Nakertaja · 9 · 3880\n: Marraskuu 19, 2011, 14:09\nKävin eilen ensimmäisellä tripilläni ja halusin nyt tänne kirjoitella jotain.. Tekstistä tuli kyllä aika pitkä Toivottavasti joku jaksaa lueskella.\nOtin kuivattuja silokkeja 1 g sitruunatiivisteessä liotettuna teen ja inkiväärin kera. Join myös 1,5 dl mustaherukkamehua jonkin verran ennen teen laittamista.\nLitkun alas saaminen tuotti vaikeuksia. Kykenin johonkin mihin en koskaan olisi itseni kuvitellut pystyväni: sain koko seoksen juotua ja söin vielä sienet kupin pohjalta, vaikka tuli kahdesti jo oksennusrefleksi:D Olen aina pelännyt oksentamista, joten olin jotenkin todella hämmentynyt jälkikäteen sinnikkyydestäni.\nSitten menin sohvalle makaamaan peiton alle ja odottelin vaikutuksia poikaystävän seuratessa vieressä (hän oli koko matkan ajan turvana, joten olin oikein huolettomin mielin). Puolen tunnin päästä alkoi pahoinvointi. En kylläkään oksentanut koko matkan aikana, mutta lähellä se oli monet kerrat. Ajattelin pahan olon menevän ohi, kunhan sienet alkaisivat kunnolla vaikuttaa, mutta se jatkui ikävä kyllä koko matkan ajan. En pelännyt sitäkään yhtään, jotenkin miulla oli koko matkan ajan todella turvallinen ja luottavainen olo. Muistan myös ajatelleeni, että ehkä olisi parempi oksentaa, mutta oksennusta ei tullut ja etova olo vaan jatkui voimakkaana, se tuli sillä tavalla aalloissa.\nHiljalleen kaikki alkoi mukavasti vääristymään. Pöydällä olevan pienen lampun tekemä valoheijastus liikkui kauniisti ja muistan sen lopulta näyttäneen hohtavalta sieneltä, jonka juurelta osoittavat pienet valonheittimet leikkivät edestakaisin heiluen sen lakin alapuolella. Juttelin välillä poikaystäväni kanssa ja hän tuntui jotenkin olevan hirmu jättimäinen. Se tietenkin oli aivan hulvattoman hauskaa.\nNaureskelin aina pahoinvointiaaltojen välissä milloin millekin hassulle vääristymälle/tuntemukselle. Keho alkoi tuntua entistä raskaammalta ja tuntoaisti oudommalta. Pössytellessäkin minulle on käynyt monesti niin, että tietää esim. että kehoa kosketetaan, mutta se ei tunnu yhtään normaalilta. Kehoa ei tavallaan tunne, vaikka tietää kuitenkin, jos joku koskettaa tai jos on huonossa asennossa. Sienien kanssa tähän vain tuli lisänä se, että keho alkoi menemään erittäin raskaaksi kunnes en enää jaksanut liikkua. Kuuntelin vain musiikkia ja katselin ympäristön aaltoilemista. Jossakin vaiheessa pystyin käymään vessassa ja palatessani sohvalle mietin jo, että tässäkö kaikki. Mutta erittäin etovan olon myötä taas aaltoilu ja valojen korostuminen/värien muuttuminen alkoi lisääntyä.\nReilut kaksi tuntia ottamisesta kehoni painoi aivan mielettömästi ja silmien auki pitäminen oli vaikeaa. Niinpä annoin niiden mennä kiinni ja aloinkin välittömästi näkemään kaikkia värikkäitä kuvioita. Musiikki kuulosti todella hienolta ja tuntui, että olisin pikemminkin ollut jossakin avaruudessa kuin kotisohvalla. Välillä tuntui kuin olisin lähtenyt pilkkoutumaan pieniksi kuutioiksi. Sitten pääni yläpuolella näkyi (edelleen siis silmät kiinni) erittäin kauniisti sinistä ja valkoista valoa hohtavia silokkeja. Tuli sellainen "ooh, jumalallisia taikasieniä" fiilis ja kävin niiden kanssa jonkin keskustelunkin, mutta en muista siitä oikein muuta kuin että osoitin niille kunnioitusta ja ne lupasivat antaa esimakua siitä mihin pystyvät Ajankulusta minulla ei ollut enää mitään käsitystä. Jossakin vaiheessa avasin silmät ja tuijottelin olohuoneen karvamattoa, joka olikin erittäin mielenkiintoinen. Näkökenttä myös oli tavallaan jotenkin ylösalaisin. Lattiaan ilmestyi valokuvioita ja monttuja, mutta ei loppujenlopuksi mitään hirmu ihmeellistä näkynyt silmät auki. Olivathan nuokin kaikki kyllä vaikuttavia ja kauniita näkyjä ja muistan miettineeni sitä, että mistä tietää todellisuudenkaan, jonka silmillä normaalisti näkee, olevan sen enempää todellista kuin sienissä nähty 'todellisuus'. Kuulin myös poikaystävän jossakin vaiheessa kysyvän, että näenkö mitään hienoa ja miten menee, mutta vastaaminen oli ihan mahdotonta.\nJossakin vaiheessa palailin sitten takaisin ja kävin taas vessassa. Jäin istumaan lattialle ja tuntemukset sekä valojen näkeminen olivat edelleen aika vääristyneitä. Juttelin vähän aikaa poikaystäväni kanssa kaikkea syvällistä ja mietin sitä kuinka typerästi olen monista asioista ajatellut (kaikenlaisia negatiivisia ajatuksia, joita masennus on tuonut mukanaan) ja silmät kyynelehtivät, kun ajattelin sitä miten paljon ihmiset tekevät kaikkea turhaa, kun heidän pitäisi viettää aikaansa rakkaidensa. kanssa. Täällä on niin helppo unohtaa se mikä lopulta on tärkeää.\nSitten tuli taas todella etova olo ja piti mennä sohvalle makaamaan. Huomasin myös tässä vaiheessa sen, että mitä enemmän meinasin nähdä jotakin hallusinaatioita silmät auki, sitä huonompi olo minulle tuli Lopulta älysin, että pimeys varmaan helpottaisi oloa ja lopulta sainkin pyydetyksi, että valot sammutettaisiin. Huone muuttui hämärästä pimeäksi ja se tosiaan helpotti pahoinvointia. Harmittaa, etten tajunnut sitä aikaisemmin. Pimeässä maiseman muuttuminen ja valokuvioiden muodostuminen ei tehnyt enää yhtä voimakasta pahan olon aaltoa. Se oli kuitenkin huomattavissa, että sienten vaikutus alkoi jo hiipumaan. Silmät kiinni kyllä pääsin vielä jonnekin ihan muualle, mutta tavallaan aloin jo olemaan jotenkin väsynyt matkailemaan.\nKuusi tuntia nauttimisesta (klo 19) olo alkoi palaamaan normaaliksi ja pahoinvointi ei enää estänyt minua istuskelemasta ja liikuskelemasta. Mutta jotenkin tuosta nyt jäi sellainen harmistunut olo. Ehkä olisi pitänyt ottaa sieniä enemmän. Jotenkin olisin kaivannut vielä enemmän näkemistä silmät auki ollessa. En tiedä, ehkä tuo pahoinvointi sitten rajoitti sitä? Tosiaan aina kun tuntui, että enemmän muuttumista olisi tulossa, tuli todella oksettava olo ja sitten maisema palasi normaalimmaksi. En ymmärrä miksi. En ainakaan ajatellut pahoinvointia mitenkään erityisesti ja ajattelin sitäkin, että sienet puhdistavat kehoa ja sen takia tulee paha olo. En myöskään pystynyt esim. nauttimaan pöydälle varatuista trippileluista. Lemmikkejä oli kyllä aina välillä todella kiva silitellä ja halia, kun ne tulivat viekkuun nukkumaan Ja jäi tuosta sellainen hirmu "haluan antaa rakkautta ja saada rakkautta" fiilis päälle, mutta myös tämä harmistunut olo. Vähän sellainen tunne, että onko miussa jokin vikana tai teinkö jotain väärin. En tiedä miksi. Hassua ja varmaan typerääkin=p Trippihän oli kuitenkin hyvä ja sellainen johon olin tähdännyt.\n« Viimeksi muokattu: Tammikuu 27, 2012, 22:50 kirjoittanut Nakertaja »\nVs: Silokkeihin tutustuminen (1 g)\nVastaus #1 : Marraskuu 19, 2011, 16:25\nMielenkiintoinen stoori. Muistuttaa hyvin pitkälti omaa ensikosketusta silokkien ihmeelliseen maailmaan, lukuunottamatta sitä että trippasin itse yksin.\nLainaus käyttäjältä: Nakertaja - Marraskuu 19, 2011, 14:09\nMuistan hyvin tuon tunteen kun ei enää jaksanu liikkua vaan tuli pelkästään maattua selällään sängyssä ja hihiteltyä itsekseen katossa liikkuville väreille\nVastaus #2 : Marraskuu 19, 2011, 18:44\nKiitos kommentistasi Jotenkin nyt lämmittää erityisen paljon tämmöisetkin jutut mieltä, heh. Tottuukohan maha yhtään noihin hmm.. Ois kiva, jos ei olisi niin huono olo. Tosin mietin juuri, että olisinko ilman etovaakaan oloa pystynyt liikkumaan, koska sen verran vahvasti oli tuo "kehon ulkopuolella" olemisen ja väsymyksen/voimattomuuden tunne.\nVastaus #3 : Marraskuu 19, 2011, 20:27\nTripit eivät yleensä opeta ihan suoraan, vaan oivallus syntyy myöhemmin. Syvälliset keskustelut tripillä ovat etenkin sellaisia asioita, jotka muuttavat helposti maailmankuvaa "oikeampaan" suuntaan. Siihen menee vain ensin hetki sulatellessa asioita; anna alitajunnan rauhassa sulatella asioita ja huomaa myöhemmin, että jotain matkalta jäi käteenkin.\nEnsi kerralla käy hieman liikkumassa, sillä raikas ilma voi helpottaa pahoinvointia, ja ulkosalla keskittyy varmasti paljon muuhunkin kuin pahaan oloon. Seuraavilla matkoilla luulisin pahoinvoinnin vähenevän -> jännitys vähenee. Ota poikakaverisi ensi kerralla mukaan matkalle! Matkaseura on myös kallisarvoista ja voi viedä tripin jopa syvemmälle, kuin mitä annostus antaa ymmärtää, jos pääsette samalle aaltopituudelle. Kokemuksia on helpompi selittää samoja viboja kokevalle.\nKuulostaa silti erittäin lämpimältä ensitapaamiselta sienten kanssa. Olen onnellinen puolestasi. Sienten kanssa täytyykin aloittaa trippailu ennemmin varovasti kuin varomattomasti, sillä toisenlaisen informaatiovastaanottimen aukaiseminen aivojemme sisältä on kummallista ja siihen on helpompi suhtautua pikkuhiljaa totutellen.\nVastaus #4 : Marraskuu 19, 2011, 20:42\nOlet varmasti aivan oikeassa, että oivallus syntyy myöhemmin. Tuntuu nimittäin, että aivoilla on aivan hirvittävästi käsiteltävää Nukkuminenkin onnistui vasta kolmen aikaan yöllä, kun jotenkin tuntui olevan niin paljon ajateltavaa.\nTuota ulkona käyntiä olisi tosi mukava kokeilla. Voin vain kuvitella miten ihanaa olisi mennä matkalle luonnon keskellä, kun muutenkin nautin niin paljon luonnossa olosta Nyt ensimmäisellä kerralla kyllä en tosiaan olisi pystynyt moiseen. Yritin kyllä yhdessä vaiheessa liikkua, mutta heikotti ja etoi niin pahasti, että oli pakko käydä takaisin pitkälleen. Mutta voi olla, että tuolla jännityksellä tosiaan oli osansa asiassa.\nJa jonkun kanssa yhdessä trippailu olisi varmasti kyllä hauskaa sekin=p Olen vain miettinyt sitä, että silloin toinen ei välttämättä pysty auttamaan, jos toinen alkaa ajautua huonolle tripille. Toisaalta taas olen luottavaisempi nyt ensimmäisen kokemuksen jälkeen sen suhteen, että matkan suuntaa voi ohjailla. Pitäisi vaan ensin hieman tutustua tuohon kasvatus touhuun, ettei tarvitse ensi vuoteen asti odottaa Muuten ei riitä molemmille.\nVastaus #5 : Tammikuu 27, 2012, 22:38\n13. päivä tammikuuta tuli nakerreltua elämäni toista kertaa taikasieniä. On vaikea kuvailla kunnolla sitä kamalaa ja samalla todella ihanaa ja opettavaista kokemusta. Yritän nyt jotenkin saada lyhennettynä sen kokemuksen/ajatustulvan tänne (selitykset helposti paisuisivat ehkä kolmenkin A4 paperin mittaisiksi), että edes joku ehkä jaksaa sen lukea:p\nSilokkeja 1,6 g sitruunassa liotettuna limpparin kera (meni huomattavasti helpommin alas tällä kertaa!). Nautin sienet klo 18.00 ja trippi loppui täysin klo 2.30, intensiivisempi vaihe kesti hieman alle 5 tuntia.\nNoin kymmenen minuutin kuluttua sienten nauttimisesta alkoi jonkinlaisia vaikutuksia tulemaan. Lähinnä siis etova olo ja raskaammat jalat, jolloin menin sohvalle istumaan. Tässä vaiheessa valot olivat pois, joten olkkari alkoi näyttämään tosi tunnelmalliselta.\nKaikkiaan ei varmaan kerennyt menemään edes puolta tuntia, kun jo nousut olivat huimat. Himmeän ufolampun valot tuntui täyttävän koko huoneen, kaikki oli vähän punertavaa ja liikkuvaa. Sitten ennen kuin kerkesin oikein huomatakkaan, kaikki alkoi olemaan tosi outoa. Tuttu ympäristö alkoi muuttumaan vieraaksi ja pyysin poikaystävääni laittamaan valot päälle, että saisin edes vähän kiinni todellisuudesta. Se ei kyllä juurikaan auttanut. Kämppä kyllä muuttui asunnon näköiseksi, kun se välillä oli ollut jokin väriavaruus, mutta tähän todellisuuteen ei oikein meinannut päästä käsiksi millään:D\nIstuin sohvalla ja itkin kuulemma koko ajan, keho oli aivan liian raskas liikkumiseen ja lopulta en enää edes tuntenut miun kehoa. Mietin sitä, että hengitän vielä sentään. Hengittäminen kuitenkin tuntui käyvän koko ajan raskaammaksi ja hitaammaksi ja alkoi hiljalleen kadota. Oikeasti tietenkin hengitin ja itkin edelleen siinä sohvalla, mutta mie en enää lopulta tuntenut, että hengittäisin tai tiennyt missä asennossa olen. Puhuin poikaystäväni kanssa aina välillä ja toistin kuulemma koko ajan samaa: "Millon mie pääsen pois täältä? Paljon kello on? Mie en pääse täältä pois ennää, en pääse ees hetkeks todellisuuteen. Jos mie joskus pääsen täältä pois, oon kyllä varmasti tosi onnellinen. Paljon kello on?" Poikaystävä vastaili rauhottavasti, mutta lopulta niillä vastauksilla ei ollut enää mitään väliä, koska mie olin aivan varma, että mie en ole mitään sieniä ottanutkaan. Olin aivan varma, että ei miulla edes ole mitään todellisuutta mihin voisin palata.\nViimekerralla miulla oli ns. lanka, joka vei takaisin siihen mikä mie olin, että kävin vaan välillä jossakin sieniavaruudessa kehottomana. Mutta nyt se lanka oli vaan irtonainen pätkä, joka loppui eikä vienyt mihinkään. En enää pystynyt muistamaan, että mie oon mie. En edes sitä, että mie oon ihminen. Hajosin mielessäni vain jotenkin energiaksi ja vietin siinä "Marssi-tilassa" puolitoista tuntia. Välillä miulla oli silmät auki, välillä kiinni. Mutta se ei sinällään hirveästi vaikuttanut siihen mitä näin. Välillä pystyin näkemään olohuoneen, mutta se oli vaan joku outo maisema, ei herättänyt mitään tunteita. Ei myöskään poikakaveri tai vieressä nukkuva koira, koska mie vaan tunsin muuntuvani joksikin muunlaiseksi energiaksi. Välillä kaikki huonekalut muuttu ihan oudon värisiksi ja lopulta vaan väriviivoiksi, jotka kasvoi ja liikkui koko ajan eteenpäin. Jopa puhe välillä muuttu sellasiks "värimadoiks", jotka ei kylläkään olleet yhtään epämiellyttävän näköisiä. Tunsin vaan olevani kaikkialle avaruuteen levinnyt atomiläjä/energia ja tuntui, että olin siellä hetken ja samalla monta vuotta. Tosi vaikea selittää.\nVälillä muistan miettineeni, että jos mie nyt kuolen, niin en kerennyt sinne Japaniinkaan matkustaa. Sitten kuitenkin vakuutuin siitä, että koko Japania ei edes ole olemassa En mie saanut millään päähän sitäkään, miltä mie näytin tai miltä tuntui olla kehossa ja istua sohvalla. Olin vaan jossakin ihan toisessa paikassa ja ei-materiaalinen ja mennessäni sellaiseen siniseen ja valkoiseen loisteeseen (joka välillä myös muuttui vaan pimeydeksi) en ollut enää huolissanikaan, koska mie en tiennyt tästä paikasta tai todellisuudesta mitään, lilluin vaan siellä ajattomuudessa. Vaikka oikeesti istuin sohvalla ja aina, kun pystyin puhumaan, jauhoin vain sitä samaa. Todella hämmentävää. Aivan hirveää ja silti samalla jotakin sellaista, mikä miun ehdottomasti piti kokea. Todella, todella hämmentävää.\nLopulta onneksi sitten aloin tuntemaan kehoni ja palaamaan takaisin. Tunsin taas, että olen ihminen ja älysin, että poikaystävä on oikeasti olemassa, miulla on äitikin, ja lemmikitkin on täällä oikeasti olemassa. Ja ai miten hyvältä se tuntuikaan! Olin päässyt takaisin ja olin siitä aivan mielettömän onnellinen. Miten hyvältä tuntuikaan hengittää, tuntea kuinka ilma kulki miun keuhkoihin.. olla taas mie.\nVälillä aina lipsuin takaisin jonnekkin "sienimaailmaan", joten en ole edes ihan täysin varma mitä kaikkea puuhailin. Kuljeskelin ympäri kämppää ja olin niin ilonen, että näin sen kaiken tutun taas uudestaan: "joo, täällä otin sienet, täällä on parveke.. ja meillä tosiaan on keittiö!" Edelleen kyselin koko ajan kelloa, aikakäsitys oli siis todella muuntunut, eikä se kellon katsominenkaan kertonut miulle oikeastaan mitään:p Välillä kierin lattialla lemmikeiden kanssa, iloitsin ja naureskelin.\nJoskus klo 22.00 koin todella hämmentävän tunnetilan, joka siis kyllä oli erittäin positiivinen. Katsoin itseäni peilistä ja olin niiiiin tyytyväinen, että voin tehdä niin. En oo varmasti ikinä ennen ollut tyytyväinen katsoessani itseäni peilistä. Se oli liikuttavaa\nSiinä klo 00.00 en enää juurikaan kadonnut tästä todellisuudsta ja maisemat alkoivat olemaan melko normaalit. Jotakin kuvioita pystyi vielä näkemään katossa ja kaikki liikkui vähän koko ajan. Aloin olemaan todella uupunut ja minnuu kutitteli välillä millon minnekin, mutta raapiminen ei oikein auttanut, koska kaikki kosketus tuntui niin epänormaalilta. Se oli mielestäni erittäin huvittavaa Joskus viiden aikaan yöllä sitten pystyin käymään nukkumaan.\nMahtava, kamala ja lopulta aivan mielettömän onnellinen ja ihana trippi siis.\nVs: Silokkeihin tutustumista\nVastaus #6 : Tammikuu 28, 2012, 02:37\nPyrin kanssaelämään mahdollisimman monta kertomaasi tilannetta. Osaat kertoa monet asiat todella hyvin. Olen joskus itsekin kokenut "atomeiksi hajoamisen" ja "avaruudessa lillumisen" tapaisia tunteita. Ajan lukemisen vaikeus on myös tuttu tunne. Aikaa ei vain joskus ole "sieniprimitiivisen" olennon päässä, se muuttuu tarpeettomaksi. Pitäisikö ajan olla tarpeetonta ihmisolennolle? Joskus se pelottaa ja saa paniikkiin. Kuulostaa kunnoittavalta, pelottavalta, kauniilta ja tärkeältä matkalta. Nuo "hei meillä on keittiö!" -huomaamiset, ja aidosti innostumiset siitä, on ihan helvetin tärkeitä! Me mietitään aivan liian harvoin, että "mitä meillä jo on", ja aivan liian usein, että "mitä meillä voisi olla". Apaattista. Pitäisi osata nauttia siitä, mitä on: katsoit peiliin ja olit onnellinen tuijottaessa itseäsi, ja onnellinen, että voit tehdä niin, mahtavaa! Naurahdin ääneen parissa kohtaa hassuille huomautuksille.\nKiitos suuresti raportoinnistasi, pidin siitä. <3\nLoin tämän tarinan ansiosta mieleeni syntyneen kysymyksen perusteella tämän topicin.\nPs. Käyttökokemuksia on aivan liian vähän, hienoa, että porukka jaksaa rustailla näitä, otetaas mallia!\nVastaus #7 : Tammikuu 28, 2012, 12:03\nMinäkin yleensä vilkuilen välillä kelloa tripin aikana pysyäkseni jotenkin perillä ajan kulumisesta (no joo, aika turhaa...) vain huomatakseni, että eihän tästä ota tolkkua. "Ääh, ihan sama...meenpäs sohvalle makoilemaan."\nTuttua on myös tuo ajoittainen taikamaailmasta "herääminen", mikä on tosiaan kuin jostain syvyyksistä pinnalle pulpahtamista - ennen jälleen uutta "sukellusta". Tässä vaiheessa minäkin katson usein uusin silmin kotiani ja kaikkea tavaraa siellä, itseasiassa huonekalut vaikuttavat olevankin suuria, jotenkin huvittavia somisteita - olen suuressa nukkekodissa! Hyvin hassua. Kerran tällaisen näyn aikana koin, että olen itsekin nukke, joka pötköttää sohvalla, ja olin hyvin imarreltu ja liikuttunut siitä, että joku halusi leikkiä minulla, siis valitsi kaikista mahdollisista nukeista juuri minut.\nJa sitten vielä semmoinen, että sienissä kun liikkuu ympäri asuntoa, niin jokaisella huoneella tuntuu olevan oma yksilöllinen värimaailmansa ja tunnelmansa - toki tämä liittyy myös tripin yleiseen kulkuun. Esimerkiksi vessan valo, joka heijastuu lukuisista vaaleista pinnoista, on aina jotenkin kellertävä ja epätodellinen, ja tunnun astuvani Simpsoneiden kaltaiseen värianimaatioon pissalla käydessäni. Heh.\nVastaus #8 : Tammikuu 28, 2012, 15:59\nYou went deep.. Kiitos kertomuksesta. Vaikutat palautuneen kuitenkin ehjänä takaisin, hyvä.\nVoimakkaat kokemukset helposti pelästyttää ja se pelko sitten tekee kokemuksesta entistä kauheamman. Olis hyvä, jos pystyis muistamaan, mitä on tekemässä ja että tää lakkaa jossain vaiheessa.\nYleensä se oikea asenne olisi yrittää hyväksyä kaikki kokemus mitä vastaan tulee ja sukeltaa rohkeasti niin syvälle, kuin trippi vie. Tää saattaa tuntua älyttömän vaikealta siinä tilanteessa, mutta näin onnistuu kuitenkin joskus välttämään negatiiviset kokemukset.


