Fuusioituminen sohvan kanssa oli saatettu lähes täydellisesti loppuun kunnes eräänä päivänä Rallimiehet ry ilmoitti ilosanoman Keuruun tummista metsistä lopettaen integroitumisen. Harrasteralli-kilpailu ajettaisiin aivan tuossa naapurissa. Sohvasta rimpuilemalla irti ja varovainen lähestyminen Mustangia, joka oli ajettu edellisen kurmootustapahtuman jälkeen katokseen ja unohdettu sinne. Hellä kosketus starttinappulaan ja kahdeksan mäntää heräsivät talvihorroksesta, kuin heidän kattovalaistus olisi sammutettu vasta eilen. Piikkirengastilanne oli yhtä surkea, kuin jo monta vuotta sitten. Piikit heiluvat halkeilevassa kumissa kuin Suomen lippu satavuotisen kansamme lipputangossa. Vetomies Ruottusen Jonnilta saatiin sarja nopeiksi opetettuja piikkejä Volvon alta ja oma tytär suostui kartturiksi ensimmäiseen ralliinsa, joten eipä siinä muu auttanut kuin pistää ilmoittautuminen sisään.\nF350 pakattuna repullisella evästä, Malisen perheellä ja luottomekaanikko Korhosella lähdettiin kisa- aamuna kimpoilemaan kohti Keurusselän taisteluareenaa, kunhan naisväki oli ensin saanut kuljettajan revityksi irti sohvasta. Kisapaikalla normaali rutiinien jälkeen alkoi tuo raastava odotus päästä oikaisemaan oikeaa nilkkaa ja ohi kiitäviä mäntyjä ja kuusia. Toivottavasti tälläkään kertaa ei sada käpyjä nokkapellille. Tapahtuman urheilu osuus vietettiin pukuhuoneessa, jossa taas pimeässä kaapissa säilytetyt ajohaalarit olivat taas kutistuneet muutaman koon. Haalareihin sisään hypätessä rupesi ohimolla esiintymään kiiltoa, kun piti ryhtyä rimpuilemaan ajokenkiä jalkaan kolme numeroa liian pienissä haalareissa.\nVarikolta oli muutaman kilometrin siirtymä Hotelli Keurusselän pihaan, mistä oli kilpailun virallinen lähtö. Jonossa edessä olleesta Escortista poiki kytkinvaijeri juuri ennen lähtölavaa. Sinne jäivät pojat pajottamaan kilpuriaan, kun me kurvattiin kohti ensimmäistä erikoiskoetta. Siirtymällä vhiilis kilvanajoon oli pikkasen hukassa, mutta eiköhän se viivalta irtoamisen jälkeen rupea löytymään. Pätkän lähdössä viriteltiin kaikki kolme kameraa tulille ja päästiin kellon vapauttamana irti siviiliautoilun säännöistä. Latu on hyvin kapeaa ja routapatteja on ennätys määrä. Auto tuntuu olevan enemmän ilmassa kuin maassa. Tämän tien piirtäjä on pakostakin nauttinut piirustuspöytänsä ääressä muutakin kuin kansalaisluottamusta, tiellä ei ole laisinkaan luonnetta eikä millään tavalla ennalta arvattava. Nyt on haasteellinen tie. Vastaan tulee ysikymppinen risteys vasemmalle jyrkkään ylämäkeen. Jarrutus lipsahtaa pöperölle ja aavistuksen pitkäksihän luisto menee risteykseen. Auto pysähtyy keskelle tietä josta matka jatkuu tuskallisen hitaasti pitoja metsästäen. Vähän matkaa eteenpäin tullaan metsästä hakkuuaukealle ja nypyltä tie näyttää selkeästi jatkuvan suoraa. Nypyn laella todellisuus iskee kuin miljoona tiskirättiä. Tie kääntyy täydet 90 astetta oikealle ja paikalla on kansaa todistamassa tulevaa virhearviointia. Vaistonvaraisesti kiskaisu käsijarrusta ei tuotakaan toivottua perän irtoamista, joten ainoa vaihtoehto olisi yrittää kääntää auto kaasulla mutkaan joka on jo käytännössä kohdalla. Ainoa vaihtoehto on koittaa minimoida vahingot ja antaa menne viimeiset metrit jarrut lukossa suoraan ojaan. Lievä tössäsy vastapenkkaan ja juuri kun liike pysähtyy on autossa kiinni kymmeniä käsipareja nostamassa 1400kg malmikasaa kivikosta. Seuraavat kaksi minuuttia nostajat punnertavat tosissaan ja matka pääsee jatkumaan. Seuraava puolikilometriä auton mahdollisia vaurioita kuunnellen tulee muistutus keskittymisen tärkeydestä, kun jälleen nojaillaan Mustangin kyljellä lumipenkkaan. Mustang ei kuulosta vioittuneen pakoputkiston takia enää urheiluautolta, vaan väsyneeltä raggarilintalta. Vihdoinkin vastaan tulee pelastava maali josta lyhyen siirtymän jälkeen pääsee parsimaan muoviosia takaisin ruotuun.\nMuutamaa nippusidettä myöhemmin löysimme itsemme toisen erikoiskokeen lähdöstä. Sisäkamerat aloittavat lakkoilun. Niiden mielestä, jos me olemme ajavinamme kilpaa, ne on kuvaavinaan. Vakavia laitteita, eivät ymmärrä mitenkä voi miehistö nauraa vedet silmissä kesken kilvanajon. Lähdössä varoitellaan parisataa metriä ennen maalia olevasta mutkasta johon on langennut paljon kalustoa. Varoituksella ei juuri mitään tee, koska mitään kiintokohtaa siihen ei ole. Pöperöä on reitillä reilusti ja vähemmän tahattomin jatkettujen sivuluisujen matka etenee mutkasta toiseen kunnes saavumme tuohon alussa varoitettuun paikkaan. Alamäessä jarrutus paikka on hiekalla, joka jo sinänsä kertoo jotain, vaikka tie äkkiseltään näyttää jatkuvan suoraan. Silmillehän tämäkin oikea lievästi tuli, mutta käsijarrulla kioski vinoon ja petaali lattiaan. Kiireessä ei kerinnyt vaihtamaan pienemmälle, mutta kummasti Mustang jaksaa rouhia isänmaata kahdentuhannen moottorinkierroksen raivolla ja paikasta selvittiin. Pätkän jälkeen takaisin huoltoon juottamaan Ponia sekä miehistöä.\nKolmas pätkä olikin täysin sama kuin ensimmäinen, joten nyt tulisi tiemuisti tarpeeseen. Yksikään kamera ei enää ole yhteistyöhaluinen, josta annoimme haisevan nootin. Pätkä on lähes kolmen sadan kilpurin jälkeen mielenkiintoisessa kunnossa. Nyt ajaminen vaatii keskittymistä lujempaa kuin koskaan ennen. Romua on reitin varressa kuin Ratteen portilla itsenäisyyspäivänä. Puolessa välissä huomasi silmien kuivuvan päähän, kun ei ollut huomannut räpytellä. Sitten, kun aloitti räpyttelyn, alkoi silmät vuotaa nestettä. Samalla aurinko alkoi paistaa suoraan silmiin, joten edessä siintävä tie hämärtyi lähes olemattomiin. Auto jatkoi kuitenkin samanlaista lengerrystä kuin tähänkin asti, nostelu ei ollut edes vaihtoehto. Sitten tultiin metsästä hakkuuaukealle, joka heti tunnistettiinkin meidän ulkoilu paikaksi ykköseltä. Koppa vinoon ja raivokkaasti Mustang karjuen selvitämme mutkan ja seuraava suorakin menee kuin lentäen. Kirjaimellisesti. Routapatit lähettävät ratsukkomme ilmojen halki takaisin tellukselle, ja pohjakosketus tuntuu istumalihaksiston jatkeessa asti.\nSamaa linjaa jatkaen maaliin asti ja kunhan kuljettaja on saanut irroteltua kielensä kuivuneesta kitalaesta, vhiilis on varikolla korkealla. Tavoite saavutettiin, maaliin päästiin ja poskipäät hellänä nauramisesta. Kartturi oli heti kyselemässä, että koska on seuraava kisa, tätä oli saatava lisää! Uusi harrastaja oli syntynyt. Pakenemin kotiin rallisaunaan huollon kanssa punomaan uusia juonia.\nMitenkäs meni noin niin kuin tuloksellisesti? Luokassa oltiin 16. mutta, jos emme olisi törttöilleet kahta minuuttia ykkösellä olisi ajettu aikamme riittänyt luokan 8. sijaan. Sinänsä emme olisi siitäkään olleet yhtään rikkaampia sillä luokassa seitsemän sai munakipon kotiin viemisiksi.


STOY Play - lekmer.fi\nMuistatko vielä kaivurin, jonka avulla loihdit hiekkalaatikkoon mitä upeimpia luomuksia? Tai pihapelin, joka innosti koko perheen hullunhauskoihin kisailuihin? Entä ruutuhyppelyn lomassa parhaan ystävän kanssa itse keksimänne pelit ja leikit? Haluamme vaalia näitä kultaakin kalliimpia muistoja ja samalla toivomme seuraavan sukupolven saavan kokea vieläkin enemmän.\nSTOY Play on meidän tapamme yhdistää kahden maailman parhaat palat – klassiset, aina yhtä ajankohtaiset pelit sekä koko perheen yhteiset ulkoaktiviteetit. Sarjasta löydät keinuhevoset, leikkimatot, pihapelit, hiekkalelut, lelut talven leikkeihin sekä paljon muuta. Tuotteiden takana on ajatus, että lapsesi voi jonakin päivänä hymyillen muistella omaa kultaista lapsuuttaan ja sen ainutlaatuisia leikkihetkiä.\n(2 yhteensä 2 tuotteesta)\nJärjestä : Viimeisin vastaanotettu\nOliver & Kids Play, Yatzy\n13,20 EUR 21,90 EUR\nOliver & Kids Play, Renkaanheittopeli


Tietääkö Jumala tulevaisuuden?\nVartiotorni | Toukokuu 2014\nLUE afrikaans aimara albania amhara arabia armenia armenia (länsi-) bislama bulgaria burma cebuano chichewa chitonga chitumbuka cibemba dangme efik englanti espanja ewe ga georgia guarani gun haitinkreoli heprea hiligaino hollanti igbo iloko indonesia italia japani joruba katalaani kazakki ketšua (Ayacucho) ketšua (Bolivia) kiina (kantoni; perint.) kiina (kantoni; yksink.) kiina (mandariini; perint.) kiina (mandariini; yksink.) kikaonde kikuju kiluba kimbundu kinjaruanda kirgiisi kirundi kisonge kitšua (Imbabura) kongo korea kreikka krio kroatia latvia liettua lingala luganda luo makedonia malagassi malta maya mizo moore nepali ngäbere norja nzema oromo osseetti papiamento (Aruba) papiamento (Curaçao) persia portugali (Brasilia) puola ranska romania ruotsi saksa samoa sango sepedi serbia (kyrill.) serbia (latin.) sesotho (Lesotho) silozi sinhala slovakki sloveeni sranantongo suomi swahili swahili (Kongo) tagalog tanska tataari thai tigrinja tiv tsonga tswana turkki tuvalu twi tšekki tšiluba ukraina umbundu unkari urdu venäjä vietnam viro wayuunaiki xhosa zande zulu šona\nVoiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?\nMe kaikki ajattelemme tulevaisuutta. Mietimme, millaista meidän ja läheistemme elämä tulee olemaan. Pohdimme esimerkiksi sitä, saavatko lapsemme elää paremmassa maailmassa, tuhoutuuko maapallo jossain katastrofissa ja millaiset valinnat takaisivat meille paremman tulevaisuuden. Tällainen uteliaisuus on ihmiselle luontaista. Kaipaamme varmuutta, järjestystä ja pysyvyyttä elämäämme. Jos tietäisit, mitä tulevaisuus tuo tullessaan, voisit varautua siihen sekä henkisesti että aineellisesti.\nMillaiseksi tulevaisuutesi siis muotoutuu? Tietääkö sitä kukaan? Asiantuntijat ovat tulevaisuutta ennustaessaan joskus onnistuneet mutta monesti myös epäonnistuneet. Jumalasta kuitenkin sanotaan, että hän pystyy ennustamaan tulevia tapahtumia tarkasti. Hänen Sanassaan todetaan, että hän ”kertoo alusta asti lopun ja muinaisuudesta saakka sen, mitä ei vielä ole tehty” (Jesaja 46:10). Kun Jumala on esittänyt ennustuksia, mikä on ollut onnistumisprosentti?\nMiksi meidän pitäisi olla kiinnostuneita siitä, kuinka suuri osa Jumalan muinaisista ennustuksista on täyttynyt? Jos jonkun meteorologin sääennusteet pitäisivät paikkansa päivästä toiseen, olisit todennäköisesti vaikuttunut ja seuraisit hänen ennusteitaan jatkossakin. Entä jos saisit tietää, että Jumalan ennustukset ovat toteutuneet pettämättömän varmasti? Olisit epäilemättä kiinnostunut siitä, mitä hän sanoo tulevaisuudesta.\nMuinaisen Niniven raunioille uudelleen rakennettu muuri\nSUUREN KAUPUNGIN TUHO:\nOlisi huomattava saavutus ennustaa tarkasti, että suuri kaupunki, joka on ollut mahtava vuosisatojen ajan, tuhoutuisi lähitulevaisuudessa. Erään edustajansa välityksellä Jumala esitti juuri tällaisen ennustuksen, Niniven kaupungin tuhon (Sefanja 2:13–15). Mitä historioitsijat kertovat? Babylonialaiset ja meedialaiset hyökkäsivät Niniveen ja kukistivat sen 600-luvulla eaa., noin 15 vuotta Jumalan ennustuksen jälkeen. Jumala oli kertonut etukäteen myös, että Ninive tehtäisiin ”autioksi, erämaan kaltaiseksi vedettömäksi seuduksi”. Toteutuiko tämä ennustus tarkasti? Kyllä toteutui. Vaikka tuo kaupunki levittäytyi esikaupunkeineen noin 500 neliökilometrin laajuiselle alueelle, valloittajat eivät säilyttäneet eivätkä hyödyntäneet sitä, kuten olisi voinut odottaa. Sen sijaan kaupunki tuhottiin. Olisiko kukaan poliittinen analyytikko pystynyt ennustamaan tapahtumia yhtä täsmällisesti?\nIHMISTEN LUITA POLTETAAN:\nKuka uskaltaisi ilmoittaa 300 vuotta etukäteen, että tietynniminen ja tiettyä syntyperää oleva mies polttaisi ihmisten luita alttarilla, ja vielä mainita kaupungin, missä tuo alttari sijaitsisi? Jos tällainen erikoinen ennustus toteutuisi, sen esittäjästä tulisi varmasti kuuluisa. Jumalan edustaja julisti, että ”Daavidin huoneeseen syntyy poika, jonka nimi on Josia”, ja että ”ihmisten luita hän polttaa” alttarilla Betelin kaupungissa (1. Kuninkaiden kirja 13:1, 2, alaviite). Noin 300 vuotta myöhemmin kuninkaaksi nousi Daavidin sukuhaaraan kuuluva mies nimeltä Josia. Tuo nimi ei ole Raamatussa yleinen. Aivan niin kuin oli ennustettu, Josia ”lähetti ottamaan luut hautapaikoista ja poltti ne alttarilla” Betelissä (2. Kuninkaiden kirja 23:14–16). Miten kukaan voisi ennustaa tällaisia yksityiskohtia ilman yli-inhimillistä tietoa?