15 viikkoa kesään: helmikuuta 2015\nTänään sen tein! Menin salille ekaa kertaa. Olipas jännää, mutta ihanaa.\nKävin ostamassa kortin jo päivällä, koska siihen aikaan kun mina olin menossa, ei vastaantotto olisi ollut enää auki. Se oli vielä se helppo osuus, kunhan täytin asiakastieto lomakkeen ja vingutin korttiani. Jännitys iski vähän ennen lähtöä.\n"Joko mä uskallan mennä", kyselin mieheltäkin, kun hän oli tullut kotiin ja mä olin valmiina jumppavermeet niskassa. Ja niin sitä vain mentiin.\nSalilla ei siihen aikaan ollut hirveästi porukkaa, mikä oli tietysti hyvä. Tuntui ensin kuitenkin vaikealta siirtyä pukuhuoneesta salin puolelle. Bongasin vapaa crosstrainerin ja menin siihen tekemään alkulämmittelyjäni. Sitten tuntui että jämähdän siihen! Suurin osa sen hetkisistä salilla olijoista oli nuoria miehiä ja se jos mikä on pelottavaa! Miten mä uskallan tonne niiden sekaan mennä kyykkäilemään :D Ei auttanut kuin vain mennä. Menin tekemään jumppasaliin vähän lisälämmittelyliikkeitä, askelkyykkyjä ilman painoja ja olkapäiden pyörittelyä. Yritin samalla miettiä että mitä hittoa täällä nyt tekis!\nAjattelin käyttää apuna vähän samaa kaavaa, mitä kotonakin ja käytin enimmäkseen vapaita painoja. Laitteet tuntuivat vielä pelottavilta. Saanhan niihin kuitenkin sitten ensiviikolla opastuksen. Oikeastaan ainoa laite mitä loppupelissä käytin oli alatalja hauiksille ja se crosstrainer.\nHyvät tsemppiviestit peilissä!\nNyt sai kuitenkin käyttää isompia painoja kuin kotona ja oli mukavaa saada lisää tuntumaa lihaksiin. Vaikka teinkin suht kevyesti vielä, etten ihan naama irvessä vääntänyt (paitsi haukkareita ehkä vähän ;) ) Piti antaa vähän armoa, kun tää oli semmoinen harjoittelu kerta. Naureskelin itselleni, kun olin ottavinani hyvän painoisen tangon itselleni kyykkyjä varten, enkä meinannut saada nostettua sitä hartioitteni päälle :D Onneksi keksin ihan itse hyvän tekniikan ja kukaan ei nähnyt ;)\nJännä nähä onko huomenna yhtään enempää lihakset kipeenä. Kotitreenien jälkeen lihaskipuja ei liiemmin ole tullut enää.\nMut jes! Jäi tosi hyvä fiilis ja ens viikolla sitten uudestaan. Meillä on huomenna tiedossa lapsivapaata ja vähän hippalointia, joten tän viikon liikunnat saattoikin olla tässä. Ellen jaksa huomenna mennä lenkille.\nTämmösen kuvan löysin! Vasen kuva on noin viisi viikkoa sitten otettu Jang Su tunnilla käydessä. Huomaako mitään eroa? Muutakuin hiustenväri? ;)\nLähettänyt Mia H klo 10.52 4 kommenttia:\nTunnisteet: liikunta, muutos, salitreeni, treeni\nMä sain tänään hakea mun silmälasit! Olihan niitä saanutkin sen pari viikkoa odotella. Olin tilannut samalla kahdet lasit, kun sai samaan hintaan. Voi sitten vaihdella tyylin ja fiiliksen mukaan. Nää mun lasit on semmoset ettei niitä tarvitse koko aikaa käyttää, mutta saa jos haluaa. Ja arvata saattaa, että tänään mulla on ollut molemmat lasit vuorotellen päässä ;) Noihin tummempi sankaisiin oon tällä hetkellä mieltynyt ehkä vähän enemmän.\nTuntui vähän hassulta laittaa lasit päähän, maailma näytti pikkuisen erilaiselta linssin läpi! Varmaan menee hetki totutellessa. Mulla oli siis aiemmin ongelmia, mm. tekstin näkemisessä ja kauas näkemisessä. Pienet jutut sumenivat silmissä ja esimerksi teeveen tai kirjojen tekstit joutui inhottavasti "zoomaamaan". Nää oireet tuli joskus muutamia kuukausia sitten, enkä ollut edes tajunnut etten näe kunnolla, kun olin uskonut vain olevani niin väsynyt vauvan kanssa valvomisesta että silmissä sumenee :D Kuulemma raskaus/imetys (=hormonit) voi muuttaa naisen näköä, näin mulle ehkä on sitten käynyt. Onko jollekin muulle äidille käynyt näin? :)\nMä muuten soitin tänään itselleni ajan saliohjelman tekoon! Harmikseni se on vasta viikon päästä perjantaina, mutta nyt on ainakin aikaa valmistautua henkisesti. Ellen sitten mene jo aiemmin hakemaan kuukausikortin ja kokeilemaan ensin ilman ohjelmaa. Yritetään nyt sitä ennen vielä treenailla kotona, vaikka huomaakin, ettei inspistä tunnu enää löytyvän, kun ei ole haastetta. Haluan jo sinne salille. Uloskaan ei pääse lenkille, kun noi tiet on niin huonossa kunnossa (liukasta ja loskaa!), en uskalla mennä sinne taittamaan nilkkaani :D\nLähettänyt Mia H klo 11.06 Ei kommentteja:\nTunnisteet: höpötystä, minä\nMulla olis edessä salikortin hommaus tämän viikon lopulla ja pakko tunnustaa että jännittää! Mä meen sinne samalle salille, missä kävin niillä Jang Su tunneilla. Se vaikutti semmoiselta mukavalta, sopivan kokoiselta salilta. Lisäks siellä tuntui käyvän sellaista ihan tavallista porukkaa, kun on olemassa niitäkin saleja missä käy vaan kaikki pintaliitäjät tai superpumppaajat. Tonne tuntuis ajatuksena helpolta mennä. Tai siis, silti jännittää pirusti!\nMitä siinä oikeen sitten jännittää? Mä en ole edes menossa mitenkään ekaa kertaa salille, oon käyny tosi paljon elämäni aikana ennenkin. Ja tiedän, että jokainen joka käy salilla, keskittyy pääasiassa omaan treeniinsä, joten ei mua edes noteerata, tuskin pahalla ainakaan.\nVoisiko se olla joku mokaamisen pelko? Ehkä jos mulla olis joku valmis selkeä ohjelma heti mitä noudattaa, ei siinä olis ongelmaa. Musat vaan korviin ja suorittamaan. Mut entäs jos haluaa kokeilla jotain erilaista ja ei osaakaan. Alkaa vaan sähläämään jonkun laitteen kanssa. Sit nousis puna poskille aika äkkiä :D Mut kuinka vaarallista sekin olis?\nMä muistan sitäpaitsi joskus yhdellä salilla, en osannut käyttää siellä olevaa jalkaprässiä ja kysyin vieressä treenaavalta tyypiltä, että voisko se näyttää miten se toimii. Ja se näytti, tosi ystävällisesti. Eli, mulla on positiivisia kokemuksia avun pyytämisestäkin.\nTätä mä en aio tehdä salilla! ;)\nKyllä mä jokatapauksessa aion olla rohkea ja kohdata tän jännityksen. Todennäköisesti se tuntuu vain ekalla, ja ehkä toisella kerralla. Samalla oon myös hirmuisen innoissani! Tänäänkin kun tein hauiskääntöjä noilla mun viiden kilon painoilla ja ne oli ihan liian kevyet. Eli lisävastus alkaa olla todella tarpeen tässä vaiheessa.\nNyt täytyy vaan kattoa mikä päivä on hyvä, soittaisinko sinne ehkä ensin lisäinfon saamiseksi. Katotaa miten muijan käy! :P\nLähettänyt Mia H klo 10.49 Ei kommentteja:\nTunnisteet: höpötystä, liikunta, salitreeni\nMä ajattelin kirjoittaa tällasen tekstin, miten mun oman kokemuksen mukaan kannattaisi aloittaa juoksu. Mä oon elämässäni aloittanut sitä pariin otteeseen ja nyt toivon, että tämä on se viimeinen kevät (talvi) milloin aloitan. En ole siis itsekään todellakaan vielä mikään pro juoksija, mutta siihen suuntaan ollaan menossa :D Tai ei mua kiinnosta mitkään maratonit tai muut, mutta omaksi iloksi juokseminen on se mun juttu.\nMun mielestä juoksu on aivan mahtava harrastus ja sopii tämmöiselle mutsille paremmin kuin hyvin. Juoksu on sellainen laji, missä kehityksen huomaa ihanan nopeasti. Voit juosta missä ja milloin vain, eikä aloitukseen tarvita kuin lenkkarit. Nekin mulla on ollu aloituksessa ihan sellaiset muutaman kympin lenkkarit ja parempiin on tarkoitus sijoittaa vasta sitten kun juoksu alkaa sujua multa kunnolla. Niin ja juoksutrikoot on kivat kans :) Ja kuten muissakin treeneissä, musiikki on se yksi tärkein osa, niin tässäkin. Etsi itsellesi tsemppaavat juoksubiisit kuunneltavaksi!\nMä aloitan niin, että lähden vain lenkille ja aloitan hölköttelyn. Pitää keskittyä hengitykseen, nenän kautta sisään ja suun kautta ulos. Yleensä ensimmäinen ongelma on tottumattomuus, alkaa pistää kylkeen ja hengitys ei kulje. Nää on ainakin mulla, menny ihan muutaman lenkin jälkeen pois. Siinäkin kohtaa mahdollisimman hidas vauhti ja hengittäminen auttaa. Viime syksynä ekoja kertoja juostessani mulla tuli myös penikat ihan mahdottoman kipeiksi. Yritin venytellä niitä, mutta uskon että siihenkin auttoi vain juokseminen ja hidas tahti. Nyt aloittaessani uudestaan tätä ongelmaa ei ole ollut.\nJossain neuvotaan aloittamaan ihan kävelyllä ja vaikka minuutti juoksua välillä. Se voi ollakin ihan fiksua! Mä oon vaan ite niin malttamaton, että alan aina suoraan juosta. Ja juoksen niin kauan kuin jaksan, ekoilla kerroilla se saattaa olla 10min. Viime tiistaina meni suoraan 30 min, mutta luulen viime syksyn juoksuilla olleen jotain tekemistä asian kanssa. Ja se lihaskunto mitä olen tehnyt viime viikkoina.\nMä luulen, et ihminen on joko juoksija tai ei, mutta sitä ei voi aina tietää etukäteen. Minäkin löysin lajin vasta aikuisiällä, lasten jälkeen. Kokeilemalla sen tietää :)\nJa mun isä antoi joskus mahtavan vinkin, "Vauhti tappaa, ei matka" :)\nLähettänyt Mia H klo 10.37 3 kommenttia:\nTunnisteet: juoksu, misun vinkit\nViime lauantaina siellä Jang Su tunnilla ohjaaja painotti mielikuvien tärkeydestä harjoittelussa. (Tai tietenkin myös muilla elämän osa-alueilla)\nHän käytti vertauskuvaa, että kävelet esimerkiksi portaita viidenteen kerrokseen ja toisen kerroksen jälkeen alkaa tuntua raskaalta ja ajattelet vain sitä kuinka raskaalta se tuntuukaan. Se tuntuisi samalta kuin joku heittäisi joka askeleella lyijypainoja reppuun. Entäs jos käännät ajattelumallin ja ajattelet, että puoliväli jo, ihan kevyttä!\nMä olin itsekin käyttänyt mielikuvia aiemmin, mutta tuon tunnin jälkeen olen lisännyt niiden käyttöä. Yhtenä kertana punnertaessa (on siis mulle tosi raskaita liikkeitä), tuntui etten jaksa näitä 20 toistoa ( no oli kuitenkin jo kolmas sarja menossa ). Mä rupesin ajattelemaan, että entäs jos tässä olisikin kyse kilpailusta ja mä voittaisin miljoona euroa jos teen ne toistot loppuun. Kyllähän mä silloin jaksaisin, ihan väkisin ja sinnikkyydellä! Arvatkaa ärsyttikö kun oikeasti ei noussut enää toiston 19 jälkeen :D Oli pakko tehdä se yksi toisto vielä perään, mutta miljoona euroa jäi saamatta.\nKasvaako haba ajatuksen voimalla?\nAloin harjoittelemaan lankkua ja sen kohdalla huomasin myös yhden päivänselvän jutun. Kuka muu tuijottaa sekuntikelloa samaan aikaan? Mä en enää, ne sekunnithan kuluu kuin hidastetussa filmissä! Laitan kyllä sekkarin pyörimään, jotta voin seurata edistymistä, mutta en enää tuijota sitä, vaan keskityn liikkeeseen. Kuuntelen musiikkia, ajattelen biisiä, laulan mukana ajatuksissani, mietin miltä mun kehossa ja lihaksissa tuntuu, hengitän. Vilkaisen kelloa; 00:52, kohta minuutti, polttaa, polttaa! Mut mä jaksan. Mä saatan joskus tsempata itteeni ihan ääneenkin! Tosin vain kotona ;) "Hyvä minä! Jes! Mä pystyn tähän! Nousee nousee!" Ja se toimii :) Ja tulee muuten hieno fiilis myös kun rikkoo edellisen ennätyksen.\nJoskus siis käytän menetelmää, että oikein keskityn liikkeeseen ja tuntemukseen ja toisinaan pyrin olemaan ajattelematta itse liikettä, kipua ja tuskaa ja yritän kääntää ajatuksen muualle. Joskus saatan vaikka kyykyissä ihan miettiä sitä takapuolta mikä sieltä alkaa kuoriutumaan, kuvittelen itseni uusissa housuissa tai kesällä biitsillä. Kaikki mielikuvat sallitaan, mikä vain itsellä toimii! Jos et ole vielä kokeillut, suosittelen, mielessä on voimaa! ;)\nLähettänyt Mia H klo 6.51 2 kommenttia:\nTää on ollu ihan oikea maanantaipäivä, semmonen ku mikää ei onnistu ja kaikki ärsyttää. Ja siitäkin huolimatta, että aurinko jaksoi paistaa pilvien lomasta ja olin ihan varma, että hyvä päivä tästä tulee!\nHerättiin puoli seitsemältä, vauva teki tarpeensa lattialle ja astuin sen päälle ( jep ), pikkusormi jäi pyykkitelineen väliin, netti ei toimi, potkaisin varpaat hyllyyn ( ai hitsi ) Ja lista jatkuisi kaikenlaisella ärsyttävällä pikkuvastoinkäymisellä, jotka tavallisena hyvänä päivänä ei tuntuis miltään.