Kirjoittaja Aihe: Sekalaisia kysymyksiä muotoilutuotteista ja hiusten muotoilusta (Luettu 587205 kertaa)\n« Vastaus #120 : 31.10.06 - klo:23:24 »\nLainaus käyttäjältä: *manna* - 31.10.06 - klo:17:32\nMä ainakin mietin, että jos Tigin Sexed Up -suihke tulee tässä vielä ostettua uudelleen, niin sitä voisi koittaa harjakihartimenkin kanssa. Mutta minun hiukset on kyllä kaukana lasimaisesta, että en kyllä sinua osaa neuvoa. Mutta muotovaahdot ei minustakaan tunnu jotenkin sopivalta yhdistelmältä harjakihartimen kanssa. Sopii paremmin tavalliseen föönaukseen. Ootko manna testannut Sexed up:ia? Se tuuheuttaa kyllä kivasti, että voisi tuoda sitä kaipailemaasi ryhtiä. Jos tuo nyt sitten on tarpeeksi voimakasta lasimaiselle hiukselle. Mulla on tämmönen ihan ohut hius, sieltä toisesta ääripäästä.\n« Vastaus #121 : 01.11.06 - klo:17:29 »\nLainaus käyttäjältä: Spritz - 31.10.06 - klo:23:24\nOotko manna testannut Sexed up:ia? Se tuuheuttaa kyllä kivasti, että voisi tuoda sitä kaipailemaasi ryhtiä.\nJoo, Sexed upia on juuri nyt käytössä ja mieli halajaisi kokeilla jotain muuta. Ihan hyvähän tuo on, mutta aina sitä etsii jotain parempaa\n« Vastaus #122 : 02.11.06 - klo:07:56 »\nMä olen itse vasta nyt oppinut käyttämään vahaa oikein (tai ainakin tähän päähän oikein), vaikka olen sitä käyttänyt jo monia vuosia! Olen vaan imetellyt kun vahaa kehutaan ja itse en sillä kummoisia saa aikaiseksi...\nEli osta tosiaan joku vaha. Mattavaha voisi olla parempi, kovin kiiltävät tekee usein ihan limaisen näköiset hiukset ainakin mulla. Sitten föönaat, parhaiten toimii jos ostat tuuheuttavan shampoon. Ja sinne voisi tosiaan laittaa jotain muotoilutuotetta tyveen. Kun tukka on föönattu sen pitäisi olla tuuhean ja pöyheän oloinen. Sitten vaan vahaa käsiin. Laitat sen käsiin vähän kuin käsivoiteen, eli hierot molemmille puolille sormia. Ja sitten alat haromaan hiuksia ihan tuolta niskasta asti niin, että se vaha menee tyveen. Välillä kannattaa laittaa kädet hiuksiin ylempänä, jotta suurin osa vahasta ei jäisi sinne niskaan. Tälleen kun harot niin tukka nousee aika kivasti pystyyn. Sitten vaan silottelet, vääntelet, kääntelet, laitat miten tykkäät. Ja jos haluat, että tukka on hyvin koko päivän niin lakkaa päälle.\nVahoista mulle käy ainakin Goldwellin Superego hyvin, on tarpeeksi vahvaa. Ilmeisesti Goldwellin Funky Honey on sitten vielä vahvempaa, oikein kunnon tahmaa. Itse en ole sitä käyttänyt. Goldwellin Mello Goo on myös ihan ok, mutta se ei ole niin vahvaa ja vaatii sen lakan (Superegon kanssa ei välttämättä tarvi). Muita kampaamovahoja ei ole tullut testattua, mutta varmasti löytyy tosi hyviä. Markettivahoista en oikein tiedä hyviä, kun ei ole tullut vastaan. Ilmeisesti ainakin Wellan (?) oranssi purkki pitäisi olla ihan ok.\nMulla on ohuet ja hennot hiukset ja näiden konstien avulla saan ne näyttämään ihmismoisilta. Luonnollisen kuontalon kanssa en viitti olla edes kotona, kun tulen niin pahalle päälle jos katson peiliin hiukset naturellina, jolloin niitä hiuksia hyvä jos huomaa kun ovat niin päätä pitkin olevat haituvat.\n« Viimeksi muokattu: 02.11.06 - klo:13:30 kirjoittanut Lonka »\n« Vastaus #123 : 02.11.06 - klo:22:31 »\nvinkkauksena, kannatan sormusten poistamista kun vahaa alkaa laittelemaan, jos vaan mahdollista. Se kerrostuneena ei tee kovin imartelevaa pintaa\nkannattaa kiinnittää se huomio siihen föönin käyttöön kun tuuheutta hakee. Nostaa tyveä, jollei harjan kanssa virallisia otteita osaa (tai jollei niitä ymmärrä surkeasta ohjeistuksestani huolimatta jonka täällä joskus annoin) kannattaa ihan vaan föönata joka suunnasta jotta jokainen kohta tulee föönattua ihan tyvestä kasvusuuntaa vasten (eli siis pyörteet ja kaikki, ja ihan kuivaksi koskei se kohotus muuten pysy). Sitten lopuksi vasta alkaa föönailla pituuksia oikeaan suuntaan ja alaspäin jos jostain liikaa pörrööntyy tyvennostovaiheessa\nharja on oikein hyvä apuväline, itse taas saan omaan silmääni parhaiten sopivimman tuloksen sormin alusta loppuun tehden\n« Vastaus #124 : 03.11.06 - klo:13:18 »\nLuurankharjalla saa aika hyvin kohotettua tukkaa sekä aseteltua etutukan jos ei halua niinkään taivutusta kuin esim.pyöröharjalla.En kyllä osaa selittää silleen että joku tajuaisi\n« Vastaus #125 : 04.11.06 - klo:12:35 »\n^ luurankoharjalla kun kohottaa ensin tyven ja jatkaa laittamalla harjan samaan asentoon, mutta vetää sen pyöreästi pituutta pitkin pois puhaltamalla kokoajan föönillä. Ei sitä oikein paremmin voi selittää tarttisi tehdä joku videopätkä aiheesta\n« Vastaus #126 : 16.11.06 - klo:14:23 »\nVau! Kerrassaan hieno kampaus.. Nyt pitäisi saada joku kampaaja/kampausten tekemisen taitava henkilö selostamaan, että miten tuon luomuksen saa aikaan tuo on samaan aikaan jotenkin juhlallinen ja arkinen.\n« Vastaus #127 : 16.11.06 - klo:18:54 »\n^ Hiukset jaetaan kolmeen osaan. Päälliosa erotetaan omaksi osiokseen ja kiinnitetään klipsillä. Sitten jaetaan sivun ja takaosan hiukset hieman vinoittaisella jakauksella vasemman korvanlehden alta ylös keskelle. Sitten oikean puolimmaiset hiukset kiinitetään vasemmalle niskasivuponnarille. Päälliosa tupeerataan ja kiinnitetään keskelle pinneillä. Lopuksi tupeerataan toinen puoli hiuksia ja kiepautetaan itsensä ympäri ja kiinnitetään pinneillä. Tuossa ponnariosassa saattaa olla lisäke tai sitten malleilla on vaan todella paksut hiukset.\nToivottavasti joku tajusi jotain tästä\n« Vastaus #128 : 17.11.06 - klo:23:12 »\n^kokeilin myös eilen omilla ohjeillani ja sain kyllä onnistumaan. On tosiaan kovin kiva kampaus!\n« Vastaus #129 : 21.11.06 - klo:11:22 »\nLainaus käyttäjältä: Erykah - 06.10.06 - klo:17:32\nMitähän tuolle Frizz free creamille on tapahtunut kun en löytänyt sitä yhdestäkään kaupasta Helsingissä? Kävin mm. Anttilan, Sokoksen ja Stockan kemppariosastot läpi. Kyseiselle tuotteelle ei ollut hyllyssä edes paikkaa ja hintatietoa joka olisi osoittanut että se on vain tilapäisesti lopussa. Wellan Suomen sivuilla Frizz free cream on edelleen mukana valikoimassa. Prkl. Just kun kuvittelin viimein saavani tuon aineen. Jos ei Suomen pääkaupungista löydy niin mistä sitten?\n« Vastaus #130 : 21.11.06 - klo:12:09 »\nMäkin olen yrittänyt etsiä tuota vaikka mistä Jyväskylässä ja Mikkelissä, vaan en ole löytänyt vielä\n« Vastaus #131 : 21.11.06 - klo:12:46 »\nTuosta lyhyen tukan laittamistesta. Se Osiksen vaha jota Zubi tuolla suositteli on Mess up. Mulla lyhyessä tukassa toimii tuo ainakin tosi hyvin. Ei jätä sellaista lähmäistä lookia ollenkaan.\nJa föönauksen pohjalla käytä joko kampausnestettä (itsellä xz:n) tai sitten sellaista geelivaahtoa (osis). Molemmat toimii hyvin. Tuo osis ehkä voimakkaampaa.\n« Vastaus #132 : 27.11.06 - klo:11:40 »\nMikähän olis hyvä muotoilutuote, jos aikoo tehdä patukoilla TAI piipparilla kiharat ... Pyyhekuivaan tukkaan esim. jotakin muotovaahtoa ? Mä en ole tähän asti pohjalla käyttänyt mitään, ainoastaan sitten valmiisiin kiharoihin suihkin lakkaa. Mulla pysyy kiharat aika hyvin ilman mitään kummempia tuotteita. MUTTA välillä tuntuu siltä, että ehkä jotakin tukea tarvitsisi... Olen vaan niin kokematon näiden muotoilutuotteiden kanssa, kun en paljon muotoilutuotteita käyttele...\nJos pidän normaalissa olotilassa tukkaa, eli annan kerrostetun ja kevennetyn tukkamallin kuivua ja taipua luonnostaan, niin en jätettävien hoitoaineiden lisäksi käytä mitään muotoilutuotteita antamaan mitään tukea tai kuohkeutta, en ole kokenut että sellaista tarvitsisin... Enkä myöskään jos föönaan sen niin käytä mitään vaahtoja tms. juttuja.\nJos suoristan tukan raudalla, niin siinä käytän kyllä suoristusvoiteita yms. siihen tarkoitukseen tarkoitettuja muotoilutuotteita!\nMutta tähän kiharainnostukseen olen herännyt vasta hiljattain, niin en oikein vielä ole oppinut että mitä kiharatukan kanssa pitäisi käyttää, siis jos laittaa paplarit tai kihartaa piipparilla...\nEhkäpä joku kevyehkö, alkoholiton muotovaahto olisi hyvä ? Mikähän ois hyvä ?\nAattelin että löytysköhän ihan marketista ? Suuresti kyllä epäilyttää, kun lakat ei ainakaan oikein tahdo olla hyviä, mun kokemusten perusteella.\nTigin ExtraStrong Mousse kiinnostaisi kun Tigin tuotteita muutenkin käyttelen, ei ollut vain montaa kokemusta tuolla tigin muotoiluotteet palstalla. Pitää kattoa jos tota joskus kokeilisi kun se on ainakin alkoholitonta.\n« Vastaus #133 : 27.11.06 - klo:12:13 »\nMun ois tarkoitus laittaa patukat tässä joskus (saamaton kun oon )... Mä aattelin laittaa Joicon muotovaahtoa, sipe tuolla toisaalla sanoi laittaneensa paplareiden kanssa, tuli hyvät ja pysyvät kiharat. Ja sit lakkaa päälle. Kun vaan jaksais vääntää ne patukat päähän...\n« Vastaus #134 : 29.11.06 - klo:21:38 »\nMinulla on myös sellainen hairlasso, eli piikki jonka päässä on silmukka.\nKampaaja teki mulle joskus ollessani 8-vuotias sillä kampauksen, että tukka ponnarille, ja hiukset sen ponnarilenkin alta yläkautta läpi, kuten yllä kerrottiin.\nMutta nykyään, kun olen sitä yrittänyt tehdä, niin se koko homma epäonnistuu, joten voisiko joku fiksumpi neuvoa, miten saisin sellaisen aikaiseksi?\nEli, kun pistän tukan ponnarille ihan normaalisti, ja kun yritän vetää silmukkaa ponnarilenkin alta läpi, niin ponnari löystyy, ja tulos on ihan vinksallaan oleva kampaus, ja monesti kun ponnari löystyy, niin se ponnarin hiuslenkki tulee esille siltä ikävästi.\nOlen kuitenkin joskus aikoinani tuon osannut tehdä, mutta nyt vanhempana enää en, ja haluaisin tietää mitä teen väärin?\nOnko kellään laittaa kuvaa esille, millainen siitä pitäisi tulla, että tietäis et lopputulos olis varmasti "oikea"?