\nJumalan profeetat ennustivat Babylonin kukistumisen hämmästyttävän tarkasti.\nERÄÄN VALTAKUNNAN LOPPU:\nOlisi hämmästyttävää, jos joku onnistuisi ennustamaan, minkä nimisen miehen johdolla huomattava maailmanvalta kukistettaisiin ja millaista epätavallista strategiaa hän käyttäisi – jo kauan ennen tuon miehen syntymää. Jumala ilmoitti, että Kyyros-niminen mies johtaisi erään valtakunnan valloitusta. Kyyros myös vapauttaisi juutalaiset vangit ja tukisi heidän pyhän temppelinsä jälleenrakentamista. Lisäksi Jumala ennusti, että Kyyroksen sotastrategiaan sisältyisi jokien kuivattaminen ja että auki jätetyt portit helpottaisivat valloitusta. (Jesaja 44:27–45:2.) Täyttyivätkö Jumalan profetian sisältämät monet yksityiskohdat? Historioitsijat ovat yhtä mieltä siitä, että Kyyros todella valloitti Babylonian pääkaupungin Babylonin, mikä johti koko valtakunnan kukistumiseen. Kyyroksen armeija ohjasi kaupungin läpi virtaavat vedet toisaalle – itse asiassa kuivatti sen joet – mikä oli melkoinen insinööritaidon näyte. Sotilaat tunkeutuivat kaupunkiin porteista, jotka oli jätetty auki. Tämän jälkeen Kyyros vapautti juutalaiset ja valtuutti heidät rakentamaan Jerusalemin temppelin uudelleen. Se oli poikkeuksellista, koska Kyyros ei palvonut juutalaisten Jumalaa. (Esra 1:1–3.) Kuka muu kuin Jumala olisi pystynyt ennustamaan yksityiskohtaisesti nämä historialliset tapahtumat?\nNämä kolme esimerkkiä osoittavat, miten täsmällisesti Jumala on ennustanut tulevia tapahtumia. Ne eivät ole yksittäistapauksia. Israelilaisten johtaja Joosua totesi laajan kuulijakuntansa hyvin tunteman tosiasian: ”Te tiedätte hyvin kaikesta sydämestänne ja kaikesta sielustanne, ettei yksikään sana kaikista niistä hyvistä sanoista, jotka Jehova, teidän Jumalanne, on teille puhunut, ole pettänyt. Ne kaikki ovat käyneet teille toteen. Ei yksikään sana niistä ole pettänyt.” (Joosua 23:1, 2, 14.) Kansa ei voinut kieltää sitä, että kaikki Jumalan lupaukset ja ennustukset olivat toteutuneet. Miten Jumala sitten pystyy ennustamaan tulevaisuuden tarkasti? Jumalan ja ihmisten keinot poikkeavat ratkaisevasti toisistaan. Tämä on tärkeää ottaa huomioon, koska Jumala on esittänyt lähitulevaisuutta koskevia ennustuksia, jotka tulevat vaikuttamaan meihin kaikkiin.\nJUMALAN JA IHMISTEN ENNUSTUKSET\nIhmisten ennustukset perustuvat esimerkiksi tieteellisiin tutkimuksiin, tosiasioita ja suuntauksia koskeviin analyyseihin tai jopa yliluonnollisiksi väitettyihin tietoihin. Esitettyään ennustuksensa ihmiset yleensä jäävät odottamaan, mitä tuleman pitää (Sananlaskut 27:1).\nToisin kuin ihmiset, Jumala tietää kaikki tosiasiat. Hän ymmärtää ihmisen luonnetta ja taipumuksia täydellisesti. Siksi hän voi halutessaan nähdä jo etukäteen, miten yksilöt tai kokonaiset kansat tulevat toimimaan. Mutta Jumala voi tehdä vieläkin enemmän. Hän pystyy vaikuttamaan asioiden taustalla oleviin tekijöihin ja ohjailemaan tapahtumia varmistaakseen lopputuloksen. Hän sanoo: ”Sanani, joka suustani lähtee, – – ei palaa luokseni tyhjin toimin vaan on – – menestyvä.” (Jesaja 55:11.) Jotkin Jumalan ennustukset ovat siis pikemminkin ilmoituksia. Hän toimii aktiivisesti kaikkien ennustustensa toteuttamiseksi.\nOnko olemassa luotettavia ennustuksia, jotka liittyvät sinun ja läheistesi tulevaisuuteen? Jos saisit tietää lähestyvästä hirmumyrskystä, voisit ryhtyä varotoimiin pelastaaksesi itsesi ja muita. Tieto Raamatun ennustuksista voi saada sinut toimimaan samoin. Jumala on ilmoittanut, että pian tapahtuu suuria maailmanlaajuisia muutoksia. (Ks. tekstiruutu ” Mitä Jumala on paljastanut tulevaisuudesta?”) Jumalan lupaama tulevaisuus poikkeaa huomattavasti niin sanottujen asiantuntijoiden ennusteista.\nMaailmanhistorian juoni on ikään kuin jo kirjoitettu, ja sinä voit saada selville lopputuloksen. Jumala sanoo, että hän ”kertoo alusta asti lopun”, ja lisää: ”Minun päätökseni pysyy, ja kaiken, mihin olen mieltynyt, minä teen.” (Jesaja 46:10.) Sinulla ja perheelläsi voi olla suurenmoinen tulevaisuus. Kysy Jehovan todistajilta, mitä Raamatussa kerrotaan tulevaisuudesta. Todistajat eivät ole selvänäkijöitä, eivätkä he väitä kuulevansa ääniä henkimaailmasta tai pystyvänsä yliluonnollisin keinoin ennustamaan tulevaisuutta. Raamatun tutkijoina he voivat näyttää sinulle, millaisen ihastuttavan tulevaisuuden hyväksi Jumala parhaillaan työskentelee.\nRaamatun ennustuksia tutkimalla saamme selville jotain kiinnostavaa Jumalan persoonallisuudesta. Jumala on ilmoittanut meille tahtonsa, mikä osoittaa, että hän ei suhtaudu ihmisiin kylmän välinpitämättömästi. Sen sijaan hän on hyvin kiinnostunut tulevaisuudestamme. Hän haluaa, että saisimme nauttia valoisasta tulevaisuudesta.\nMitä Jumala on paljastanut tulevaisuudesta?\nToisin kuin tuomiopäivän profeetat väittävät, Jumala vakuuttaa, että maapallo ei koskaan tuhoudu (Psalmit 104:5; Saarnaaja 1:4).\nKun ihmiset turmelevat maata, Jumala puuttuu asiaan ja lopettaa luonnon tuhoamisen (Psalmit 92:7; Ilmestys 11:18).\nKoska suurin osa uskonnoista on panetellut Jumalaa ja hylännyt Raamatun opetukset, Jumala tuhoaa nuo uskonnot (Ilmestys 18:4–9).\nJumalan taivaallinen hallitus – eivät ihmiset eivätkä luonnonvoimat – tuhoaa kaikki jumalattomat, tottelemattomat ihmiset. ”Jumalattomien tulevaisuus leikataan pois.” (Psalmit 37:10, 38; Daniel 2:44.)\nJumala suojelee ihmiset, jotka hän hyväksyy, ja he tulevat nauttimaan elämästä kauniilla maapallolla. ”Tarkkaile moitteetonta ja pidä silmällä oikeamielistä, sillä sen miehen tulevaisuus on rauhaisa.” (Psalmit 37:11, 37; Ilmestys 21:3, 4.)\nJumala kertoo Raamatussa, miten voit saada hänen hyväksyntänsä ja miten sinun ”onnistuu päästä pakoon tätä kaikkea, minkä on määrä tapahtua” (Luukas 21:36; Johannes 17:3).\nJaa Jaa Voiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?\nKANSIAIHE Joitakin onnistumisia, monia epäonnistumisia\nKANSIAIHE Voiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?\nKESKUSTELU RAAMATULLISESTA AIHEESTA Uskovatko Jehovan todistajat Jeesukseen?\nJÄLJITTELE HEIDÄN USKOAAN Hän kesti surun ”miekan”\nTeksti Julkaisujen latausvaihtoehdot VARTIOTORNI Voiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?\nÄänitteet Äänitteiden latausvaihtoehdot VARTIOTORNI Voiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?\nJaa Jaa VARTIOTORNI Voiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?\nVARTIOTORNI Voiko kukaan nähdä tulevaisuuteen?


Garden Of My Dreams: Viikonlopun tunnelmia\nViikonloppuna olimme samoissa mökkimaisemissa, kuin juhannuksena. Lämmintä piisasi ja järvivesi alkaa olla ihanan lämpöistä. Kotiin palattuamme tein kierroksen puutarhassa. Mansikat ovat alkaneet kypsyä. Nami, niitä tulee syötyä kesällä paljon ja mitä jää jäljelle laitan ne pakkaseen. Räkättirastaat vaanivat verkon takana, mutta herkulliset marjat päätyävät meidän suihin:)\nHuomenna on paluu arkeen ja työelämään. työvaatteet roikkuvatkin vielä narulla kuivumassa joten lähdenkin hakemaan ne pois. Mukavaa viikonalkua kaikille ja tervetuloa uudet lukijat!\nPionit ovat aloittaneet kukintansa.\nNami, mansikat alkavat kypsyä. Minitomaatteja on näkyvissä. Ehtivätköhän kypysä...Mansikat kannattaa suojata linnuilta. Näin mökillä myös mustikoita, parin viikon päästä päästään keräilemaan.\nKeltainen akileija, nukkapähkämö ja ruskolilja.\nPisamakellolla on hauskat kellomaiset, nuokkuvat kukat. Kesäkukkaistutukset alkavat olla näyttäviä.\nViikonlopun kuvia mökiltä.\nKirjoittanut: Maarit klo 18.30\nKukkaiselämää - My flowering life 30. kesäkuuta 2013 klo 19.21\nUpea tuo taivaskuva! Kaunista kukkaloistoa. Teillä onkin iso mansikkamaa.\nMaarit 1. heinäkuuta 2013 klo 16.13\nMansikkapuskia on 100. Niistä tulee marjoja 100-140 litraa/kesä. Riippuu sateista ja voihan vietävä, kun nytkin sataa kaatamalla:(\nKruunu Vuokko 30. kesäkuuta 2013 klo 20.35\nTodella kauniita ovatkin viikonloppunäkymäsi ja kyllä tuolta mansikkamaalta tulee riittämään syötävää yllin kyllin.\nMaarit 1. heinäkuuta 2013 klo 16.15\nKuten aikaisemmassa jo vastasinkin niin marjaa tulee meidän tarpeiksi riittävästi. En ole ostanut mansikkaa moneen vuoteen:)\nEija 30. kesäkuuta 2013 klo 20.46\nKauniita kesäkuvia ! Hyvää alkavaa työviikkoa :)\nMaarit 1. heinäkuuta 2013 klo 16.16\njori 30. kesäkuuta 2013 klo 21.03\nUpeita näkymiä, kukkijoita ja herkkuja =) Mukavaa alkavaa työviikkoa =)\nsavea ja papuja 30. kesäkuuta 2013 klo 22.51\nIhania kesäkuvia. Puutarha ja sen kukkaset näyttävät ihastuttavilta. Maltoit kuitenkin lähteä noin ihanasta puutarhasta mökille ;)\nMaarit 1. heinäkuuta 2013 klo 16.18\nTytärtä on käytettävä välillä muuallakin:) Minulle kyllä riittäisi puutarha;)\nMultasormi 1. heinäkuuta 2013 klo 20.50\nKauniita kollaaseja. Meillä pionit vähän kärsivät kovista sateista.\nMaarit 2. heinäkuuta 2013 klo 4.24\nMeilläkin tuli viimeyönä sademittari täyteen. Pionit ovat kärsineen näköisiä:'(\nNettimartta 3. heinäkuuta 2013 klo 8.17\nSulla on silmänruokaa piha täynnä. Toi karhu on hauska.\nMaarit 3. heinäkuuta 2013 klo 13.29\nKatja Lammi 5. heinäkuuta 2013 klo 16.56\nKAuniita kuvia ja mahtavia maisemia ja kukkia :)\nMaarit 7. heinäkuuta 2013 klo 8.51


INFACTO TUOTANTOTALOUDEN OPISKELIJALEHTI 4/ PDF\nINFACTO TUOTANTOTALOUDEN OPISKELIJALEHTI 4/2004\nDownload "INFACTO TUOTANTOTALOUDEN OPISKELIJALEHTI 4/2004"\n1 INFACTO TUOTANTOTALOUDEN OPISKELIJALEHTI 1 4/2004\n2 Toimitus: Päätoimittajalta Julkaisija: TTY:n Tuotantotalouden kilta Indecs Kustantaja: Indecs Päätoimittaja: Emilia Mattila Taitto: Emilia Mattila Toimittajat: Jussi Hienonen Jarkko Järvenpää Tommi Kinossalo Jukka Koivisto Mikko Kuitunen Johan Kurka Emilia Mattila Markus Mertanen Tuomas Määttä Heini Niemi Pekka Paaskunta Sami Pekkola Jerno Rantanen Antti Roiha Juhana Vaurio Vierailevat tähdet: Róbert Németh Sanna Hilden Jakelu: Indecs Painopaikka: TTY-paino, Tampere Painomäärä: 170 kpl Hou hou! Niin se joulukin sieltä tulla jollotaa ja sen mukana myös ihana tunne siitä että tentit ovat taas takanapäin. Tai ainakin osa niistä. Samaan hengenvetoon on myös todettava, että tämän päätoimittajan kausi vetelee viimeisiään ja tammikuussa tälle pallille nousee taas uusi päällepäsmäri. Vaikka lehden väsääminen ei aina ihan ruusuilla tanssimista ole ollutkaan, on silti ehkä pikkuisen ikävä jättää pestiä, etenkään nyt kun pahimpien karikoitten ohi on oppinut luovimaan. Tässä lehdessä yhtenä suurena teemana on maailmanmatkailu. Ensin pääsette tutustumaan muutamien rämäpäisten opiskelijoiden Euroopan kierrokseen. Takuuvarmaa viihdettä! Seuraavaksi kuulemme terveisiä maailman toiselta laidalta, Meksikosta. Kolmas matkakertomus on visuaalisesti kaunis tarina tuta-02:n reissusta Riikaan. Lisäksi lehdessä on kertomuksia excuilta. Tämä syksy olikin varsin vireää yritysvierailujen suhteen. Myös TIMES:n paikalliskarsinnoista on reportaasi tässä lehdessä. Lopuksi saamme tutustua jälleen yhteen laitoksen henkilökunnan jäseneen sekä lukea kuulumisia Ruukin tutalaisilta. Mukava lukupaketti on siis jälleen käsissäsi. Se kannattaa ottaa vaikkapa matkalukemiseksi lähtiessäsi äidin luokse joulua viettämään. Äläkä unohda Infactoa myöskään ensi vuonna, sillä uudet kujeet ja uusi päätoimittaja odottelevat vuoroaan. Kansikuvat: Kuva ylhäällä vasemmalla: Tuta -02 käytti haalaritiimin rahat Riikassa. Ylhäällä oikealla: Pikkujoulusaunalla oli kova hulina. Alhaalla: Case Konserni hoiteli homman kotiin jäynäkisassa. Toivotan omasta puolestani rauhallista joulua ja riehakasta uutta vuotta! Emilia Mattila 2\n3 Infacto 4/2004 Joka Infactossa 4 Puheenjohtajan palsta 16 In Fact Kansainvälisyys 7 International Student at TUT Caseja ratkottiin TIMES:ssa s. 5 Tutalaiset maailmalla 8 Maailmanmatkailua - Tutalaiset Goes Europe, Tour Menolippu Meksikoon 12 Indecsin vuosikurssi 2002 Riikassa Artikkelit 5 TIMES-paikalliskarsinta Tampereella 6 Excu Tamrocille 18 Venture Capitalismin lyhyt oppimäärä 20 Sielunvihollinen 21 Case Konserni - Vuoden 2005 teekkarijäynääjä Tällaisilla häkkyröillä Konserni huijasi poloisia kyltereitä. s. 21 Esittelyt 23 Sanna Hildénin elämän aakkosia 25 Työelämää Ruukilla tutalaisen silmin Paikallisia herkkuja Riikassa. s. 12 Pikkujoulusaunalla oli tunnelmaa. Indecs ja Infacton toimitus toivottavat jäsenilleen erittäin rentouttavaa joulua! 