\nKeitä kuppi teetä, neuvoi mun veli. Okei ja leivonpa lisäksi teeleipää, pitkästä aikaa. Se oli jo eilen mielessä, kun ajattelin tehdä sitä vauvalle, joka ei suostu syömään puuroa enää. Niinkuin semmoinen puurohiutaleversio. Ja tästä tuli sitten ruisteeleipää:\n1/2 tl sokeria, joka mun piti korvata hunajalla ja jonka tietysti unohdin kokonaan\nn. 50g voita, olisin käyttänyt oliiviöljyä, jos sitäkin olis ollut\nLäntätään leivinpaperille. Minä tein yhden ison leivän, sinä voit tehdä vaikka kaksi pientä :) ja n.15 minuuttia pastoaikaa, 225 asteessa. Minä unohdin katsoa kelloa, otin ulos ennen palaneen käryn hajua. Nautitaa vihreän teen kanssa.\nIllalla odottaa treeni, päivä näyttää koko ajan paremmalta.\nLähettänyt Mia H klo 6.06 2 kommenttia:\nTunnisteet: arki, omat reseptit\nOn toisen viikkoraportin aika! Tai ensimmäinen virallista laatua. Tänään sain värvättyä miehen ottamaan nää viralliset kehityskuvat. Täytyy kyllä sanoa, että onpa tosi imartelevaa :D En usko että kukaan voi näyttää oikeesti kauheen hyvältä pönöttäessä tolla tapaa tönkkönä, mutta eihän se nyt olekaan tässä pääasia. Harmi, ettei mulla ole sieltä alkuajoilta oikein kunnollisia kuvia vertailuun, mutta niitä tulee sitten ajansaatossa myöhemmin.\nOli niin pirtee aamunaama, että koin paremmaksi korvata sen tolla söpöllä auringolla :D\nJa viikon treenithän sujui sitten näin:\nTiistai: Koko kehon lihaskunto kotona, luistelua\nKeskiviikko: 30 minuutin juoksulenkki\nPerjantai: Koko kehon lihaskunto kotona ja 15min hölkkä. Löytyy myös täältä\nLauantai: Jang Su 1 tunti\nKeskiviikon juoksulenkki oli ensimmäinen viime syksyn jälkeen ja yllätyin siitä kuinka hyvin se loppupelissa sujui. Ilmeisesti lihaskunnon harjoittamisesta on ollut hyötyä, eikä tuntunut jaloissa raskaalta. Välillä saattoi hieman pistää kyljestä, mutta sen sai aikalailla kuriin keskittymällä hengittämään ja hidastamalla tahtia. Pääsin jossain vaiheessa ihan jopa siihen kuuluisaan flowfiilikseen!\nMyös toinen viikko herkutonta helmikuuta sujui oikein mukavasti, eikä mielitekoja ole ollut. Maanataina oli tarjolla laskiaispullaa ja lauantaina synttärikakkua, mutta pystyin kieltäytymään ystävällisesti. Mies on myös tukenut minua syömällä itse mm. popcornit kaapista, minä tyydyin haistelemaan voipoppareiden tuoksua :D\nEnsiviikolla viimeinen herkuttomuus viikko, hyvältä vaikuttaa!\nLähettänyt Mia H klo 6.31 Ei kommentteja:\nTunnisteet: tavoitteita, vartalo, viikkoraportti\nTällä kertaa vuorossa tänään kehittelemäni resepti. Tää on tehty ihan siltä pohjalta mitä kotoa löytyy ja että se olisi terveellistä ja lapsillekin maistuvaa. Se joka ei jaksa pilkkoa kasviksia, laittaa tahtomansa pussin wokvihanneksia pakastimesta, mutta tuoreista tulee tietysti parempaa :)\nTarveaineet: ( n. 4-5 annosta )\n300g kanasuikaleita (maustamattomia)\nkolme kiekkoa täysjyvä nuudeleita\nPilkoin ensin porkkanat ja heitin ne oliiviöljyyn pannulle. Lisäsin pian kanasuikaleet mukaan paistumaan. Sillä aikaa pilkoin muut kasvikset ja kun kanasuikaleet olivat kypsyneet lisäsin nekin sekaan. Ripautin mukaan cayennepippuria ja suolaa. Sikke Sumarin sanoin; kasvikset saivat hieman "antautua", eli niitä ei tarvitse kypsentää kovin pitkään. Sitten lisäsin veden, kanaliemikuution ja nuudelit. Kun vesi alkoi kiehua, annoin olla hellalla sen aikaa että nuudelit olivat pehmenneet. Valmis!\nOhje on tosiaan lapsiystävällinen ja jos olisin tehnyt sen ihan vain itselle ja miehelle, olisin ehdottomasti lisännyt esimerkiksi chilirouhetta ja currya. Kasviksethan tässä ruoassa voi olla mitä vain, mikä itselle maistuu. Tärkeää on, ettei niitä kypsennetä liikaa ja jää se semmoinen pieni suutuntuma :D Kasvisten maku tuli ihanasti esille, porkkanan ja sipulin makeus muunmuassa :)\nNäin meillä 1-vuotias syö :D\nLähettänyt Mia H klo 5.55 2 kommenttia:\nTunnisteet: omat reseptit, ravinto, ruoka, terveellinen\nLähettänyt Mia H klo 12.16 Ei kommentteja:\nElämä ilman ruokapäiväkirjaa? No hyvinhän se sujuu, yllättäen! Ainoa, mikä tässä nyt on koitunut ongelmaksi on kyläily. Olen tosiaan kotiäitinä ja saatamme poikieni kanssa viettää joskus usemmmankin tunnin/koko päivän esimerkiksi mummolassa. Miten siellä tai jossain muualla olisi fiksua hoitaa säännöllinen terveellinen ruokailu?\nOlen toistaiseksi lähtenyt liikkeelle siitä, että tämä ei ole niin vakavaa, etten voisi syödä äidin tekemää makkarasoppaa, mutta nyt on käynyt mielessä, että olisiko noloa ottaa jotain omia eväitä mukaan? Ei nyt sentään mihinkään fittness tyyliin muovipurnukat kainalossa, mutta omat rahkat, hedelmät? Sellaista, mitä tietäisin, ettei kylässä voi saada. Eikö mulla ole siihen tavallaan oikeuskin, mun elämähän tämä on ja onhan esimerkiksi vauvallekin joutunut ottamaan omia eväitä mukaan, miksei mammallekin?\nKylässä mulla käy usein niin, että ensinnäkin unohdan juoda vettä ja toinen ongelma on ruokailuvälien pidentyminen. Kahviakin on pakko lipittää. Siitä seuraa tietenkin epämukava olo vatsaan ja lopulta kotona tuntuu, että koko ruokarytmi on ihan pyllyllään ja ei enää tiedä mitä kotona söisi. Herkkuhimotkin iskee tietysti helpommin.\nSyönkö sitten vielä illalla sen lämpimän ruoan, mikä jäi väliin ja jouduin korvaamaan voileivillä tms välipaloilla? Esim tänään tuntui että söin koko päivän pelkkää leipää! Ja inhottava olohan siitä tulee. Vesiongelman ratkaisin ottamalla oman juomapulloni mukaan, ei sillä ettei kylässä saisi vettä, mutta sillä tapaa sen muistaa helpommin!\nVälipalasmoothie mukaan kyläilyreissulle? Noloa vai fiksua?\nMusta tuntuu, että oon jotenkin nyt niin tosissani tän homman kanssa, etten tahtoisi minkään pilaavan tätä. Tiedättehän, kun on saanut moodin siihen että terveellinen ruoka maistuu hyvältä ja siitä tulee hyvä olo ja alkaa saavuttamaan tuloksia, niin ei tahtoisi luopua siitä fiiliksestä.\nToisaalta, voisihan sitä ihan rohkeasti kokeilla. Ehkä jos en itse tee asiasta numeroa, niin ehkä kukaan muukaan ei kiinnitä asiaan sen suurempaa huomiota. Tekisin asiat omalla tavallani ja jos kyläily aika pitkittyy useampaan tuntiin, niin sitten vain varustautuisin tarvittavilla ruoka-aineksilla!\nOsaako kukaan samaistua? Oonko ihan pöhkö miettiessäni tämmöisiä? :D\nLähettänyt Mia H klo 11.22 4 kommenttia:\nTunnisteet: arki, ravinto, ruoka, ruokapäiväkirja, syöminen, tavat, terveellinen\nKaukana on ne päivät kun viikonloppuna valmistauduttiin ihan johonkin muuhun kuin treenaamiseen. Nykyään ei aina edes tajua, että on perjantai, kun ei siinä ole mitään ihmeellistä :D\nMä sitten treenasin kuitenkin tänään, vaikka yöllä tuntui kitalaessa. Pistän sen kuitenkin tupakan piikkiin ja kun mun olo on ollut ihan mainio loppupäivän, niin ajattelin kokeilla. Nyt mä myös kirjasin ylös mitä tein, vaikka oli kyllä vähän vaikeuksia muistaa, kun tein sen vasta suorituksen jälkeen. Mä en sitten tosiaan tiiä kaikkien liikkeiden oikeita nimiä, joten selostan silleen omalla tavalla, toivottavasti kuitenkin ymmärrettävästi! Ne liikeet mitkä olen kirjoittanut pareittain olen tehnyt "kiertoharjoitteluna".\nPerus jammailu lämmittelyä parin biisin ajan.\nEnsin askelkyykyt, 5kg painot, 3x20/jalka\nOlkapäät (nostin painot yhtäaikaa ylös), 5kg painot, 3x20\nPohkeet, 5kg painot, 3x20\nHauiskääntö, 5kg, 3x20\nYhden jalan kyykky, ilman painoja, 3x20/jalka\nOjentajat, 5kg, 3x12\nVipunosto yhdella 5kg painolla, 3x20\nVatsarutistus, jalat 90 asteen kulmassa ylhäällä, 3x40\nNaisten punnerrus, 20, 15 ja 20 kertaa\nNoustaanko täältä enää ylös?\nLähdin vielä vartin palauttavalle hölkkälenkille ja jäi muuten huonot fiilikset viimeistään tonne loskasäähän!\nIllan kruunasi lämmin kylpy ja muistin tällä kertaa jopa venytelläkin myöhemmmin! :)\nLähettänyt Mia H klo 11.44 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kotitreeni, liikunta, treeni\nMe ollaan kaikki vaan ihmisiä, eikä elämänmuutoksen tekeminen ole aina helppoa hommaa. Itseasiassa se on enemmän haastavaa kuin helppoa!\nKaikilla on varmasti ne omat vanhat tavat joista on välillä todella vaikea luopua. Mulla se on toi pirun tupakka. Ja siihen mä oon sortunut tän viikon aikana.\nTää aamu oli jotenkin vaikee, yöunet oli huonot ( no ne on kyllä melkein joka yö) ja vauva herätti mut aikaisin. Niimpä mun aamun aloitti tänään se vanha tapa, tupakkaa ja kahvia. Ja voi että voi pientä ihmistä pänniä! Valintojen maailma, välillä on vaikea pysyä päätöksessä ja tehdä joka kerta ne oikeat valinnat. Sitten kun vielä alkaa huomaamaan niitä huonojen valintojen seurauksia, niin harmittaa vielä enemmän. Mulla on tiistain jälkeen (joka siis oli se mun eka sortumis päivä) mennyt muutama tupakki päivässä. Luulen, että ihan sen vuoksi, mulla on taas tuntemuksia kitalaessa/kurkussa. Alkaako joku flunssan tapainen taas yrittää päälle?\nTässä tilanteessa alkaa ensin ajatella vain, että tyhmä, tyhmä minä! Nyt jos tulen kipeäksi, joudun taas pitämään treenitaukoa ja sitä kautta tavoitteiden tavoittelu pitkittyy. Ja kaikki on ihan omaa syytä. Mutta se lohduttaa, että oikeasti tän homman avaimet on ihan mun omissa käsissä, niin hyvässä kuin pahassakin. Mulla on kaks vaihtoehtoa; Masentua täysin ja heittää ranttaliksi, "millään ei oo mitään väliä, peli on menetetty", tai sitten myönnän tappioni ja aloitan alusta.\nMä olen päässyt jo sen verran eteenpäin, että alusta aloittaminen on vähän helpompaa, se tapahtuu yleensä joko saman päivän tai viikon sisällä. Vertaan tätä riippuvuutta karkin kanssa, että nekin jotka eivät ole koskaan tuohon kamalaan syöpäkääryleeseen koskeneet, ymmärtävät myös. Mä pystyn olemaan helpostikin ilman, jos tupakkaa ei ole tarjolla Sama homma on karkin kanssa ja joku muukin osaa ehkä tähän samaistua. Mun ongelma on, kun vaikeassa tilanteessa ostan sen askin, niinkuin tiistain tein; En voi olla polttamatta sitä loppuun. Joku toinen voi kokea saman tunteen karkki- tai sipsipussin kanssa, se ryökäle huutelee sua siellä kaapin perällä!\nNoh, miten mun aamu sitten jatkui? Mä tein itselleni ruispuuroa, heitin raejuustot ja punaherukat sekaan ja otin toisen kupin kahvia. Askini loppui ja nyt mä rukoilen kaikkia elämäntapamuutos jumalia antamaan mulle voimia olla ostamatta sitä enään. Ja näin se homma etenee.\nKuka tuntee saman tuskan? Kenties saman tai vastaavan riippuvuuden kanssa?\nLähettänyt Mia H klo 23.36 Ei kommentteja:\nTunnisteet: aloitus, höpötystä, minä, tavat, tupakasta luopuminen\nNiin näitä tavoitteitaki vois olla ihan hyvä pohtia, tässä kun vielä ollaan matkan alussa. Jossain teksteissä olen vähän sivunnutkin aihetta, mutta tehdäänpä nyt ihan oma postaus sille.\nKuten aiemmin jo mainitsin, että vaikka kirjaankin mittani ja niiden muutokset ylös, en osaa niiden suhteen asettaa tavoitteita. Joskus aiemmin päämääränä oli aina saada paino tietenkin aina vain alemmas, mutta nyt viisastuneena en siihen automaattisesti tähtää. Toki mulla on mielessä jonkunlainen painon pudotus, mutta kiinteytyminen on suurempi tavoite, niin on vaikea ajatella mikä tavoite paino voisi olla. Uskon että oma hyvinvointipainoni pyörii jossain 60 kilon hujakoilla. Se on minulle myös semmoinen painoindeksin puoliväli, eli ihan varmasti hyvä lukema. Myönnän kyllä, että vanhoista ajoista johtuen mulla on paha tapa käydä lähes joka päivä puntarilla, vaikka tiedän, ettei siitä mitään hyötyä ole. Siinä voisi toki olla yksi tavoite, että saisin vähennettyä vaa'alla käyntiä kerran viikkoon tai jopa harvemmin :) Mutta ei pohdita sitä enempää, koska tahdon tosiaan pitää tän paino asian sivuseikkana. Blogiin ajattelin kirjata mitat kuukausiraportin yhteydessä.\nToinen tietenkin konkreettisesti kehityksestä kertova on sitten ihan mittanauhan lukemat, joita kirjaan ylös myös. Niitä sentään osaan olla ottamatta jatkuvasti ja olen pitänyt semmoista paria viikkoa välinä. Mutta niidenkin kanssa on vähän sama kuin tossa painossa. En osaa ajatella, että tahdon noin ja noin monta senttiä pois vyötäröltä jne. Tavallaan olen mielestäni jo "ihan hyvän kokoinen", mutta siinä päästään siihen tärkeimpään tavoitteeseen, nimittäin kehonkoostumuksen muutokseen.