Tulipalo kerrostalossa Palokan Ilona -seniorikohteessa Jyväskylässä 10. heinäkuuta. Kuva: Timo Laulainen / Lehtikuva\n11.7.2020 • Päivitetty 11.7.2020 16:02\nJyväskylän Palokassa riehuneen kerrostalopalon nopea leviäminen herättää ihmetystä. Keski-Suomen pelastuslaitoksen päivystävä palopäällikkö Pauli Nurminen sanoo kattorakenteiden olleen täyden palon vaiheessa hänen saapuessa kohteeseen. Tulipalo näkyi kymmenien kilometrien päähän.\n– Meitä ihmetyttää tulipalon nopea leviäminen alaspäin ja sivusuunnassa. Se on harvinaista.\nNopeasti sähköjohtojen uraa eli roiloja pitkin levinneeseen tulipaloon voi olla montakin syytä.\n– LVI-putkisto on palavaa materiaalia. Roiloja pitkin on voinut pudota alas palavaa pikeä ja kekäleitä. Sitten palo on lähtenyt leviämään sivusuunnassa, Nurminen sanoo.\nLue myös: Keski-Suomen pelastuslaitos tiedotti Jyväskylän senioritalon palosta: "Ilman nopeita evakuointitoimia ihmishenkiä olisi menetetty"\nPalanut talo on vain pari vuotta vanha. Se valmistui keväällä 2018. Tulipalon syttymissyy ei ole vielä selvillä. Poliisin tekninen tutkinta alkaa sunnuntaiaamuna. Onnettomuustutkintakeskus Otkes päättää maanantaina, aloittaako se tulipalosta tutkinnan.\nNurminen sanoo tulipalon lähteneen todennäköisesti ylimmän kerroksen parvekkeelta, josta tuli pääsi leviämään kattorakenteisiin.\n– Harvoin olen päässyt tällaista yhteistyötä todistamaan, siitä kiitos kaikille osallisille, Nurminen sanoo.\nAsunnoissa suuria vesi- ja savuvahinkoja\nPalorakennus on asumisoikeustalo, josta yli 55-vuotiaat ovat voineet hakea asuntoa. Talon omistaa Varttuneiden asumisoikeusyhdistys Jaso. Evakuoitujen asukkaiden yöpyminen järjestettiin monitahoisesti.\n– Osa heistä meni muihin hoitolaitoksiin, hotelliin, monitoimitalolle tai omaisten luo. Osa jäi läheiselle koululle, Nurminen kertoo.\nYksi taloista säilyi lähes koskemattomana. Nurminen arvioi, että sinne osa asukkaista pääsee palaamaan lauantain aikana. Sitä vastoin pahiten vaurioituneeseen taloon tuskin pääsee palaamaan.\n– Sieltä pääsee kyllä omaisuutta hakemaan. Se on vähän asuntokohtaista: osassa asunnoista on suuria vesi- ja savuvahinkoja ja osa on säilynyt lähes vahingoittumattomana.\nKerrostalon katosta on palanut monta sataa neliötä. Alueella menossa oleva jälkivartiointi kestää Nurmisen arvion mukaan pitkälle iltapäivään.\n– Täällä on vieläkin pieniä kytyjä, jotka meidän täytyy kaivaa esiin. Tänne pitää jättää yksi yksikkö ja yksi nostolava, Nurminen sanoo.\nAsukkaat sijoitettu palveluyksiköihin\nJyväskylässä tulipalon vaurioittaman senioreiden palvelukodin asukkaat on sijoitettu lähialueen palveluyksiköihin. Asiasta kertoo lääkärikeskus Mehiläisen liiketoimintajohtaja Niklas Härus.\nPalokassa sijaitsevan palvelukoti Ruusun yli 20 asukkaalle järjestyi paikka Mehiläisen yksiköistä Jyväskylässä ja Laukaassa. Asukkaat ovat yli 75-vuotiaita.\nSeniorikorttelissa on palvelukodin lisäksi asumisoikeusasuntoja, kaupungin vuokra-asuntoja ja omistusasuntoja.\nUrakoitsija aloittanut selvityksen palosta\nKeväällä 2018 valmistuneen Palokan Ilonan urakoitsijana toimi SRV. SRV:n varatoimitusjohtaja Juha Toimela kertoo, että yhtiö on jo tänä aamuna aloittanut oman selvityksensä tapahtuneesta.\n– Me ryhdytään selvittämään meidän osalta, mitä on tapahtunut, Toimela kertoo.\n– Tietenkin pitää perinpohjaisesti selvittää kohteen rakennuttajan ja viranomaisten kanssa, että miksi tämmöinen on päässyt käymään.\nVaratoimitusjohtaja Toimela ei tässä vaiheessa näe, että rakennustarkastus olisi voinut Palokan Ilonan osalta pettää. Rakennuksesta on hänen mukaansa tehty normaalisti keväällä 2018 viranomaiskatselmukset ja palotarkastukset.\n– Normaalein toimenpitein on osapuolet hoitanut tehtävänsä.\nTulipalotAsuntopalotJyväskyläOnnettomuustutkintakeskusRakennuspaloOnnettomuustapausAsumisoikeusasunnotKeski-SuomiPalokka, JyväskyläAsunnotPike CorporationJyväskylän seutukuntaOnnettomuustutkintaPelastuslaitoksetKerrostalot


Järvinen, Marja-Liisa (2011)\nTutkimus sai alkunsa, kun konstruktivistinen tiedonkäsitys vuoden 1994 opetussuunnitelmassa muutti oppilaan roolia tiedon omaksujasta tiedon prosessoijaksi. Samalla täyttyivät edellytykset opetuksen ja opetustapahtuman muuttumiseksi. Opetustapahtumassa opettajan odotettiin ohjaavan oppilasta hänen omasta lähtötasostaan kohti opetussuunnitelmassa esitettyjä tiedollisia, taidollisia ja kasvatuksellisia tavoitteita. Konstruktivismi näyttäytyi opettajalle kuitenkin nimenomaan käsityksenä oppimisesta veteen piirrettynä viivana jonka soveltamiseksi sen merkitys käytännössä täytyi selvittää ja etsiä didaktisia keinoja sen soveltamiseksi.\nKäytin tutkimuksen tekemisessä toimintatutkimuksellista lähestymistapaa. Suunnitteluvaiheen jälkeen keräsin pääaineiston observoimalla valitsemiani opetustuokioita, episodeja. Keräsin aineiston merkitsemällä episodin aikana muistiin tavoitteisiin liittyviä seikkoja. Reflektoin episodit ja käsittelin ne sisällönanalyysin avulla.. Viimeisessä reflektointivaiheessa episodeista syntyi loogisia jatkumoita, periodeja. Keräsin myös muuta sekä kvalitatiivista että kvantitatiivista aineistoa.\nEnsimmäisessä tutkimusvaiheessa pyrin muuttamaan oppimisympäristöä oppilaiden opiskeluprosessia tukevaan suuntaan toimenpiteillä, joiden perusta oli konstruktivistisessa oppimiskäsityksessä. Toisessa tutkimusvaiheessa opetustapahtuman luonnetta muutti uusi opetussuunnitelma, joka määritteli tarkasti opetuksen ja oppimisen tavoitteet ja hyvän oppimisen kriteerit.\nToisessa vaiheessa tein opetustapahtumaan interventioita, joiden tavoitteena oli saada oppilaan ajattelu opettajalle näkyväksi ja auttaa opettajaa näkemään opiskeluprosessissa osaamisen muutos. Rakensin interventiot ensimmäisen tutkimusvaiheen toimintatapojen avulla didaktisiksi periaatteiksi, joiden varassa muutin jälleen opetustapahtumaa. Koin uuden opetussuunnitelman muuttavan myös omaa tehtävääni opettajana. Opettajan tuli auttaa oppilasta saavuttamaan opetussuunnitelman tavoitteita opetuksen avulla.