3\n4 Puheenjohtajan palsta Kuinka minä pärjäsin? Tämä on allekirjoittaneen viimeinen pj:n palsta tässä julkaisussa. Se viestii siitä, että olen puheenjohtajan taipaleeni ehtoopuolella. Olen siinä ikävässä tilanteessa, jossa pitäisi pystyä saamaan selville kuinka vuosi on kulunut. Erityisesti olen kiinnostunut oman suoritukseni tasoon puheenjohtajana. Alla on esitetty yksinkertainen prosessikaavio, jonka kautta asioita peilataan jatkossa. Oman toimintansa reflektointi on yleensä hankalaa. Tapauksissa, jossa toiminnastaan saa palautetta eksplisiittisesti, voi tuloksiaan suoraan verrata omiin tavoitteisiinsa. Tällöin on helpompi todeta joko päässeensä tavoitteisiinsa tai sitten ei. Tällaisesta tapauksesta esimerkkinä voisi toimia tenttitilanne. Tenttijällä on omat tavoitteensa, joiden mittarina toimii tentin arvosana. Kun tentintarkastaja antaa tuomionsa, voi tenttijä välittömästi arvioida omaa suoritustaan. ennustettavuutta ja toimintani läpinäkyvyyttä. En osaa vieläkään sanoa, oliko käyttämäni metodi hyvä vai huono. Ainakaan palautetta en liiemmin s a a n u t kummankaan väittämän taakse. Voiko tästä vetää johtopäätöksen siitä, että jämäkämmällä tavoitteenasetannalla ja mittareiden luomisella olisi saavutettavissa selkeämmin observoitava tapa johtaa kiltaa ja sitä kautta paremmin suorituksen tasoa selventävää palautetta tulisi enemmän? Tähän en tässä vaiheessa osaa ottaa kantaa, jos joku osaa vastauksen antaa, toivon pikaista yhteydenottoa J mikko Ai niin Tahdon samalla, kun kerran olen palstatilaa saanut, onnitella Indecsin ensi vuoden hallitusta. Toivon teille erittäin antoisaa hallitusvuotta. Olen kuitenkin kiinnostunut pohtimaan omaa toimintaani Indecsin puheenjohtajana, joten nyt ei ole mahdollista saada selkeää eksplisiittistä palautetta; on tyydyttävä implisiittiseen palautteeseen, jota sitäkään ei liiemmin ole odotettavissa. Asetelma ei näytä muutenkaan kovin hyvältä minulla ei ollut mitään selviä tavoitteita peejii-kaudelleni. Puhumattakaan konkreettisista mittareista, jotka kertoisivat tavoitteiden saavuttamisesta. Johtuen mm. em. seikoista, suoritukseni puheenjohtajana perustui pääosin intuitioon. Yhtäältä se oli voimavara, etten ollut sitonut päätöksiäni etukäteen. Toisaalta se vähensi 4\n5 TIMES-paikalliskarsinta Tampereella Tiistai valkeni kosteana ja pimeänä, aivan kuten kyseisenä ajankohtana täällä Euroopan koilliskulmassa saattoi odottaakin. 28 rohkealle tuotantotalouden opiskelijalle kyseinen päivä tarjosi kuitenkin mahdollisuuden ottaa ensiaskel kohti statusta yhtenä Euroopan guruimpana tutateekkarina!! Kyseessä oli siis päivä, jolloin ratkottiin Tampereen paikalliskarsinnan nokkimisjärjestys TIMES -casenratkaisukilpailussa. TIMES (Tournament In Management and Engineering Skills) on Euroopan tuotantotalouden opiskelijoiden järjestön (ESTIEM) organisoima case-kilpailu, jossa nelihenkisin ryhmin ratkotaan järjestäjien valitsema, reaalimaailman liiketoiminnan ongelmia heijastava case. Paikalliskarsintoja kilpailussa järjestetään syksyn 2004 aikana lukuisia ympäri Eurooppaa, ja näiden kautta voittajaryhmät etenevät semifinaalitapahtumaan, joita ensi keväänä on yhteensä kahdeksan. Jokaisen semifinaalin voittajatiimi saa luonnollisesti paikan kesän 2005 TIMES-finaaliin Sveitsissä. Finaalin taitavimmille case-ratkojille on ansaitun gloorian lisäksi finaalin pääsponsori Roland Berger yleensä tarjonnut harjoittelupaikkaa. Tampereen paikalliskarsinnan tuomaristoon oli kolmen arvovaltaisen akateemisen edustajan lisäksi saatu houkuteltua yksi konsultti ja yksi manager Bearing Point konsulttiyhtiöstä, joka samalla toimi karsintamme yksinoikeutettuna pääsponsorina. Ennen tuomarien astumista parrasvaloihin oli kilpailijoiden päivä kuitenkin jo täydessä vauhdissa. Porrastetusti aamukahdeksasta aloittivat ryhmät omissa tiloissaan uuvuttavan urakan Kiinan colamarkkinoiden ristiriitojen ratkaisemiseksi. Seuraavat noin neljä tuntia kuluivatkin joukkueilla siivellä, kun jokainen sekunti oli käytettävä hyväkseen tuomariston hullaannuttavan ratkaisun aikaansaamiseksi. Kalvotusseja, kalvoja, sanakirjan sivuja, väittelyitä, analyysejä, synteesejä, swotteja, porttereita Verta, hikeä ja kyyneleitä!! Tässä kilpailussa lähes kaikki keinot olivat sallittuja. Lopulta noin kello 13 olivat ensimmäiset kilpailijat ulos luolistaan ja tuomaristokin oli hionut strategiansa voittajan löytämiseksi. Seitsemän 17 minuutin presentaation jälkeen olivat kaikki ryhmät saaneet mahdollisuutensa vakuuttaa tuomaristo ylivoimaisuudestaan. Nyt oli tuomariston vuoro päättää, mikä ryhmä oli esityksellään tuottanut suurimman Customer Perceived Valuen heidän näkökulmastaan. Olisiko avain voittoon globalisoituminen tai kenties yritysostot? Vakuuttiko tuomariston analyyttinen toimialatarkastelu vai innovatiivinen kasvustrategia? Ehkäpä ratkaiseva niitti oli kaikista puhtain perisuomalainen rallienglanti, jota sitäkin esityksien myötä saatiin kuulla Tiukan mutta reilun kilpailun tuloksena voittajajoukkueeksi selvisi tiimi nimeltä Positiimi, airoissaan Lasse Niinivuori, Olli Kellokumpu, Ilari Kujala ja Henrik Löfberg. Konsernin pojat (etumerkeiltään Mikko, Myllis, Tuukka ja Juhana) seurasivat hiuksenhienon eron perässä kakkosena ennen Members Of The Board:in karpaaseja (kuvassa ratkaisemassa casea). Euroviisumaisen j ä n n i t t ä v ä n tuloslähetyksen ja Bearing Pointin yritysesittelyn jälkeen oli katsojien päivä TIMES:in tiimoilta paketissa, mutta kilpailijat ja sponsorin edustajat jatkoivat rankan urakan jälkeen ansaitulle illalliselle. Ruokailun lomassa käytiin tiukkoja keskusteluja oikeista ja vääristä ratkaisuista, ja katkerat kommentit lentelivät tiuhaan ympäri ruokasalia. Edettäessä kohti jälkiruokaa tunnelma kuitenkin rentoutui, ja lopulta tunturipurojen raikkaudesta nauttiessa lensi läppä jo tuttuun tuta-teekkarimalliin!! Illallinen päättyi Bearing Pointin edustajien mielenkiintoiseen presentaatioon, jonka aikana salissa syntyi rennon leppoisa kyselytuokio konsulttibisneksen koukeroista tyyliin: Onko teillä paljon dippainssejä töissä, vai VAAN jotain KTM:iä?! Illallisen jälkeen oli aika kiittää oivaa sponsoriamme tuomaroinnista ja illallisesta, mutta itse ilta oli kuitenkin vasta nuori!! Seuraavaksi oli aika huuhtoa tappion kirpeät kyyneleet kurkusta alas saunan lauteilla voittajien nauttiessa siellä olostaan. Tarina tästä eteenpäin on kuitenkin sitten jo toinen juttu..!! Toimittaja: Antti Roiha 5\n6 Excu Tamrockille Voiko teekkari enää lähemmäs autuutta päästä kuin Sandvik Tamrockille ihastelemaan valtavia porausja kivenmuokkauslaitteita? Tutalaisen tapauksessa tyydytys löytyy ehkä tilinpäätöksen lehdiltä, mutta toki isot koneet herättävät paatuneimmassakin strategissa kipinän villistä kone-teekkarin elämästä. Tulevan puheenjohtajamme Juhana Vaurion luotsaamana 16-henkinen excursioryhmämme siis suuntasi kohti Myllypuron teollisuusaluetta ja perinteikästä Sandvik Tamrockin tehdasta. Kuten nimestä voi päätellä, yhtiön juuret ovat tutun ja turvallisen Tampereen lisäksi Ruotsissa Sandvikkonsernissa. Toiminta aloitettiin Tampellan suojissa sotien jälkeen ja nimi Tamrock otettiin käyttöön 60- luvun lopulla. Nykyisen muodon yhtiö on saanut vuoden 1997 yrityskaupan jälkeen, jolloin Sandvik Ab osti koko Tamrockin osakekannan. Sandvik Tamrock kuuluu nykyisin Sandvik Mining and Construction liiketoimintayksikköön ja tekee kaikenlaisia kiven käsittelyyn ja poraukseen liittyviä laitteita niin maanalaisiin kuin maanpäällisiinkin olosuhteisiin. Osittain pitkän historian ja lukuisten yritysostojen myötä Sandvik Tamrockille on kertynyt lukuisia brändejä, jotka näkyvät useina tuotteina ja tuoteperheinä. Kun mukaan liitetään asiakaskohtaiset varusteet ja moduulit, erilaisia kokonaisuuksia voidaan rakentaa lukuisia tyydyttämään sekä kaivos- että rakennusteollisuuden tarpeet. Varsinkin kaivosala on maantieteellisesti jakautunut ympäri maailmaa sijaitseviin keskittymiin ja rakennusalan ollessa universaalia, on luonnollista, että Sandvik Tamrock pitää liiketoiminta-alueenaan koko maailmaa. Vierailumme isännän, tuotepäällikkö Ilkka Lahdelman, kerrottua pääpiirteitä yhtiön toiminnasta jokaisen vieraan mielessä jo siinteli into päästä näkemään ja kokeilemaan 50 tonnin painoisia ajopelejä. Ennen tutustumista tuotantoon ja kokoonpanoon edessä oli kuitenkin ruokailu. Tuotannon kehitysinsinööri Petri Liljaranta päästettiin elementtiinsä, kun kierros kokoonpanossa alkoi. Sandvik Tamrock on ulkoistanut suurimman osan tuotannostaan. Vain ainoastaan porakonetekniikan osaaminen on pidetty talossa. Kokoonpano on asiakasohjautuvaa, eikä varastoon valmistusta tapahdu. Alihankkijat vastaavat moduulien riittävyydestä, jolloin toimitusvarmuus korostuu. Esimerkkinä mainittakoon, että asiakastilauksesta koneen toimitukseen menee noin nelisen viikkoa, josta kaksi viikkoa kuluu kokoonpanossa. Kuten nykyaikaisen työkoneen kuuluukin, tuote on testattu ja viimeistä piirtoa myöten viimeistelty asiakkaan vaatimusten mukaisesti. Ohjaamon varustetaso antaa kevyesti vastusta normaalille perheautolle mukavuudessa ja ergonomisuudessa. Kun kokoonpano oli kaluttu, oli aika siirtyä maan alle. Sandvik Tamrockin yhteydessä on testauspaikat niin maanpäällisille kuin maanalaisillekin koneille. Koekaivos oli vaikuttava paikka, joka erehdyttävästi muistutti bommaria. Kun käytäviä jatkettiin edelleen ja meteli yltyi, olikin aika tutustua kaivosalan korkeaan teknologiaan Automineen. Konsepti on yksinkertainen; kaivoksen koneita ohjataan kaukoohjauksella turvallisesti maanpäältä, jolloin työturvallisuus paranee hirmuisesti. Idea on yksinkertainen mutta toteutus sitäkin haastavampi. Projektin laajuudesta kertoo se, että siihen on panostettu noin kaksi vuosikymmentä. Sanat eivät riitä kertomaan miltä näytti, kun isoa maansiirtokonetta ohjataan parilla joystickilla, tai kun samainen kone painelee ahdasta tunnelia pitkin kuorman kanssa autopilotti päällä. Liiasta tekniikasta selvittyämme oli aika siirtyä pohtimaan ominta alaamme. Edessä olivat luennot liittyen globaalin myyntiorganisaation johtamiseen ja hallintaan (divisioonajohtaja Timo Laitinen), tuotekehitykseen osana yrityksen strategiaa (divisioonajohtaja Unto Ahtola) sekä kannattavuuden hallintaan (talousjohtaja Arto Karjalainen). Skaala oli siis laaja ja erittäin mielenkiintoinen. Esiintyjät olivat korkeatasoisia ja keskusteluakin syntyi. Päällimmäisinä mieleen jäi ydinosaamisen hyödyntäminen lähes jokaisella osa-alueella. Kaikki esitellyt aihealueet lopulta pohjasivat Sandvikin Tamrockin ydinosaamiseen ja sitä kautta strategisiin linjanvetoihin. Lopulta jäljellä oli enää illanvietto, johon ikävä kyllä Sandvik Tamrockin edustajat eivät päässeet osallistumaan isäntäämme lukuun ottamatta. Sauna oli lämmin, juomat kylmiä, eikä muussakaan tarjoilussa ollut moitteen sijaa. Kaiken kaikkiaan jäljelle jäi mielikuva yrityksestä, joka on innokas menestymään, eikä siinä jahdissa suinkaan käännä selkäänsä uusille osaajille. En ihmettelisi, jos nyt aloitettu hedelmällinen yhteistyö Indecsin ja Sandvik Tamrockin välillä jatkuisi entistä laajempana tulevaisuudessakin. Teksti: Koivisto Kuva: Määttä Jukka Tuomas Thomas pääsi itse testailemaan tuotteita. 