\nSuurimmat "ongelma-alueet", mulla on nää perinteiset vatsa ja reisi-peppu osasto. Ja vatsassakin vain tietysti raskauden aiheuttamat jäljet. On mielenkiintoista nähdä, onko sille enää mitään tehtävissä vai onko alavatsani tuomittu jonkunlaiseen ikirasvaan joka ei lähde kuin kirurgin pakeilla. Mä en kuitenkaan tavoittele mitään näkyvää sixpackiä vaan jotain... Jotain! :D Kaikenkaikkiaan kehon ulkonäön kannalta olen vain utelias näkemään, mitä tästä vartalosta voi saada aikaiseksi.\nOn mulla muitakin kuin pinnallisia tavoitteita, tuntuu vaan, että niitä on jo kerinnyt saavuttaakin. Siis hyvää oloa, virkeyttä, jaksamista. On ihanaa kun ruoan jälkeen vatsa pysyy litteänä ja ylimääräiset turvotukset ovat vähentyneet selvästi! Se perimmäinen tavoitehan on tosiaan tehdä tästä ihan elämäntapa, että liikunta pysyisi osana arkeani, eikä tulisi enää niitä usean kuukauden laiskuusjaksoja. Toivon että tämän myötä saan lisää terveyttä elämääni, että liikunta ja hyvä ravinto tuo myös semmoista henkistä tasapainoa ja itsevarmuutta.\nSitten on muuten niitä liikunnallisia tavoitteita, että kunto kasvaa, lenkit sujuisi paremmin, painoja jaksaisi nostella enemmän. Ja ihan tän blogin kautta, että innostaisin jotakuta muuta tai toimisin semmoisena virtuaalisena tsemppaajana! Semmottista :)\nLähettänyt Mia H klo 10.44 Ei kommentteja:\nTunnisteet: aloitus, pohdintaa, tavoitteita\nTunteeko muut äidit tän fiiliksen? Huono omatunto oman treeniajan ottamisesta? Mä jo eilen kirjoitin niistä mun kotitreeneistä ja sen kuinka välillä teen kiertoharjoitteluna liikkeitä säästääkseni aikaa. Mistä se tunne tulee, että kun harrastaa liikuntaa useammin kuin kerran viikossa, olisi se jotenkin väärin ja pois perheeltä?\nMä kuulen päässäni kaksi ääntä yhtä aikaa, sen kuinka mulla on oikeus ottaa omaa aikaa ja tää kaikki tekee hyvää mulle ja sitä kautta koko perheelle. Samaan aikaan joku pieni ääni siellä takana potee huono omaatuntoa, kun niin itsekkäästi teen omaa juttuani, enkä vietä sitä lyhyttä aikaa perheen kanssa. Tuntuu, että välillä oikein anteeksipyydellen selittelen miehelle, että kuinka tärkeää ja ihanaa musta on liikkua ja kiittelen kuinka ihana hän on, kun hän viettää sen ajan lasten kanssa. Joo, tiedän, hullua!\nVaikka onhan se niin, että tunnen kyllä suurta kiitollisuutta sitä kohtaan, että mulla on mies joka "antaa" mun harrastaa ja sitten kuitenkin tuntuu hölmöltä, että enhän mä edes olisi sellaisen miehen kanssa joka jollain tavalla kyseenalaistaisi mun tarpeet ja oman ajan! Toki sekin voi vaikuttaa, kun ekan lapsen kanssa olin yksinhuoltajana ja mulla ei ollut tätä itsestäänselvyyttä ja osaan sitä kautta arvostaa eri tavalla.\nAjatellaanpa nyt järjellä. jos mun liikuntaan menee keskimäärin neljä tuntia viikossa ja sen vuoksi olen sen lopun ajan paljon virkeämpi ja osallistuvampi, niin eikö tää ole oikeastaan vain takaisinpäin. Pelkkää plussaa. Musta tuntuu että oon viime aikoina voinu ihan naurettavan hyvin, ja nauttinut kotiäidin roolistakin ihan eri tavalla. Ennen niin tuskalliset ulkoilut lasten kanssa on nykyisin päivän piristyshetkiä, eikä kotityötkään tunnu ylitsepääsemättömän raskailta. Ja puhumattakaan siitä, mitä tää tekee mulle naisena, vaimona ja tän parisuhteen osapuolena.\nAsiat näkyy aina uudessa valossa kun niistä puhuu tai kirjoittaa. Ehkä mäkin tän kirjoituksen myötä jätän nämä ikävät ajatukset taka-alalle ja jumppaan hyvällä omalla tunnolla. "Koska olen sen arvoinen" :D\nKuka muu tunnustaa pohtineensa tämmöisiä?\nLähettänyt Mia H klo 11.03 Ei kommentteja:\nTunnisteet: liikunta, pohdintaa, äitiys\nVuorossa kertomus siitä miten mä nyt oon tässä kotona treenaillu.\nMulla ei oo vielä ollut mahdollisuutta investoida salikorttiin, vaikka se siintääkin siellä haaveissa. Toisaalta se ei oo vielä haitannut, koska mun mielestä kotona on ihan hyvä aloittaa. Mulla on tosiaan ne kevyet kolmen ja viiden kilon käsipainot.\nMä oon halunnut aloittaa tarpeeks kevyesti, ettei innostus loppuisi heti alkumetreillä. Hyvin oon onnistunutki! Kyllähän alussa oli lihakset todella kipeet ja monta päivää, vaikka kevyesti aloittikin. Varsinkin takareidet mulla oli semmoiset jumittajat että ärsytti! Mutta nyt esimerkiksi eilisen treeni jälkeen, jota pidin jo vähän kovempana kuin aiempia, mulla on just semmoinen sopiva tuntuma jokaisessa lihaksessa.\n"Vaihdoin salia"! Eteisestä makkariin ;)\nMistä mun kotitreeni sitten muodostuu?\nNyt oon tehnyt yleensä ihan koko kehon treenin kerralla ja aikaa mulla menee vaihtelevasti noin tunti. Musiikki on ihan ehdoton, ilman sitä en pystyisi kotona treenaamaan.\nMä aloitan semmosella lämmittelyllä, mitä keksin ihan päästä. Jotain paikallaan marssia, käsien pyörittelyä, nyrkkeily liikkeitä, jalkojen nostelua tai vaikka tanssia ja hyppelyä. Tälläistä jatkan pari-kolme biisiä, niin että tunnen kropan lämmenneen.\nTeen usein rankimmat liikkeet ensin alta pois. Askelkyykyt, tavan kyykyt, olkapäät. Kuitenkin mun inhokki liikkeen (joka on siis yksi mulle niitä rankimpia) punnerrukset jätän aina ihan viimeiseksi. Jää sitten treenin loppuessa sellainen fiilis, että on antanut kaikkensa!\nSaatan tehdä liikkeitä kiertoharjoittelu tyyppisesti, esimerkiksi kyykkyjen lepotauolla ojentajia ja tämä ihan ajan säästön kannalta ja hyvän lämmön ja hien ylläpitämiseksi.\nMuutenkin teen liikkeet vähän fiilispohjalta vielä toistaiseksi. Pyrin treenaamaan kaikkia lihaksia monipuolisesti vaihtelemalla liikkeitä ja pidän tärkeänä treenata niitä omia heikkoja alueita. Eli mielestäni pitää tehdä just niitä inhokki liikkeitä! On hienoa huomata kehittyvänsä, jos ensin ei jaksanut punnertaa vaikka kuin 12 kertaa per sarja, nyt menee 3x20 ja viimeiset toistot menee sinnikkyydellä välillä tuskasta huutaen :D\nSeuraavilla kerroilla ajattelin tosiaan aloittaa liikkeiden ja toistojen ylöskirjaamisen ja voisin niitä tännekin sitten laittaa :)\nTreenaatteko te mieluummin kotona vai salilla? Tuleeko kotona tarpeeksi rankka treeni?\nLähettänyt Mia H klo 1.13 Ei kommentteja:\nTai ennemminkin siitä luopumista! Mä olen siis todennut ruokapäiväkirjan käytön hyväksi apuvälineeksi, aina silloin kun on pitänyt palata ruotuun. Niin tein jälleen silloin nelisen viikkoa sitten, kun joulu ja uusi vuosi oli jäänyt päälle. Se sopii mulle hyvin, koska rakastan asioiden ylös kirjaamista, luetteloimista ja kaikkien suunnitelmien tekoa. Samaan tapaan teen meidän perheelle joka kuukausi budjetin. Joten en voi tietenkään sanoa, että ruokapäiväkirjan pito toimii kaikilla, mutta jos kokeilee, ei siinä mitään häviä.\nMun yleisin välipala, rahkapurkki ja marjat tai hedelmät, tässä molempia :D\nMutta nyt mulla on uusi haaste, nimittäin ajattelin lopettaa, tai siis lopetinkin jo sunnuntaihin ruokien ja juomien ylöskirjaamisen. Pidän tätä testinä, olenko mennyt neljä viikkoa "hauki on kala"-menetelmällä vai onko ruokarytmi ja juominen jäänyt yhtään tavaksi. Helppoahan se on katsoa, että juo ja syö oikealla tavalla, kun voi tarkistaa vihkosta milloin söi ja miten paljon on kulunut jo vettä.\nNyt mä yritän keskittyä kuuntelemaan mun kehon viestejä, milloin mulla on nälkä, mitä mun tekee mieli ja miksi. Mä haluaisin päästä semmoseen "tilaan", että kaikki menisi luonnollisesti, miettimättä. Että tästä hommasta tulis oikeesti elämäntapa! Aion nyt keskittyä pikkuhiljaa treenien ja niiden etenemisen kirjaamiseen.\nMeillä syödään aika perusruokaa, mutta tykkään keksiä omia reseptejä, kuvassa peruna-parsakaali-pinaattipyree, jonka joukkoon laitoin vähän voitakin. Raejuusto lihapullat keksin Jutan superdieetti ohjelmaa katsomalla :D\nAamut on kyllä helpoimpia, heti herätessä on oikeesti nälkä ja oikeesti tuntuu, ettei aamu lähde käyntiin ilman isoa lasillista vettä. Arjen touhuissa saattaa välillä ruokaväli pidentyä ja se on ehkä se pahin sudenkuoppa, silloinhan se herkkuhimo helpoiten iskee. Täytyy pitää vaan huolta, että kotona on aina ruokaa tarjolla. Tai jotain helposti valmistettavaa :) Mun mielestä helppo arkiruoka on oikeesti vaan paistettu jauheliha, pasta/peruna ja salaatti, sitä meillä syö perheen pieninkin ja iso mies. Pikaruokaa :D\nMyös ruoan kuvaaminen on mulle mieluinen harrastus, ensin syödään silmillä :)\nPitääkö muut ruokapäiväkirjaa tai oletteko kokeneet sen käytännölliseksi? Vai onko joku muu tapa mitä käytätte? :)\nLähettänyt Mia H klo 10.11 2 kommenttia:\nTunnisteet: ruoka, ruokapäiväkirja, syöminen\nMä en yleensä harrasta tommosia englannin kielisiä klisee otsikoita, mutta tähän tuo sopii. Vai vaihetaanko; Rakasta vartaloasi. Siinäpä muuten hyvä ja haastava kehoitus. Kuinka vaikeaa meille naisille voi olla rakastaa omaa vartaloaan, ihan oikeasti. Miten paljon on tekijöitä ja muuttujia, mitkä vaikuttavat suhtautumiseen vartaloaan kohtaan. Nykyään ei todella ole helppoa, kaikkien näiden "vaatimusten" keskellä. Olen iloinen, että silloin ku mä olin nuori, ei ollut olemassa instagramia tai facebookia. Nykyään en voisi elää ilman instaa ja niitä ihania kuvia, mutta mitä se kuvatulva kaikista niistä ihanista nuorista hoikista tytöistä tekee nykyteinien itsetunnolle? Jollekin ei tietysti mitään, mutta toiselle vähän epävarmemmalle sellainen voi olla tuhoisaa. Tän ikäisenä osaa suhtautua jo eri tavalla, tyytyä ihailemaan ja ymmärtää myös sen, että kaikki mitä näkee ei välttämättä ole totta.\nMä olen ollut sellainen onnellinen nuori, että pääsääntöisesti olin aina tyytyväinen niin vartalooni, kuin ulkonäköönikin muuten. Vanhempana kehon rakastaminen on ollut ajoittain hieman vaikempaa. Jokainen äiti tietää mitä raskaus tekee vartalolle ja mitä tuntemuksia se kenessäkin aiheuttaa. Joillakin ahdistusta ja sitten voi käydä myös niin, että tuntee itsensä vihdoin naiselliseksi ja kauniiksi.\nMulla on kaksi kokemusta, joista ensimmäinen oli se ahdistus ja toisella kerralla suuri täyttymys siitä, että vitsi mun vartalo on upea! Toki kahden raskauden jättämät jäljet aina vähän harmittaa jollain tasolla. Raskausarvet ja vatsan löysä nahka.\nMä oon nyt vuoden ajan opetellut ihan tietoisesti olemaan sinut mun kropan kanssa. Tää on mun ainoa kroppa, tää toimii niinkuin pitää, mä oon saanut kaksi lasta ja ruokkinut ne kehollani puolivuotiaiksi. Mä yritän laittaa päähäni niitä hyviä ajatuksia, kuinka mun vartalon malli on pysynyt kaikesta huolimatta entisellään, ja raskausarvetki on vaalentunut lähes näkymättömiksi. Mä välillä jopa tartun itseäni masusta kiinni, tunnustelen sitä löllöä ja totean; Tää on ihan jees! Luin jostain, että se miten levität vartalovoiteen ihollesi suihkun jälkeen, kertoo siitä mitä ajattelet vartalostasi. Sutaisetko sen vain nopeasti sinne tänne, vai käytätkö aikaa ihon tunnusteluun ja kehon kaarien tutkiskeluun.\nJa se, että rakastaa vartaloaan tai ainakin viihtyy siinä, ei sulje pois ajatusta ettei voisi haluta tietoisesti muuttaa sitä. Niinkuin mulla on nyt projektina. Oikeastaan uskon, että se on melkein edellytys muutokselle. Olen mä elänyt aikaa jolloin vihasin mun kroppaa, yritin epätoivoisesti laihduttaa epäterveellisillä menetelmillä, mutta se on ja oli ihan kamalaa. Nykyään ajattelen, että se, että liikkuu ja syö hyvin, on yksi osa sitä itsensä rakastamista. Nyt tuntuu että puhun kuin johonkin uskonlahkoon hurahtanut hippi, mutta hei, eikö se vähän sitä ole? :D Muuta mitä voit muuttaa, jos tahdot ja hyväksy ne osat mitä et voi muuttaa. Mä tuun aina olemaan tämmönen lyhytjalkainen ja voin vaan katsoa mitä tolle masulle käy, mut ne on mun jalat ja mun masu.