Köyhä Laulaja - Gramofoni Oy\nKoyhä Laulaja - Henry Theelin kauneimmat laulut\nEstradilla Tangokuningas 2017\n& Royal Sound -orkesteri\nHallitseva tangokuningas Teijo Lindström on pääsiäisen jälkeen lähdössä konsertoimaan Köyhä laulaja – Henry Theelin kauneimmat laulut -teemalla.\nSeinäjoen Tangomarkkinoiden kruunajaisten jälkeen on esiintymiset vieneet kuningasta tilaisuudesta toiseen. Viime syksynä konsertoitiin isolla porukalla mm. Gramofonin järjestämillä Sinitaivas- ja Kuninkaallinen Joulukonsertti -kiertueilla. Nyt Teijo on lähdössä kiertämään, tämän vuoden puolella rinnalleen tulleen uuden huippumuusikoista koostuvan orkesterin, Royal Soundin kanssa konserttipaikkoja.\n– Muistan, kuinka pienenä poikana katselin vanhoja, kotimaisia elokuvia. Yksi niistä jäi lähtemättömästi mieleeni, sillä sen elokuvan musiikki oli niin kaunista. Tuo elokuva oli nimeltään Köyhä laulaja. Saman niminen laulu soi läpi elokuvan ja sen tulkitsi komeaääninen laulaja, Henry Theel. Siitä lähtien tuo laulu on kulkenut mukanani. Esiinnyin itse paljon jo lapsena ja kappale ”Köyhä laulaja” on kuulunut ohjelmistooni kauan, kuvaa Teijo Lindström.\nTeijolla on monipuolinen musiikkitausta, jossa viihde- ja klassinen musiikki ovat olleet tiiviisti mukana. Miehen sydän on sykkinyt vanhoille ikivihreille sävelmille ja yleisö on ihastunut hänen vahvaan ääneensä. Tämä antaakin loistavat lähtökohdat suunnata konsertoimaan Theelin tutuksi tekemien laulujen kanssa.\n– Henry Theelin syntymästä tuli viime vuonna kuluneeksi 100 vuotta. On kunnia päästä muistelemaan laulajatähden uraa, loistavan musiikin parissa, Teijo jatkaa.\nto 5.4. Kerava, Kerava-sali LIPUT\npe 6.4. Salo, Kulttuuritalo Kiva LIPUT\npe 13.4. Kiuruvesi, Kiurusali (konsertti peruttu 15.3.2018)\npe 27.4. Huittinen, Risto Ryti -sali LIPUT\nto 3.5. Nurmijärvi, Monikkosali LIPUT\nKonsertit klo 19 (kesto n. 75 min. ei väliaikaa)\nLiput 25,- (+toimituskulut 2 e / lähetys) Numeroimattomat paikat\nENNAKKO: Liput myynnissä Gramofonin verkkokaupassa kauppa.gramofoni.fi.\nLippuja myös tuntia ennen ovelta.\nSalon konserttiin myös: Kenkä Plaza (Kauppakeskus Plazan II. kerros), avoinna ark. klo 9-20, la 9-18, su 12-18.\nHuittisten konserttiin myös: Huittisten Satulinnasta, Risto Rytin katu 30, 32700 Huittinen (Kaareva Talo) p. (02) 561 055\nVARAUKSET: Gramofoni p. 044 7843 225 arkisin klo 10-15.\nJärjestää Gramofoni Oy


Tutustu WooCommerce-verkkokauppajärjestelmään - Evermade\nWooCommerce on maailman suosituin verkkokauppa-alusta, jota käytetään laajasti myös Suomessa. Joustavana ja pitkälle räätälöitävänä sopii niin suurille, kuin pienillekin verkkokauppialle.\nMe Evermadella olemme toteuttaneet verkkokauppoja menestyksellä jo usean vuoden ajan, ja WooCommercesta on tullut ykköstyökalumme verkkokauppojen rakentamiseen. Tällä sivulla käymme läpi, miksi WooCommerce on loistava valinta verkkokauppa-alustaksi.\nWooCommerce on WordPressin lisäosa, jonka kehityksestä vastaa Automattic.\nWooCommerce on avoimen lähdekoodin verkkokauppa-alusta, johon ei sisälly lainkaan lisenssimaksuja. WooCommercen voi siis ottaa maksutta käyttöön kuka tahansa. Käytännössä WooCommerce on WordPress-julkaisujärjestelmään ladattava lisäosa, joka vaatii aina WordPress-sivuston toimiakseen.\nWooCommerce ei rajoita verkkokaupan tuotevalikoimaa, eli myytäviä tuotteita, palveluita tai esimerkiksi varauksia voi olla muutamasta vaikkapa tuhansiin.\nWooCommercea myös kehitetään aktiivisesti. Alustan viimeisin pääversio WooCommerce 5 julkaistiin helmikuussa 2021. Voit lukea uusimman version ominaisuuksista lisää täältä.\nWooCommercen suosio on sen joustavuudessa\nAvoimen lähdekoodin alustana WooCommerce on ominaisuuksiltaan hyvin joustava. Verkkokaupan omistaja saa vapauden muokata verkkokaupan ulkoasua ja toiminnallisuuksia lähes rajattomasti. WooCommerce-alusta vaatii aina palvelinympäristön, palvelinten pystyttämistä ja päivityksistä sekä turvallisuudesta huolehtimista. Me pidämme asiakkaidemme verkkokauppojen kohdalla huolta molemmista. Kun WooCommerce-verkkokauppa rakennetaan huolellisesti, se sopii lähes jokaisen verkkokauppiaan tarpeisiin.\nWooCommerce tukee kolmannen osapuolen lisäosia, joita voidaan ladata alustalle verkkokaupan toiminnallisuuksien laajentamiseksi. Lisäosia on saatavilla valtava määrä, mikä on monen yrityksen kohdalla vaikuttanut juuri WooCommercen valitsemiseen. Yleensä tarvitaan esimerkiksi verkkokaupan maksutavat mahdollistava lisäosa. Tällainen lisäosa voi olla maksullinen ja maksutapojen käyttöönottoa varten tarvitaan vielä erillinen sopimus maksutapapalveluntarjoajan kanssa.\nWoocommercen hyviin puoliin lukeutuu myös se, että se voidaan integroida saumattomasti WordPress-verkkosivustoosi. Jos verkkokauppa kiinteänä osana verkkosivustoa on sinulle tärkeä ominaisuus ja haluat esimerkiksi esittää samaa sisältöä verkkosivuston ja verkkokaupan puolella, on WooCommerce erinomainen valinta.\nRakennamme brändiisi sopivan WooCommerce-verkkokaupan\nWooCommerce verkkokauppa-alusta sisältää lähes kaikki verkkokaupan pyörittämistä varten tarvittavat ominaisuudet jo suoraan. Toisaalta sitä voidaan helposti laajentaa ja kustomoida erilaisten lisäosien sekä ulkoasuteemojen avulla. WooCommerce-verkkokauppojen ulkoasu on täysin räätälöitävissä ja alusta sallii kolmansien osapuolien teemojen käyttöönoton. Meille brändisi on kuitenkin tärkeä, ja siksi rakennamme kaikki verkkokaupat alusta loppuun brändiisi sopivaksi. Näin verkkosivustosi ja verkkokauppasi muodostavat saumattoman kokonaisuuden ja tarjoavat käyttäjillesi yhtenäisen kokemuksen.\nKoska WooCommere on monia muita verkkokauppa-alustoja räätälöitävämpi, riippuu sen käytön helppous merkittävästi sen teknisestä toteutuksesta. Meille ylläpitäjän hyvä käyttökokemus on ensiarvoisen tärkeää, ja siksi pyrimme hiomaan käyttökokemuksen huippuunsa niin käyttäjien, kuin sivuston ylläpitäjien näkökulmasta.\nSuuri joustavuus tarkoittaa usein myös sitä, että alustan käyttöönotto ja oikeiden lisäosien valitseminen vie jonkin verran enemmän aikaa, kuin esimerkiksi Shopify-alustan kohdalla. WooCommerce-alustan kustomointiin kannattaa panostaa, kun tavoitteena on juuri sinun yrityksesi näköinen verkkokauppa. Me pidämme huolta esimerkiksi oikeuden toimitus- ja maksutapojen rakentamisesta ja kansainvälisen verkkokaupan kohdalla eri kieliversioista.\nTarjoamme analytiikan ja konversio-optimoinnin palvelut verkkokauppiaille\nWooCommerce sisältää kätevän hallintapaneelin, joka helpottaa verkkokaupan pyörittämistä, ja sieltä saa kätevästi esimerkiksi kuukausittaiset myyntiraportit. Alustan oma mobiilisovellus mahdollistaa myyntien ja tilausten seuraamisen myös suoraan puhelimesta.\nOn hyvä pitää mielessä, että verkkokauppa ei ole koskaan täysin valmis, vaan sitä tulisi jatkuvasti seurata erilaisilla mittareilla ja kehittää kerätyn käyttäjädatan pohjalta. Konversio-optimoinnin tarkoituksena onkin parantaa verkkokaupan kannattavuutta ja tuottoa. Me tarjoamme kattavat konversio-optimoinnin ja hakukoneoptimoinnin palvelut kaikille yrityksille.\nVuosien kokemusta menestyksekkäiden verkkokauppojen rakentamisesta\nKokonaisvaltaiset palvelut verkkokauppasi menestyksen takaamiseksi\nOsaavan eri alan ammattilaisista koostuvan tiimin, joka keskittyy verkkokauppasi optimointiin, jatkokehittämiseen ja kasvumarkkinointiin\nCare-palvelun, joka huolehtii sivustosi huollosta ja ylläpidosta kaikissa tilanteissa\nStrategista tukea ja apua tuloksekkaan digitaalisen strategian kehittämiseen, jotta voisit palvella asiakkaitasi parhaalla mahdollisella tavalla


Hdl 150 naisten voimin naisten hyväksi - Helsingin Diakonissalaitos\nHelsingin Diakonissalaitos 150 vuotta:\nNaisten voimin, naisten hyväksi\nAikansa vahvan naisen perustama, teollistuvaan Suomeen vuonna 1867 syntynyt Helsingin Diakonissalaitos tarjosi naisille mahdollisuuden astua patriarkaalisen kontrollin ulkopuolelle sekä elää ja toimia oman vakaumuksensa mukaisesti. Nyt 150 vuotta täyttävä Diakonissalaitos luottaa edelleen vahvoihin naisiin.\nRakennuskeinottelulla varallisuutensa hankkineen Mikael Antipoffin vuokrakasarmien edessä päivysti 1860-luvulla yötä päivää poliisipartio. Tekemistä riitti, sillä täyteen pakatuissa asunnoissa ryypättiin ja tapeltiin. Taudit ja prostituutio rehottivat. Kuuluisin vuokrataloista oli Ryysylinna, jonka sataan pieneen huoneeseen oli ahtautunut viisisataa ihmistä. Nukkumisalue merkittiin liidulla lattiaan, kun samaan huoneeseen ahtautui kuusi, jopa 12 ihmistä. Heidän keskellään alkoi liikkua nainen, joka etsi sairastuneita tai muuten apua tarvitsevia naisia ja lapsia. Nainen oli Amanda Cajander, Helsingin Diakonissalaitoksen ensimmäinen johtajatar.\nLaitoksen perustaminen oli osa ajan henkeä. ”Armeliaisuuslaitoksia” nousi eri puolille Eurooppaa. Suomeen ajatuksen toi rikas aatelinen, everstinna Aurora Karamzin. Käytännöllinen syy ja tarve Diakonissalaitoksille näkyi Helsingin kaduilla. Suomi oli keskellä nälkävuosia. Haamujen kulkueet, sairaat ja nälkäiset ihmiset vaelsivat kohti kaupunkeja. Niinpä ensimmäinen Diakonissalaitoksen konkreettinen toimi oli pienen kulkutautisairaalan perustaminen Unioninkadulle. Siellä Amanda Cajander hoiti oman jaksamisensa uhalla varattomia naisia ja lapsia. Hän nukkui sairaalan ovella, etteivät kuumehoureiset potilaat karkaisi.\nVaihtoehto patriarkaaliselle sukuyhteisölle\nNykykielellä Cajander paloi loppuun ja kuoli. Pohjana kaikelle sisaren työlle olikin Jumalan palveleminen – oma jaksaminen oli sivuseikka. Sisareksi haluavan uskonnollinen kutsumus oli kaiken pohja. Sitä tentattiin tiukemmin kuin arvioitiin muita valmiuksia. Vaikka laitos näyttäytyy nykyajasta katsottuna konservatiivisuuden pesältä – naiset pienipalkkaisessa hoivatyössä isän valvovan katseen alla – se oli aikanaan iso muutos ja mahdollisuus naisille, etenkin työläistaustaisille. Se heijasteli koko yhteiskunnan muutoksia, kun 1800-luvun lopussa alettiin etsiä naisen paikkaa teollistuvassa yhteiskunnassa.\n”Diakonissalaitos ja sen sisarkoti tarjosi naisille vaihtoehdon irrottautua patriarkaalisesta perheestä ja sukuyhteisöstä. Astua vanhan hierarkian ja kontrollin ulkopuolelle, aloittaakseen vakaumuksensa ja sisäisen kutsumuksensa mukaisen toiminnan”, sanoo tutkija Jyrki Paaskoski.\nNainen siis saikin toimia oman ajatusmaailmansa mukaan ja nyt tähän tarjoutui hyvin konkreettinen tilaisuus.\n”Se on se valtavan hieno juttu siinä”, Paaskoski sanoo. Hän on kirjoittanut 10. maaliskuuta julkaistavan kirjan ”Ihmisen arvo – Helsingin Diakonissalaitos 150 vuotta”.\nJo Amanda Cajanderin ja hänen ystäviensä toiminnassa näkyi, kuinka naiset toimivat naisten ja lasten hyvinvoinnin puolesta – ryhmien, jotka olivat aiemmin jääneet helpoimmin avun ulkopuolelle.\nHelsingin Diakonissalaitokselle muotoutui erityisen vahva operatiivisen naisjohtajan rooli. Kuvaavaa oli, että kun voimakastahtoinen Cajander ei tullut toimeen laitoksen johtajaksi valitun miehen kanssa, oli mies se, joka joutui lähtemään talosta. Näin tapahtui muutaman vuoden sisään kolme kertaa.\nLaitos auttoi 1900-luvun alussa jopa kaikkein epäilyttävimpiä, eli ”langenneita naisia”. Työ prostituoitujen hyväksi jatkui vuosikymmeniä myöhemmin Pro-tukipisteen perustamisella, joka sittemmin eriytyi itsenäiseksi toimijaksi.\nDiakonissalaitoksen sairaalassa työskenteli myös Pohjoismaiden ensimmäinen laillistettu naislääkäri Rosina Heikel. Työpaikka valikoitui potilaiden perusteella: naislääkäri ei saanut hoitaa miehiä, ja Diakonissalaitoksen sairaala oli tarkoitettu alkuvuosina vain naispotilaille.\nPerinne naisten voimin toimimisesta näkyy edelleen. Sisaryhteisö muuttui 150 vuodessa sosiaali- ja terveyspalveluja tarjoavaksi yhteiskunnalliseksi konserniksi, joka työllistää toistatuhatta ihmistä. Edelleen Diakonissalaitoksen johtoryhmän kymmenestä jäsenestä seitsemän on naisia. Hallituksen puheenjohtajana toimii hallitusammattilainen Maija-Liisa Friman ja valtuuskuntaa johtaa piispa Irja Askola.\nUpporikas leskirouva perusti laitoksen\nDiakonissalaitos oli 1800-luvun jälkipuoliskolla yksi kanava, jossa naisten viriävä yhteiskunnallinen toiminta sai muotoja. Esimerkiksi Diakonissalaitoksen ompeluseurassa toki ommeltiin liinavaatteita sairaalaan, mutta samalla luotiin ja pidettiin yhteyttä kaupungin hengellisen vakaumuksen omaaviin säätyläisnaisiin. Jo aiemmin oli perustettu Helsingin Rouvasväenyhdistys.\nRouvasväenyhdistyksen yksi merkittävä jäsen oli Porin maaherran tyttärentytär Aurora Karamzin. Hän oli menettänyt kaksi aviomiestä ja hallitsi isoa omaisuutta, muun muassa kaivoksia Venäjällä. Ajan mittapuulla hän oli upporikas – mutta samalla hän etsi sisältöä elämäänsä uskonnollisista kokemuksista. Spiritistisiinkin istuntoihin osallistunut leski keskittyi elämänsä viimeisinä vuosikymmeninä aateliston ihanteen mukaiseen hyväntekeväisyystyöhön.\nEverstinna Karamzin oli matkoillaan tutustunut eurooppalaisiin, vuodesta 1836 alkaen perustettuihin diakonissalaitoksiin. Toiseen kotikaupunkiinsa Pietariin vuonna 1859 perustetun laitoksen toiminta oli hänelle hyvin tuttua. Diakonissalaitoksissa nuoret naiset saivat sairaanhoidon opetusta auttaakseen hätää kärsiviä – ja samanlaisen laitoksen Aurora halusi perustettavaksi myös Suomeen.\nDiakonissalaitoksien toimintatavat vaihtelivat, mutta Aurora mieltyi niin sanottuun kaiserswertheriläiseen malliin. Sen toiminta perustui tiukkoihin sääntöihin. Laitos oli sisarien koti, jossa hallintoa johti ”isä” ja sisarien kasvatusta ”äiti”. Sisaret saivat koulutusta, ylöspidon sekä pientä kuukausirahaa. Laitos lupasi huolehtia heistä heidän elämänsä loppuun asti.\nSisarkotiajatus ei herättänyt suomalaisissa naisissa alkuun suurempaa innostusta. Vasta 1900-luvun alussa oppilasmäärät alkoivat nousta. Siitä ei ehtinyt kulua kuin pari vuosikymmentä, kun maailma muuttui ja sisarkoti alkoi näyttäytyä rajoittavalta ja vanhanaikaiselta. Jo 1930-luvulla sisar Aino Miettinen ehdotti järjestelmän purkamista. Jo luvatun sisarten tuen sijaan Miettinen jäi vielä yksin ja siirrettiin rangaistuksenomaisesti uusiin tehtäviin.\nToinen maailmansota oli jo niin iso murros, että sisarkodin aika alkoi olla ohi. Diakonissojen ”kotiin” lähettämistä kirjeistä voi lukea, että monelle avautui ymmärrys, että omaa kutsumustaan voi toteuttaa myös laitoksen ulkopuolella. Yhä useampi halusi palkan ja eläkkeen – ja myös mahdollisuuden yksilöllisyyteen.\n”Ajan kuluessa Diakonissalaitoksella syntyi ja luotiin kuva ihanteellisesta sisaresta. Siitä ideaalista poikkeamista pidettiin sopimattomana”, Paaskoski tulkitsee.\nLopullisesti sisarkotijärjestelmästä luovuttiin 1959. Osa sisarista lähti elämään omaa elämää laitoksen ulkopuolelle. Osa taas jäi kotiin ja otti vastaan luvatun hoivan elämän loppuun asti. Näitä sisaria, koko elämänsä diakonissalaitokselle omistaneita, on elossa vielä seitsemän.\nHeikoimmassa asemassa olevien auttaminen palasi 1980-luvun lopulla Diakonissalaitoksen työn kärjeksi, kun se alkoi tehdä niin sanottua ”radikaalidiakoniaa”. Projektien kautta luotiin uusia tapoja auttaa hiv-positiivisia narkomaaneja, asunnottomia ja myöhemmin liikkuvaa väestöä sekä kidutettuja, paperittomia ja turvapaikanhakijoita.\nNäiden ryhmien edustajat ovat samassa asemassa kuin naiset 150 vuotta sitten – he ovat ihmisiä, joille ollenkaan kaikki eivät haluaisi antaa täysiä ihmisoikeuksia.


