos kunto on huono. Sitten kun pääsee alkuun niin huomaa että yhtäkkiä jaksaakin aina lähteä treenaamaan. Niin pahaa tekee työkavereiden puolesta jotka eivät pidä kunnostaan huolta ja jatkuvasti vaivaa hartia ym ongelmat heitä.\nIbbs Quinton 08.02.2013 kello: 15:52\nHeyI follow you in Instagram but today is my first visit to your blog 🙂Also, that is one of my favourite quotes- no matter how bad you think your workout goes, it’s still better than nothing!Have a good dayIbbs xp.s. I’ve just started using protein shakes, please let me know what you think, do you use them? what types?http://lalangostaymi.blogspot.com.es/2013/02/fitness-friday-2-p.html\nMari Suomalainen 08.02.2013 kello: 16:02\nVautsi, mitkä housut!:) itsekin olen tekosyihin syyllistynyt, ja oman innostukseni löytänyt selkeistä tavoitteista. Kun mielessä siintää tavoite (oli se sitten unelmakroppa tai parempi olo), oppii treenistä nauttimaan aivan eri tavalla, ja näinollen tekee mieli päästä treenaamaan koko ajan. Nykyisin neljä kertaa viikkoon ohjelma tuntuu jo tosi vähältä :)) oikeanlainen ohjelma auttaa myös motivaatiopulaan!\nOnerva 08.02.2013 kello: 22:45\nMeillä on pieni poika, ja vanhemmat löytävät aikaa liikunnalle hyödyntämällä työ- ja koulumatkat, kartuttamalla kahvakuulavarastoa kotona ja liikkumalla lapsen mentyä nukkumaan. Myöhäinen treeni ei sovi mulle, joten usein mies hakee pojan hoidosta ja antaa hänelle ruuan, ja minä liikun heti töiden/koulun jälkeen. Kun tulen kotiin, käydään pojan kanssa suihkussa ja laitan kaverin nukkumaan, jolloin miehellä on aikaa liikkua, hän joskus lähtee lenkillekin vasta kahdeksan jälkeen… Viikonloppuisin liikutaan usein yhdessä. Kun treenirutiini saadaan rullaamaan ja kuviot ovat sen suhteen selvät, tuntuu helpommalta lähteä liikkumaan. Ja on meillä kuitenkin sitä koko perheenkin yhteistä aikaa. 🙂\nMulla nykyisin myös ennemmin niin päin, että en ehdi opiskella tarpeeksi, köh köh…\nOlen vasta löytänyt blogisi, kiitos! Saan tästä hurjasti lisää motivaatiota.\neglite 09.02.2013 kello: 08:53\nMeillä miehen kanssa 2 vuotias tyttö. Miehen kanssa olemme molemmat töissä. Mies sen lisäksi opiskelee johtajuutta 4 iltaa viikossa joten tulee kotiin siinä 21 aikaan. Silti sitä aikaa löytyy omalle treenaamiselle. Joka maanantai mun äitini hakee tytön tarhasta, ja mä pääsen Body Jam tunnille. Monesti jään vielä 30min core tunnille. No sitten 3 päivänä menen salille suoraan töistä ennen kun haen tytön. Ja sitten joka toinen perjantai olen iltavuorossa ja silloin pääsen Body Pumpiin ennen töihin menoa, kun olen vienyt tytön tarhaan. Ja joka toinen perjantai pääsen cxworx ja Body Attack tunnille töiden jälkeen kun mies hakee tytön tarhasta. 🙂 sitten on tietysti la ja su jolloin menen jumppaan jompana kumpana päivänä. Että niin 😀 Kotikin pysyy siistinä ja itselläni on vielä fyysinen työ varastolla joten jos tälläisellä elämän tyylillä kerkeää treenaamaan niin kerkee ne muutkin 😀 Niin ja pudotin vuodessa 26kg mitä raskaudesta jäi.. Nyt siten 174cm ja 66kg 🙂\nRiika 09.02.2013 kello: 17:07\nNiin totta. Niin kauan kun on aikaa katsoa televisiota, facebookkailla tai notkua blogeja lukemassa (tai kirjoittamassa ;)) on aikaa myös liikkua. Kaikki on kiinni priorisoinnista.