\nTänään jokainen joka lukee tän tekstin, lupaa miettiä, ja katsoa jatkossa itseään vähän armollisemmin. Kato sitä tyyppiä peilissä silmiin ja kerro että se kuvastus on kaunis ja ihana :)\n- terveisin; hurahtanut hippi\nPs. Tänään piristin itseäni uusilla jumpatrikoilla, joita kuvissa esittelen! :)\nLähettänyt Mia H klo 6.48 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kehonkuva, minä, vartalo, äitiys\nLähettänyt Mia H klo 12.30 Ei kommentteja:\nMulla tuli tässä jokunen viikko sitten ajatus, kun olin lopettamassa tupakan polttoa, vähensin kahvin juontia ja herkutteluakin piti rajoittaa, että mitkä on sitten mun elämän suuria nautintoja kun noita ei enää saa? Noi kaikkihan on sellaisia tosi koukuttavia ja välittömästi hyvää oloa tuottavia aineita. Harmi vaan että kaikilla enemmän tai vähemmän huonoja terveysvaikutuksia. Mutta kun aiemmin tuo kombo on kuulunut päivittäiseen elämääni, niin vaikka lopettaminen tai vähentäminen lähtee omasta itsestä, tulee jossain vaiheessa olo, millä mä korvaan nämä?\nJos alkoi liikaa ärsyttää tai oli tylsää, saattoi mennä sauhuille tai voi keittää kahvit. Kaupasta voi joka kerta ostaa pari suklaapatukkaa ja saada sen pienen hetken nautinnon. Edessä on tietynlainen tyhjyys, hetken ajan.\nTietysti tiedän kokemuksesta, että liikunta tuottaa suurta hyvää oloa, mutta se ei tapahdu ihan heti. Ekojen kertojen jälkeen saattaa olla ihan kuollut ja lihaksiin sattuu viis päivää.\nPuhutaan näistä kahdesta suuremmasta paholaisesta, karkista (herkuista) ja tupakasta, koska kahvin kohtuukäyttö on kuitenkin ihan ok. Olen alkanut ymmärtää, että ne ovat valheellisia pikaisen nautinnon tuojia ja yleensä jäljelle jää morkkis ja huono olo. Useimmiten tupakka ei maistu edes hyvältä ja sitä vetää vain tavan vuoksi. Ja karkkiin on muuten vaan koukussa. Sitäkin syö monesti ihan huonoon oloon saakka ja vaikka tuntuu ettei mahdu enää yhtäkään, niin lopettaa ei voi.\nMutta pikkuhiljaa alkaa oivaltaa, että on niitä nautintoja elämässä muitakin! Tietenkin ihan se liikunnan jälkeinen olotila ja sitten se jatkuva vireystila, mikä on päällä. Ruoasta saa uudenlaisia tuntemuksia, koska ilman tupakkaa ja sokeria makuaisti toimii eritavalla. Kuuma kylpy kipeille lihaksille, ah. Enkä valehtele etteikö parantuva ulkonäkö peilistäkin tuottaisi mielihyvää ;)\nJa tietysti aion syödä välillä karkkia, mutta en päivittäin! Ja ihan varmasti tulen joskus vielä polttamaan tupakin silloin tällöin, vaikka ei pitäisi. Mutta koukusta haluan eroon!\nTänään suurta nautintoa tuotti ihanan aurinkoinen talvisää ja ulkoilu lasten kanssa! Sekä sopiva tuntuma eilisen treenin jälkeen ;)\nIhanaa että kevät on tulossa!\nLähettänyt Mia H klo 11.08 Ei kommentteja:\nLähettänyt Mia H klo 0.54 Ei kommentteja:\nLähettänyt Mia H klo 12.37 Ei kommentteja:\nPäätinkin yhdistää ensimmäiseen viikkoraporttiini kuukausiraportin. Tänään tuli täyteen neljä viikkoa siitä kun aloitin projektini.\nMitä neljässä viikossa saa aikaan? Lähtöpainoni oli 64,1kg\nAloitin tosiaan 19.1. maanantaina ja ensimmäinen viikko meni ihan totutellessa koko ajatukseen. Olin käynyt edellisenä lauantaina siellä Jang Su:ssa ekan kerran ja sitä ennen mulla oli ollut kahden kuukauden treeni tauko. Ekalle viikolle ei tullut kuin yksi liikunta suorite ja se oli seuraavan lauantain Jang Su. Ruokailut olin pyrkinyt pitämään säännöllisinä, mutta en liiemmin katsellut mitä söin. Harjoittelin aamupalan syöntiä, aloin juomaan vettä ja vaihdoin vaalean pastan tummaan, pieniä muutoksia. Viikonloppuna vetelin hirveitä kasoja karkkeja ja se moodi jäi hetkeksi päälle, karkkihimo.\nSeuraavalla viikolla aloittelin tupakan polton lopettamista. Viikkoon mahtui mässäilyä nachoilla ja karkeilla ja painokin taisi pompsahtaa jossain vaiheessa 65:n yläpuolelle. Reenit kuitenkin kulki mukavasti ja treenasinkin 4 kertaa koko viikon aikana, kolme kertaa lihaskuntoa + Jang Su.\nKolmas viikko menikin vähän lööbaillessa, tiistaina tuntui ettei kulje ollenkaan ja lonkassa tuntui ärsyttävää kipua. Olinko tehnyt jotain väärin? Oli pakko pitää treenivapaita päiviä, joina vain venyttelin ja annoin lonkan asettua. Ehkä se oli alun kankeutta, lihasten tottumattomuutta. Liikkeetkään ei välttämättä olleet niin puhtaita kun ei ollut vielä lihaksia joilla niitä tehdä. Keskityin siis enemmän ruokailuun, ajatus siitä, että ruoan osuus kropan muodostumisessa on tärkeämpää, lohdutti. Viikonloppuna vietettiin poikani synttäreitä ja sen herkuttelun jälkeen syntyi päätös loppuhelmikuun herkuttomuudesta. Lauantain sujui treenikin taas ja vaikka Jang Su tunti jäi synttäreiden vuoksi väliin, sainkin kunnon puhtia illan kotireeniin :)\nSitten neljäs, eli tämä kulunut viikko. Alkuviikon tuskainen herkkuhimo on vaihtunut suhteellisen tasaiseen oloon, En kiellä etteikö makeaa tekisi mieli, mutta ei niin paljon, että tuntisin tarvetta sortua. Tähänkin viikkoon sai mahdutettua neljä liikuntakertaa, vaikka välissä jouduinkin tarkkailemaan oloa mahdollisen flunssan varalta. Paino oli tänä aamuna 62,7kg\nTi: 35min köpöttely + koko lihaskuntokehon treeni kotona\nLa: Jang Su\nSu: Koko kehon lihaskunto treeni kotona\nJossain törmäsin siihen tsemppitekstiin, että menee neljä viikkoa huomata itse muutos, kahdeksan viikkoa, että ystävät huomaa ja 12 viikkoa, niin muutkin näkee muutoksen. Mulla on tässä vaiheessa tapahtunut havaittavaa muutosta ainakin olossa! Vatsaa ei turvota ja se on solakoitunut, lihaksetkin on jo vähän vahvistunut, eikä treenaaminen tunnu kauhealta tuskalta. Mieli on pääsääntöisesti virkeä ja tasainen. Kilojahan tippui neljässä viikossa 1,4kg, joka on mielestäni kyllä tosi hyvä, varsinkin jos se on sitä itteesä, eli läskiä :D Ja kun mitään hirveetä rääkkiä tää ei oo missään vaiheessa ollut, ei ruokailun, eikä liikunnankaan kannalta. Kuten aiemminkin mainitsin, niin pieniä muutoksia. Mä olen periaatteessa syönyt ihan perusruokaa, sellaista mitä meillä koko perhe syö. Välillä saatan tehdä jotain omia sössöjä. Kasvisten lisäys on kyllä ollut suuri.\nNyt jännityksellä odotan, mitä seuraavat 4 viikkoa tuovat tullessaan! Jotenkin on myös helpompaa ajatella tätä projektia tämmöisissä lyhyemmissä jaksoissa ja samalla voi tehdä pieniä välitavoitteita. Niistäkin voisin jossain vaiheessa kirjoittaa.\nKannatti aloittaa! :)\nLähettänyt Mia H klo 12.12 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kuukausiraportti, mittoja, viikkoraportti\nNyt on hieno fiilis, mä tosiaan selätin sen alkavan flunssan, eikä yöllä tuntunut mitään kurkussa. Olisiko näistä mun rehujen popsimisista ollut hyötyä siis?\nPääsin siis tänään ekaa kertaa tiistain jälkeen reenaamaan ja vuorossa oli kehonhuolto tyyppinen Jang Su tunti. Kyseessä on fysioterapiaa ja kamppailulajeja yhdistelevä tunti ja tällä kurssilla on keskitytty lantion seudun vahvistamiseen. En tiedä onko tätä kyseistä lajia olemassa missään muualla, kuin täällä Lahdessa yhdellä salilla. Itse sain kuuden kerran kurssin veljeltäni lahjaksi ja nyt on sitten enää yksi kerta jäljellä.\nMuutenkin päivä on ollut touhukas ja ohjelmaan on kuulunut esimerkiksi syntymäpäivät. Se olikin mulle sellainen ensimmäinen julkinen koetinkivi tämän herkkulakon kanssa. Tavallaan mulla ei ollut mitään ongelmaa olla syömättä herkkuja, koska päätökseni on niin vahva. Pieni katumus iski kyllä nähdessäni mitä kaikkia ihania herkkuja siellä pöydässä olikaan! Kakku täynnä m&m karkkeja! Toinen mieltä askarruttava asia on tietenkin aina, mitä muut ajattelee, ja etenkin juhlien järjestäjä. Onko loukkaavaa olla syömättä tarjolla olevia antimia? Niin monesti on tullut esimerkiksi kylässä otettua piirakkaa tai mitä nyt tarjolla on ollut, ihan vain kohteliaisuudesta. Vaikka ei ole välttämättä edes tehnyt mieli. Nyt sitten ihastelin emännälle hänen leipomuksiaan ja totesin samaan syssyyn, että valitettavasti mulla jää nyt väliin tämän herkkulakon vuoksi. Mies sai syödä minunkin osuuteni. Kahvit sentään join :)\nIltasella väänsin sitten itselleni herkkusalaatin. Tammenlehväsalaattia, jääsalaattia, tomaattia, kurkkua, rucolaa, cashewpähkinöitä, katkarapuja ja avokadoa. Ripsautin vielä hyppysellisen ruususuolaa pinnalle. Silloin mun mielestä avokadon maku tulee paremmin esille :)\nHuomenna olisikin sitten blogin ensimmäisen viikkoraportin vuoro! Täytyykin pohtia, miten sitä alkaa toteuttamaan :) Tätä ei vielä taida kukaan ihmeemmin lueskella, mutta jos siellä jo joku on, niin voi kommentoida ideoita! :)\nLähettänyt Mia H klo 12.32 Ei kommentteja:\nTunnisteet: herkkulakko, herkuttomuus, höpötystä, omat reseptit, ruoka


Sami Santala menetti hieman asemiaan, mutta tähtää top 10:iin: "Todella hyvää taistelua" | GoGolf\nSami Santala on aloittanut uransa Pro Golf Tourilla yllättävän hyvin.\nSami Santala on rakentanut Tapio-isänsä kanssa kärsivällisesti peliä. Uran ensimmäisessä Pro Golf Tourin kilpailussa otteet ovat olleet lupauksia herättäviä.\nSami Santala lähtee päätöspäivään jaetulta 18. sijalta uransa ensimmäisessä Pro Golf Tourin kisassa. Santalan tulos on kahden kierroksen jälkeen -4 (66-73) ja kärkeen hänellä on kuusi lyöntiä kirittävää.\nMarokossa, Casablancassa pelattavaan kisaan pääsi mukaan 168 pelaajaa, joten kisa pelataan kahdella eri kentällä: Palmeraiella ja Casa Greenillä. Tänään Santalalla oli vuorossa kentistä vaikeampi eli Palmeraie.\n"Tuon puolen griinit ovat todella haastavat ja siihen vielä todella kireät lipunpaikat, niin ei paljon birdieillä juhlittu", Santala viestitti Marokosta.\nEilen Hyvigolfia edustava ammattilainen iski kuusi birdieä ja yhden bogeyn. Tänään saldo oli kirjavampi: neljä birdieä, kolme bogeya ja yksi tupla, joka tuli harmittavasti Santalan tämän päivän päätösreiälle eli yhdeksikölle.\n"Todella hyvää taistelua vähän huonollakin lyömisellä ja valitettavasti viimeisellä löin avauksen griinibunkkeriin eguksi (uponnut pallo), ja siitä ei ollut muuta tehtävissä kuin vetää vähän happea ja ottaa tässä tapauksessa tupla vastaan!"\nPäätöskierrokselle Santala lähtee parantamaan sijoitustaan. Kärkikymmenikköön eroa on vain lyönti.\n"Hieno kisa kuitenkin menossa ja huomenna pääsemme pelaamaan tätä parempaa kenttää näistä kahdesta, niin tavoite on napata se top 10 heti ensimmäisessä kisassa", Santala kertoi.\n"Palmeraie on todella hieno kokonaisuus, jossa on todella paljon tilaa tiiltä, mutta kuitenkin väyläosumat ovat arvossaan ja pallo pyörii griineillä aivan virheettömästi!"\nSantalan uran toistaiseksi paras saavutus on alle 21-vuotiaiden reikäpelin SM-kulta, jonka hän nappasi vuonna 2018. Ammattilaiseksi hän siirtyi saman vuoden syksyllä osallistuttuaan ensimmäisen kerran European Tourin karsintoihin.\nViime vuonna Santala pelasi enimmäkseen Finnish Tourilla, jossa paras sijoitus oli kauden päätöskisassa tullut 17. sija. Tämän kauden loistavan aloituksen hän näkee tulleen pitkäjänteisen ja suunnitelmallisen työnteon seurauksena.\n"Olemme tehneet Tapsan (isä Tapio Santala) kanssa pitkään töitä sen eteen, että pelaisin parasta mahdollista golfia sillon, kun alan pelaamaan ammatikseen, ja nyt ne hyvät asiat, mitä olemme työstäneet, alkaa olemaan siinä kunnossa, että tulostakin alkaa syntyä", Santala näkee.\nMaajoukkueessa Santala, 22, ei ole koskaan pelannut, minkä vuoksi hänellä ei ole yhtä paljon kansainvälistä kisakokemusta kuin monella kilpakumppanillaan.\n"Vielä on paljon opittavaa eri olosuhteista ja viheriön lukemisesta juuri sen takia kun en ole päässyt kiertämään amatöörinä niin paljon maailmaa ja kenttiä kuin olisin halunnut, mutta se perustekeminen on nyt noussut viimein sille tasolle, että pystyy pelaamaan kilpailuissakin vahvaa golfia", hän sanoo.\nAlex Hietalan kisa jäi valitettavasti kahden kierroksen mittaiseksi. Eilen hän pelasi pariin, mutta tänään lunta tuli tupaan viiden lyönnin edestä ja yhteistulokseksi muodostui +5 (71-77).\nPro Golf Tour on satelliittikiertue, josta viisi parasta pelaajaa nousee kauden päätteeksi Challenge Tourille.