Mikko Kivinen juhlii 35-vuotista uraansa: "Totta kai on ollut helvetisti vaikeuksia"\n10.08.2015 klo 18:45\nNäyttelijä aloittaa syyskuussa Kivinen tie -kiertueen.\nMikko Kivinen täyttää marraskuussa 58 vuotta. JUSSI ESKOLA\nNäyttelijä Mikko Kivinen kertoi Helsingin Kaupunginteatterin syyskauden tiedotustilaisuudessa Kivinen tie -esityksestään, jolla hän juhlistaa 35 vuotta kestänyttä uraansa.\nKivinen tie -monologiesitys kiertää syksyn ajan ympäri Suomea, ja se huipentuu joulukuussa Helsingissä Arena-näyttämölle viralliseen 35-vuotistaiteilijajuhlaan.\nEsitystä rytmittävät Fingerpori-sarjakuvastakin tutun Pertti Jarlan piirrokset. Mikko Kivinen on mukana Lapinlahden Linnut -orkesterissa, jolle Jarla on myös tehnyt piirrostöitä. Siksi Jarla oli luonteva valinta myös kuvittamaan Kivinen tie -esitystä.\n– Jos meikäläisestä tehdään juttua, tällainen sarkastinen karikatyyri sopii oikein hyvin tähän minun maailmaani. Tarkoitus ei ole nostaa itseä jalustalle vaan ennemminkin pudottaa sieltä, jos nyt jonkinlaisella pallilla sitä koskaan on ollutkaan, Kivinen nauraa.\nMikko Kivinen kuvailee esityksen kertovan hänen ”karikkoisesta reitistään” teatterin maailmassa 35 vuoden aikana.\n– Siinä ei ole minkäänlaista pönötystä eikä näytteitä vanhoista rooleista, vaan kerron enemmänkin siitä, mitä on tapahtunut ja miten olen tähän tilanteeseen päässyt tai joutunut. Hauskoja anekdootteja tien varrelta ja tuttua porukkaa, Kivinen sanoo.\n– Täytyy ammentaa, kun tulee tällainen tilaisuus, että pääsee itsestään puhumaan, näyttelijä nauraa.\nNäyttelijän työ on ollut Mikko Kivisen haaveammatti jo lapsesta lähtien. Oman intohimon toteuttaminen on auttanut jaksamaan hankalien aikojen yli.\n– Totta kai on ollut helvetisti vaikeuksia ja väsymystä ja kaikkea tällaista, mutta olen niin onnellisessa asemassa, että tämä on ammatti, jota olen aina halunnut tehdä, pienestä pitäen. Ja kun sitä on saanut tehdä, vaikeudet eivät niin tunnu. Ei tässä voi valittaa, moni joutuu tekemään työtä, josta ei pidä.


Ristiäiset - Raahen seurakunta\nKaste on kristittynä olemisen perusta ja kirkollisista toimituksista tärkein.\nKasteen kautta ihminen liittyy seurakunnan ja Jumalan perheen jäseneksi sekä tulee osalliseksi Jumalan armosta ja rakkaudesta.\nIsän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen kastamisen lisäksi Jeesus kehottaa opettamaan kastettua.\nKristillisestä opetuksesta vastaavat kastetun lapsen vanhemmat, kummit ja seurakunta yhdessä.\nKastejuhlan käytännön järjestelyistä sovitaan kirkkoherranviraston tai seurakuntatoimiston henkilökunnan kanssa. Ennen tilaisuutta vanhemmat ja pappi tutustuvat toisiinsa kastekeskustelussa. Papin kanssa sovitaan kastekaavan vaihtoehdoista, kummeista, läsnäolevien tehtävistä sekä virsistä. Vanhemmat saavat etukäteen postissa väestörekisterikeskuksen lomakkeen, johon merkitään lapsen etunimet ja sukunimi. Pappi täyttää kummien tiedot ja heidän läsnäoloseurakuntansa. Lomake annetaan papille kastekeskustelussa tai viimeistään kastetilaisuudessa.\nKastetoimitusten varaukset tapahtuvat virastojen kautta. Viraston henkilökunnan kanssa sovitaan ajankohta, paikka ja toivottu pappi


Tanssillinen Voimistelu | Ylivieska Gymnastics\nTanssillinen Voimistelu 9-12v\nTanssillinen voimistelu, se voi alkaa tarinasta, musiikista tai liikkeestä. Valmiiksi se syntyy ilon, taidon ja tunteen kautta. Tanssillinen voimistelu on kiehtovia koreografioita, musiikin ja liikkeen synnyttämiä kertomuksia, jotka heräävät eloon treenisaleilla, näytöksissä tai kilpailuissa. Joukon voimaa, josta syntyy kokonaisuus. Esiintymistä, iloa ja elämyksiä – niin harrastajille kuin katsojillekin.\nTreeniajat (Huom! Treenitila on vaihtunut, Liikuntakeskuksen Squash halli, Närhitie 2)\nUutuutena Joukkuelaji Tanssillinen voimistelu, joka on yksi voimistelun kahdeksasta eri lajimuodosta.\nRyhmää valmentaa Pinja Vilenius.\nTanssillinen voimistelu vaatii kovan alustan, siksi ryhmä treenaa voikkarin sijaan Liikuntakeskuksen Squash Hallissa, osoite Närhitie 2.


Historia – Hörhiäisviikko\nKahinoista kaikki lähti\nKankaanpäässä on järjestetty kesäistä markkinatapahtumaa aina 1970-luvun lopulta lähtien. Tuolloin Kankaanpään kulttuurilautakunta järjesti kesän päätteeksi nelipäiväiset Kahinat. Kankaanpään Kahinoiden ohjelma koostui mm. teatterista ja toritansseista ja pääjuhlaa tanssittiin liikuntakeskuksessa. Pääjuhlan perinne jäi elämään vuosiksi eteenpäin ja perinteeseen kuului, että kaupungin päättäjät tarjoilivat liikuntakeskuksessa kaikelle kansalle ohraryynipuuroa ja ruusunmarjakeittoa.\nTaideviikko ja Pieni Yösoitto\n1990-luvulta lähtien tapahtuma alkoi muodostumaan Kankaanpään musiikkiopiston Pienen Yösoiton ympärille. Ensimmäinen Pieni yösoitto järjestettiin Kankaanpään musiikkiopiston ja Kankaanpään taidekoulun järjestämänä keltaisen talon ja vanhan musiikkiopiston pihapiirissä 4. syyskuuta 1990. ”Eine Kleine Nachtmusik” –hengessä musiikkiopiston opettajat esittivät musiikkia rehtori Juhani Nummisen johdolla ja Kankaanpään Taideyhdistys tarjoili teetä ja korppuja. Tästä alkunsa saanut Pohjois-Satakunnan Taideviikko laajeni Kankaanpään kaupungin järjestämäksi koko kansan markkinaviikoksi, jonka tapahtumien järjestämiseen ovat osallistuneet lukuisat paikalliset järjestöt ja tahot.\nÄly, taide ja hyvinvointi asuvat meillä\nVuoden 2017 Taideviikon jälkeen tapahtuma sai taas uutta suuntaa, kun Taideviikkoa pitkään järjestänyt Kankaanpään kaupungin kulttuuripalveluiden taideviikkotyöryhmä lopetti toimintansa ja tapahtuman tulevaisuutta alettiin miettimään uudelleen.\nSamana vuonna valmistui Kankaanpään uusi kaupunkistrategia ja kaupungin tapahtumakokonaisuuksia onkin nyt uudistettu peilaamaan kaupunkistrategiassa tunnistettuja vetovoimatekijöitä, jotka ovat ”äly, taide ja hyvinvointi”. Ideana on tuoda laaja-alaisesti yhteen näiden teemojen alla tapahtuvaa monipuolista ja hyvää toimintaa, jota kaupungissa löytyy runsain mitoin.\nKankaanpään Kulttuurikevät (www.kulttuurikevät.fi) kokoaa yhteen laajan kattauksen kaupungin kulttuuri- ja taidetarjontaa. Kaupungin yksiköistä ohjelmaa ovat tuottamassa musiikkiopisto, kaupunginmuseo, kirjasto sekä kulttuuri- ja nuorisopalvelut. Kulttuurikevääseen kuuluu lisäksi SAMK Kuvataide Kankaanpään yksikön järjestämä Taideviikko sekä monen yhdistyksen järjestämää ohjelmaa.\nHyvinvointi-teeman ilmentymä Kankaanpäässä on hörhiäinen. Se on kankaanpääläisten oma nimitys aktiiviselle, aloitteelliselle, positiiviselle ja ympärilleen energiaa luovalle henkilölle. Hörhiäinen saa aikaan toimintaa, tapahtumia, muutoksia, mahdollisuuksia ja sitoutuu vahvasti yhteiseen tekemiseen. Kankaanpäässä on valittu vuoden hörhiäinen jo useiden vuosien ajan Taideviikon yhteydessä järjestetyn hörhiäistapahtuman aikana. Katso alta lista valituista vuoden Hörhiäisistä.\nHörhiäis- ja hyvinvointiteeman pohjalta syntyi Hörhiäisviikko-tapahtuma, jonka aikana Kankaanpäässä tuodaan monipuolisesti esille kaupungin vahvaa ”hörhiäissektoria” eli yhdistys-, seura- ja muiden tahojen toimintaa. Elokuun lopulla järjestettävä Hörhiäisviikko sisältää musiikkia, kulttuuria, taidetta, näytelmiä, urheilua, hyvinvointia, mukavaa markkinahenkeä sekä tietysti odotetun hörhiäisviikonlopun. Viikko antaa paikallisille yhdistys- sekä yritystoimijoille mahdollisuuden toteuttaa ja buustata omia kampanjoitaan ja tapahtumiaan näkyvästi yhdessä. Mukaan mahtuu monta isompaa ja pienempää, toisiaan tukevaa tempausta. Paljon mukavaa koko perheelle!\nHörhiäisviikko ei olisi mitään ilman Hörhiäistä! Tämä kankaanpääläisten oma, aktiivinen ja energinen hahmo on valittu jo useiden vuosien ajan edustamaan sitä hienoa yhteisen hyvinvoinnin edistämistä, jota Kankaanpäässä tehdään monella eri taholla.\nKunnianimen ovat tähän mennessä saaneet:\n2019 Pertti Manninen\n2020 Elina Kivikoski\n2021 Sinikka Aaltonen