6\n7 International Student at TUT Vesi Víz Käsi Kéz Veri Vér I m always asked, whether I can understand F i n n i s h. Unfortunately, I d i d n t understand a word, and these words are the only similarities b e t w e e n Hungarian and F i n n i s h language that I know. OK, I m not a linguist, so there must be many of them. But it has to sound similar, because Finnish people often said: You speaks like Finnish people, but I don t understand. Now, I m studying Finnish. I can understand a several words, but not more. Even I can recognize the weather forecasts from the radio (there are lot of number in them :). Let me introduce myself. My name is Róbert Németh, as you realized, I come from Hungary to study here as ERASMUS exchange student for a semester. I study information technology as the majority of the exchange students. My field is robotics at home, but I study mobile communication here, because I thought that a Finnish university must be really good in this field :), and I didn t have to be disappointed. I came here to study something interesting and less theoretic than at home, practice English and see the northern lifestyle. Let me show some detail of them trough my eyes. How a Hungarian guy sees Finland. The teaching method is quite different here. The first big surprise was the exercises. But it would be better to call them homeworks. At my faculty at home we have none of them. We have exercises as well, but the only different from the lectures, that there are less people in one group. We have to solve problems during the exercises, never at home. The learning period of the semester feels like a big-big holyday. And we usually learn really hard during the exam period witch takes six weeks. I don t know witch is the better, but for me, studying a whole year is a bit overwhelming. I always feel that I have no time, but in fact it s not true. I have much more time than at home. And the content of the lectures are really interesting. So I m completely satisfied that I choose TUT three months ago. Speaking in English is a pleasure here. It s incredible that almost everybody can speak English. There are just several countries in Europe, where lessons are held in English. It s a nice opportunity for us, international students. And also among the internationals, it s good that the common language is English. I practiced it more during this short period, than previously during my whole life. And last the most important: I really like Finnish lifestyle. No people hurry, and everybody is really honest. For example students just leave their jacket and backpack on the hooks in the corridors. First it was unbelievable for me. In Hungary it cannot be possible. After a half minute your backpack would disappear. Of course we also have a cloakroom, but with a lady inside who gives you a number of the hook where she hangs your stuff. Another good Finnish habit, it s not surprising that the sauna. I love it, and practice it as much as I can, mostly here in Mikontalo. Two weeks ago we rented a cottage with my friends. There was no electricity in, but there was a nice sauna heated by wood. That was amazing with the smell of wood and swimming in the lake. Sitting in the sauna I always wondering that Finnish people really knows how to live. I hope that I managed to show you a part of my feelings about this nice country. It s my pleasure that I m here, and I can see something different. I advise you if you have a same opportunity, do not miss it! If you think about coming to Hungary, you are warmly welcomed. Róbert Németh 7\n8 Tutalaiset maailmalla Maailmanmatkailua Tutalaiset Goes Europe, Tour 2004 Onko tylsää? Eikö opiskelu nappaa? Onko elämä pelkkää harmaata arkea ja toistuvia rutiineja? Vaikka tuotantotalouden opiskeleminen onkin mitä mukavinta ja teekkarielämä täynnä tapahtumia ja hupaisaakin hupaisempaa oheistoimintaa, on välillä mukava irtautua arjesta oikein toden teolla olivatpa syyt sitten missä tahansa. Muistikuvani ovat vielä hieman utuiset, joten en muista suoritimmeko kaveriporukkamme kesken tämän arjesta irtautumisen pelkän loman tarpeen varjolla, vai oliko syynä yksinkertaisesti poikkeuksellisen edulliset lennot Tampereelta Lontooseen, ja sieltä Rooman ja Frankfurtin kautta takaisin. Päätimme kuitenkin hetken mielijohteesta lähteä reissaamaan Eurooppaan seitsemän hengen porukalla, johon kuului allekirjoittaneen (Pekka Paaskunta) lisäksi Jaakko Marila, Mikko Ykä Hakola, Visa Nieminen, Arvi Väänänen, Maria Kankkio ja Mikko Pena Tuomela. Ainekset taattuun laatuaikaan oli heitetty soppaan, mutta miltä keitos lopulta maistui? Keskiviikko Euroopan valtaus alkakoon! Kukaan ei vielä tiennyt mitä tuleman piti, mutta tämä fakta ei tuntunut ketään häiritsevän. Ainoa valmistelu reissua varten oli Penan lähettäminen matkaan jo päivää aikaisemmin tiedustelemaan maastoa ja selviytymismekanismeja. Lontoo tuo jokaisen businessmiehen luvattu maa odotti jo kärsimättömästi saapumistamme keskiviikkoyönä; lentokentän henkilöstö suorastaan repi meidät ulos koneesta ja työnsi keskustaan menevään taksiin. Päätepysäkillämme, Victoria Stationilla, Pena odotti saapumistamme ilmeisen epäselvässä tilassa lauleskellen suomalaisia rivouksia klassikkobiisien melodioiden tahdittamana. Kärkiosastomme tiedustelutehtävä oli selkeästi epäonnistunut, sillä kenelläkään ei ollut hajuakaan majapaikkamme sijainnista. Pidettyämme karttaa tovin väärinpäin ja herätettyämme puoli kaupunkia (n. 4,5 miljoonaa henkilöä) löysimme kuitenkin yösijamme Hyde Parkin kulmilta. Torstai 4.11 Aamulla itsemme lisäksi heräsi myös kysymys: Mitä ihmettä me täällä tehdään?. Päädyimme pakollisten nähtävyyksien tarkastelun lisäksi pääosin juopotteluun ja suomalaisruotsalaisen kulttuurin ilmaisemiseen. Suurin osa nähtävyyksistä, kuten Big Ben, London Eye, Piccadilly Circus ja Lamborginisekä Ferrariliikkeet saatiin katsastettua melko nopeasti. Muistikuvat illasta hämärtyvät kovaa vauhtia, joten mitä ilmeisimmin päädyimme majapaikkaamme humaltumaan. Pokerin pelaamisen ja Budweiserin turvin saimme rohkaistua olotilaamme sen verran, että uskalsimme lähteä Lontoon yöelämään. Leicester Squareilta löytyikin baareja poikineen. Harmiksemme useimpiin ravintoloihin sisäänpääsy vaati kuitenkin suhteellisen selkeää verbaalista lahjakkuutta, ja koska Arvin englanti kuulosti epäilyttävästi erittäin humalaisen britin mongerrukselta, päädyimme torjutuiksi useaan otteeseen. Loppusijoitimme itsemme kuitenkin onnistuneesti Sound-nimiseen teinihelvettiin, jossa nautimme lontoolaisesta minihamemuodista, sekä paikallisista kaljan hinnoista. Neljä puntaa puolikkaasta tuopista, eli 12 euroa 0,5l oluesta. Eihän se ole tyhmä joka pyytää, vaan me, jotka maksamme. Likviditeettikriisimme kulminoituikin n. 150 euron päiväkulutukseen. Perjantai 5.11 Ylös ja heti! Ei me tänne asti tultu nukkumaan!, huusi joku mielipuoli yläpunkasta muutaman tunnin yöunien jälkeen. Ykä, yleensä se krapulaisin kumppanimme, huudahti samantien iloisena vuoteestaan: Hei, tiettekö mitä? Ulkomailla ei tuu krapulaa!. Allekirjoitimme kyseisen väitteen yksimielisesti ja lähdimme oitis jatkamaan matkaa. Seuraavana etappina oli kuuluista Ykän hehkuttama nähtävyys, London Dungeon, jonka ristimme meidän kesken Runkkeon iksi. Kyseinen paikka on siis paikallinen kauhukabinetti, jossa itsekukin pääsi osalliseksi vatsanpohjaa kutkuttavasta pelkotilasta Samalla reissulla kävimme tsekkaamassa Buckingamin palatsin vahdinvaihtoseremoniat, jotka olivat kieltämättä vaikuttavat. Sitäkin vaikuttavampaa oli kuitenkin tiedusteluryhmä Penan 8\n9 Tutalaiset maailmalla suorittama onnistunut kynytys saada nimemme listalle paikallisen yökerhon Skandinavia-bileisiin! Päivä jatkuikin jo eilisestä tuttuun tapaan, eli omien etkojen kautta Leicesterille pippaloimaan. Jokohan seuraavana aamuna olisi pää kipeä...? Lauantai 6.11 Seuraavana päivänä keskityimme jo innokkaasti seuraavaan matkakohteeseemme, Roomaan! Ennen lentoa ehdimme vielä käydä vähän shoppailemassa, mutta muilta osin Lontoo oli koluttu läpi. Ykän kanssa kuitenkin lupasimme jo toisillemme muuttaa tähän liituraitojen luvattuun maahan, kunhan saisimme opiskelut päätökseen. Roomaan pääsimme vasta myöhään illalla, ja vielä myöhemmin huomasimme akuutin majapaikkatarpeemme. Melkein jo heitimme pyyhkeen kehään, kunnes näimme jumalaisen kyltin: H o t e l Reservations Here. Kuin i h m e e n kaupalla saimme hankituksi yösijat k a h d e n t ä h d e n hotellista keskustasta. Normaalisti tämä olisi maksanut törkeästi, mutta Jaakon särmällä ulkonäöllä ja Penan puhekyvyllä saimme nukkumapaikat edullisesti. Muutamat meistä jo toivoivat hetken lepotaukoa, mutta energisimmät veljemme matkasivat jo kohti lähimmäistä baaria, jossa kohtasimme muunmuassa jo Lontoosta tuttua minihamemuotia, tällä kertaa tosin pöytien päällä tanssivien gogo-tyttöjen päällä. Oli siis selvää, että paikkaa ei voitu vaihtaa edes paloturvallisuutta uhmaavan tungoksen, saatikka sitten 40 asteen lämpötilan vuoksi. Mikot olivat löytäneet henkilökohtaisen taivaansa: Italialaisen baarikulttuurin! Sunnuntai 7.11 Pitkästä aikaa ehdimme nukkua hieman pidemmät yöunet, kuin ne totutut kolme tuntia. Haaskauksesta riippumatta oli aika siirtyä nähtävyyksien pariin. Colosseum, Piazza Venezia, Forum Romanum, Pantheon, Fontana di Trevi ja kaikki muutkin merkittävät antiikin ajan arkkitehtuuriset ihmeet olivat toinen toistaan mykistävämpiä. Mikään kuva ei pysty kuvailemaan näiden kaikille tuttujen nähtävyyksien vakuuttavuutta ne on koettava itse. Illalla ryhmämme jakaantui kahtia, joista toinen puolisko jäi pelaamaan Jaakon uutta Riski-peliä hotellille ja toinen osasto lähti jälleen yöelämään. Maria hoki baarista kello viiden aikaan tultuaan pari tuntia lausetta: Oli hyvät pileet! ; tästä v o i m m e päätellä, että ilta sujui j ä l l e e n rattoisasti. Maanantai 8.11 Kävimme vielä tsekkaamassa läpi Pietarinkirkon ja sen yhteydessä Piazza St. Pietron ja Vatikaanin. Näimme koko komistuksen samalla reissulla sekä ilta- että päivävalaistuksessa, ja tämän lisäksi ihailimme auringonlaskua Pietarinkirkon huipulta. Näky oli jälleen henkäsalpaava, ja kamppaileekin samassa sarjassa muunmuassa Eiffelin tornin näköalojen kanssa. Illalla päätimme yöpyä Ciampianon lentoasemalla, sillä lento Saksaan lähti aikaisin aamulla. Italialaiset lentokentän vartijat, Carabienerit, jotka ristimme Luigiksi ja Emäpaaviksi, olivat kuitenkin eri mieltä aikeistamme ja hääsivät meidät konepistooleilla ulos useampaan otteeseen. Yö meni rattoisasti pelaten Riskiä, mutta keskimääräinen yöunien määrä väheni samalla takaisin noin kolmen tunnin tasolle. Tiistai 9.11 Aamulla saavuimme Frankfurt Hahnin lentokentälle, josta päätimme ottaa taksin Saksan vanhimpaan kaupunkiin Trieriin. Sieltä varasimme kolmen tähden hotellin ja ajattelimme, että päivällä käydään hieman shoppailemassa usean kilometrin pituisella kävelykadulla, ja myöhemmin vietetään rattoisa ja mukava yö vällyjen välissä toisin kävi. Matkalla totesimme useaan otteeseen, että kerran sitä vain täällä ollaan. Tämä lausahdus antoi käytännössä valtuutukset aivan mihin tahansa epäeettiseen toimintaan. Saksan tapauksessa tämä tarkoitti lukuisia strippibaareja ja jopa erästä homoeroottisvivahteista klbuia nämä kun olivat ainoita paikkoja auki tiistai-illalla. Elämyksiä, oi elämyksiä... Keskiviikkona nostimme nokan kohti tuttua ja turvallista Tamperetta. Matkanvarrella totesimme muunmuassa, että viiden kilon käsimatkatavaroiden sekaan mahtuu helposti noin 15 litraa viinaa! Tästä on hyvä jatkaa teekkarielämää Suomessa! Mitä jäi käteen tuliaisten ja tyhjän pankkitilin lisäksi? Unohtumaton, rahallisesti mittaamattoman arvokas kokemus parhaassa mahdollisessa porukassa, upeissa olosuhteissa ja vielä loistavien säidenkin vallitessa. Lämpimät kiitokset matkaseurasta kaikille osaaottaneille! Pekka Paaskunta 9\n10 Tutalaiset maailmalla Menolippu Meksikoon Kuka: Jarno Rantanen Missä: Instituto Tecnológico