Iranin presidentti taivuttelee Bushia kirjeellä - Ulkomaat - Uutiset - MTV.fi\nIranin presidentti taivuttelee Bushia kirjeellä\nUlkomaat Julkaistu 08.05.2006 11:24 (Päivitetty 09.05.2006 05:23)\nIranin ja Yhdysvaltain johtajien kirjeenvaihdossa on ollut 27 vuoden tauko.\nIranin presidentti Mahmud Ahmadinejad ilmoitti tänään lähettäneensä kirjeen Yhdysvaltain presidentille George W. Bushille. Ahmadinejad ehdottaa siinä Bushille uusia tapoja sovitella perivihollisten kiistoja, kertoi Iranin hallituksen tiedottaja.\nUutistoimisto Isnan mukaan Iranin ulkoministeri Manuchehr Mottaki toimitti kirjeen Sveitsin Teheranin-suurlähettiläälle.\nSveitsin suurlähetystö alkoi välittää viestejä Teheranin ja Washingtonin välillä pian sen jälkeen, kun maiden diplomaattisuhteet olivat katkenneet vuonna 1980 Yhdysvaltain Teheranin-lähetystön valtauksen vuoksi. Iranin ja Yhdysvaltain presidentit eivät ole sen koommin olleet virallisesti tekemisissä toistensa kanssa.\nIranin hallituksen tiedottaja Hamid Reza Asefi vakuutti, että kirjeen sisältö paljastetaan "oikealla hetkellä".\n- Kirje sisältää mielenkiintoisia asioita. Se on kirjoitettu englanniksi, sanoi eräs Ahmadinejadin kanslian virkamies nimettömänä.\nYhdysvallat kiirehti vastaamaan, ettei se ole saanut Ahmadinejadin yhteydenottoa. Tiedustelujohtaja John Negroponte arveli, että Iran saattaa näin yrittää vaikuttaa mielipiteisiin juuri ennen YK:n turvallisuusneuvoston Iran-keskustelua. Hänkään ei ollut vielä nähnyt kirjettä.\nNeuvottelut jatkuvat turvaneuvostossa\nIran on pyrkinyt tiettävästi rakentamaan keskusteluyhteyttä Washingtoniin jo jonkin aikaa. Jotkut länsimaiset diplomaatit arvelivat, että Iran saattaa vain yrittää pelata aikaa ja hidastaa sovun syntymistä vastatoimista.\nYK:n turvallisuusneuvoston pysyvät jäsenmaat neuvottelivat New Yorkissa, millä tavalla ne voisivat painostaa Irania luopumaan uraanin rikastamisesta. Keskusteluihin osallistui viiden pysyväisjäsenen Yhdysvaltain, Britannian, Ranskan, Venäjän ja Kiinan lisäksi Saksan valtuuskunta.\nRanskalaiset ja britit ajavat päätöslauselmaa, joka velvoittaisi oikeudellisesti Irania keskeyttämään rikastamisen.\nAhmadinejad vakuutti jälleen viikonloppuna, etteivät sitä sido mitkään päätöslauselmat. Iran on uhannut myös seurata Pohjois-Korean esimerkkiä ja irrottautua ydinsulkusopimuksesta.\nJos Iran jatkaa toimintaa ydinlaitoksissaan entiseen tapaan, turvallisuusneuvosto voi seuraavaksi kiristää sitä talouspakotteilla. Venäjä ja Kiina ovat tosin toistaiseksi vastustaneet pakotteiden määräämistä.\nOikeus määräsi Thaimaan vaalit uusittaviksi YK joutui evakuoimaan väkensä Darfurin leiristä


➳ VIRTA ➳: Haikeat fiilikset\nJälleen upea päivä takana ja fiilikset ovat yhtä kirjavat kuin sateenkaari. Viimeinen työpäivä on nyt pulkassa ja on aika purkaa teillekin tänne, mitä se oikein sisälsi! Lähdimme tänään tosiaan hieman aikaisemmin liikenteeseen, sillä meidän piti toimittaa Tamásille hänen lahjansa. Annoimme hänelle siis Jamin kokkiveitsisetistä ison kokkiveitsen, pienen juuresveitsen sekä teroituspuikon. Olisitte nähneet Tamásin kasvoille kiirineen ilmeen tämän avatessa (tyylikästä Spar) muovipussia. Siitä hetkestä lähtien herra T oli pelkkää hymyä koko loppupäivän. Tuli itsellekin hyvä fiilis, Tamás on ollut meidän vierailumme ajan meille niin hyvä, että olo olisi tuntunut aivan kurjalta, jos emme olisi saaneet annettua hänelle mitään lahjaa kiitokseksi.\nKoko työpäivän ajan tunnelma oli jotenkin normaalia rennompi (ja täällä on ihan sairaan rentoa), vaikka tekemistä oli paljon. Katselimme miljoonannen kerran vierestä, kun Viktor taiteili herkullista pörköltiä (minne laitettiin mm. vihreää valkosipulia :--D), misailimme viikonloppua varten kylmäkaapit täyteen tavaraa ja pääsimme paistamaan hemmetinmoisen kasan lettuja. Teimme myös alkuruoka- sekä salaattiannoksia sekä kirjoitimme ylös joitain reseptejä, joita tulemme kotona sitten myöhemmin testailemaan. Opetimme keittiön hemmoille paljon suomalaisia sananlaskuja (vesihiisi sihisi hississä, saippuakauppias, ja joitain mahdottomia sanahirviöitä) ja opettelimme myös lausumaan joitain uskomattoman monimutkaisia unkarilaisia sanaleikkejä. Siinä meinasi mennä kielet solmuun ja nauramiselta ei voinut välttyä !\nTänään söimme alkuruokana pienet annokset herkullista pörköltiä, vaaleaa leipää sekä galuskaa. Keitto oli vahvan makuista, mutta tajuttoman hyvää, kun makua oli tasapainottamassa mietoa leipää sekä pastapalleroita. Pääruokana mussuttelimme kanaa, salaattia, tartaria sekä lohkoperunoita. Oma kanani oli raakaa (kaksinkerroin paistettiin parillalla) sekä liian suolaista (Jami maustoi), joten omalta osalta syöminen kohdistui sii salaattiin ja pottuihin. Vatsat täynnä lyllersimme takaisin keittiöön ja seuraavaksi kokosimme koko staffin katetu terassin uumeniin. Oli aika ottaa yhteiskuvat ! Saimme kameran tungettua erään naisen kätösiin ja alla on ehkä eniten (ja ainoat) onnistuneet kuvat, joissa suurimmalla osalla oli silmät auki ja ilmeet hallussa! Itsellä tukka sojottaa.\nTätä työporukkaa tulee kyllä ikävä ihan väkisinkin. Keittiössä on aina ollut niin hyvä ilmapiiri, tekemisen meininkiä ja kaikki ovat olleet niin hirmuisen sydämmellisiä sekä ystävällisiä. Täällä jos missä on stressitöntä työskennellä! Tervetuloa Bagolyváriin työssäoppimaan ja työskentelemään!\nPäivä loppui, vaikkei niin haluttukaan. Kun olimme juoneet töiden päätteeksi kahvit ja kirjoitelleet viimeisetkin palautteet päiväkirjoihin, oli aika käydä vaihtamassa kamppeet, tyhjentää vaatekaappi sekä kuitata itsemme ulos viimeistä kertaa. Keittiöstä tulvi ihmisiä baaritiskin taakse ja pian edessämme seisoskeli myös ravintolapäällikkö, käsissään kaksi pulloa unkarilaista valkoviiniä. He kiittivät kaikki sydämmellisesti vierailustamme ja toivottivat meidän tervetulleeksi milloin vain vierailulle takaisin ravintolaan. Kyllä siinä vähän sanattomaksi veti koko tilanne, eikä naamalla ollutta hymyä saanut pyyhittyä millään. Ja hyvä niin. Tämmöinen fiilis täytyisi aina jäädä joka ikisestä työssäoppimisesta. Harmittaa kun kaikki on viimein ohi ja samalla on niin hyvä fiilis tulevasta, ettei tiedä miten päin olisi. Nyt saadaan pakata kokkivaatteet laukkuihin ja pian muut tavarat seuraavat perässä.\nMe ollaan Jamin kanssa opittu täällä älyttömästi uusia juttuja ja sormet syyhyten odotamme kotiinpääsyä, jotta saamme näyttää kyntemme seuraavissa TOPpipaikoissa. Pursuamme itsevarmuutta ja halua näyttää, mitä täällä on tarttunut matkaan mukaan. Ja tieto siitä, että kohta valmistutaan ei ainakaan himmennä vauhtia. Töihin kun vielä päästäisiin, niin taivas on rajana. Tämä fiilis on niin mahtava. Ei muuta voi sanoa, kun tänne vaan karttamaan tietoa ja taitoa unkarin ruoista ja kulttuurista ! Suosittelemme lämpimästi.\nHuomenna käymme Tamásin kanssa jäätelöllä. On luvattu kaunista säätä ja lämpöä enemmän kuin muille jakaa. Täällä koittavat kohta shortsikelit. Ensi viikolla täytyy alkaa tosissaan pakkailemaan ja pohtimaan, miten saamme mukaan mahdutettua viinipullot, suklaat ja kaikki omat vaatteet? Noh, ehkä se on vasta ensi viikon murhe. Toivotan kaikille oikein hyvää viikonloppua! :)


Pikkusiskoni Jenni | Orkku.net\nadmin | Insesti ja Sukulaisseksi | 09.08.2014 |\n- Sitä ollaan päästy taas kerran lomille?\n- Joo, mukavaa olla taas kotona pitkästä aikaa. Huikkasin naapurille ja jatkoin matkaani sisälle taloon. En jaksanut jäädä jaarittelemaan pitemmäksi aikaa, koska takana oli raskas kahden viikon sissileiri, ja muutenkin teki mieli jo kuumaan saunaan olutta nauttimaan. Heitin laukun eteisen lattialle ja marssin suorinta tietä pihan perälle saunaa lämmittämään. Vanhempani, sekä sisareni Jenni olivat kesämökillämme vielä tämän päivän, joten tiedossa oli rentouttava ilta saunomisen ja muutaman oluen merkeissä. Saatuani tulen syttymään vanhaan puukiukaaseen, palasin takaisin päärakennukseen hakemaan puhtaita vaatteita ja saunaoluita.\n- Kun kerran olet saunan jo lämmittänyt, niin voin kai minäkin tulla tänne saunomaan?\n- Hämilläni nyökkäsin myöntävästi, sillä en ollut saunonut sisareni kanssa viimeksi kuin joskus lapsena. Vaikka kyseessä oli sentään sisareni, niin en voinut olla huomioimatta hänen upeaa vartaloaan, kun hän nousi lauteille kädet puuskassa, kiinteitä rintojaan häveliäästi peitellen. Tarjosin Jennille toisen olueni, kun en muutakaan siihen hätään keksinyt.\n- Mistäs sä tänne oikein eksyit? Eikös sun pitänyt olla mökillä vanhempien seurassa? Jenni ojensi kätensä olutpulloa kohti, paljastaen samalla upeat rintansa minulle.\n- Mä tulin sieltä jo eilen pois, kun sain kyydin siltä meidän naapurilta.\n- Jaahas.., tuleeko vanhemmat sitten huomenna, niin kuin alunperin oli tarkoitus?\n- Joo, tosin saattaa ne olla siellä vielä sunnuntaihinkin asti.\n- Tää on muuten aika vahvaa, Jenni totesi ja hörppäsi kulauksen antamaani IV-olutta. Pikkuhiljaa tunnelma saunassa vapautui, liekkö oluella ollut siihen jotain vaikutusta.\n- Mites sulla siellä intissä on aika kulunut? Jenni uteli.\n- No siinähän tuo, päivä kerrallaan. Heitin samalla kauhallisen vettä kuumalle kiukaalle.\n- Hui kun on kuumaa! Jenni parahti ja meni kumaraan löylyä pakoon. Samalla kun nostin olutpullon jalkojeni juuresta, vilkaisin salaa sisareni suloja. Jennin kiinteä ja tasaisesti ruskettunut vartalo helmeili pienistä hikipisaroista ja hänen pyöreät rintansa oli painautunut seksikkäästi reisiä vasten, pullottaen sieltä vähän liiankin houkuttelevasti. Saunan hiostava kuumuus oli tehnyt tehtävänsä, sillä Jenni siirtyi pian pesuhuoneen puolelle löylyä karkuun. Onneksi noin kävikin, sillä nuoren miehen vastustuskyky ei kovin kauan olisi enää kestänytkään nuoren ja kurvikkaan siskon läsnäoloa.\n- Tuu pesemään mun selkä! Kuului pesuhuoneen puolelta lähes välittömästi. Join olutpullon samalla siemauksella tyhjäksi ja marssin pesuhuoneeseen vain vesisanko miehuuteni suojana. Siskoni istuikin kiltisti jo pesuhuoneen jakkaralla, vaahdokas pesusieni kourassaan.\n- Hankaa sitten lujaa, että nuo aurinkovoiteet lähtee hyvin pois. Jenni pyysi anovasti. Siirryin ripeästi siskoni taakse ja aloin hangata pehmeällä sienellä hänen kaarevaa selkäänsä. Jokainen kyllä jo arvaa, mitä siitä seuraa kun puutteessa elänyt nuorimies joutuu seisomaan liian kauan kauniin ja alastoman naisen lähellä, olkoonkin se sitten vaikka oma sisko. Liikutin vaahtoavaa pesusientä hartioista alas aina pyöreiden pakaroiden persvakoon asti, kunnes se sitten tapahtui. Hankauksen tahdissa elimeni alkoi vastustamattomasti kasvamaan ihan silmissä, ja hetkessä siihen oli pakkautunut verta jo niin paljon, että kipu oli lähes sietämätön.\nSamalla Jenni kääntyi varoittamatta ympäri ja sanoi...\n- Nyt on minun vuoroni pest... Jennin lause katkesi siihen paikkaan, kun hän näki silmiensä edessä kookkaan penikseni sykkivän tumman punaisena.\n- Se... se... on… VALTAVA! Siskoni sanoi änkyttäen. Vaikka Jenni oli ehtinytkin jo tutustua seksin saloihin entisen poikaystävän kanssa, ei hän kuitenkaan ollut koskaan nähnyt mitään vastaavaa. Kookas penikseni nytkähteli hänen kasvojen edessä anovana, ja olotilani kävi yhä tukalammaksi. Samalla kun mietin pakoreittiä pois pesuhuoneesta, Jenni tarrasi kaksin käsin kiinni sykkivään kyrpääni ja otti sen syvälle suuhunsa. Näky oli sanoinkuvaamaton. Nuori sisareni imi ahnaasti paksua kyrpääni, käsien runkatessa kiivaaseen tahtiin pitkin peniksen vartta. Uuu... lurps… lurps… lurps.., kuului hänen suustaan, kun turvonnut terska upposi syvälle hänen nieluunsa. Tarrasin kaksin käsin kiinni hänen vaaleista hiuksistaan, ja tungin turvonnutta seivästäni yhä syvemmälle. Välillä hänen suustaan kuului niin äänekästä korinaa, että pelkäsin hänen tukehtuvan siihen paikkaan. Kiihkon vallassa en kuitenkaan pystynyt hidastamaan tahtia, vaan pikemminkin siinä kävi päinvastoin.\n- Sitähän tulikin paljon! Jenni hämmästeli ja naurahti samalla katsoen minua suoraan silmiin.\n- Joo.., sitä olikin kahden viikon leirillä päässyt hieman kertymään, totesin hieman punastuen. Jenni nousi viehkeästi ylös puiselta jakkaralta ja pyysi minua siihen istuutumaan.\n- Jatketaanpa sitä selänpesua, kun se äsken jäi vähän kesken...