Lady Line Vaasa Keskusta Seksi Kuvia / C Kuppikoko\nLady line vaasa keskusta seksi kuvia\nVaasan monipuolisimmalla kuntosalilla laitetaan nyt treenit käyntiin yllä mainittuina aikoina: tai sähköpostitse: vaasakeskusta @little-angels.eu Löydät. takana ovat epämääräiset. Kuva Vaasan keskussairaalasta. .. Osapuolet asuvat kerrostalossa Rovaniemen keskustassa. LL International Oy:n alle kuuluu noin 70 EasyFit- ja Lady Line -kuntosalia ympäri Suomen. Monipuoliset liikuntapalvelut Vaasan Ritzissä. Löydät helposti oman alueesi viikko-ohjelmat, hinnaston sekä muut ajankohtaiset tiedotteet....\nPizza center ylöjärvi huhdin koulu\nAvoimet työpaikat Kauppapuistikko 14 B Vaasa Puh. Avoimet työpaikat Wolffintie 36 Vaasa Puh. Ryhmäliikuntasaleja meillä on kuusi ja kuntoiluvälineitä kahdeksassa eri salissa, yhteensä yli 4 m2: Yhteystiedot Sports Gym Wolffintie 36 Vaasa Puh.\ntanssiryhmÃ¤ hunks seksikuvat alastonkuvat kuvat.. liikenne onnettomuus uudet ylioppilaat Vaasan IB lukio.. kevään uudet ylioppilaat Nurmes.. pidgey.. kehä 3 kÃ¤ynnistÃ¤Ã¤.. häkki.. kuusi.. kuusamontie.. kuusamon keskustan chat juontaja Valerie.. abcryöstö tuomiot.. pirkka ivana.. ladyline konkurssi. Monipuoliset liikuntapalvelut Vaasan keskustassa. Löydät helposti oman alueesi viikko-ohjelmat, hinnaston sekä muut ajankohtaiset tiedotteet. Vaasan monipuolisimmalla kuntosalilla laitetaan nyt treenit käyntiin yllä mainittuina aikoina: tai sähköpostitse: vaasakeskusta @little-angels.eu Löydät...\nRyhmäliikuntasaleja meillä on kuusi ja kuntoiluvälineitä kahdeksassa eri salissa, yhteensä yli 4 m2: Puhtimaanantaina voit tulla veloituksetta tutustumaan palveluihimme klo Meiltä myös lyhyemmät asiakkuudet. Kauppapuistikko 14 B Vaasa Puh. Veloitukseton PT-liikuntaneuvonta Varaa aikasi veloituksettomaan Personal training -liikuntaneuvontaan. Kauppapuistikko 14 B, Vaasa. Palvelu saatavissa valikoiduissa keskuksissa. Vaasa - Ritz Verkkokauppa Ajankohtaista Viikko-ohjelma Vuokrapörssi Personal training Yhteydenotto Ilmaista seuraa wilma osao kempele Palvelut Luotettava kumppani. Päivittäin 5—23 asiakaspalvelu avoinna ma, ti, pe 9—12, sekä ma—to 16—20 la 10—14 Tutustu 3 kertaa Haluatko tutustua LadyLinen palveluihin 3 päivän ajan veloituksetta! Teemme sinulle myös supertarjouksen. Yhteystiedot Sports Gym Wolffintie 36 Vaasa Puh. Olet tervetullut tutustumaan veloituksetta asiakaspalvelun aukioloaikoina. Tule tutustumaan ilmaiseksi Töihin meille?\nSeksi video suomi vanhan naisen pillu\nMeillä kuntoilee tällä hetkellä lähes 4 tyytyväistä jäsentä!\nToimipisteet Espoo - Nihtisilta Helsinki - Hakaniemi Iisalmi Järvenpää Joensuu Kotka Kouvola Kuopio Lahti Lappeenranta Loimaa Mikkeli Nokia Pori Porvoo Rovaniemi Seinäjoki Tampere Vaasa - Ritz Varkaus Palvelut Sopimusehdot LadyLine-ketju Rekry Yhteystiedot.\nFACEBOOK SINKUT HAAGAN AMMATTIKOULU\nLadyLine Ritz -Pysy Tiukkana!\nLesbo deitti mulkkua\nAvoimet työpaikat Wolffintie 36 Vaasa Puh. Wolffintie 36 Vaasa Puh.\nWolffintie 36 Vaasa Puh. Tule tutustumaan ilmaiseksi Töihin meille?\nMistä nainen kiihottuu horoskooppimerkkien yhteensopivuus\nHelsingin paras baari sperma pillussa\nPillua videolla elixia seppälä aukioloajat\nkalat ja kauris maatilan prinsessat alasti\nmustakyrpä pimpin kuvat\ntantra massage helsinki pizzabuffet oulu\nrapu horoskooppi rakkaus andre wickström keikat


kiinteistö oy särkkäin lomaparatiisi johdon sihteerin tehtävät yangın çıkış kapısı ankara maailma kylässä festivaalit\ngostner schwaige öffnungszeiten lengyelország időjárás krakkó oscar wilde salome özet hareketli fon müzikleri indir bedava\nvéronique sanson les années américaines concertalle läden in der mall of berlin +\naurinkokivi kivistö osoitebugattı yarışı izle +\nkuinka paljon ananas poistaa nestettäjacek mrozek komornik ełk +\nmoules marinières bordeauxdeklaracija o pravima čovjeka i građanina +\nhercules filmini izle türkçe dublajsioux city park san agustín +\nlääkäriasema aava helsinkiamenerrasulü meali dinle +\nasumisoikeusasunnot helsinki vaihtopörssiyrityssaneeraus selvittäjän palkkio +\nmüslüm gürses hangimiz sevmedik indirtekojää helsinki käpylä +\nes ist schön dich wieder zu sehensuolainen piirakka rahkatäyte +\nporanterän teroitus tulkkigörevimiz tehlike 5 türkçe dublaj indir mega +\ngazeta kontakt szczecin ogłoszeniasenkung der gebärmutter therapie +\ntycho brahe planetarium københavn danmarkgöteborgs posten väder +\nhaittaako tutti imetystäannabella åsvik häät +\nwertstoffhof olching öffnungszeitenhyviä tositarina kirjoja +\nhübner silicea gel kapseln pznvauvalla finni päässä +\nkirmes wuppertal zoo stadion öffnungszeitenvauva säpsähtelee unissaan +\nmein äbd darmstadtcatón el joven wikipedia +\nşimşek mcqueen videolarını açpaineen tunne alapäässä alkuraskaus +\nmatkapuhelinnumero kansainvälisessä muodossabackpacking rucksack handgepäck +\nkäytettyjä soittimia helsinkilatinalainen amerikka isolla vai pienellä +\nerilaiset perheet mitä heille kuuluu nyt 2014ammatillinen perustutkinto lukion jälkeen +\netelä karjalan radio lappeenrantaselänne pelinumero jäädytys +\nschrebergärten köln ossendorfbibliothèque françois mitterrand paris +\nholy man bändizinnowitzer straße 1 berlin +\nscandic tampere hämeenpuisto pysäköintimétéo villefort 15 jours +\ncasa virginia monica patiño menuvauvan nuhakuume milloin lääkäriin +\nkobelco 135 metsäsämpylät kuivahiiva vehnäjauho kaurahiutale +\nhyydyttää på svenskajuoppohullun päiväkirja 2 +\npatti vatsassa navan yläpuolellahyvä kasvisruoka uunissa +\nhistorias de terror para niños pdflähtevän postin palvelin office 365 +\nrostock trelleborg fähre lkwmyydään käytetty tauluja +\npersonagem papa léguas em inglesviemäri tukossa astianpesukone +\ncipro antibiotico preçotalosivu käenkuja 3 +\nbetonisen välipohjan eristyssoijakastike säilytys jääkaapissa +\npelaa sudokua netissäkoululaisten kesäloma rovaniemi +\nbergströms skor örebropimeä taksi oulu +\nsophie la girafe ökotest 2015opel omega ulkolämpötila anturi +\nsteve vergères sanitairetuetun työllistymisen työhönvalmennus +\nolkoon ylläsi kirkas taivas nuotit 28/06/2018\nanastasia kulmaväri kicks Koulutus turvapaikanhakijanuorten tukiperheille ja tukihenkilöille lokakuussa 2018\ngoldisthal pumpspeicherwerk führungen Tervetuloa mukaan turvapaikanhakijataustaisten nuorten tukiperheiden ja tukihenkilöiden koulutukseen. 12-tuntinen koulutus järjestetään iltakoulutuksena puedo vivir con 1 riñon tiistaina 9.10., keskiviikkona 10.10., maanantaina 22.10. ja keskiviikkona 24.10. klo 17-20. Koulutus pidetään Yhteiset Lapsemme ry:n toimistolla osoitteessa Pohjoinen Hesperiankatu 15 A 11, 00260 Helsinki, ja se on osallistujille maksuton. Toimintaan osallistuvia nuoria asuu pääkaupunkiseudulla, Nurmijärvellä ja Keski-Uudellamaalla. Nuoret ovat 12-18-vuotiaita.\nsomerjoki tähdet tähdet sanat Tukiperhe tai tukihenkilö on ilman perhettä Suomessa elävälle nuorelle kotoutumisen tuki, suomalaiseen elämään tutustuttaja ja luotettu ystäväperhe tai ystävä. Tukiperheelle tai tukihenkilölle toiminta tarjoaa mahdollisuuden tehdä aidosti merkityksellistä vapaaehtoistoimintaa, tukea yksin tullutta turvapaikanhakijanuorta kotoutumisessa sekä ystävystyä ja jakaa hetkiä omasta arjesta nuoren kanssa.\nhanestad vertshus åpningstider Etsimme tukiperheiksi ja tukihenkilöiksi tavallisia, turvallisia aikuisia ja perheitä, jotka ovat valmiita jakamaan arkeaan ilman perhettään elävän nuoren kanssa 1miten persimon hedelmä syödään -3 kertaa kuukaudessa. Yhteinen tekeminen voi olla normaalia perhearkea (tukiperheet), juttelua, ulkoilua, harrastamista tai vaikka läksyissä auttamista.\nsillä matkalla kadotin itseni Koulutuksessa saat valmiudet toimia yksin tulleen turvapaikanhakijataustaisen nuoren vapaaehtoisena tukiperheenä tai tukihenkilönä. Haastattelemme osallistujat puhelimitse ennen koulutusta. Toimintaan mukaan lähteviltä tarkastetaan heidän suostumuksellaan rikostaustaote ja sosiaalitoimen asiakasrekisteritiedot. Toivomme vapaaehtoisilta sitoutumista toimintaan tarvittaessa pitkäkestoisesti, mutta sitoutumisesta voi päättää koulutuksen jälkeen.\nboråstapeter linen shadow blue Ilmoittautumiset koulutukseen psykiatrien region sjælland vordingborg tai sähköpostilla: [email protected]\nsairaanhoitajan käsikirja 2011 Soita ja kysy lisää! Heini Aaltonen, puh. 044 7211 245, [email protected]\ndileklerin kabul olması için dua dinle ikkunakilpi läpällä valkoinen\nnécessité fait loi anglais 03/08/2018\neemeli salomäki gladiaattorit Yhteiset Lapsemme ry kiittää lämpimästi kaikkia puutarhajuhlaan osallistuneita ja 30-vuotista järjestöämme muistaneita! Kiitokset myös esiintyjille, pitopalvelulle ja juhlan järjestäjille! Yhteiset...\nbearnaisesås recept lätt dwayne johnson wikipedia español\nlävistysliike helsinki kamppi 29/07/2018\nkarışık şarkılar dinle 2015 Jokainen lapsi tarvitsee jonkun joka välittää aidosti. Olisitko sinä tai sinun perheesi se joku yksin tulleelle nuorelle? Tervetuloa mukaan turvapaikanhakijataustaisten nuorten...\nbjørn wiinblad platter nymølle mitä lääkettä kilpirauhasen liikatoimintaan\ntabletilla kännykän kautta nettiin 28/07/2018\nkilpirauhasen syöpä nuorella Yhteiset Lapsemme ry:n Ole rohkea ja reilu -työpajojen ohjaajakoulutus pidetään lauantaina 8.9. ja sunnuntaina 9.9.2018 yhdistyksen toimistossa, os. Pohjoinen Hesperiankatu...\ntäydelliset naiset kausi 6 jakso 11 cách sử dụng zalo cho iphone\nabitreenit kemia kevät 2017 26/07/2018\nkaon digiboksin käyttöohje Yhteiset Lapsemme ry:n Ole rohkea ja reilu -työpajojen ohjaajakoulutus järjestetään lokakuun ensimmäisenä viikonloppuna 6.-7.10.2018 klo 10–16 Turussa Perhetalo Heidekenissä, os....\nturvavyö huolto helsinki heinähattu ja vilttitossu elokuva näyttelijät\nsimulador habitação caixa construcard 24/07/2018\nvenäläiset sotilaat raiskasivat Kesän helteet ovat jo takanapäin ja pienet ja suuret koululaiset ovat lähteneet opintielle! Myös aikuisilla työt käynnistyvät ja toiminnassa on...\nparonen samuli lääkäri gülbeyaz dizisi oyuncuları\nvenäjä konsulaatti helsingissä 22/07/2018\njätevesi tyhjennys hinta Ramanda tanssii jälleen Taiteiden yössä! Tule mukaan mustalaismytologian lumoihin. Anna Ramandan ja Kustavin pyörittää sinut rakkauden unelmiin, Vihtorin ja Rosan...\ntotuuden jälkeinen aika pohjavesien suojelu kemikaaleja käsittelevässä laitoksessa\nnahan värjäys mustaksi YHTEISET LAPSEMME / ALL OUR CHILDREN