y de Estudios Superiores de Monterrey, México Milloin: > Muistoja ensimmäisistä päivistä Tiistai tunnin matkustamisen jälkeen saavuimme väsyneinä Monterreyn lentokentälle Markuksen kanssa. Muutaman lentokoneessa torkutun tunnin lisäksi pariin vuorokauteen ei ollut tullut nukuttua. Lentokentältä otimme taksin puolen tunnin neuvottelun jälkeen halvimpaan hotelliin; meistä kumpikaan ei puhunut sanaakaan espanjaa. Lähestyttäessä hotellia ympäristö vaikutti hieman oudolta, taksikuskikin huonolla englannillaan kehotti koko ajan menemään muualle. Päätimme kuitenkin mennä juuri tähän kyseiseen paikkaan, koska olimme saaneet osoitteen lentokentän informaatiotiskiltä. Pari viikkoa myöhemmin ymmärsimme, että lentokentän infotäti opasti meidät suoraan paikalliselle Zona Rosalle. Keskiviikko Heräilimme tokkurassa ja lähdimme koululle. Ilmoittautumisen jälkeen pääsisikin jo asuntoon, jonka olimme saaneet järjestettyä jo Suomesta käsin. Koulu löytyi, mutta 40+ asteessa talsiminen rinkka ja kassit mukana ei pahemmin maistunut. Näimme koulun Rectorian edessä paikallisen opiskelijan, Pepen. Kassien raahaamiseen kyllästyneinä jätimme tavarat hänen huostaan, kaveri lupasi vahtia niitä kuin omiaan. Kirjauduimme kouluun sisään ja rupesimme soittelemaan Josélle, jonka kanssa olin jo Suomesta käsin sopinut asunnosta. Uskomattoman säädön jälkeen José ilmaantuu paikalle ja vie meidät asunnolle joka ei todellakaan ole sama, jonka kuvia olimme katselleet netistä. Ilmastointia ei ollut, suoranaista shittiä oli jokapaikassa ja torakat pyörivät jaloissa. Tämä olikin ilmeisesti neuvottelutaktiikkaa, koska oikeakin kämppä löytyi lopulta, tosin siellä oli ilmeisesti juuri pari tuntia sitten tapahtunut jotain. Yläkerran wc:n putket olivat rikki ja sisään astuessamme lattialla oli paksu vesikerros. Avaintakaan kämppään Josélla ei ollut vaan ulko-oven aukaiseminen tapahtui rikkinäisen ikkunan kautta. Päätimme vielä katsastaa muita vaihtoehtoja. Palasimme koululle Rectorian luokse. Pepeä ei näkynyt enää missään, mutta hänen kaverinsa Giulio oli vahtimassa kamojamme. Morjestelimme ja jatkoimme matkaa. Monterreyn tunnetuin maamerkki, Cerro de la Silla. Hotelli osoittautui ihan miellyttäväksi, vesikin alkoi lämmetä suihkussa 20 minuutin jälkeen. Väsyneinä lähdimme vielä lähikauppaan ostoksille. Kadut vaikuttivat varsin oudoilta, mutta ehkä täällä on tapana naisten pukeutua viimeisen päälle Viiden kämpän katselmuksen jälkeen emme olleet vieläkään löytäneet mieleistämme, joten päädyimme vuokraamaan huoneen koulun asuntolasta. Haimme tavaramme Pepeltä (kaveri todellakin oli vielä vahtimassa niitä) ja suuntasimme lähiöpubiin. Juuri astuessamme sisään jättiscreeniltä kajahtaa Rasmuksen Guilty; täälläkin tunnetaan siis hyvä musiikki. Oluita sai kolme yhden hinnalla ja ruoankin parilla eurolla. Seuraavan päivän vietimme koulun uima-altaalla, elämä Meksikossa alkoi maistua. 10\n11 Tutalaiset maailmalla Kaupunki Monterreyssä asuu lähteestä riippuen 3-6 miljoonaa asukasta. Tarkkaa lukua ei tiedetä, joka kymmenes vuosi järjestetään laskenta, jolloin jokaisen pitää olla kotona. Virallinen laskija tulee oven taakse ja suorittaa laskennan. Luku riippuu myös siitä, lasketaanko yhteenkasvaneet lähiökaupungitkin mukaan. Monterrey on varsin rikas kaupunki ja Forbes antoi sille parin vuoden takaisessa vertailussaan tittelin The Best Place to Do Business in Latin America. Kaupunki on myös varsin turvallinen, juuri mitään ei ole kenellekään sattunut. Vaihtoopiskelijoista tosin moni on joutunut yöksi selliin nautittuaan alkoholia kadulla. Itse en ole viitsinyt tätä vielä kokea; yksilösellejä ei pahemmin Meksikossa tunneta... Kukaan ei tiettävästi ennen meitä TUT:lta ollut sertifikaattia valinnut, mutta meistä tämä kuulosti erinomaiselta. 25 ECTS:n laajuiset opinnot saa erinomaisesti sivuaineeksi jo syyslukukauden aikana. Paperilla saattaa hyvinkin olla arvoa myös itsellään, koska varsinkin Amerikan mantereilla Tec on varsin arvostettu opinahjo. Vapaa-aika Tec tarjoaa varsin paljon vapaa-ajan aktiviteetteja salsasta kitaransoittoon ja uimisesti jenkkifutikseen. Osa kursseista on myös ilmaisia, osa suomalaisen mittapuun mukaan hyvin edullisia. Monterrey on vuorien kaupunki ja parin tunnin päästä löytyy paikka nimeltä Matacanes. Ensin kiivetään vuoren päälle ja sen jälkeen laskeudutaan sieltä vuoristojokea pitkin alas. Reittiin kuuluivat muun muassa pakollinen neljän metrin sukellus pimeässä luolassa ja kahdeksan metrin hyppy pimeyteen. Homma huipentui 12 metrin hyppyyn kallionkielekkeeltä jokeen. Ehdottoman hieno kokemus, suosittelen!! Meksiko on iso maa ja välimatkat ovat varsin pitkiä. Toisaalta bussiliput ovat halpoja ja matkustamiseen tottuu nopeasti. Muutamia mainitsemisen arvoisia paikkoja ovat olleet Distrito Federal eli Mexico City, tuttavallisemmin DF ja Guanajuato. Myös Meksikonlahdella sijaitseva Tampico osoittautui mukavaksi viikonloppulomakohteeksi. Monterrey Cerro de la Sillalta käsin katsottuna. Yliopisto Instituto Tecnológico y de Estudios Superiores de Monterrey on varsin hyvä koulu missä tahansa mittapuussa. The Wallstreet Journal nimesi koulun 15 parhaan joukkoon maailmassa, jotka myöntävät MBA-tutkintoja. Muun muassa Princeton jäi Tecin taakse. Myös käytännössä opetus on ihan hyvää, toki hajontaakin ilmenee. Opetuksen laadun takaa raha, lukukausimaksu on 3000 euron karvaammalla puolella. Rahalla saa kaikkea kivaa, Monterreyn kampuksella elää mm. peuroja, ankkoja ja riikinkukkoja. Opinnot Vaikka vieraasta maasta löytyykin paljon uutta ja mielenkiintoista, on vuodesta hyvä jäädä jotain konkreettista käteenkin. Saavuttuamme paikan päälle valitsimme yliopiston tarjoamista sertifikaateista mielenkiintoisimman, sertifikaatin nimeltä International Business. Mexico Cityn keskustori Zocalo. Varsinkin isojen kaupunkien ulkopuolella ihmiset ovat ystävällisiä ja avoimia. Tecissä meno muistuttaa lähinnä Beverly Hillssiä. Meksikossa erot ovat nimittäin suuria. Rikkaat ovat täällä todellakin rikkaita ja kauniita. Jarno Rantanen, México 11\n12 Tutalaiset maailmalla Indecsin vuosikurssi 2002 Riikassa Visuaalisesti kaunis matkakertomus Vuonna 2002 haalariprojekti onnistui Indecsin fukseilta varainhankinnan osalta erinomaisesti, mutta hankituista varoista eroon pääseminen on sen sijaan osoittautunut huomattavasti haasteellisemmaksi tehtäväksi. Kun haalaritiimin aktiivit huomasivat Ryanairin aloittavan lentoliikenteen Tampereen ja Riikan välillä, he päättivät toimia. Kaksikymmentä nopeinta vuosikurssilaista pääsisivät projektirahoilla kolmeksi vuorokaudeksi Latvian pääkaupunkiin. Majoitus järjestettäisiin vuokraamalla yhteinen asunto koko porukalle internetistä löytyvien ilmoitusten perusteella. Navakkaa sivumyötäistä Lähdön hetki koitti koleana lauantai-iltana ja 20 ilmoittautuneesta 18 urhoollista ilmestyi paikalle sovittuna ajankohtana. Laskimme nopeasti, että tällä hävikkinopeudella paluumatkalle lentokentältä ei tarvitse ottaa kuin yksi taksi. Lähtöselvitys Pirkkalan lentokentällä sujui ongelmitta, mutta ensimmäisen yllätyksen koimme, kun lento lähtikin 20 minuuttia etuajassa. Lisäksi myötätuuli oli varmasti voimakas, koska perillä Riikassa olimme jo lähes 40 minuuttia aikataulusta edellä. Ryanairin strategia on ilmeisen nerokas: Myöhästyneiden lentojen määrä minimoidaan lisäämällä aikatauluihin parikymmentä minuuttia liikkumavaraa. Ei ole ihme, että yritys pärjää tilastoissa! Riikan lentokentältä porhalsimme takseilla vanhaan kaupunkiin, jonka pääkadun varrella vuokraamamme asunto sijaitsi. Latviassa taksien hinnoittelujärjestelmä on vähintään yhtä mielenkiintoinen kuin Ryanairilla: Taksimme ajoivat saman matkan lähes perätysten, mutta kyydin hinta vaihteli huimasti. Kallein kyyti oli noin kaksi kertaa halvimman hintainen. Huhut kertovatkin, että Riikassa taksimittareissa on ylimääräinen nappi, jolla kuljettaja voi helposti siirtää pilkun paikkaa. Opetus: Sovi matkan hinta aina etukäteen! Historiallisia tuoksuja Löysimme Riikan vanhan kaupungin tunnelmallisessa illassa rakennuksen, jossa asuntomme sijaitsi. Rakennus oli kaupunginosan tyyliin sopiva, eli erittäin vanhan näköinen ja sisään käytävään astuessamme totesimme myös käytävän ilman säilyneen ainakin hajun perusteella samana talon valmistumisesta lähtien. Kun hengitystä pidättäen nousimme rappusia ylöspäin, mieleen hiipi kaksi kysymystä: miltä itse asunnossa mahtoi tuoksua ja mistä netin asuntoilmoituksen kuvat oli copy-pastettu? Perille päästyämme yllätys oli kuitenkin positiivinen. Asunto tuoksui inhimilliselle ja oli erittäin hyväkuntoinen ja siisti. Lisäksi se oli niin tilava, että jokainen löytäisi kyllä nukkumapaikan. Vuokraemäntinä toimineiden kahden nuoren, pitkäsäärisen venakon ilmeet olivat silti näkemisen arvoisia kun kuudelle hengelle tarkoitettuun asuntoon tunki sisään parikymmentä kovaäänistä teekkaria. Asetuimme taloksi, poksauttelimme kuohujuomapullot auki ja valmistauduimme ensimmäistä yötä varten. Sovimme, että lähdemme porukalla Baltian suurimpaan y ö k e r h o o n Laroccaan. Ennen lähtöä oli ohjelmassa kuitenkin kunnon 12\n13 Tutalaiset maailmalla blow job -talkoot. Meidän piti nimittäin saada kolme suurta ilmapatjaa täytettyä, jottei kenenkään tarvitsisi nukkua lattialla, eikä asunnon kalustukseen tietenkään kuulunut minkäänlaista pumppua. Muutaman minuutin tehokkaan puhkumisen jälkeen psyykkinen olotila vastasi halpaa humalaa, joten suuntasimme yökerhoon. Lava haltuun Laroccassa meno oli kansainvälistä. Puolialastomat naiset tanssivat tankojensa ympärillä ja tanssikansaa oli tuhatpäin. Paikan hintatasokin oli miellyttävä, joten tanssiessa vuodettu hiki korvattiin kylmillä virvokkeilla. Eräs joukkiomme jäsen intoutuikin baltialaisesta trancesta niin, että rymisti yökerhon suurimmalle, tyhjillään olevalle lavalle esittämään suomalaisia tanssimooveja. Spektaakkeli kesti noin 15 sekuntia, kunnes nopein järjestysmies syöksytaklasi staran lavalta. Latviassa ei baareilla ole laissa säädettyjä kiinnimenoaikoja, joten meno jatkuu lähes niin pitkään kuin asiakkaita riittää ja meistäkin sinnikkäimmät juhlivat varhaiseen aamuun saakka. Yöllä hilpeyttä herätti ryhmämme kauppatieteilijävahvistuksen suihkukäynti. Sankarittaren insinööritaidot eivät riittäneet veden lämmön säätämiseen, joten hän peseytyi jääkylmällä vedellä kiihkeästi kirkuen. Tarjoilija, pitsassani on maksamakkaraa! Sunnunt a i n aloitimme pirteästi voileipäaamiaisella, joka koostui kirjaimellisesti voista ja leivästä. Mahat vielä hieman kurnien empiirinen tutkimusryhmämme päätti lähteä tutustumaan paikalliseen ruokakulttuuriin. Sovimme sopivan ruoka-paikan kriteeriksi sen, että sieltä saisi paikallista olutta. Muutaman tunnin kaupungilla kiertelyn ja shoppailun jälkeen päädyimme lopulta paikkaan, jossa olutta ei ollut tarjolla. Sen sijaan saatavilla oli runsaasti paikallista ruokaa ja valitsimme pöperöiden ulkonäön perusteella sopivia ateriakokonaisuuksia. Riikassa asiakaspalveluhenkilöillä näytti olevan sääntönä, että ulkomaalaisille ei puhuta sanaakaan, ei vaikka ulkomaalainen yrittäisi lausua ainoita osaamiaan latviankielisiä lauseita paperista. Myöskään vaihtorahaa ei koskaan annettu käteen vaan se pistettiin pöydälle. Ruokalajikkeet o l i v a t mielenkiintoisia. E r ä ä n leivoksen sisältä löytyi nakki, ja nakista taas hauskoja sattumia. Pitsaksi määritellyn piiraan tunnistetut täytteet olivat porkkana, maksamakkara ja paikallinen karvoitus. Näiden herkkujen maistelun jälkeen ainakin allekirjoittanut söi loppureissun hyvällä omallatunnolla pihvejä ja pastaa. Päivän aikana osa ryhmästä kävi Riikan laitakaupungilla tutustumassa latvialaiseen lähiöelämään ja jotkut vierailivat myös automuseossa. Alkuillasta söimme kaikki yhteisen illallisen viihtyisässä italialaisessa ravintolassa. Maljapuheissa ei säästelty ja tunnelma oli hilpeä. Yhden aterian lisukkeena ollut chilipaprika oli uskomattoman