Säännöt | Suomen valkoinenpaimenkoira ry - Finlands vit herdehund\nSuomen Valkoinenpaimenkoira - Finlands vit herdehund ry\nYhdistyksen nimi on Suomen Valkoinenpaimenkoira - Finlands vit herdehund ry. Yhdistyksen kotipaikka on Karjaa, toimialueena koko maa.\nYhdistyksen tarkoituksena on toimia valkoisenpaimenkoiran harrastajien ja kasvattajien yhdyssiteenä edistämällä rodun harrastus- ja kasvatustoimintaa, sekä lisäten rotutietoutta. Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys järjestää tapaamisia, sekä levittää rodusta tietoa eri tiedotusvälineiden kautta. Toimintansa tukemiseksi yhdistys voi hankkia ja omistaa kiinteää ja irtainta omaisuutta, vastaanottaa lahjoituksia, avustuksia ja testamentteja sekä muodostaa rahastoja ja järjestää asianmukaisella luvalla rahankeräyksiä ja arpajaisia.\nYhdistyksen jäsenet ovat varsinaisia jäseniä ja perhejäseniä. Yhdistyksen varsinaiseksi jäseneksi voi hakea jokainen, joka hyväksyy yhdistyksen tarkoituksen ja säännöt. Varsinaisen jäsenen kanssa samassa taloudessa asuva voidaan hyväksyä perhejäseneksi. Jäsenet hyväksyy kirjallisesta hakemuksesta yhdistyksen hallitus.\nJäsenellä on oikeus erota yhdistyksestä ilmoittamalla siitä kirjallisesti hallitukselle tai sen puheenjohtajalle, taikka ilmoittamalla erosta yhdistyksen kokouksessa merkittäväksi pöytäkirjaan. Hallitus voi erottaa jäsenen yhdistyksestä, jos jäsen on jättänyt erääntyneen jäsenmaksunsa maksamatta tai muuten jättänyt täyttämättä ne velvoitteet, joihin hän on yhdistykseen liittymällä sitoutunut, tai on menettelyllään yhdistyksessä tai sen ulkopuolella huomattavasti vahingoittanut yhdistystä tai ei enää täytä laissa taikka yhdistyksen säännöissä mainittuja jäsenyyden ehtoja.\nJäseniltä perittävän liittymismaksun ja vuotuisen jäsenmaksun suuruudesta päättää syyskokous. Liittymis- ja jäsenmaksu voi olla erisuuruinen eri jäsenryhmille.\nYhdistyksen asioita hoitaa hallitus, johon kuuluu syyskokouksessa valitut puheenjohtaja ja kuusi (6) muuta varsinaista jäsentä sekä kaksi (2) varajäsentä. Puheenjohtajan ja varsinaisten jäsenten toimikausi on kaksi kalenterivuotta. Varsinaisista jäsenistä kolme on vuosittain erovuorossa. Hallituksen varajäsenet valitaan vuodeksi kerrallaan. Hallituksen toimikausi on kalenterivuosi. Hallitus valitsee keskuudestaan varapuheenjohtajan sekä ottaa keskuudestaan tai ulkopuolelta sihteerin, rahastonhoitajan ja muut tarvittavat toimihenkilöt. Hallitus kokoontuu puheenjohtajan tai hänen estyneenä ollessaan varapuheenjohtajan kutsusta, kun he katsovat siihen olevan aihetta tai kun vähintään puolet hallituksen jäsenistä sitä vaatii. Hallitus on päätösvaltainen, kun vähintään neljä sen jäsenistä, puheenjohtaja tai varapuheenjohtaja mukaan luettuna on läsnä. Äänestykset ratkaistaan yksinkertaisella äänten enemmistöllä. Äänten mennessä tasan ratkaisee puheenjohtajan ääni, vaaleissa kuitenkin arpa.\nYhdistys pitää vuosittain kaksi varsinaista kokousta. Yhdistyksen kevätkokous pidetään toukokuun loppuun mennessä ja syyskokous joulukuun loppuun mennessä hallituksen määräämänä päivänä. Ylimääräinen kokous pidetään, kun yhdistyksen kokous niin päättää tai kun hallitus katsoo siihen olevan aihetta tai kun vähintään kymmenesosa (1/10) yhdistyksen äänioikeutetuista jäsenistä sitä hallitukselta erityisesti ilmoitettua asiaa varten kirjallisesti vaatii. Kokous on pidettävä kolmenkymmenen vuorokauden kuluessa siitä, kun vaatimus sen pitämisestä on esitetty hallitukselle. Yhdistyksen kokouksissa on jokaisella varsinaisella jäsenellä ja perhejäsenellä yksi ääni, jota hän käyttää läsnäolevana. Yhdistyksen kokouksen päätökseksi tulee, ellei säännöissä ole toisin määrätty, se mielipide, jota on kannattanut yli puolet annetuista äänistä. Äänten mennessä tasan ratkaisee kokouksen puheenjohtajan ääni, vaaleissa kuitenkin arpa.\nHallituksen on kutsuttava yhdistyksen kokoukset koolle vähintään 14 vuorokautta ennen kokousta jäsenille postitetuilla kirjeillä tai sähköpostitse tai ilmoituksella kaikille jäsenille jaettavassa yhdistyksen virallisessa julkaisussa.\n2. valitaan kokouksen puheenjohtaja, sihteeri, kaksi pöytäkirjantarkastaja ja kaksi ääntenlaskijaa\n6. valitaan täysi-ikäisten jäsenten keskuudesta joka toinen vuosi hallituksen puheenjohtaja\n7. valitaan täysi-ikäisten jäsenten keskuudesta hallitukseen kolme (3) jäsentä erovuoroisten tilalle, sekä kaksi (2) hallituksen varajäsentä\n8. valitaan kaksi tilintarkastajaa ja yksi tai kaksi varatilintarkastajaa\n9. käsitellään muut kokouskutsussa mainitut asiat Mikäli yhdistyksen jäsen haluaa saada jonkin asian yhdistyksen kevät- tai syyskokoukseen käsiteltäväksi, on hänen ilmoitettava siitä kirjallisesti hallitukselle kuukautta ennen kyseistä kokousta, jotta asia voidaan sisällyttää kokouskutsuun.\nPäätös sääntöjen muuttamisesta tai yhdistyksen purkamisesta on tehtävä yhdistyksen kokouksessa vähintään kolmen neljäsosan (3/4) enemmistöllä annetuista äänistä. Kokouskutsussa on mainittava sääntöjen muuttamisesta tai yhdistyksen purkamisesta. Yhdistyksen purkautuessa käytetään varat yhdistyksen tarkoituksen edistämiseen purkamisesta päättävän kokouksen määräämällä tavalla. Yhdistyksen tullessa lakkautetuksi käytetään sen varat samaan tarkoitukseen.\nSäännöt on hyväksytty yhdistyksen syyskokouksessa Jyväskylässä 17.11.2007 ja merkitty yhdistysrekisteriin 7.8.2008.


ziik - Naimisiin.info\nEverything posted by ziik\nziik replied to novia's topic in Lait, asetukset ja viralliset asiat\nMun mielestä Tarvainen kuulostaa kauneimmalta. Mutta kaikki ovat nättejä.\nziik replied to pörriäinen's topic in Lait, asetukset ja viralliset asiat\nziik replied to Jeann's topic in Siviilivihkiminen ja seremonia\nziik replied to [email protected]'s topic in Yleistä hääkeskustelua\nJos liityt vaikka tän vuoden puolivälissä niin ensi vuoden alusta maksat kirkollisveroa. Sitten jos vaikka eroaisit tammikuussa niin loppuvuoden menisi vielä veroa. Periaatteessahan noin voi tehdä miten snowdrop kuvasi että eroaa ennen vuoden vaihtumista jos ei halua veroa maksaa.\nziik replied to a topic in Yleistä hääkeskustelua\nMenemme naimisiin koska olemme varmoja että haluamme viettää elämämme yhdessä. Ei haluta pitää mitään takaovia auki, haluamme olla toisiimme lopullisesti sitoutuneita. Laillinen puoli on myös plussaa. Niin joo ja todellakin on hyvä että avioliitossa olemme toistemme lähiomaiset! Ainakin jos joudun vaikka hengityskoneeseen tms. niin tuo mies kyllä tuntee mut parhaiten ja tietää millaisia päätöksiä toivoisin hänen tekevän (jos pitää jotain lääketiet. päätöksiä tehdä). Ja haluan kyllä ilmoituksen menevän heti tuolle jos mulle käy jotain, samoin kuin haluan itse tietää heti.\nziik replied to rouvaksi 16.6.2007's topic in Yleistä hääkeskustelua\nEi tullut mieleenkään. En oo isäni omaisuutta enkä naimisiinmenon jälkeen mieheni omaisuutta... (ja tätä ei tarvi ottaa kovin vakavasti, ei häiritse mua jos jotkut lupia kyselevät enkä ajattele että olisivat jonkun omaisuutta )\nziik replied to PatHe's topic in Yleistä hääkeskustelua\n^Enpä mäkään oo ennen naikkareille eksymistä tiennyt vaikka sitä mikä viehe on, ellei sitten just kalastamisesta puhuta. Ja ihan nainen oon... Eipä meitäkään kaikkia nuo hääjutut niin kiinnosta.\npukeutuminen ja juhlat\nziik replied to a topic in Siviilivihkiminen ja seremonia\nMulla samat suunnitelmat kuin aloittajalla... Ajattelin kysyä maistraatista voinko vaihtaa siellä vasta puvun päälle ja sitten vihkimisessä ja sen jälkeen pidän kyllä puvun päällä... Siinä on laahuskin kyllä, pitää keksiä jotain millä pitää se edes vähän ylhäällä. Johonkin siis ajattelin syömään tai kahville vain vihkimisen jälkeen ja sitten kuvaamaan, että en kyllä pukua vaihda pois. Menomatkalla vaan ehkä mieluummin olisin muissa vaatteissa että olisi vihkimisessä puhdas kun metrolla mennään. Tylsäähän se pelkässä vihkimisessä olisi pukua pitää, kallis hinta ja kaunis puku ja sitten päällä 10 minuuttia\nziik replied to Ei's topic in Lait, asetukset ja viralliset asiat\nTiedätkö yhtään millaisia ongelmia tästä on käytännössä?\nziik replied to nelliina's topic in Yleistä hääpukeutumisesta\nKuvan näki jo, kunhan tulee niin pakkohan se on heti tivata että mitä tykkää siitä... En mä malta hääpäivää oottaa, ja muutenkin se kyllä näkis sen viimestään matkalla maistraattiin (jossen sit siellä vaihtas)\nziik replied to a topic in Parisuhteen rekisteröinti\nMoi! Tulin mielipiteeni kertomaan vaikka elänkin miehen kanssa Ei varmaan kauheasti haittaa... Musta voitte oikein hyvin laittaa juuri sellaiset puvut päälle kuin haluatte, vaikka toiselle "kermakakun" ja toiselle jakkupuvun tai kuinka vaan. En mene vannomaan etteikö joku voisi ajatella tällaisia "tuo on nyt se mies tuossa suhteessa" -ajatuksia mutta musta se kertoo enemmän kyseisestä ihmisestä kuin teistä. Fiksut ihmiset kyllä tajuaa että kun teitä on kaksi naista siinä suhteessa niin kyllä te ihan naisia ootte molemmat\nziik replied to Fröken Strand's topic in Yleistä hääkeskustelua\nAhdistunut, ei niitä lapsia mikään pakko ole hankkia! Kai olet miehesi kanssa jutellut siitä että et välttämättä koskaan halua lapsia? Itellä vähän sama mieli kuin sulla, en siis tiedä vielä haluanko lapsia koskaan. Ainakin sen tiedän että en niitä halua milloinkaan lähiaikoina! Reilua on kuitenkin että molemmat tietävät asian, että ei tule yllätyksiä (eikä painostusta kumpaankaan suuntaan!). Täällä mies sanoi että jos en koskaan tule niitä haluamaan niin ollaan sitten kahdestaan. Tosin se ei oo vielä itekään mitenkään valmis ja asia on kaukainen, joten kai se on helppo sanoakin... :/ Mutta tulevaisuus näyttää, mille kannalle asetutaan. Jos miehelle joskus nousee lpset kovin tärkeiksi ja itsellä tulee varmuus siitä että en niitä haua niin en mä sitä väkisin mun luona pidä. Turha sitä nyt vielä on surra, kun ei oo mitään tietoa vielä kummastakaan. Ja morrea komppaan että älä vain ryhdy äidiksi ympäristön paineen vuoksi! Meillä ei oo kun tää yksi elämä, se kannattaa elää kuten itsestä tuntuu parhaalta!\nziik replied to Empsu's topic in Lait, asetukset ja viralliset asiat\nBrassi: Voisitko koittaa kysellä mieheltäsi vähän, että miksi juuri se on niin kovin tärkeää että sä ottaisit hänen nimensä... Musta se on vähän tylsää etät ihan vaan miehen mieliksi joutuisit luopumaan nimestäsi. Jos saisit hänet vähän pohtimaan että miksi se on niin tärkeää: onko syynä että teillä olisi yhteinen nimi tai joku "perinteen kunnioittaminen"? Musta jos miehesi haluaa teille yhteisen nimen mutta se ei oo sulle niin tärkeää niin reilumpaa olisi että hän vaihtaa itse nimeään... Kysele vähän että miksi hänestä juuri sinun pitäisi vaihtaa nimesi. Ymmärrän hyvin että olisi kiva toista ilahduttaa jos asia on kovin tärkeä hänelle. Kuitekaan en itse ihan pelkästään toisen takia suostuisi vaihtamaan jos itselle olisi yhtä tärkeää pitää oma nimi.