Urheilusta, painosta ja vähän napaläskistäkin | Teräsmeduusat\nMiltä urheilijan kroppa näyttää? Saako urheilijalla olla napaläskiä? Pitääkö laihduttaa siksi, että pärjäisi paremmin harrastuksissaan?\nTänään vietetään Älä laihduta -päivää, jonka tarkoituksena on kyseenalaistaa laihduttaminen automaattisena terveystekona ja haastaa arvostamaan kehojen monimuotoisuutta.\nOlen aikaisempina vuosina kirjoittanut omasta painostani ja sen muuttumisesta sekä osallistunut mahtaviin Älä mahdu muottiin -kuvauksiin. Tänä vuonna haluan nostaa esiin asian, joka on monimutkainen, vaikea ja vähän poliittinenkin: miten oma ruumis ja tavoitteellinen urheiluharrastus sopivat yksiin?\nUrheilu on lähtökohtaisesti ruumiillista toimintaa, joten kroppa on luontaisesti sen keskiössä. Keskustelu vain tuntuu usein kääntyvän siihen, miltä kroppa näyttää eikä siihen, millainen kroppa oikeastaan on. Välillä myös tuntuu, että odotukset urheilijan ruumiita kohtaan ovat jotenkin ihan kohtuuttomia: ihmisillä on tiukkaan iskostuneita ajatuksia siitä miltä ruumiin pitää näyttää, ja perinteisissäkin medioissa näkee (usein naispuolisten) urheilijoiden ruumiin rasvapitoisuuden ruodintaa. Reilu viikko sitten crossfittaaja Lauren Fisher kirjoitti siitä, miksei hänen kaltaisellaan huippu-urheiljalla ole täysin litteää vatsaa. Ja jos Laurenin kuvia katsoo, hänhän on aivan järjettömän timmissä kunnossa. Mutta ilmeisesti luonnollinen, kelle tahansa meistä ilmestyvä vatsamakkara on internetin läskipoliiseille sekin liikaa.\nCrossfit-urheilija Lauren Fisher ja netin öyhöttäjät kauhistuttanut napaläski.\nNyt kun olen viettänyt aikaisempaa paljon enemmän juoksuhommissa, olen joutunut kasvotuksin sen tosiasian kanssa, että oma kroppani ei ole ihanteellinen juoksua varten. Vaikea kysymys onkin, olenko tällainen kuin olen, vai yritänkö muuttua urheilulle optimaalisemmaksi.\nOsaksi ruumiilleen ei tietenkään voi mitään. Olen melko lyhyt, 161-3 senttiä mittaajasta riippuen, ja ainoa mittava ruumiinosani on pitkänhuiskea reisiluu (yritin googlettaa onko pitkästä reisiluusta mitään etua missään asiassa, mutta en löytänyt, kyykkäämisessä siitä ei varsinaisesti ole suoranaista haittaa, mutta asennosta se tekee vähän hankalan).\nSitten on niitä juttuja, joihin voi vaikuttaa, ainakin jonkin verran. Havahduin oikeastaan kestävyystestien aikaan siihen, että olen juoksijaksi melkoisen painava. Ensisijaisesti siis painava, en yksinomaan lihava. Pari muuta ryhmässämme juossutta mimmiä oli saman mittaisia mutta yli viisitoista kiloa kevyempiä, suht samalla rasvaprosentilla. Minulla on paljon lihasmassaa, ja toki myös rasvaa kropassa. Lihaksia tarvitaan juoksussakin, mutta meno olisi taatusti energiataloudellisempaa, jos painaisin vaikkapa 50 kiloa enkä 67 kiloa kuten tällä hetkellä.\nOn muistutettava, että täysin suoria yhtäläisyysviivoja kevyemmän juoksijan ja nopeamman kulkemisen välille ei voi vetää, kuten esimerkiksi tässä Runner’s Worldin artikkelissa kerrotaan. Jos muita muuttujia ei olisi, kevyempi paino tarkottaisi nopeampaa vauhtia: “In simple terms, a go-kart with a V8 aerobic engine will go faster than a truck with that same aerobic engine with all other things being equal,” sanoo eräs jutussa siteerattu tutkija. Maksimaalinen hapenottokykyni on tosi hyvä, mutta saisin enemmän siitä irti jos olisin mikroauto enkä rekka, se on selvä. Mutta se ei yksinomaan määritä painon ja juoksun suhdetta.\nKuvassa Mirna Valerio kolmannentoista ultramaratoninsa jälkeen. Valerio on saanut paljon kiitosta ja myös järkyttävästi paskaa niskaan siitä, että on isokokoinen juoksija.\nJuoksun taloudellisuuteen vaikuttaa moni seikka, ja tässä palataan taas siihen, millainen urheilijan keho on. Runner’s Worldin jutussa kerrotaan, että myös sillä, mihin paino kropassa sijoittuu, on paljon merkitystä juoksun taloudellisuudelle. Esimerkiksi pohkeissa säilötty paino haittaa juoksun tehokkuutta huomattavasti enemmän kuin paino reisissä. Bingo! Jos olen muuten pienikokoinen, niin massiivisen muhkeat pohkeeni ovat herättäneet kateutta myös kaksimetrisessä jenkkifutarissa. Ja painon pudottaminen pohkeista olisikin sitten aikamoinen temppu tehtäväksi.\nEi sillä että tämä painoasia olisi mitenkään uusi asia minulle pohdittavaksi. Olen ollut vähän väärän painoinen kaikkiin asioihin mitä olen urheilun tai liikkumisen saralla tehnyt. Vaikka painoinkin reilusti yli kymmenen kiloa vähemmän kuin nykyään kamppailulajeja treenatessani, olisin ollut omassa painoluokassani reilusti muita lyhyempi, eli siis antanut paljon etua muille. Ainoa laji, jossa kroppani malli ei ole ollut varsinaisesti este millekään, on ollut crossfit (jossa pituudesta ja elopainosta voi olla sekä hyötyä että haittaa eri liikkeissä).\nAina kannattaa muistaa, että painoindeksi ei kerro oikeastaan mitään muuta kuin pituuden ja painon suhteen. Kirjoittaja sai viime vuonna nettitestissä kuulla olevansa tukevasti ylipainoinen. Kuvasta voi päätellä, onko näin.\nOn siis asioita, joihin voisin vaikuttaa, ja joihinkin taas en. Mutta onko järkevää muuttaa kehoaan sen mukavasta ominaispainosta kevyemmäksi vain, että potentiaalisesti olisi kivempaa juosta? Ammattiurheilijat ovat toki asia erikseen ja on syytä muistaa että ammattiurheilu ja harrastelu-urheilu ovat usein hyvin, hyvin erilaisia metodeja. Mutta tavoitteellisena harrastajanakin sitä väistämättä miettii, olisiko syytä vähän keventyä, jos siitä olisi treenaamiselle hyötyä. Jos treenitavat, varusteet ja palautumisen edistäjät valitaan sen mukaan mikä tekee hyvää treenille ja kehitykselle, miksei keinovalikoimaan ottaisi myös laihdutusta?\nOlisipa asia noin yksinkertainen. Mutta kuten aina kehosta, rasvasta ja painosta puhuttaessa, ei kyseessä ole vain pelkästään yksilökysymys vaan laajempi, yhteiskunnallinen, feministinen ja kulttuurillinen kysymys. Urheiluharrastuksen tuomat paineet ovat asia erikseen, mutta siihen päälle saa helposti kokea vielä ulkonäköpaineita. Se, että netissä öyhötetään ällöistä napaläskeistä vaikkei olisi mitään syytä, ei auta asiaa ollenkaan. Jos netin huutelijat ovat ällöttyneet mikroskooppisesta vatsamakkarasta, mitä mahtavat olla mieltä omasta napaläskistäni? Pitääkö aito urheilijuus osoittaa asianmukaisella ruumiilla?\nOikealla kirjoittaja, vasemmalla juoksija Emelie Forsberg jota on usein kiitelty kehopositiivisuuden sanoman edistämisestä juoksumaailmassa. Sanomasta ja sen tärkeydestä olen samaa mieltä, mutta sitä on näin normaalikokoisen vaikea niellä, että Emeliestä puhutaan toisinaan mediassa reitevänä ja ei-niin-laihana juoksijana.\nPeräisin vastuunkantoa myös medioilta: jos katsotte minkä tahansa liikunta-aiheisen lehden kuvitusta, ovat juoksijat lähestulkoon aina niitä hypersolakoita, vuorikauriin pitkät raajat omaavia yksilöitä, joita 99 prosenttia harrastajista ei ole. Ja jos jumppalehtien kuvia tai videoita syynää kriittisellä silmällä, saattaa huomata että välillä mallit eivät ole ko. lajin osaajia ollenkaan, vaan vain nättejä hoikkia ihmisiä (joilla on varmasti aitoa taitoja jossakin muussa, mutta ei ainakaan siinä urheilulajissa jota he esittävät tekevänsä kameralle). Jos halutaan viestiä, että liikkuminen on kaikille, näkyykö tuo jalo inkluusion pyrkimys myös siinä, millaisia ruumiita yleisölle näytetään? Voiko treenilehden kannessa näkyä napaläskiä? Pitääkö pullukan aina vetää paita päälle?\nPahoittelut tästä epämääräisestä ja mihinkään suuntaan etenemättömästä pohdiskelusta. Toisaalta se heijastaa hyvin omia fiiliksiäni asiasta: olen tätä joutunut monta kertaa miettimään, mutta en ole koskaan toisaalta tehnyt asialle mitään. Siis laihduttanut ollakseni passelimpi kulloiseenkin lajiini. Liikunnan harrastaminen saattaa toki laihduttaa kulutuksen kasvaessa ja elintapojen muuttuessa, mutta kuten usein ja perustellusti varoitellaan, laihduttaminen ja urheilu eivät sovi yksiin. Kroppaa kannattaa rasittaa jotta se ja mieli voivat hyvin ja mielekäs tekeminen mukavampaa, mutta pelkkään urheilun estetiikkaan ei kannata keskittyä.\nKuulostaa ihan Dean Karnazesilta – lyhyt, lihaksikas ja isot pohkeet. 173cm/71kg (~4% rasvat). Ihan hyvin sekin on juoksennellut.\nOlen ihan kuin Dean, mitä nyt rasvaprosentti on vähän eri :DDD\nTäysin samoja täällä on tullut pyöriteltyä vähän liikaakin. Ollaan sinun kanssa hyvin pitkälti samoissa mitoissa ja myös harrastuksissa. Olen todella usein miettinyt a) mitä muut ajattelee kun treenaan tavoitteellisesti mutta en piru vie näytä siltä (= teenkö turhaan itsestäni numeron kun ulkoisesti tavoitteet ja saavutukset eivät näy timminä superihmisen vartalona) b) miksi pitäisi olla esteettisesti tietynlainen jos tavoite on pärjätä ja jaksaa, eli kropassa täytyy olla voimaa, kestävyyttä ja vielä energiaakin ja c) onko millään mitään väliä ja vieläpä d) mää oon ihan surkee kun on tää löysä keskiosa, paksut reidet eikä erottuvia lihaksia. Samanlaista etenemätöntä pohdiskelua aika ajoin vähemmän ja toisinaan taas enemmän. Koitan useimmiten päästä siihen lopputulokseen että olen just hyvä just näin ja kuinka moni jaksaisi edes treenailla tämmöisillä tavoitteilla kun kyseessä ei ole palkintosijatkaan vaan omien tavoitteiden täyttymiset ja entisten omien suoritusten parantamiset. Siis toisin sanoen – omaksi iloksinhan tässä. Kun vaan pysyisi kroppa kunnossa että ei tarvitsisi jättää polku-ultria tai mtb-maratoneja elämästä pois. Ei kai sillä sitten ole väliä onko sitä napaläskiä ja hienoa on se kun löytää treenihousut tai pyöräily-bibsit joissa napaläski ei tunnu ikävältä kiristykseltä ja turvotukselta. 🙂\nTuo on hyvä pointti, että jos tällä ruumiilla jaksaa ja kaikki toimii, niin pitäisikö sitä mennä muuttamaan. Etenkin kun tuntuu että olen nyt siinä “omimmassa” painossani, josta on jotenkin vaikea liikkua suuntaan tai toiseen.\nHei kiitos mahtavasta blogista! Olen seurannut jo vuosia. Ihanaa realismia!\nTähän nimenomaiseen postaukseen liittymättä, kun pääsi käymään niin että hankin maantiepyörän :B Olen todellakin aloittelija, ja montaa asiaa saa ihmetellä (etuvaihtajaa etenkin..mutta eipä mennä siihen). Oletko käyttänyt mitään puhelinsovellusta pyöräilyn seuraamiseen? Lähinnä kiinnostaa matkan mittaaminen ja keskinopeus näin alkuun. Onhan noita sovelluskaupassa mutta kiinnostaisi kokemukset ja mielipiteet!\nOnnea uudesta hankinnasta! En ole oikein puhelimen applikaatioita käyttänyt, paitsi joskus Endomondoa.\nItse seuraan matkaa ja vauhtia sporttikellosta (syketietojen jne. ohella). Toinen vaihtoehto on hankkia yksinkertainen ajotietokone pyörään, perus matkamittarit ei maksa montaa kymppiä, saa typ Biltemasta ja Clas Ohlsonilta.\nJoo, olenkin ajatellut että sellainen ajotietokone olis varmaan kätevin kun sen saisi kiinnitettyä tankoon. Piti tarkastaa jos sulla olis ollut tiedossasi joku näppäristä näppärin sovellus ^__^\nNiin tai näin, niin aina väärin päin | Teräsmeduusat


It-yrittäjä varoitti Trafia jo viime kesänä – IS: "Mitä, jos joku nyt päättää hakea vaikka sadan tuhannen ihmisen tiedot..." | Aamuposti\nOhjelmistoyrittäjä Antti Ahola varoitti Trafia Twitterissä kuluvan vuoden elokuun alussa ihmisten syntymäaikojen jakelemisesta. Asiasta kertoo Ilta-Sanomat verkkosivuillaan.\nVirasto vastasi tuolloin palvelun olevan lainmukainen. Nyt palvelu suljettiin kohun saattelemana.\n– Kun tiedät, millä paikkakunnalla ihminen asuu, löydät palvelusta hänen syntymäaikansa. Syntymäajalla pystyt numerojärjestyksessä arvaamaan loppuosan. Ensin 000, sitten 002... Miehillä on pariton, naisilla parillinen ja viimeinen merkki on tarkiste, jonka voi laskea. Muutaman sadan yrityksen jälkeen olet henkilötunnuksen löytänyt.\n– Juttu on siinä, että kun metsästät yhtä ihmistä, pystyt yhden illan aikana selvittämään asian ilman tietokoneohjelmia tai suurempaa tietoa niistä, Ahola selvittää IS:n haastattelussa.\nAhola ihmettelee, mikäli Trafilla ei olisi ollut tiedossa uudistuksen potentiaaliset ongelmat.\n– He ovat tietäneet tämän asian. Varmasti osa ihmisistä Trafin sisälläkin on odottanut, milloin tämä löytyy. Eivät he ole voineet väittää, ettei tämä häiritsisi ihmisiä.\nTrafista kysytty kohuttuja kuljettajatietoja jopa 8 000 kertaa kuussa – nyt kommentoi Trafin viestintäpomo10.12.2018 13.42\nTrafi sulki suomalaisten ajokorttitiedot julkistaneen sivustonsa – "Käymme läpi saamamme palautteen"9.12.2018 14.02\nKL: Trafi avasi pääsyn kaikkien suomalaisten ajokorttitietoihin – syynä taksialan uudistus9.12.2018 11.27\nKuka uskoo vahinkoon? Eivät\nKuka uskoo vahinkoon? Eivät ne siellä Trafissakaan ääliöitä ole, mutta epärehellisiä ilmeisesti. Joku trafilainen on voinut kääriä hyvät rahat tästä "virheestä".\nTrimo 10.12.2018 17.02\nItse kallistuisin sen\nItse kallistuisin sen ensimmäisen vaihtoehdon puoleen eli ääliömäisyyden. Minkäsorttiseksi typeryydeksi sitten voidaankaan ihmisten yksityisten tietojen jatkuvaa julkistamista eri viranomaisten toimesta nimittää, mutta ei se täysjärkisen touhua ole. Voihan tietysti olla että joku olisi maksanut tarpeeksi saadakseen koko Suomen ajokorttirekisterin, mutta kun koko virkakoneisto alkaen Verohallinnosta on tätä harrastanut jo iät ajat, niin... En tiedä, mikä tässä touhussa oikein on ideana, kun alkaen verotiedoista, ajoneuvojen tiedoista ja jatkuen ajokorttirekisteriin sekä kaupparekisteriin - kohta myös terveystietoihin - kaikki yksityisten kansalaisten yksityiset tiedot jaetaan vapaasti kenen tahansa saataville meiltä lupaa kysymättä? Trafin tulkinnat GDPR:n vaatimusten suhteen ovat yrityksille tiukemmat kuin laki vaatii, mutta itse sitten toimii näin.\nWily E. Coyote 10.12.2018 21.42\nTällaiselle tempulle löytyy\nTällaiselle tempulle löytyy helposti maksaja itänaapurista. Kaikki tällainen Suomea koskeva tieto kiinnostaa siellä.\nTrimo 10.12.2018 23.42\nHyvinkin mahdollista kyllä,\nHyvinkin mahdollista kyllä, toisaalta tämä avoin data on jo jonkin vuoden vanha projekti. Silloin korruption pitää ulottua hyvin syvälle, että on saatu aikaan laki avoimesta datasta ja sen jälkeen virkamiestulkinnat, mitä kaikkea voidaan julkaista. Onhan VM:n ja LVM:n toiminta kyllä pitkään ollut hyvin erikoista, eikä läheskään aina Suomen kansalaisten etujen mukaista. Toisaalta, usea suomalainen virkamies kyllä mielellään kusee omien kansalaistensa muroihin eikä aina edes ymmärrä, mitä tuli tehtyä... kaikenlaiset jakojäännökset yhteisten asioiden hoitajina ei ole mikään terveellinen tilanne.\nWily E. Coyote 11.12.2018 21.01