tulinen, mutta edellisen illan tanssiidoli ei tätä tietenkään uskonut ja haukkasi itsevarmana kunnon palasen. Seuraavat kymmenen minuuttia sankari vietti vessassa ja muut nauroivat itsensä lähes chilinpunaisiksi. Run, suomipoika, run Riika on pullollaan kasinoja, joten päätimme tehdä pieniä riskisijoituksia ja suuntasimme ison hotellin kasinolle. Tyylikkäässä paikassa oli oikeat kasinosäännöt, eli black jackissa sai tasapisteillä oman panoksensa takaisin ja mikä parasta, pelaajan seurueelle drinkit olivat maksuttomia! Muutama tunti kului kuin huomaamatta uhkapelien parissa ja huomaamatta myös tyhjiä laseja kasaantui pelipöytiin. Yksi edustajistamme väsähtikin ilmeisesti rankan päivän seurauksena niin, ettei enää tuolilla pysynyt ja hänet ohjattiin balttilaiseen t a p a a n hellävaraisesti k a d u l l e virkoamaan. Myös muu seurue poistui pian ottamaan selvää mitä kaverille k u u l u i. Kasinolta lähdettiin 13\n14 Tutalaiset maailmalla keskimäärin voitokkaina ja äänekkäämpinä takaisin vanhaan kaupunkiin päin. Ensimmäisenä ulos ohjatun uhkapelurin matkanteko oli hitaanlaista, joten paria saattajaa lukuun ottamatta muut olivat jo menneet menojaan, kun kadun rauhaa valvonut paikallinen poliisipartio kiinnostui näkemästään. Siinä suomipoika horjui mitään ymmärtämättä, kun virkavalta kyseli olennaisia. Me saattajat aloimme jo hieman huolestua, kun näytti ettei tilanne kehity mihinkään suuntaan, mutta yhtäkkiä tentattava sai loistoidean: Juoksenpa pakoon!. Kaveri ravasi kohti horisonttia kuin Forrest Gump ikään! Miliisit ilmeisesti harkitsivat hetken perään lähtemistä, mutta räjähtivät sitten nauruun. Me yhdyimme hetken pakokauhun jälkeen nauruun ja hetken päästä liukenimme olkiamme kohautellen paikalta. Yö jatkui yökerhossa ja päättyi aamuun. Where s my batgomobilephone? Maanantai oli osalle ryhmäämme reissun viimeinen päivä. Ahkerat opiskelijat eivät malttaneet olla poissa luennoilta toisten jäädessä vielä päiväksi. Sunnuntaina oudon tyhjä kaupunki heräsi arkeen ja vanha kaupunki kuhisi ihmisiä. Päivä kului kaupunkia ja kauppoja kierrellessä ja kävivätpä jotkut myös keilaamassa. Oli vaikea tuntea olevansa ulkomailla, kun kaupungissa oli Stockmann, Seppälä ja Citymarket. Kun ensimmäisten lähdön hetki koitti, huomattiin että tanssiva chilisankarimme puuttui lähtevien joukosta. Mies oli ymmärtänyt lähtöajan väärin ja tuli kymmenen minuuttia sen jälkeen, kun muut olivat jo lähteneet taksilla lentokentälle. Paikalla olijat näkivät ehkä maailman nopeimman tavaroiden pakkaamisen ja ehti kaveri kaikessa tohinassa vielä rikkoa baarista lainaamansa tuopinkin. kymmenen senttiä kalliimpia. Maassa maan tavalla, ja vartioihan punaviinipullon kyljessä sentään itse Jeesus. Viinit olivat hyviä kuin eturauhassyöpä ja hyvän kuvan valkoviinin laadusta antaa se, että sokkotestissä sitä luultiin carilloksi. Kaikesta huomasi, että kyseessä oli jo kolmas ilta. Niin ihmiset kuin jututkin olivat lähinnä visuaalisesti hauskoja ja Kinder-munasta saatu batmobile kulminoi juttujen tason. Vai mitä kertoo se, että tämän kappaleen väliotsikkonakin toimiva kysymys raikui satoja kertoja illan aikana? Viimeistä iltaa alustettiin (alus = olut latviaksi) kämpällä ja meno jatkui erinäisissä baareissa. Tiistaina väsyneet matkalaiset tekivät vielä viimeisiä ostoksia ja valmistautuivat kotimatkalle. Matkalaiset totesivat yksimielisesti, että Riika on todella siisti ja länsimainen kaupunki. Valitettavasti se näkyy myös hintatasossa, joka on pääosin aivan Suomen tasoa. Ehkä nimitys Pohjolan Pariisiksi on hieman liioiteltu, mutta ehdottomasti suositeltava matkakohde kaupunki joka tapauksessa on. Helsingin kokoisessa kaupungissa on paljon nähtävyyksiä ja puistoja ja erityisesti vanha kaupunki on hieno. Tuuli oli ilmeisesti kääntynyt matkamme aikana, sillä myös paluumatkalla olimme Ryanin aikataulusta noin puoli tuntia edellä. Toimittaja: Markus Mertanen Kuvat:Jussi Hienonen, Markus Mertanen sekä muita reissussa olleita Jäljelle jääneistä osa päätti tutustua paikallisiin viineihin ja osti kaupasta tietysti halvinta mahdollista puna- ja valkoviiniä, vaikka hyväksi tunnetut kansainväliset viinit olisivat olleet vain muutama 14\n16 In Fact Laatu on itse asiassa kätevä kiertoilmaus Viime numeron lähtökuopilla myslilandian Mike puhui kovasti teollisen elämäntapamme aiheuttamasta kaiken kommunikoinnin tutalaistumisesta. Puuttumatta tarkemmin tuon jargontäytteisen pohdiskelun sisältöön voin omasta puolestani todeta, että pääasiallisesti mainittu kestävä kehitys ilmenee harvinaisen hirviömäisinä englannin kielen raiskauksina, usein jopa epämääräisenä tärkeilynä. Huolestuttavinta kuitenkin on se, etteivät useimmat aloittelevat, vielä valaistumattomat opiskelijat osaa täydellisesti hyödyntää tätä syviä sosiaalisia kuiluja luovaa ammattislangia. Tämä ongelma voidaan korjata (tosin rajatusti) vain akreditoidun sertifioijan hyväksymällä IQRS-luonteisella työkalulla, joka selkokielen selventämisen lisäksi antaa fuksille mahdollisuuden arvioida ryhmänsä toiminnan laatua. Aloittelijan ei tule pelätä epäonnistumista tässä vähemmän palkitsevassa tehtävässä, sillä todistetusti on ehdottoman tärkeää käyttää kaikkia opittuja termejä väärin ja väärissä yhteyksissä D Ylioppilaskunnan aliyhdistyksen tuotanto- ja palvelutoiminta: Puoliohjatun jaoksen/ryhmän sisäisten prosessien arviointilomake TUTOR-QS Politiikka ja suunnittelu (75-90) 1.1. Onko ryhmälläsi periaatteet ja ylöskirjatut ohjeet liiketoiminnalle tärkeäksi tunnistetun kilpailun voittamiseksi? (25) 1.2. Soveltaako ryhmäsi tähän elementtiin liittyviä periaatteita erityisinä tavoitteina? (20) 1.3. Onko ryhmäsi tutor perehtynyt edellä mainittuihin näkökohtiin? (E, 30) 2. Merkittävien prosessien tunnistaminen, jäljitettävyys ja ohjaus (25-35) 2.1. Onko ryhmäsi määritellyt toiminnassaan kriittisten elementtien (osa)prosessit? (25) 2.2. Onko (osa)prosessien määrittelyssä otettu huomioon seuraavat asiat: eri pulloluokkien tilavuudet? (5) Käyttöhenkilökunnan epäpätevyys? (5) Tammerkosken veden lämpötila? (5) Intian kuun lämpötila? (5) Saunalipukearvan Ei voittoa -tulema? (5) Sähkötalon käytävien sokkeloisuus? (5) Maksapihvit? (5) sukupuolijakauma? (35) 2.3. Onko ryhmässäsi toteutettu menettelyjä, jotka perustuvat kriittisyyden arviointiin ja analyyseihin? (12) 2.4. Onko ryhmässäsi varmistettu toiminnassa tarvittavien materiaalien jäljitettävyys ja edelleenohjaus? (% - 5) 3. Suorituskyvyn tunnusluvut ja käytetyt tilastolliset menetelmät (E=/No) 3.1. Onko ryhmäsi kehittänyt toimintaansa liittyvät suorituskyvyn tunnusluvut? (10) 3.2. Miten ryhmäsi henkilöstö tuntee nämä tunnusluvut ja kykenee hyödyntämään niiden osoittamat kehityssuunnat? (9) 3.3. Osoittavatko tunnusluvut myönteistä kehitystä? Kuinka pitkältä ajalta? (Lk 5) 3.4. Voidaanko osoittaa, että saadut tulokset ovat todella verrannollisia ryhmäsi toiminnan todelliseen tilaan? (8) 3.5. Hyödyntääkö ryhmäsi tilastollisia tekniikoita sekä sisäisten prosessien kyvykkyyden seurantaan, että tuotoksille asetettujen laatuvaatimusten määrittämiseen, valvomiseen ja todentamiseen? (7) 3.6. Mitä seuraavista tekniikoista ryhmässäsi on käytössä? JIT (6) JMO (25) QFD eli laatutalo (0) 3.7. Onko näyttöä siitä, että ryhmässäsi ymmärretään sellaiset tilastolliset perusasiat kuten keskiarvo, stabiiliprosessi ja sick sigma? (35) 3.8. Onko ryhmässäsi käytössä tilastolliseen prosessianalyysiin liitetty virheiden korjausjärjestelmä, ohjelma tai menettelytapa? (20) 4. Toimitukset ja niiden jälkeiset palvelut ( 100) 4.1. Onko kehitetty järjestelmä, joka varmistaa tuotelaadun kelpoisuuden suojelun aina alkutarkastuksesta lopulliseen toimittamiseen asti? (15) 4.2. Onko ryhmälläsi dokumentoidut ohjeet tarvittavista kuljetustavoista, reiteistä ja pakkauksesta? (88) 4.3. Ovatko ulkopuolisissa järjestelmissä tapahtuvat suojatut prosessit tilausohjautuvia? (5,-) 4.4. Ovatko vastuut toimitusten jälkeisistä palveluista, niiden toteuttamisesta ja ylläpidosta selkeästi määritelty suhteessa seuraaviin kohtiin: 16\n17 TKL aikataulut (13,23,30,39) jatkuvaveloitukselliset kuljetusjärjestelmät (max 9) 5. Innovatiivisuus ja dynaamisen organisaation toimintatapa (200) 5.1. Kannustaako ryhmäsi sinua innovatiivisiin menettelytapoihin ja impulsiiviseen palvelutoimintaan? (E 100, kurkumiini) 5.2. Voitko antaa jonkin esimerkin organisaatiosi luovasta toiminnasta, joka on johtanut prosessinhallinan kannalta positiiviseen kehitykseen? (E 479b) 6. Sisäinen auditointi (30) 6.1. Kuinka useasti ryhmäsi arvioi itsenäisesti saavutettuja tuloksia koskien ylläkäsiteltyjä elementtejä? (Lk 5) 6.2. Onko sisäisten auditointien perusteella suoritettu korjaavia tai ehkäiseviä toimenpiteitä? (42) TUTOR-QS-9301 Ohjeita TUTOR-QS9300-työkalun käyttäjälle Arviointi tapahtuu haastattelujen ja toimintapaikoilla tapahtuvien kiertokäyntien perusteella. Jokaisesta kohdasta annetaan pisteitä kysymystyypin mukaisen, kysymyksen loppuun sijoitetun pistemäärän ja luokan mukaisesti. Jos maksimipistemäärän edessä ei ole tunnusta, annetaan täydet pisteet ainoastaan tunnustuksen perusteella. Muissa tapauksessa, siis muissa kuin syyllisyyden myöntävissä tapauksissa pistemäärä on 0. Tästä ovat poikkeuksena tunnukset %, E ja kolmiomerkki. E ja Lk vaativat asiantuntijalausuntoa ja asiantilan todentamista. Tällöin pisteitä annetaan ryhmän korrektin toiminnan mukaisessa suhteessa. %-merkki tarkoittaa pistemäärän ja tietyn kertoimen tuloa, joka perustuu arvioitsijan näkemykseen siitä, missä määrin ryhmä saavuttaa vaaditun tuloksen. Kaikki kohdat tulee omakohtaisesti todentaa ja ryhmän todistaa annetun vastauksen mukaisiksi. 1. Politiikka ja suunnittelu 1.1. Liittyen erilaisiin kisoihin, rasteihin ja kilpailuihin. Vaadittuja periaatteita ovat esimerkiksi itsensä naurunalaiseksi tekeminen, epäreilu peli, yleinen häiriköinti ja tuomarien lahjonta. 2. Merkittävien prosessien tunnistaminen, jäljitettävyys ja ohjaus 2.1. Osaprosesseja ovat muun muassa tankkaus-, sauna-, fuksipisteiden kirjaus-, nesteidenvaihdanta-, kyykkäja lipunvarausprosessit. Opiskeluprosessin maininta johtaa osittaiseen hylkäykseen Tarvittavia esimerkkejä ovat pullon kierrättäminen ja kolmiobilelippujen varaaminen ja jakaminen ryhmän sisällä. 3. Suorituskyvyn tunnusluvut ja käytetyt tilastolliset menetelmät 3.1. Käytettäviä tunnuslukuja voivat olla esimerkiksi käyttörahan määrä, veren alkoholipitoisuus ja saunan lämpötila 3.2. Onko joku ryhmästäsi istunut kiukaalle? Kykeneekö joku liikkumaan juhlissa selvänä? 3.3. Kuinka suuri osa ryhmästäsi kokee nyt olevansa alkoholisti? Oletteko onnistuneet kääntämään kaikki absolutistit? 3.4. Onko poliisi pidättänyt ryhmäsi jäseniä nudismin tai yleisen rauhan häiritsemisestä? 3.5. Ryhmän sisäisen kurin tulee huolehtia tarvittavien annoksien jakamisesta niille jäsenille, jotka eivät näytä pitävän hauskaa Tarkoittaen viimehetken koelukua, Jonkun Muun Ongelmaa ja yösijaa jossain muualla kuin katuojassa Viitteitä vähemmästä ymmärryksestä ovat laitoksen keskiarvoa korkeampi opintomenestys, alkoholijuomien läikyttely ja hirvittävä krapula (tai sen puute) Taskumatti, pyyhe, oksennuspussi tai mukana kärsivä kuski. 4. Toimitukset ja niiden jälkeiset palvelut 4.1. Tärkeintä on pullon tai tuopin ehjänä pitäminen aina sen hankinnasta tyhjentämiseen asti Löysittekö Hämeenkadun approssa tankkauspisteille? Onko mehukattia hyötykäytetty? 4.3. Tarkoittaen baareja, nakkikioskeja ja vastaavia Jatkuvaveloituksellisia kuljetusjärjestelmiä ovat taksit ja ahneet ystävät. 5. Innovatiivisuus ja dynaamisen organisaation toimintatapa 5.1. Kai ryhmänne tai joku sen jäsenistä on jo tehnyt jotain mielipuolista/älytöntä/ sankarillista/tyhmää/nöyryyttävää, josta on hyvä muistutella hamaan tulevaisuuteen? 5.2. Tätä tapahtumaa on syytä kuvailla. Täydet pisteet annetaan vain riittävä dokumentaation (valokuvien) löytyessä. Onko internetissä jo sivusto, joka levittää tätä ilosanomaa? 