\nziik replied to jewelska's topic in Siviilivihkiminen ja seremonia\nziik replied to studebaker's topic in Hääaskartelu\nziik replied to Blue's topic in Yleistä sormuksista ja koruista\nIhan tarkkaan en muista mutta olisiko miehen kihla maksanut joku 95e ja oma 85e, kuitenkin vajaalla 200€lla pärjättiin yhteensä. Samanlaiset ovat, miehellä toki vähän isompi koko niin oli sitten vähän kalliimpi. Eipä hintavertailua silloin tullut tehtyä, kunhan valittiin eka kaupasta Mutta ovat nuo kelvanneet <3\nziik replied to Charlene's topic in Yleistä hääkeskustelua\nAnoppi oli oikein iloinen kun mies sille soitti ja pyysi todistamaan. Mun isä kysyi vähän että mikäs kiire meillä, mutta ei mitenkään pahasti kuitenkaan. Kysyi että enkai vaan ole raskaana mutta nauroi sitten kun sanoin että ei nyt ainakaan kymmeneen vuoteen mitään pelkoa Äidistä ei oo kuulunut mitään, en tiedä kyllä tietääkö vielä, isä siis lupasi sille kertoa. Mikäli ei kuulukaan mitään niin se on siis hyvä asia, paras reaktio jota voin siltä odottaa.\nNäissä asioissa on ihmeellistä logiikkaa aina välillä. Jotkut naiset vastaavat, että ehdottomasti vaihtavat miehen nimeen paitsi jos se on joku ruma. Onpa syvällistä. Että osoittaa rakkauttaan/sitoutumistaan/perinteiden kunnioittamista, niin joo paitsi siinä tapauksessa että oisikin tulossa joku Paskonen. Jos se nimen estetiikka riittää sen ehdottoman periaatteen miehen nimen ottamisesta pyörtämään, niin ehkä voisi miettiä miksi sitä nimeä nyt olikaan vaihtamassa... Ei ole ollut meillä vaihtoehto että mies ottaisi mun nimen, koska sanoi että ei halua nimeään vaihtaa. Itse tämän ymmärrän koska en halua itsekään vaihtaa nimeäni. Miksi siis miehenkään pitäisi? Tasa-arvoa on se että molemmat tekevät niinkuin heistä tuntuu parhaimmalle. Sitten taas jos yhdessä halutaan yhteinen nimi, niin se ei enää ole tasa-arvoa että nainen "aina" taipuu vaihtamaan nimeään. Molemmat varmaan miettivät onko oman nimen pitäminen tärkeämpää kuin yhteinen nimi. Jos mies haluaa todella paljon yhteisen nimen ja naiselle asia on yhdentekevä, mutta ei halua luopua omasta nimestään niin silloin ei kyllä ole mitenkään oikein että naisen pitäisi miehen mieliksi vaihtaa. Silloin sen miehen pitää vaihtaa tai hyväksyä eri nimet. Ja vielä tähän loppuun huomautus, että mulle on ihan sama mitä ihmiset omilla nimillään tekevät. Mutta kannattaa miettiä (ehkä) ne omat syyt selville että ei vaikka luovu omast kauniista nimestään josta pitää kauheasti vain siksi, että niin on tapana.\nziik replied to a topic in Yleistä sormuksista ja koruista\nMeille ei tule kummallekaan uutta sormusta. Mies ilmoitti heti että ei toista halua tuohon viereen.. Mulle taas tuo kihla on muodostunut rakkaaksi, enkä muutenkaan mistään timanttihärdelleistä välitä... Niin ajattelin että käydään vain kaiverruttamassa molemmille hääpäivät tuohon kihlapäivien perään <3\nMeille tulee luultavasti perintöjä ja lahjoja koskeva avioehto erotilanteessa.. Ja ajattelin myös mahdollisen toisen omistaman yritystoiminnan ja siihen liittyvien lainojen kohdalle avioehtoa, siten että niitä ei osituksessa otettaisi lainkaan huomioon.. Varmaan mahdollista? Luultavaa kun on että ainakin toisella tulee tulevaisuudessa olemaan yritystoimintaa, mahdollisesti molemmilla ja musta ne kuuluu hyvine ja huonoine puolineen erossa sen yrityksen omistajalle... Samalla teemme sitten keskinäisen hallintaoikeustestamentin.\nziik replied to a topic in Yleistä polttareista\nMusta on vähän tyhmää kans olettaa kaasojen automaattisesti tajuavan että haluaa polttarit... Nimittäin ihmiset on erilaisia, kaikki ei todellakaan halua polttareita. Mä en ainakaan oo kaasolleni puhunut mitään polttareista ja se johtuu juuri siitä että en niitä kaipaa.. Jos siis kaipaisin niin enköhän jotain vihjailisi asiasta...


Ravintola- ja keittiösiivous Vileda Professionalilla\nElintarviketurvallisuus ja -hygienia: Pidä liiketoiminta terveenä\nMahdollisimman hyvän hygienia- ja elintarviketurvallisuustason säilyttäminen ravintoloissa, keittiöissä ja pitopalveluyrityksissä on erittäin tärkeää liiketoiminnan kestävyyden ja maineen kannalta. Kyse ei ole pelkästään asiakkaiden terveydestä ja tyytyväisyydestä, vaan ruuanlaittoa koskevien vaatimusten ja henkilöstön hyvinvoinnin parantamisesta.\nElintarviketeollisuuden erittäin korkeiden laatuvaatimusten noudattaminen ei kuitenkaan ole helppoa. Sekä kansalliset että eurooppalaiset lait ja säädökset vaikuttavat ravintola- ja pitopalveluyrityksiin.\nNäiden säädösten noudattamisessa – ja samalla liiketoiminnan tehokkuuden ja laadun varmistamisessa – on viisi tärkeää tekijää:\nJärkevä ja tehokas hygieniasuunnitelma\nNykyaikaiset ja toiminnan tarvetta vastaavat siivousmenetelmät\nKattava valikoima laadukkaita ja värikoodattuja siivousvälineitä\nKestävät tai kertakäyttöiset mikrokuitusiivousvälineet\nHuomioimalla asiakkaan erityistarpeet voimme luoda räätälöidyn siivous- ja hygieniasuunnitelman, joka noudattaa ja tukee yleistä HACCP-suunnitelmaa (Hazard Analysis and Critical Control Points, vaarojen analysointi ja kriittiset hallintapisteet). Tarjoamme oikeat tuotteet, menetelmät ja koulutuksen, jotka tukevat liiketoiminnan menestymistä.\nElintarvikkeiden käsittelyalueiden HACCP-vaatimusten mukainen siivous\nMahdollisimman tehokasta siivousta: Pysy tahdissa\nElintarvikealalla – ravintoloissa ja ruokaloissa – on kasvava paine siivota pöydät sekä puhdistaa lattiat ja muut pinnat mahdollisimman nopeasti tinkimättä laadusta tai vaikuttamatta asiakaskokemukseen. Sama koskee tavaratalojen elintarvikeosastoja. Hygienian ylläpitämisessä ja elintarviketahrojen siivoamisessa on kyse nopeudesta. On kuitenkin vaikeaa siivota yhtä aikaa nopeasti ja tehokkaasti.\nTäyttääkseen tämän päivän elintarviketurvallisuuden vaatimukset insinöörimme ovat luoneet ravintoloille ja keittiöille suunnattuja käyttäjäystävällisiä ja helppokäyttöisiä järjestelmiä ja siivousmenetelmiä, jotka nopeuttavat siivousta merkittävästi. Tuloksena on parempi hygienia lyhyemmässä ajassa ja pienemmällä vaivalla.\nOikeat siivoustuotteet ravintoloille ja keittiöille: Pidä kutsumattomat vieraat loitolla\nAmmattikeittiöt ovat vaativia ympäristöjä, joissa on useita mahdollisia vaaroja. Tämän vuoksi henkilökohtainen turvallisuus kulkee käsi kädessä elintarviketurvallisuuden ja hygienian kanssa.\nEsimerkiksi turvalattioiden pitäminen puhtaana ja turvallisena edellyttää erityisiä siivousmenetelmiä. Järjestelmällisen siivousmenetelmän käyttäminen on näin ollen tärkeimpiä HACCP-järjestelmän vaatimuksista. Toinen tärkeä tekijä elintarviketurvallisuuden ylläpitämisessä on ristikontaminaatioiden estäminen. Tavallisin tapa välttää ristikontaminaatiota on säilyttää raa’at ja valmiit elintarvikkeet erillään ja käyttää siivoukseen tiettyyn tarkoitukseen suunnattuja, värikoodattuja välineitä.\nValikoimassamme on mikrokuitumoppeja ja -liinoja, jotka poistavat tehokkaasti ja kemikaalittomasti jopa 99,9 % bakteereista keittiöissä ja muilla elintarvikkeiden käsittelyalueilla, sekä värikoodattuja siivousliinoja, jotka tukevat järjestelmällistä ja hygieenistä siivousta.\nTavalliset kertakäyttöiset mikrokuiduttomat ratkaisut eivät vastaa ammattialan haasteisiin. Mikrokuituun vaihtaminen voi vähentää jätettä, kemikaaleja ja kustannuksia.\nPerusteellinen puhdistaminen, tahrojen poistaminen tai läikkyneiden nesteiden siivoaminen – siivoustarpeesta riippumatta löydät meiltä ratkaisun nopeaan, tehokkaaseen ja hygieeniseen siivoukseen.


Rikastaminen Venäjällä liian kallista | Yle Uutiset | yle.fi\nRikastaminen Venäjällä liian kallista\nSavukosken Soklin malmin rikastaminen Venäjällä ei ollut riittävän kannattavaa lannoiteyhtiö Yaralle. Yhtiön olisi pitänyt sijoittaa odotettua enemmän rahaa venäläisyhtiö Eurochemin laitteisiin Kovdorissa.\n27.1.2012 klo 12.09päivitetty 9.6.2012 klo 04.09\n- Laitteisto Kovdorissa ei sellaisenaan soveltunut Soklin malmin rikastamiseen, vaan se olisi vaatinut enemmän investointeja kuin alkuvaiheessa kuviteltiin. Venäjä ei ollut enää taloudellisesti niin mielenkiintoinen vaihtoehto, Yara Suomi logistiikkapäällikkö Eero Hemming sanoo.\nHemming pitää tutkimustulosta yllättävänä. Alun perin yhtiö otaksui malmin kuljettamisen itärajan taakse ja rikastamisen Kovdorissa olevan halvempaa kuin Suomessa.\nYhtiöstä ei perjantaina kerrottu, kuinka suuria summia Eurochem-yhtiön olemassa olevaan rikastamoon olisi pitänyt sijoittaa.\nSoklin rikaste saatetaan hyvinkin kuljettaa Savukoskelta maailmalle Lapin poikki kulkevalla rautatiellä. Rautatien rakentamista on selvitelty. Radan rakentamisesta tosin ei ole tehty minkäänlaisia päätöksiä.\n- Rautatiereitti on viety Itä-Lapin maakuntakaavaan ja sen ympäristövaikutukset on arvioitu. Se on sellainen asia, jota kannattaa pitää erittäin todennäköisenä, Hemming toteaa.\nYara jatkaa siis selvitysten tekemistä. Hemmingin mukaan kaikkea paperityötä ei kuitenkaan tarvitse aloittaa alusta, sillä lannoiteyhtiöllä on pohjana vino pino vanhoja selvityksiä hankkeesta.\nPoromiehet vastustavat yhä Soklia 27.1.2012\nRautatietunneli suojelualueen alle? 27.1.2012\nUusi Sokli-käänne toi vipinää Savukoskelle 27.1.2012\nrikastusYara InternationalEurochemlannoiteteollisuuslannoitteetVenäjämateriaalitSuomiYritystiedotPeruskemikaalien valmistus


Flipperi, Pelit ja muut harrastukset, ...\nIlmoitustyyppi: Myydään Ilmoitus jätetty: 16 tammikuuta 21:49\nMyydään kuvanmukainen flipperi. Valmistaja Williams, malli Black Knight, valmistusvuosi 1980.\nLegendaarinen kaksikerrosmalli huikealla multiball ominaisuudella sekä kusirännien varmistusmagneeteilla. Hieno keräilyharvinaisuus jonka ammattilainen on tarkistanut. Backboxin lasi suhteellisen asiallisessa kunnossa kuten pelikenttäkin. Kyseistä peliä harvemmin kotosuomesta löytyy. Nyt vihkiytyneelle pelimannelle tiukka rauta mancaveen tai vaikka olohuoneeseen


Alexander\t 17.10.2016 Reseptit\nKuitu ja sen merkitys hyvinvoinnissa on kiistämättä hyvin tärkeä. Suomalaiset saavat ravinnosta kuitua keskimäärin 20-25 grammaa päivässä, kun suositus aikuiselle olisi 30-25 grammaa päivässä. Petrattavaa siis olisi. Jostain syystä ajatus siitä, että leipä sisältää hurjasti kuitua istuu sitkeässä. Suuri osa teollisesti valmistetuista leivistä on tehty valkaistuista jauhoista, jolloin leivästä kyllä tulee pullavaa ja pehmeää, muttei kovinkaan ravintotiheää saatikka kuiturikasta.\nKuitua saa luonnollisesti myös vihanneksista, hedelmistä ja täysjyväviljoista. Kuitulisällä voi myös auttaa nostamaan päivittäisen kuidunsaannin tavoitetasolle. Olen myös huomannut, että runsaasti kuitua sisältävät ruoat antavat puhtia paljon pidemmäksi aikaa, kuin höttöisemmät annokset.\nLuottoaamupalaksi on vakiintunut tuorepuuro, joka sisältää runsaasti kuituja eri muodoissa, esim. kaurahiutaleita, pellavansiemeniä ja chiasiemeniä. Hiljattain tutustuin myös yhteen itselleni uuteen kuidunlähteeseen Sunspeltin yhteistyökuvioiden kautta. Nimittäin spelttikuitulisään.\nVuoden 2016 Luomutuotteeksi valittu spelttikuitulisä sisältää hurjat 30 prosenttia kuitua. Kuitulisä koostuu siis täysin spelttileseestä, marjoilla maustettuihin versioihin on lisätty myös mustikka- tai tyrnimarjajauhetta. Hintaa 160 gramman pussilla on 5-10 euroa, ostopaikasta riippuen, joten hinnakkaasta tuotteesta ei varsinaisesti puhuta.\nSain Sunspeltiltä testiin kaikkia kolmea versiota spelttikuitulisästä ja keksin niille välittömästi käyttöä. Tuorepuuroon tietysti! Päädyin lopulta tekemään kolme erilaista tuorepuuroa ja kokosin ne yhdeksi kerrospuuroksi.\nSpelttilese sitoi hiukan enemmän nestettä verrattuna tavanomaiseen kaurahiutaleeseen, ja on siten myös todella riittoisaa. Liikaa ei myöskään kannata laittaa, jottei vatsa ala protestoimaan. Jotta puurosta tulee sopivasti lusikoitavaa, tarvitaan vain reilu 2rkl spelttikuitulisää ja 2dl nestettä.\nPunainen marjaisa spelttituorepuuro\n2dl marjoja, tässä käytin punaisia viinimarjoja\n2rkl Sunspeltin mustikka-spelttikuitulisää*\nVihreä vihannes-speltti uorepuuro\n1 dl jäähtynyttä vihreää teetä\n2rkl Sunspeltin maustamatonta spelttikuitulisää*\n1dl jäähtynyttä vihreää teetä\n2rkl Sunspeltin tyrni-spelttikuitulisää*\nKaikissa näissä pätee sama valmistus, kaikki blenderiin, sekaisin ja hetken odotus ennen nauttimista. Ja jos kärsivällisyys riittää, voi tehdä kerrostuorepuuron, joka paitsi näyttää hyvältä, maistuu myös hyvältä. Tätä voisi hyvin kokeilla myös smoothien joukossa.\nAamupala, Leivonta, speltti, Tuorepuuro, Välipala, Vegaaninen\nPrevious Post Molekyyligastronomiaa\nNext Post Raakasuklaata punaisesta palmuöljystä