26.12.2015\t01:32\t0\t0\tHannu Musakka\nSuomen kielessä on monta sanaa samaan tarkoitukseen. Itselläni on juuri sellaisen paikka, kun vielä olen pari päivää ja yötä kuuskymmentä ja risat ja sitten sunnuntain jälkeen olen jo kahdeksannellakymmentä. Kymmenen vuotta tuntuu hurahtavan kertalinttuulla. Pääasia on, että saan laulaa lapsuuteni kotikirkossa Lappeenrannassa.\nSe ei tietenkään tarkoita sitä, että vanhenee, vaan korkeintaan ikääntyy hieman. Kun tekemistä riittää ja kun ei ole tarvinnut sairastellakaan, ei edes sitä miesflunssaa, mistä muuan blogissa kerrottiin, niin mikäpä on ollessa. Bakteerit ja virukset eivät ilmeisesti iske niitten oman itsesuojeluvaiston takia, kun tuntevat jonkun tuoksun tai muun tunnisteen, ettei miuhun kannata iskeä, kun en osaa sairastella. Menevät ja tekevät pesänsä heihin, jotka “haluavat” sairastaa. Hyvät bakteerit ja virukset menisivät miussa ihan hukkaan.\nNo, mistäpä sen tietää, milloin sitten käy sellainen tuuri, että oksat pois. Kenties seuraavan kuudenkymmenen vuoden aikana, kun edellinen oli em. ajanjakso sitten. Silloin olin kymppivuotinen ja sanoin koulussa opettajalle, että “saanko mie lähteä kotiin, kun tuntuu olevan vähän kuumetta”. Opettaja kokeili otsaa ja antoi luvan. Kotona mittaus antoi lukeman 39.6, joten ei ihme, että tuntui siltä, että olisi kuumetta. Silloin oli vallalla”aasialainen” – kulkutauti. Siitä kun selvisin, niin ei ole sen koommin tarvinnut kuumemittaria. Joku toinenkin sanoi samaa. Lieneekin ollut niin, että siitä sairastelusta sai vastustuksia influenssa ja flunssapöpöille silleen ihan sopivasti.\nKokeilinhan mie armeijassa sitä kuuluisaa hankauskeinoa ja hivenen siihen tulikin. Pettymys oli suuri, kun en saanutkaan VP:tä, vaan VUP:tä eli vapautuksen ulkopalveluksesta ja jouduin siivoamaan komppaniaa. Arvelin, ettei tämä ole sen väärti. Parempi olla terve ja olla ulkona, kun siivota sisällä. Jos olisi saanut vain lojua tekemättä mitään, ehkä siitä olisi enemmän nauttinut.\nNo, nyt tämä vähän lipsahti. Ikääntymisestähän mie aloitin, etten vain olisi jo taas hivenen vanhettunut. Parempi ikääntyä terveenä kuin vanhettua sairaana, mikäli ja kun siihen vain itse voi vaikuttaa.\nEdellinen Vastasta on pitkäikainen ilo\nSeuraava Takaperinjuoksusta kauneusleikkaukseen


Lauluja auringolle: jaksa afrikkaan\nkertoi usva aikaan 21.39\nanna 10. maaliskuuta 2014 klo 21.49\nEn usko, että tuo voisi olla yhtään vähempää kuin uskomaton ja avartava seikkailu, jonka muistat ikuisesti!\nusva 16. maaliskuuta 2014 klo 19.04\nniimpä! Mutta päätin, että vielä ei ole seikkailun aika. Tai siis on nimenomaan seikkailun aika, ja siksi haluan matkalleni enemmän rahaa ja aikaa kuin nyt olisi voinut.\nIlona 11. maaliskuuta 2014 klo 12.16\nToisaalta, jos uskoo viihtyvänsä ja selviytyvänsä paremmin kirjaston lukusalissa, ei jäämisessäkään ole mitään pahaa.\nTosi hieno kirjoitus tämä sinulta jälleen. Ajatuksenkulkusi on ihailtavaa.\nusva 16. maaliskuuta 2014 klo 19.06\nKirjaston lukusalissa on kivaa, täältäkin voi matkata mielessään! Mutta uskon että ymmärtäisin jotakin jos lähtisin matkaan. Eri tavalla. Mutta kuten sanoin, vielä en lähde mihinkään, ja se tuntuu oikein loistavalta ratkaisulta myöskin!\nKiitos hirveästi! Mun mielestä tässä kommentissa oli ihania ajatuksia.\nAmanda 11. maaliskuuta 2014 klo 17.40\nMinusta on jo pidempään tuntunut, että nimenomaan lähteminen on tervettä. Toki kirjaston lukusalissakin on puolensa, ja siellä viihtyy kyllä, mutta toisaalta siellä on myös helppo sulkea sekä silmänsä että sydämensä. Lähteminen on aina vähän kahjoa, mutta ehkä sen viisaus piilee juuri siinä. Tarvitsee olla riittävän kahjo nähdäkseen ja kokeakseen enemmän.\nTuollainen matka tekisi itse kullekin hyvää. Voi kun osaisikin tarttua hetkeen ja tilaisuuteen ja antaa mennä!\nusva 16. maaliskuuta 2014 klo 19.08\nMinusta tuntuisi, että pitäisi heittäytyä kahjouteen, antaa maailmalle tilaisuus. Unelmat Afrikasta huhtikuussa vaihtuivat elokuiseen Intiaan. Nyt olisi ollut vain kymmenen päivää aikaa ja neljä tuttua ihmistä ympärillä koko ajan. Tiivistit sen, minkä takia minusta tuntuu että pitäisi lähteä maailman ääriin. Kiitos siitä!\nJonka 11. maaliskuuta 2014 klo 22.42\nkahjo on mehukas adjektiivi\njos et lähde keniaan, lähtään yhessä baltiaan\nelämäsuuntautuneisuus on hyvästä\nkahjo on ihana sana. Baltia?? Mennäänkö toukokuussa?\nnamaste, sinä parhain


Meidän kokemukset modernista pääsynhallinnasta | CloudNow IT\nMeidän kokemukset modernista pääsynhallinnasta\n18.04.2019 • Pasi Vuolle-Apiala\nOffice 365 -palveluihin kohdistuneista tietojenkalasteluyrityksistä ja tietomurroista on keskusteltu aktiivisesti jo reilun vuoden ajan. Vauhti tuntuu vain kiihtyvän ja julkisuuteen päätyneet tapaukset lisääntyvän. Nyt on herätty siihen, että tietomurtojen myötä on onnistuttu toteuttamaan loppuun saakka vietyjä hyökkäyksiä, joissa yritykseltä on konkreettisesti varastettu esimerkiksi suuria summia rahaa tai henkilötietoja.\nKyberturvallisuuskeskuksen verkkosivujen etusivulla varoitetaan edelleen ”vakava” -kategoriassa viime vuoden vaihteessa julkaistusta varoituksesta käyttäjille kohdistuneista kalasteluyrityksistä. Myös KRP julkaisi muutama viikko sitten vastaavan varoituksen.\nVaroittavia tahoja ja toimijoita on lukuisia, mutta edelleen tuntuu harmillisen monessa paikassa vallitsevan sama vanhentunut käsitys: Perinteinen aktiivihakemisto on kyllä vuorattu useiden palomuurien taakse ja suojattu asianmukaisesti, mutta julkisessa verkossa joka puolelta maailmaa saatavilla oleva Azure Active Directory (joka on käytössä jokaisella O365-palveluita käyttävällä yrityksellä) jätetään täysin oman onnen nojaan. Huolestuttavaa on vielä erityisesti se, että monesti toimittajan kanssa ei ole sovittu palvelun ylläpidollisista toimista ja esimerkiksi kuukausia hälyttänyt varoitus epätavallisista kirjautumisista toiselta puolelta maailmaa jää täysin reagoimatta.\nMikäli aihe sattuu olemaan sinulle vielä uusi, kannattaa lukea meidän aikaisemmin kirjoittama blogiteksti sekä Kyberturvallisuuskeskuksen julkaisema artikkeli aiheesta. Lyhyesti voi kuitenkin todeta, että mikäli käytössäsi on pilvipalveluita (tai vaikka vain paikallinen Exchange web-julkaisu), jonne pääsee kirjautumaan käyttäjätunnuksella ja salasanalla mistä päin maailmaa tahansa, sinun tulee toimia viipymättä.\nItse olen ollut viimeisen vuoden aikana selvittämässä ja eristämässä muutamia tietojenkalastelun myötä tapahtuneita hyökkäyksiä. Parissa tapauksessa on päästy melko pitkälle, parissa taas yritykset on huomattu ajoissa ja toiminta on pystytty eristämään ilman suurempia vahinkoja. Jokaisessa tapauksessa yhteistä on ollut, että välitöntä näkyvää murtoa ei ole toteuttettu, mutta taustalle on asennettu tietojen tarkempaa keräämistä varten ratkaisuja, kuten sähköpostiohjauksia. Kun hyökkääjä on kerännyt tarpeeksi tietoa, tehdään kohdistettu hyökkäys tai huijaus, jossa lopulta useimmiten “vahingon” aiheuttaa käyttäjä itse lankeamalla jonkinlaiseen erittäin aidon tuntuiseen huijaukseen.\nViimeisin vastaavista tapauksista sattui viime viikolla, kun eräs asiakkaistamme joutui kohdistetun tietojenkalasteluhyökkäyksen kohteeksi. Käyttäjä oli saanut sähköpostin, jossa kutsuttiin tarkastelemaan Google Driven jaettua tiedostoa, jonka myötä harmillisesti kahden tunnuksen osalta käyttäjätunnukset onnistuttiin kaappaamaan. Taustalle rakennettu automaatio kuitenkin havaitsi poikkeaman ja lukitsi välittömästi tunnukset, jolloin tunnuksia ei onnistuttu hyödyntämään enemmän.\nAsiakas oli jo ottanut käyttöön kaksivaiheisen tunnistautumisen, mutta ratkaisu oli vasta julkaisuvaiheessa, jolloin osa käyttäjistä oli vielä uusien politiikkojen myötä suojaamattomia. Onneksi tarvittavat valvontaratkaisut olivat jo käytössä ja hyökkäykset onnistuttiin estämään ajoissa.\nMonivaiheisen tunnistautumisen käyttöönottoa oli hidastanut monelle toimittajalle tutut haasteet Intunen yritysportaalin käyttäjäkokemuksien kanssa ja uudet sen myötä tuomat työskentelytavat, joiden pelättiin hidastavan tuottavan työn toteutumista. Päädyimme kuitenkin poikkeustilanteessa siihen, että varmistamme yrityksen liiketoiminnan jatkuvuuden parhaiten sillä, että varmistamme käyttäjäidentiteettien turvallisuuden pienellä käyttäjäkokemuksen hetkellisellä heikkenemisellä ja otimme ratkaisun kerralla käyttöön koko organisaatiolle.\nAsiakas oli varautunut seuraavaan päivään tarjoamalla useamman resurssin auttamaan loppukäyttäjiä mahdollisissa ongelmatilanteissa. Reilusta 300 työntekijästä ainoastaan alle 10 henkilöä oli tullut seuraavana päivänä kertomaan jonkinlaisista haasteista ratkaisun käyttöönoton myötä. Uskallan siis väittää, että ratkaisu on kehittynyt vuosien varrella huomattavasti ja sen soveltumista omaan liiketoimintaan pelätään usein aivan turhaan.\nRatkaisun myötä käyttäjäkokemus on ainoastaan parantunut, sillä monivaiheisen tunnistautumisen ja kehittyneiden SSO-ratkaisujen myötä myös salasanojen syöttäminen on jäänyt toissijaiseksi: omalle työasemalle kirjaudutaan sormenjäljellä tai PIN-koodilla ja salasanoja ei kysytä palveluihin kirjautumisessa. Tekstiviestivarmennuksia tai mobiiliautentikointia tarvitaan ainoastaan, mikäli käytetään yrityksen ulkopuolisia laitteita.\nCloudNow:lla on tarjous modernin pääsynhallinnan ja Intunen käyttöönotosta (PoC) mobiililaitteille. Ratkaisu tarjotaan 3-4 päivän työpajana kiinteään hintaan 3000e. Olethan yhteydessä, niin kerromme lisää!


Susikairan katastrofialue: Tukkaa ja piikkiä.\nklo 22.01 Tunnisteet: 100 lasissa, hyvät hetket\nOn se kyllä onni saada käydä samalla kampaajalla joka kerta. Siinä tulee tutuksi ja on helppo antaa toiselle vapaat kädet kun luottaa! Onnea uusille hiuksille!\nJa pari hellyyttelevää silitystä Deen poskelle...\n20. tammikuuta 2010 klo 23.44\näipän pitää väliin päästä hemmottelemaan itseään, että jaksaa taas sata lasissa toimitella toiveitasi. ja onhan nätti äiti mukavampaa katseltavaakin kuin hoitamaton.\nnyt kerron sinulle ensimmäisiä elämän salaisuuksia: niitä piikkejä saa jokainen lapsi tässä maassa, ettei tule sitten isompana kamalan lipeäksi. ne piikit sattuu paljon vähemmän kuin taudit.\nmenehän vaikka lentelemään, niin tulet paremmalle mielelle.\nolethan muistanut kovasti harjoitella?\nhalaan ja suukottelen vielä vähän.\n21. tammikuuta 2010 klo 9.15\nKuule, nyt tarttee sen kuvan. Ei voi mitään :D\nKuvaa kauniisti pyytää Hanni. Siitä uudesta tukasta. Ja miksi ei Deestäkin. Ja muista jätkistä. Ja koirasta. Ja aamuäreästä Ukosta. Ja vaikkamistä. Mutta ainakin siitä tukasta enshätään.\n21. tammikuuta 2010 klo 9.45


Blue Pompano (0.75 l) - valkoviinit - Australia - 4376 - Viinikartta.fi\nPuolikuiva, keskihapokas, kypsän hedelmäinen, kevyen omenainen\nPehmeän hedelmäinen valkoviini Australiasta!\nMaku: Pehmeän hedelmäinen ja tuore.\nValmistustapa: Blue Pompanon valmistusteknologia on erittäin nykyaikainen. Valkoviinien käyminen tapahtuu terässäiliöissä lämpösäädellysti. Nuoret viinit varastoidaan noin 6 C:ssa, jotta ne säilyttävät raikkaan hedelmäisyytensä.\nBlue Pompanon rypälesekoite vaihtelee hieman vuosittain. Tällä hetkellä se on valmistettu Riesling-, Sauvignon Blanc- ja Semillon -rypäleistä. South Eastern Australia eli Kaakkois-Australia on viinialue, johon luetaan New South Walesin ja Viktorian osavaltiot. Australiassa ei ole yhtä selvää viiniluokitusjärjestelmää kuin Euroopassa. Varsinkin valkoviinit ovat usein blendejä eli niissä käytetään useampia rypälelajikkeita. Colombard, Chardonnay ja Semillon ovat eniten viljeltyjä rypäleitä, mutta ne saavat usein seurakseen Sauvignon Blancia, Chenin Blancia tai Rieslingiä antamaan ryhtiä ja jälkimakua viineille.