\nKiitos kun näytät erinomaista esimerkkiä; annat inspiraatiota omaankin blogiin 🙂\nAnonymous 11.02.2013 kello: 07:23\nItseltään voi kysyä: Jos ei ole nyt aikaa liikkua ja huolehtia itsestään, onko vanhempana sitten aikaa sairastaa liikkumattomuuden mukanaan tuomia sairauksia? Sama pätee tekosyyhyn liikkumisen kalleudesta: Liikunta maksaa jonkun verran, mutta kuinka paljon maksavat lääkkeet, sairaalakulut, lääkärikäynnit, kuntoutukset ym. tulevaisuudessa, jos ei ala huolehtia itsestään nyt?\nHeitu 11.02.2013 kello: 10:12\nItselläni oli aikaisemmin sama tekosyy ”ei ole aikaa”. Tällä hetkellä olen kuitenkin 1,5-vuotiaan yksinhuoltaja, opiskelen korkeakoulussa täyspäiväisesti ja käyn töissä. Puolen tunnin aamulenkki ennen koulua ja lapsi hoidossa 2 kertaa viikossa salitreeniä varten tekee ihmeitä jaksamiselle ja aikataulujen uudelleenhahmottamiselle! Ja Steffi, sinun blogisi on päivän piristys, aina! 🙂\nIda-Mari 12.02.2013 kello: 09:56\nMä olen todennut, että nämä ”ei oo aikaa koska lapset”-äidit (miksei ikinä isät?!) ei vaan halua. Kaikki on kiinni omasta halusta, priorisoinnista organisoinnista. Illat, aamut ja se lasten isä käyttöön niin kas kummaa sitä aikaa alkoikin löytyä. Multa kysytään vieläkin välillä että missä MUN lapsi on, ja kun sanon että kotona tietysti, niin ihmetellään että ai isäkö se oikeasti jaksaa hoitaa. No öö, miksei jaksais. Ei meillä ole tuollaisista neuvoteltu, mä ilmoitan että treenit on päivinä x, y ja z ja sama toimii toisinpäin. Ei asioista kannata tehdä niin vaikeita 😀


9.11.2005 Euroopan legendaarisimman urheiluseuran Real Madridin ikämiesjoukkueen saaminen kahdesti Savonlinnaan ikämiesten Old Timers -turnauksen vetonaulaksi oli jo kerrassaan kuin seitsemän oikein lotossa. Nyt täysosumaan voidaan kuitenkin lisätä jo varanumerokin, kun yhteistyö versoi jo vastavierailun Espanjaan.\nOld Timers -niminen joukkuen nimittäin matkaa tulevana viikonloppuna Espanjan pääkaupunkiin turnaamaan yhdessä isäntäjoukkueen ja italialaisen A.P.U. Udinesen kanssa. Pääosassa vierailussa on kuitenkin pelaajien keskinäinen tapaaminen ja yhteistyön mahdollinen syventäminen entisestään.\n– Onhan tämä hieno kunnia päästä Realin vieraaksi ja nähdä suurseuran toimintaa tästä kulmasta. He ovat viihtyneet turnauksessamme erinomaisesti ja tästä poiki sitten jatkoa näin, sanoo Old Timersin järjestelyistä vastaavan Savonlinnan Basketin puheenjohtaja Seppo Manninen.\nReal Madridin ikämiesjoukkueella on ollut tapana kierrellä ympäri maailmaa pelaamassa muutamia otteluita. Joskus vierailut ovat poikineet myös vastakutsuja, kuten siis tälläkin kertaa.\nKutsu viime kesältä\nManninen ja espanjalaisia molemmilla vierailuilla isännöinyt Toni Flink vastaanottivat alustavan kutsun jo viime kesän turnauksen yhteydessä. Tämän jälkeen asiat alkoivat rullata Madridin ja Savonlinnan välillä oikein vauhdilla. Lopulta lentoliput ilmestyivät Mannisen postilaatikkoon Espanjasta hyvissä ajoin.