Metsämääräala tilasta Melkola 1:24 | Metsätilat.fi\nMetsämääräala tilasta Melkola 1:24\nLähtöhinta 535 000 €\nNoin 91,4 ha Kohdenumero 603639\nIso ja runsaspuustoinen metsämääräala hyvillä tieyhteyksillä.\nMyynnissä noin 91,4 ha:n runsaspuustoinen metsämääräala Salossa (Halikko), Melkolan kylässä. Uudistuskypsää puustoa ja varttunutta kasvatusmetsää 80 % pinta-alasta. Keskipuusto noin 170 m3/ha. Isot välittömät hakkuumahdollisuudet. Puuston arvo odotusarvolisineen metsäarvion mukaan noin 555 000 €. Pääset halutessasi hyödyntämään kaupassa syntyvää metsävähennysoikeutta nopealla aikataululla. Rehevät, tuottavat kasvupohjat, kitu-/joutomaita vain vähän. Hyvät tieyhteydet useammalta suunnalta. Tutustu ladattaviin tiedostoihin ja käy tutustumassa kohteeseen. Tai kysy välittäjältä lisätietoja.\nLähtöhinta 535 000 €. Kohde myydään tarjousten perusteella. Välittäjä vastaanottaa kirjallisia (myös sähköposti) tarjouksia torstaihin 20.8.2020 klo 23.59 saakka. Huomaa "Tee tarjous tästä kohteesta" painike, josta saat helposti lähetettyä tarjouksen välittäjälle.\nPieni osa alueesta kuuluu Halikonjoen maisemansuojelualueeseen. Mahdollinen metsälain 10 §:n mukainen avosuo (kuvio 653). Tierasitteet (Ruuhikosken yksityistie, Pitkäojan yksityistie, Kylmässuon metsätie).\nTilan alueella kulkee Ruuhikoskentie, Pitkäojantie sekä Kylmässuon metsätie, eli tieyhteydet ovat hyvät. Lisäksi kirjattu tieoikeus myös Kultanummen metsätien kautta (katso kiinteistörekisterin kartta). Ruuhikoskentien tiemaksu ollut suuruusluokkaa 130 €/v. Kylmässuon metsätien vastaavasti noin 50 € ja Kultanummentie noin 130 €. Pitkäojantien tiemaksu (425 €) on pitänyt sisällään myös tilan peltojen ja talouskeskuksen osuudet sekä sillan korjauskulujen maksua.\nKantilan kiinteistörekisteriotteella näkyvä soranotto-oikeus jää kokonaan kantatilalle (myytävä määräala ei saa osuutta).\nAjo-ohjeet:Vaihtoehtoisia osoitteita kohteelle löytämiseen: Pitkäojantie 230, Salo. Ruuhikoskentie 420, Salo. Kylmässuontie 120, Salo ja tästä osoitteesta vasenta metsätien haaraa tien päähän.\nKokonaispuusto 15 700 m3. Puuston määrästä yli puolet on uudistuskypsillä kuvioilla ja lisäksi yli 40 % varttuneissa kasvatusmetsissä.\nRauno Hakala, Länsi-Suomen Metsätilat Oy LKV, 18.6.2020.\nOstajan tulee varautua siihen, että myyntipäätöksestä kuluu joitakin viikkoja kaupan allekirjoitukseen (kaupan hyväksyttäminen Digi- ja väestötietovirastossa).


Ranska sulkee Minitel-verkon - Digitoday - Ilta-Sanomat\nRanska sulkee oman "internetin"\nJulkaistu: 29.6.2012 17:12 , Päivitetty: 29.6.2012 17:13\nRanska estää yhteydet sadoilta tuhansilta vielä käytössä olevilta Minitel-päätteiltä lauantaina.\nAikoinaan muun maailman ihmettelemä Minitel-verkko sammuu lauantaina Ranskassa. Vuonna 1982 käynnistynyttä internetin edeltäjää käytettiin puhelinlinjaan kytketyllä harmaalla näyttöpäätteellä, joita France Telecom arvioi olevan käytössä vielä 670 000 kappaletta.\nSuosion huippuaikoina 1990-luvun lopulla käyttäjiä oli jopa 25 miljoonaa. Mutta teknologia ei pärjännyt kisassa internetiä ja World Wide Webiä vastaan.\nRanskan hallitus tuki Miniteliä voimakkaasti tarjoamalla päätteitä ilmaiseksi kansalaisille. Minitel oli maan ylpeys, netti ennen nettiä. Palvelut ulottuivat pankkiasioinnista aina suosittuihin seksichatteihin asti.\n– Minitelin myötä me keksimme paljon nykypäivän teknologiaa, järjestelmän synnyttäneen France Telecomin entinen hankejohtaja Jean-Paul Maury sanoi Reutersillehttp://www.reuters.com/article/2012/06/29/us-france-minitel-idUSBRE85S0HB20120629.\nMutta Minitel ei saanut vastakaikua ulkomailla erinäisistä yrityksistä huolimatta. Nyt verkon sulkeutuessa voidaan miettiä, onko se pikemminkin hidastanut modernien verkkopalvelujen läpimurtoa fransmannien arkeen.\nMiniteliä voidaan verrata vaikkapa Suomessa jo varhain hyvin suosittuihin tekstiviesteihin kännyköissä. Niiden suosion on syytetty hidastaneen kehittyneempien mobiilipalveluiden esiinmarssia.


Arjen rakennuspalikoita: joulukuuta 2013\nJäinen puutarha vuoden viimeisenä päivänä\n... Kunnes sitten alkoikin sataa.. Nyt on maa valkoinen ja kaikkialla tyystin erinäköistä.\nPotkureilla lasten kanssa naamiaispippaloihin ja rakettien paukkeessa takaisin. Olihan hauskaa! Hieno päätös vuodelle. Onpas tämän vuoden aikana saanut monin verroin enemmän kuin mitä tilasi ja enemmän kuin oisi osannut haaveillakaan :)\nHYVÄÄ UUTTA VUOTTA IHANAT!\nklo 11:47 2 kommenttia:\nTunnisteet: Juhlat, Piha\nHitain askelin kohti arkea\nTänään vielä nukuttiin pitkään. Huomenna ryhdistäydyn. Ehkäpä. Mies on jo palannut töihin. Uuden vuoden kalenteri on täynnä toinen toistaan jännempiä ohjelmanumeroita. Laahustan siis aamutakissa nyt vielä kun voin.\nJokos ovat joululahjat löytäneet paikkansa? Entä mahdolliset reissukamppeet ja pyykit?\nTunnisteet: Juhlat, Normann Copenhagen\nEipäs ollut niin väliksikään, vaikka joulua ennätti ajatella vasta töiden loputtua perjantaina. Tässä on näitä valmistelupäiviä kyllä aivan riittämiin. Vaikka selvää oli jo hyvissä ajoin, että postitettavia paketteja on ajateltava jo aiemmin (en ajatellut tarpeeksi ajoissa) ja joulukorttien kohdalla saa tänä vuonna luovuttaa. Työlistaa saa myöskin tarkastella kriittisesti. Kaikkea ei ennätä.\nPE Jouluostokset. Tehokas shoppailureissu kaupungille miehen kanssa. Jos joku sukulainen tarjoutuu siivousavuksi, niin ehdotetaan enemmin, että jospa lastenhoitoapua kuitenkin, niin saatais joku lahjakin ostettua. Huippu hyvä reissu!\nLA Puunaussiivous. Väsynyt päivä, mutta onneksi oli työlistä valmiina ja sai kahdestaan tehdä. Jaksettiin ihmeen paljon. Ohjalmassa oli muun muassa: Yläkerran ja pesutilojen perusteelliset siivoukset. Pyykkiä. Keittiön kaappinovien jynssäys back to white, kaikkien lattioiden vaikeat tahrat ja mustat viirut yms. Sohvien puhdistus ei kuulunut listalle, mutta tällä kertaa isännällä vähän rönsyili. Sauna pestiin ekaa kertaa tässä talossa! Siihen päälle koko sakin saunotus. Kello oli tuolloin jo melkoisen paljon, mutta jaksoivat. Päivän johtava ajatus taisi olla, että jos ei tätä ja tätä nyt saa hoidettua, niin niin koskas sitten. Mies imuroi raksapölyt betoniseinistä.\nSU Fiilistelyt ja joulukortit. Leppoisampi pyhäpäivä väliin. Aivan hyvä välietappi. Pari vierasta, joulukuusi sisälle, joulukorttikierros illalla. Paketointia ja lahjojen viimeistelyä. Ruokien miettimistä ja esivelmisteluja.\nMA Keittiöpäivä. Perinteiset keittiöhommat: laatikot, hedelmä-pähkinäleipä juustotarjottimelle, lounas lapsille siinä sivussa. Isäntä töissä vielä tänään. Joulukortinkorvikepuhelut mummoloihin. Ompelua ja tasojen järkkäystä. Siivouksen viimeistelyä. Illalla kuusen koristelu ja lapset saavat jo syödä tuunaamansa piparit pois.\nJälkipohdinnat. Voi kuinka vaikeasti sitä onkaan asioita usein tehnyt. Lähinnä nyt ajattelen noita jouluostoksia. On yrittänyt hoitaa kaiken lasten kanssa. Täydellä tai vajaalla kokoonpanolla. Monta reissua - enemmän tai vähemmän laihoin tuloksin. Tuskastumista jokaisella kauppareissulla, ei tästä tule mitään, lähdetään pois. Täytyy tehdä uusi reissu.\nAloitan yleensä hyvissä ajoin ja totean joulun kynnyksellä, että silti meni kaikki viimetippaan. Jos on enemmän aikaa, on enemmän mahdollisuuksia myös vitkuttaa pieniä ja suuria päätöksentekoja. Helposti kuvittelee myös tekevänsä paljon itse: leipää, konvehteja, käsitöitä ja vaikka mitä. Tässä oli nyt sopiva ajallinen panos tähän hässäkkään. Jospa ensi vuonna sitten joulukortitkin..\nUudet palapelin palaset\nKotipäivä. On tämä kyllä niin tarpeellinen. Uudet palapelin palaset on levautettu eteen. Ne valmiina olleet palaset ei tahdo kaikkina päivinä oikein sopia näiden uusien kanssa samaan joukkoon. Ehkä ne on jostain eri palapelistä. Mikähän näistä nyt onkaan sitten se mun setti. Huoh. Mitähän sitä on taas tullut aloitettua. Kotityöt, jouluvalmistelut ja jäljellä olevat työasiatkin tahtovat pyöriä mielessä. Niitä kaikkia ihmetellessä.\nJärjestystä kaaokseen tutuilla konsteilla:\n1 Muodostetaan kokonaiskuva käsillä olevista asioista\n2 Hahmotellaan kiireellisimmät. Vaatii kalenterin vilkaisua.\n3 Listataan kiireellliset, karsitaan mitä voidaan (joulukortit?) ja tehdään samantien ne, jotka vievät alle kolme minuuttia.\n4 Tehdään pois alta keskittymistä häiritsevät asiat ja jotain mitä perhe vaatii..\n5 Suoritetaan kiirellisiä eteenpäin vaikkei huvittaisikaan\n6 Listataan ensi viikon asiat\n7 Palataan kohtaan 3, koska siitä jäi uupumaan monta asiaa. Kohta 4 on jäänyt kesken ja se häiritsee keskittymistä...\n8 Listataan kaikki loput mieleen tulevat hommat\n9 Pohditaan tuliko mitään valmista tänään..\nHups olennainen kohta 1b unohtui: Uppoudutaan kahvikupin ja jäätelöannoksen kanssa omiin ajatuksiin KOKO päiväuniajaksi. Yhtäkkiä olenkin palapelini syövereissä. Onneksi on villasukat, sillä sormet on kohmeessa. Ajatus kuitenkin kul(u)kee.\nJa kohta sitten huomaan, että päivä on pitkällä enkä ole edennyt 1b:tä kauemmas. Jee. Säpäkkää loppupäivää..\nIllan alkajaisiksi mieskin ajatteli järjestää ajatuksiaan:\n1 Priorisoidaan ja listataan kaikki mielessä olevat hommat ja niitä kirjoittaessa mieleen pulpahtavat uudet ajatukset.\n2 Aloitetaan ensimmäisestälistalla olevasta.\nklo 13:47 2 kommenttia:\nTunnisteet: kotityöt, työ, työlista\nPOLUN INVENTAARIO JA TEHDYT VALINNAT


Johanna Johnson kisaa Voice of Finlandissa.\nJulkaistu: 26.3.2014 12:47\nKisan live-lähetyksissä, Elastisen joukkueessa nähdään yhdysvaltalainen\nJohanna, 27, päätyi kisaan mukaan muutettuaan Suomeen lokakuussa. Muutto Suomeen puolestaan johtui hänen miehestään Karistahttp://www.iltasanomat.fi/haku/?search-term=Karista, jonka kanssa Johanna avioitui marraskuussa Helsingissä.\nNyt Johanna yrittää vakuuttaa suomalaiset äänellään, vaikka suomen kieli ei vielä kovin sujuvaa olekaan.\n- Aloitin suomen kielen opinnot tammikuussa. Haluan oppia puhumaan suomea mahdollisimman hyvin, koska se helpottaa täällä asumista, työskentelemistä ja elämän rakentamista tänne, Johanna Johnson sanoo.\nTänään lavalla tähtivalmentajien yhteisbiisi – tällaista oli löytää sopiva biisi