6. Sisäinen auditointi 6.1. Kuinka useasti muistinmenetykset johtavat epämieluisten yllätysten ja edellisillan tapahtumien kertaukseen? 6.2. Koska sisäiset auditoinnit vaativat ehkäiseviä toimenpiteitä? Toimittaja: Sami Pekkola 17\n18 Venture Capitalismin lyhyt oppimäärä Indecsläisistä koostuva 20 hengen excursioryhmä lähti kylmänä aamuna kello 8:00 Matka- Maunon avustuksella kohti VC-toiminnan suomalaista kehtoa eli Helsinkiä. Konsultoinnin makua excuun saatiin jo bussimatkalla, kun osa osallistujista opiskeli VC-toiminnan perusteita muutamasta prujusta. Pääomasijoittaminen on sijoitusten tekemistä sellaisiin yrityksiin, joilla on hyvät kehittymismahdollisuudet. Pääomasijoittaja ei ole pysyvä omistaja, vaan pyrkii irtautumaan yrityksestä sovitun suunnitelman mukaisesti. Pääomasijoittajan tarkoituksena on tarjotun lisäarvon myötä edistää yrityksen arvonnousua. Arvonnousu realisoidaan irtautumisvaiheessa, jolloin pääomasijoitusyhtiö luopuu osuudestaan kohdeyrityksessä. Pääomasijoittajan tuoma lisäarvo liittyy yleensä, rahoituksen lisäksi, strategioiden luomiseen, rahoituksen kokonaisjärjestelyihin, hallitustyöskentelyyn, budjetointiin, markkinointiin, johtamisjärjestelmien kehittämiseen ja toimialatuntemukseen. Pääomasijoittajan mukanaolo lisää yrityksen uskottavuutta sen muihin sidosryhmiin nähden ja parantaa myös muun rahoituksen saamisen mahdollisuutta. Lisäksi kohdeyrityksen käytettävissä on pääomasijoittajan kotimainen ja kansainvälinen yhteysverkko. SITRA Muutaman tunnin matkustamisen jälkeen ryhmä saapui Ruoholahden kaupunginosaan, jossa on paljon teknologiatoimintaa. Sitran toimipiste on Ruoholahden näyttävin, sillä Sitran 90 hengen henkilöstö työskentelee 72 metriä korkeassa Itämerentorin tornissa, jonka Sitra omistaa. Isäntänä Sitralla toimi Industry Venturesin puolelta liiketoiminnanjohtaja Tuomo Airaksinen. Hän esitteli lyhyesti Sitran toimintaa yleisesti sekä hiukan tarkemmin Sitran VC-toimintaa. 37-vuotias Suomen itsenäisyyden juhlarahasto, Sitra, on itsenäinen julkisoikeudellinen rahasto, jota eduskunta valvoo. Sitran toimintaa ohjaa annettu laki. Toiminnallaan Sitra pyrkii edistämään Suomen taloudellista hyvinvointia. Keinoja ovat tutkimus ja k o u l u t u s, innovaatioiden ja uuden liiketoiminnan kehittäminen sekä pääomasijoittaminen. Sitra ei siis ole pelkästään pääomien hallintaan keskittynyt vaan osallistuu aktiivisesti taloustietämyksen levittämiseen ja kehittämiseen esimerkiksi julkaisemalla erilaisia tutkimuksia. Sitran yleisenä tavoitteena on myötävaikuttaa siihen, että Suomi kehittyy johtavaksi maaksi huipputeknologian ja osaamisen sekä niiden edellyttämien uusien toimintamallien käyttöönotossa. Sitra pyrkii toiminnallaan reagoimaan nopeasti Suomen kilpailukyvyn ja talouskasvun kannalta merkittäviin asioihin. Sitra hallinnoi noin 600 miljoonan euron pääomia. Pääoma on saatu aikoinaan valtion omistuksista. Pääoma on kasvanut mukavasti etenkin kun mukana on ollut pientä saapasyritystä. Sitran Venture Capital - toiminta on jaettu kolmeen erilliseen ryhmään: PreSeed, Life Sciences ja Industry Ventures. Sitran VC-strategia on riskipitoisempaa kuin muiden toimijoiden, koska Sitra pystyy rahoittamaan myös sellaisia ideoita, joita muut Venture-yritykset eivät uskalla rahoittaa. Sitralta voi siis saada rahoitusta, jos kukaan muu ei anna. Lyhyen esittelyn päätteeksi Airaksinen näytti mitä Sitran johtoryhmä sekä hallintoneuvosto eli muun muassa Esko Aho, Raimo Sailas, Ilkka Kanerva ja Ben Zyskowicz tekevät 16-kerroksessa: saunovat. Rakennuksen ylin kerros on kokous/saunatilaa. Erikoisuutena verrattuna muihin penthousekokoustiloihin oli hirsisauna, joka on nostettu nosturilla rakennuksen ylimpään kerrokseen. Helsinki Sightseeing Sitran nopean esittelyn jälkeen jäi CapManin tilaisuuden alkamiseen kolmisen tuntia aikaa, jota jokainen käytti haluamallaan tavalla. Oma neljän hengen sissipartioni yritti keksiä jotain järkevää tekemistä. Päätimme pitää miehisyydestämme kiinni ja olla menemättä kauppoihin. Vapaa-aika tuli käytettyä biljardia pelaamalla sekä päivän aiheeseen sopien ruokailemalla Jing Cheng Chinese Capital Restaurantissa. CapMan Oyj CapManilla isäntinä toimivat teknologiatiimistä sijoitusjohtaja Vesa Walldén ja sijoituspäällikkö Janne Martola, joka on valmistunut TKK:n 18\n19 tuotantotalouden osastolta vuonna Pääaineena hän on lukenut yritysstrategiaa. Diplomityön kautta hän oli päässyt CapManille vakituiseksi. Isännät esittelivät Venture Capital - toimialaa ja samalla myös CapMania yrityksenä. Tilaisuus oli vapaamuotoinen ja illan paras sijoitus olikin CapManin siideri, olut ja viini -sektori. Myös isännät sijoittivat jatkuvasti kyseiselle sektorille. CapMan hallinnoi noin 1,8 miljardin euron varallisuutta, joka on sijoitettu 144 yritykseen. Sijoitustoiminta CapManilla on jaettu kolmeen tiimiin: BuyOut, Teknologia ja Life Science. Kilpailijoihinsa verrattuna CapMan on menestynyt hyvin: keskimäärin sijoitettu euro on saatu takaisin jopa 4,4- kertaisena. CapMan on tai on ollut rahoittamassa mm. seuraavia yrityksiä: Copterline, Tiimari, Noiro, KotiPizza, Serena, Ramirent, Elcoteq, Marli, Foreca, Setec, Satama Interactive, Flexim ja monet muut. Parhaimmat sijoitukset ovat olleet Aldata sekä Iobox, joka myytiin vuonna 2000 espanjalaisille markan hintaan (nollia on oikea määrä). Alan kovuudesta kertoo jotain se, ettei Ioboxia ollut enää olemassa vuoden 2002 alkupuolella. CapMan on myös mukana listaamassa tamperelaista bioyritys Inion:ia Lontoon pörssiin joulukuussa. Esittelyiden jälkeen tuli isäntien kehittämä pienen casen ratkaiseminen. Osallistujat jaettiin neljään ryhmään. Tehtävänä oli yrittää ratkaista annettujen tietojen perusteella esimerkkiyritykselle markkinaarvoa. Puoliksi nopalla heittämällä ryhmät saivat oikealla planeetalla olevia lukuja. Erikoisen hyvä case-toimintamme huomattiin myös osakemarkkinoilla, sillä CapManin pörssinoteeraus nousi illan päätteeksi 6,59%. Loppuilta meni lämmintä ateriaa syödessä sekä jutusteltaessa. Martola kertoi mm. sijoittaneensa aikoinaan opintolainansa Soneran B-optioihin ja jopa tienanneensa niillä. Kumpikin isäntä kertoi pitävänsä työstää, koska Venture Capitalistin työ on haastavaa, monipuolista, saa olla monessa mukana (esim. hallitusjäsenyydet) ja työssä on tietynlaista draivia. CapManin sijoitustyöntekijöistä puolet on valmistunut kauppakorkeasta ja toinen puoli teknillisistä korkeakouluista. Joillakin työntekijöillä on tuplatutkinto. Excun aikana opittiin, että VC-toiminnan voi kiteyttää lyhyesti kaavaan: hanki jotenkin muilta pääomaa (esimerkiksi eläkerahastoilta), sijoita saatu pääoma viisaasti yrityksiin, kehitä yrityksiä, myy yritykset kun löydät yrityksille sopivia ostajia. Sijoituksien epäonnistuessa menetät muiden rahoja. Sijoituksien onnistuessa saat osan voittorahoista. Koskaan et siis häviä omia rahoja. Nerokasta! Toimittaja: Johan Kurka GALLUP Joulu on taas! 1) Joululomasuunnitelmat? 2) Parasta joulussa? 3) Joululahjatoiveet? 4) Uudenvuodenlupaus? Antti Laaksonlaita, I.vsk 1) Teen töitä ja hautaudun yksinäisyyteen. 2) Rauha, rakkaus ja läheisyys. 3) Musta Corvette ja maailmanrauha. Sekä mustia boksereita! 4) Lopetan v-sanan käytön. Jukka Aho, II.vsk 1) Kotitöitä kotona. Lisäksi luen jutun John Kerrystä loppuun Newsweekistä. 2) Joulutortut... Kauniiden ja Rohkeiden joulujakso. 3) Seikkailua ja maailmanrauha. 4) En juo, polta ja kiroile (sormet ristissä). Pekka Paaskunta, II. vsk 1) Opiskelen kemiaa, teen yritykseni tilinpäätöksen ja lähden ryyppäämään Riigaan. 2) Loma, kinkku ja pukki. 3) Toivon lisää lomaa ja tunnin enemmän vuorokauteen. Ja mustia, sopivankokoisia, siistejä sukkia. 4) En enää tee lupauksia, niistä on pelkästään harmia. Thomas Matthews, II. vsk 1) Nautin lomasta, enkä opiskele. Mietiskelen myös ensi vuoden budjettia. 2) Tunnelma - lumi, kuusi, lahjat ja illallinen. 3) En ole vielä ehtinyt miettiä asiaa. 4) Hankin itselleni tyttöystävän. Haastattelu ja kuvat: Tonttu apureineen 19\n20 Sielunvihollinen Sielu on minuus. Sielussa on varastoituneena ihmisen muistot, niin hyvät kuin pahatkin. Lisäksi sieluun yhdistyy omatunnon ohjaavat komennot, aivojen tuottamat rationaaliset käskyt ja opitut käytöstavat. Sielu, ja sen havaitseminen on asia, joka erottaa ihmiset eläimistä. Joillekin sielu on osa ihmisestä, joka matkaa muualle kun elämä erkanee ruumista, mutta tässä sielu on puhtaasti inhimillinen ominaisuus, joka tekee meistä itsemme. Silti sielua ei voi nähdä tai mitata, sen olemassaolo on vain havaittava itse. Eräs tapa huomata sielun olemassaolo, on musiikki. Massatuotettu pop-musiikki, jossa tärkeintä on artistin ulkonäkö, ei koskaan synnytä kestäviä ja koskettavia kappaleita. Sen sijaan musiikki, joka on tehty intohimoisesti ja omasta palavasta halusta, kestää aikojen halki, koska musiikista voi havaita sille annetun osan jonkun sielusta. Sielu on haavoittuvin osa ihmistä. Se voi saada parantumattomia haavoja ja ruhjeita pelkistä sanoista. Se voi murentua pieniksi palasiksi täysin mitättömistä fyysisistä teoista. Lähimmäisen menetys, rakkaimman ihmisen sanat tai epäonnistuneet teot voivat syöstä sielun ja koko ihmisen alimmalle epätoivon tasolle. Jos ihmisellä on murskattu, ruhjottu ja alistettu sielu sisällään, se heijastuu harmautena iholla ja silmien loisteen menetyksenä. Ihminen ei ole enää kokonaisuus vaan malja ilman viiniä. Tällainen ihminen voi hukkua maailman pauhuun ja meteliin, jos hänen kädestään ei kukaan pidä kiinni. tietoisesti sielunvihollisia. Heille on nautinto alistaa toisia, nauttia siitä apatiasta, johon he ovat muut ajaneet. He saattavat jopa ylpeillä teoillaan. He tietävät mihin lyödä syvät haavat, jotka eivät parane kuin hitaasti, niin hitaasti, jos ollenkaan. Heitä on k a i k k i a l l a ympärillämme. V a i m o j a a n pahoinpitelevät miehet, vastuuttomat vanhemmat, tahallaan vanhempia ärsyttävät lapset, ylimieliset prinsessat tai prinssit, kaikentietävät arvostelijat ja muita paremmat ihmiset ovat kaikki sielunvihollisia. Jokainen on omalla tavallaan valmis olemaan toiselle sielunvihollinen jokaisena päivänä. Ovatko kaupunkimme asukkaiden silmät kiinni kuin mielisokeilla? Emmekö näe sitä kipua joka kumpuaa itsestämme? Positiivisinkin kulkija on joskus yksin itsensä kanssa. Onko hänellä tarpeen hetkellä joku, joka nostaa pystyyn kun itse ei pääse? Ei liene rangaistus, jos käymme hetken yhtä matkaa. Ota minua kädestä. Pidä hetki. Suurena vaikuttimena CMX:n kappale Sielunvihollinen, levyltä Aion, v.2003 T 20 Jokainen meistä on sielunvihollinen. Kaikki meistä ovat tehneet jollain tavoin pahaa toiselle ihmiselle toiselle sielulle. Huomaamattaankin on saattanut ottaa tukahduttavan kuristusotteen toisen, jopa tuntemattoman ihmisen sielusta. Jotkut ihmiset ovat


Sanonpahan vaan, että hups. Onko nyt oikeasti jo kesäkuu? Kirjotinko oikeasti viimeksi huhtikuussa? Hehe. Voisinpa syyttää tästä taas tätä tietsikkaa, mutta tällä kertaa vika on kyllä ihan omassa saamattomuudessa. Toisaalta, joskus ei vaan innosta ja silloin on ihan hyvä mieluummin pitää taukoa ku vääntää juttua väkipakolla. Ainaki voin uskotella itelleni niin. Nyt mulla riittäis juttua vaikka sivukaupalla, mutta hillitsen itseni ja säästän teidät turhalta jaarittelulta!\nHalusin vaan tulla esittelemään teille uuden ihanan reppuni, jonka sain läksiäislahjaksi Month Of Sundaysilta, missä olin työssäoppimassa reilut kaksi kuukautta. Se on kaunis, käytännöllinen, tilava, ja just täydellinen! Vaaleanpunainen (ei siis valkoinen, vaikka varmaan näyttää siltä kuvissa) silkkipusero on myös blogihiljaisuuden aikainen kirppislöytö, ja mainitsemisen arvoinen asia siis. Huomatkaa myös taka-alalla näkyvä KESÄ!\n♥, Ida at 18.18