\n– Joukkuetta olemme kasanneet yhdessä Pertti Laannin kanssa. Laanti on vakiokasvo turnauksessamme ja hän on rakennellut Helsingin suunnalta Old Timers-ryhmän nimilistaa, Manninen kertoo.\nLopulta joukkueesta tulikin kivikova. Kuumimmat nimet lienevät Suomen viimeisen olympiajoukkueen (Tokio 1964) Risto Kala ja Pertti Laanti sekä hieman nuoremmasta sukupolvesta Heinäveden suuri poika Riku Marttinen ja vaikkapa kaukoheittotykki Jari Raitanen.\nSavonlinnalaista peliosaamista joukkueessa edustaa Baksetin kasvatti Timo Jaakkola. Joukkueenjohto puolestaan on jo enemmänkin savonlinnalaispainotteinen Mannisen, Flinkin ja Kimmo Turusen takia.\nOld Timers-joukkueessa pelaavat (suluissa A-maaottelut): Petteri Kuusela (54), Riku Marttinen (82), Pekka Kurvinen (21), Petteri Voutilainen (59), Jari Raitanen (72), Antti isomäki, Pentti Kaivonen (11), Timo Jaakkola, Kai Lievonen (11), Risto Kala (38), Pertti Laanti (130). Joukkueesta siis vain savonlinnalaislähtöisellä Jaakkolalla ja Isomäellä puutuu A-maajoukkuekokemusta!\nIsäntäjoukkue Real Madridin kokoonpano turnauksessa pitää sisällään Savonlinnan turnauksista tuttuja nimiä. Suurimpina tähtinä häärivät jättiläismäiset sentterit 213-senttinen Fernando Romay ja 207-senttinen Rafael Rullan sekä nuoremman kaartin vauhtiveikot Jose Miguel Antunez, Jose Luis Diaz, Carlos Garcia Rivas, Kike Villalobos sekä Llorenten veljekset Jose Luis ja Tonin, joista kahta jälkimmäistä ei Old Timersissa ole valitettavasti kentällä nähty.\nA.P.U. Udinen kirkkaimmat tähdet ovat 46-vuotias Giampiero Savio ja viisikymppinen Egidio Delle Vedove. 193-senttinen Savio on Italian kivikovan A1-liigan mestari Virtus Bolognan paidasta 11 vuoden takaa, sekä Euroopan Korac Cupin voittaja seitsemän vuotta sitten Veronan paidassa. 202-senttinen Delle Vedove on puolestaan liigamestari Banco Roman paidasta vuodelta 1982. Lähes koko muukin joukkue on pelannut vähintään nuorten maajoukkuetasolla.


Motoristit kunnioittavat Good Will Biker, Toni Hynysen muistoa hiljentymällä minuutiksi 5.8.2017 | steelridersdreams\nMotoristit kunnioittavat Good Will Biker, Toni Hynysen muistoa hiljentymällä minuutiksi 5.8.2017\nToni Hynynen menehtyi 17.7.2017 aikaisemmin onnettomuudessa saamiinsa vammoihin.\nLauantaina 5.8.2017 klo 13, Toni siunataan yksityistilaisuudessa.\nMotoristit ympäri Suomea ja Eurooppaa haluavat kunnioittaa Tonin muistoa hiljentymällä minuutin ajaksi, joko yksin tai yhdessä Tonin siunaamisen hetkenä kello 13.\nJokainen osallistuva taho saa rakentaa esim. muistoajon ennen ja jälkeen hiljentymisen heille sopivimmalla tavalla, siihen voi yhdistää myös lahjoituskilometrien keräystä. Mukaan on jo ilmoittautunut mm. moottoripyöräkerhoja ja yhdistyksiä, julkaisemme koosteen myöhemmin.\nJotta saamme koosteeseen lisättyä kaikki, ilmoittaudu mukaan osoitteeseen Elina@goodwillbiker.com tai laittamalla yksityisviestiä goodwillbikerin facebook sivuilla. (Yksittäisten ihmisten ei tarvitse ilmoittautua)