Pahin painajainen Fsx kaatui - FSnordic.net\nPahin painajainen Fsx kaatui\nAuthor Topic: Pahin painajainen Fsx kaatui (Read 1509 times)\n« on: 18.10.16, 19:02 »\nNo nyt se sitten tapahtui, pahin painajainen. Yli 10 vuoden satojen lisureiden asennuksen jälkeen Fsx kaatui pienen virheeni takia. Oli pakko deletoida fsx ja asentaa se uudestaan. Ajattelin, että otetaan kaikki vastaan ja aloitetaan kasaaminen alusta pikkuhiljaa pala palalta. Mutta ei tainut olla pahin painajainen vielä ohi vaan edessä! Asensin fsx uudelleen, asennus meni ihan sujuvasti. Kun avasin simun, simun omat default pilvet ovat neliön muotoisia! Asensin AS16 parikin kertaa, mutta ei saa yhteyttä FSX:ään. Asensin Helsingin kentän, rullaustiet ovat mustia. Asensin rex:n soft clouds, ei mitään vaikutusta. Ainut mikä onnistui oli FsRealTime, se toimii! Jippii! Mitähän tässä pitäisi nyt tehdä, en haluaisi vielä lopettaa tätä rakasta harrastusta, mutta en jaksa istua iltojani näytön edessä ja ihmetellä ja yrittää ratkoa ongelmia ongelmien perään, help me kaverit!\nRe: Pahin painajainen Fsx kaatui\n« Reply #1 on: 18.10.16, 19:13 »\nQuote from: Jukka Immonen on 18.10.16, 19:02\nMitähän tässä pitäisi nyt tehdä, en haluaisi vielä lopettaa tätä rakasta harrastusta, mutta en jaksa istua iltojani näytön edessä ja ihmetellä ja yrittää ratkoa ongelmia ongelmien perään, help me kaverit!\nAloitapa uudestaan ihan alusta, eli poistat ensin koko roskan. Ensin ihan normi uninstall, sitten vielä manuaalisesti käyt poistamassa kaikki mahdolliset FSX:ään liittyvät kansiot. Sitten buuttaat koneen, ja sitten aloitat nuo asennushommat. Yksi kerrallaan luonnollisesti. Eli ensin FSX kuntoon, käyt simussa ennen kuin asennat mitään muuta, sitten asennat lisäosan x, käynnistät simun jne...\nNiin ja vanhin ja tärkein viisaus, asenna kaikki järjestelmänvalvojana. Eli kun avaat installerin, klikkaa siitä hiiren oikealla näppäimellä ja paina "Suorita järjestelmänvalvojana".\n« Reply #2 on: 18.10.16, 19:15 »\nPilvet laatikoita yms. ei kuulosta simun ongelmalta, vaan ennemminkin esim. näytönohjain/ajuri juttuja.\n« Reply #3 on: 19.10.16, 05:22 »\nUninstallin jälkeen kannattaa ajaa vielä rekisterin puhdistus ccleanerilla tai vastaavalla pari kertaa ettei jää mitään haamuviittauksia sinne, jotka saattavat sotkea jatkossa.\n« Reply #4 on: 19.10.16, 07:04 »\nMistähän kannattaisi lähteä etsimään vikaa, kun FSX-kaatuu n. 4 tunnin lennon jälkeen?\nLyhyitä kotimaanlentoja pystyy lentämään, sekä Eurooppaan, mutta Long Haulit ei onnaa.\nTämäkin ongelma alkoi oikeastaan yht'äkkiä, enkä osaa varmaksi sanoa johtuuko jostain lisurista, vai muusta.\n« Reply #5 on: 19.10.16, 07:26 »\nQuote from: Tuomas Virtanen on 19.10.16, 07:04\nOnko Windowsin event logeissa jotain merkintää kaatumisen aikoihin? Kaatuuko aina jollakin samalla lisäosalla lentäessä tjms. ?\n« Reply #6 on: 19.10.16, 08:19 »\nEnpä ole huomannut mitään eroa lisäosien välillä. Ja toki aika vaihtelee, välillä saattaa kaatua aikaisemminkin.\nMitenkäs tuohon event logiin pääsee helpoiten? Olen varmaan niitä joskus tutkinut mutta päässyt unohtumaan.\n« Reply #7 on: 19.10.16, 08:58 »\nOhjauspaneeli / hallintatyökalut / Event viewer / JA SIELTÄ PENKOMAAN....\nControl panel / administrative tools / event viewer -II-\n« Reply #8 on: 19.10.16, 11:31 »\nEn nopealla etsinnällä löytänyt mitään FSX:n viittaavaa. Nyt kuitenkin kävi niin että FSX kaatui n. puolen tunnin lennon jälkeen.\nKaatuminen tapahtuu niin, että hiiren osoitin jää pyörimään ja kun ruutua klikkaa lukee yläreunassa FSX Ei Vastaa.\nNormaalistihan Windows tarjoaa lopeta ohjelma vaihtoehtoa suoraan, nyt se tulee vasta kun painaa ruksista ohjelman kiinni (vaihtoehtoisesti kun painaa CTRL-ALT-DEL)\nEDIT: Tätä kirjoittaessani ohjelma alkoikin taas toimia. Mutta mistä mahtaisi tuo jäätyminen johtua?\n« Reply #9 on: 19.10.16, 11:44 »\nQuote from: Tuomas Virtanen on 19.10.16, 11:31\nKatso kaikki merkinnät event logista, jotka ovat kaatumisen aikoihin ja postaa ne vaikka tänne. Ihan mahdotonta sanoa muuten yhtään mitään, kun emme tiedä mitä lisäosia sinulla on käytössä ja millainen tietokone jne.\nSiis kaatuuko FSX vai "vain" jumittaa?\n« Reply #10 on: 19.10.16, 11:49 »\nNäköjään ainakin tälläkertaa jumitti ja jumittaminen kesti pitkään.\nNiin kauan että FS Global Real Weather kerkis ilmoittaa yhteyden simuun katkenneen.\nTäytyypä kaivella lisää event logia\n« Reply #11 on: 19.10.16, 11:55 »\nQuote from: Tuomas Virtanen on 19.10.16, 11:49\nEihän taustalla ole vain jotain virustorjuntaa skannailemassa yms?\n« Reply #12 on: 19.10.16, 12:18 »\nkiitos jo tähän astisista neuvoista Onneksi en ole vielä ehtinyt juurikaan pidemmälle uudestaan asennuksissa, joten voin hyvin aloittaa alusta! Eli etenen nyt siten, että poistan vielä kertaalleen FSX:n ja sen jälkeen kaikki kansiot, mitkä siihen liittyy, päivitän ajurit ja katsoin, että tiedostot ovat aika pirstaleiset, joten päivitän nyt koko koneen, ennen kuin aloitan fsx:n uudelleen asennuksen...palaan varamaan asiaan, kun olen taas asennusvaiheessa\n« Reply #13 on: 19.10.16, 12:21 »\n« Reply #14 on: 19.10.16, 15:03 »\nEn ole varma onko tästä apua, koska olen tehnyt näin jo aivan FSX:n hankkimisen alusta lähtien eikä minulla siten ole ollut noita kaatumis/jäätymisongelmia (paitsi VASin kanssa).\nOlen poistanut käytöstä kaikki ei-tarpeelliset taustaohjelmat tai -toimet. Esimerkiksi järjestelmä ei hae ja asenna Wintoosaan päivityksiä automaagisesti. Teen sen manuaalisesti yleensä päivän päätteeksi.\nOikeastaan FSX-koneen pitäisi olla pyhitetty pelkästään FSX:lle. Kaikki muut hommat pitäisi tehdä toisella koneella. Wintoosa nyt yksinkertaisesti menee ajan kanssa solmuun ja siihen kertyy tahtomattakin kaikenlaista turhaa roinaa, jotka hidastavat konetta, vievät kallisarvoista muistia ja saattavat vielä taustalla toimiessaan aiheuttaa noita hyytymisiä - mene tiedä. Olen pari kertaa asentanut FSX:n uudelleen ja saman tien olen asentanut uudelleen myös käyttiksen (minulla ei ole omaa konetta pelkästään FSX:lle). Sillä on piristävä vaikutus kaikkeen.\n« Reply #15 on: 20.10.16, 09:00 »\nTämä kannattaa ladata ja lukea ajatuksella - itselleni tästä on ollut valtavasti apua eikä ole tarvinnut lähteä uudelleen asennuksen vaatimaan massiiviseen asennus-rumbaan:


Cliff-talossa on upeat lasiseinät Sausalitossa - Arkkitehtuuri\nCliff-talossa on upeat lasiseinät Sausalitossa\nCliff House Features Spectacular Walls Glass Sausalito\nSuunnitellut Michael Rex Associates , tämä uskomaton kalliotalo on esillä kaupunki- ja lahdenäkymille, joka sijaitsee Sausaliton sydämessä, San Franciscon lahden alueen kaupungissa Marin County, Kaliforniassa . Tämä Richardsonin lahtea vastapäätä sijaitseva moderni tyyny tarjoaa laajat näkymät San Franciscoon, Alcatraziin, Angel Islandiin ja Pesukarmen salmelle. Rakenteessa on 2100 neliömetriä asuintilaa, ja ensimmäinen taso alkaa 20 jalkaa luokan yläpuolella. 50 metrin korkeuteen nouseva asuinpaikka tarjoaa kaksinkertaisen tilavuuden olohuoneen, keittiön, ruokasalin ja kolme makuuhuonetta. Makuuhuoneen sviitti kattaa koko ylemmän tason. Tähän tasoon kuuluu päämakuuhuone ja terassi, kahvibaari, kotitoimisto, pukuhuone ja pääkylpyhuone viereisellä yksityisellä terassilla.\nOmaisuus istuu jyrkällä rinteellä, joka on suunniteltu hyödyntämään näkymiä, samalla kun se ei estä sen yläpuolella olevien kohteiden näkymiä. Edistyneellä suunnittelulla kodin suunnitteluun ja rakentamiseen tämä puu-, lasi- ja teräsrakenne istuu korkealla kodin yläpuolella sen alla. On olemassa useita yksityisiä ulkoterasseja, jotka auttavat laajentamaan käyttökelpoista asuintilaa. Alla on katutason pysäköintihalli, joka sisältää hissin pääsyn kotiin.\nMitä rakastamme: Tästä upeasta kalliotalosta on erittäin toivottavat näkymät San Franciscon taivaanrantaan jokaisesta kodin huoneesta. Vaikuttavan tekniikan ansiosta esteettömät näkymät tekevät kodista erittäin elävän. Voimme vain kuvitella istumamme olohuoneessa, nauttia takan tunnelmasta katsellen auringonlaskua lahden yli. Ulkoterassit auttavat maksimoimaan oleskelu- ja viihdyttämistilat. Poikkeuksellinen arkkitehtuuri, me rakastamme sitä! Entä sinä? Onko tämä koti mielestäsi toivottavaa, ilmoita siitä meille alla olevissa kommenteissa!\nRELATED: Ranch-tyylinen koti muuttui perhelomaksi Sausalitossa\njoulukuusi koristeet ideoita 2018\nRELATED: Upea moderni kiinteistö Sausalitossa: Conrad Residence\nRELATED: Moderni koti Sausalitossa, joka on suunniteltu kirjan ystäville\nkuvia taloista koristeltu jouluna\nValokuvat: Michael Rex Arkkitehdit\nmustavalkoinen kylpyhuoneen lattialaatat\nvalkoinen joulukuusi hopeakoriste\nripustaa merkkivalot seinälle\nkotitoimiston vierashuoneen yhdistelmä\npienet kylpyhuoneen uudistamisen ideoita suihkulla


Fanitytön aarreaitta: Kutsujan onni\nJulkaisin kesä- ja heinäkuun ajan Final Fantasy -aiheisia raapaleita joka maanantai. Lukijat saivat toivoa raapaleita ja viimeisen maanantain kohdalle tuli kaksi toivetta. Sen takia julkaisen vielä tällaisen tiistairaapaleen ekstrana.\nKaikki kesän aikana kirjoitetut raapaleet voit ladata yhtenä lukupakettina täältä.\nFandom: Final Fantasy IV Complete\nDisclaimer: En omista hahmoja, kunhan vain leikin.\nA/N: Emmi toivoi ficciä Rydiasta (FFIV), tarinaan lipsahtivat mukaan myös Cuore ja Edge.\nCuore istui maassa ja piteli sylissään pientä, vihreää olentoa, jonka otsalla komeili punainen kristalli. Lämpö läikähti Rydian sisällä, kun hän nojasi ovenpieleen ja katseli tyttöstä. Hän ei raaskinut komentaa tätä sisälle, vaikka aurinko oli jo laskemassa horisonttiin.\n”Kaipasitko sinä sisaruksia silloin, kun olit Cuoren ikäinen?” Edge asteli ovensuuhun ja iski silmää Rydialle.\nRydia nykäisi Edgen kasvoja peittävän huivin alas ja näpäytti sormellaan tämän nenänpäätä. Hän ei halunnut kaivella menneitä. Edge kuitenkin vain virnisti.\n”Mitä luulet, kelpaisiko Cuorelle pikkusisar?” mies jatkoi.\nKun Edgen sanat uppoutuivat Rydian tajuntaan, hän nojautui lähemmäs miestä ja painoi huulensa tämän huulille toivoen, että tämä ymmärtäisi vastauksen.\nTunnisteet: fanifiktio, FFIV, raapale\nSuper Sonico -puvun testailua


Olympiakomitea julkaisi tiukkasanaisen kannanoton lasten ja nuorten harrastusten turvaamisesta korona-rajoitusten kiristyessä | Penkkiurheilu.com\nSuomen Olympiakomitea on tuoreen tiedotteensa mukaan seurannut huolestuneena päättäjien toimia lasten ja nuorten harrastustoiminnan rajoittamisen suhteen korona-aikana.\nTiedotteen mukaan Suomen Olympiakomitea jäsenjärjestöineen ilmaisee huolensa koronarajoitusten mahdollisesta kohdentamisesta lasten ja nuorten harrastustoimintaan. Olympiakomitea vaatii, että mahdollisista rajoituksista päätettäessä käytetään huolellista harkintaa, jossa pohditaan liikunnan ja urheilun rajoittamisella saavutettavia hyötyjä ja vastaavasti aiheutuvia kokonaishaittoja.\nErityisesti lasten oikeus harrastustoimintaan tulee turvata viimeiseen saakka.\n– Edellisen harrastussulun aikana kolmen kuukauden vertailujaksolla lajien lisenssimäärät putosivat 41 %. Aiemmin aktiivisesta harrastustoiminnasta jäätiin pois keskimäärin 12-vuotiaana. Nyt tuo vastaava ikä on kymmenen vuotta. Jos harrastustoimintaa edelleen rajoitetaan, jäävät lapset entistä nuorempina pois ja suuri määrä lapsia ei aloita harrastamista ollenkaan.\n– Kyse on ennen kaikkea harrastajista, ei kilpaurheiluun tähtäävistä. Kilpa- ja edustustason urheilijoiden osalta emme näe vastaavaa pudotusta.\nMyös huoli seurojen tulevaisuudesta on kova.\n– Urheiluseuratoiminnassa on kyse kymmenistä tuhansista työpaikoista. Samalla kyse on myös yhteiskunnan yleistä toimintakykyä ylläpitävästä toiminnasta, kansalaisten toimintakyvystä, mielenterveydestä ja perheiden arkielämästä.\n– On vaikea maalaisjärjellä ymmärtää, miksi isoon urheiluhalliin ei voida päästää pienryhmiä toteuttamaan tarkkaan ohjattua toimintaa, jonka kansanterveydelliset hyödyt ovat merkittäviä ja tutkitusti kiistattomia. Rajoituksia päätettäessä on huomioitava tutkittu tieto ja kuultava asiantuntijoita, Tulla sanoo.