timohakkinenb2bmarkkinointi – Sivu 2 – Näkemyksiä ja kokemuksia tuloksellisesta B2B-markkinoinnista.\nB2B, Inbound, Liidit, Markkinointi, Myynti, sisältömarkkinointi by Kimmo Luoma Ei ole parempaa aikaa olla B2B-myyjä, totesi joku äskettäin. Markkinointiautomaatio inbound-liideineen, www-analytiikka, tai vaikkapa tekoälyä hyödyntävä, myyjää tukeva CRM ovat todellisuutta. Markkinointiteknologia,\nIkiaikainen keino tunnistaa liidejä on ollut talouslehtien seuraaminen. Uutisointi kohdeyrityksistä on mahdollistanut sen, että olemme voineet löytää murtokohdan – myyntimahdollisuuden. Uusi avainhenkilö, laajentuminen, muutto, kasvu,\nKimmo Luoma, MicroMedia lisää Kimmon liidimarkkinointiin keskittyvä blogeja Liidijalostamosta Opastus liiniin markkinointiin Kollega totesi jo vuosia sitten eräiden B2B-yritysten markkinointia seuratessaan, että on lähes rikollista


Kaura-hunaja balmi | Lanka-Kaisa\nTämä balmi hellii, kosteuttaa, suojaa ja pehmentää ihoa. Balmi on erittäin monikäyttöinen hoitavine ja ravitsevine ominaisuuksineen, ja se sopii monenlaisille ihotyypeille.\nKauraöljy syväkosteuttaa herkkää ja kuivaa ihoa. Sillä on kosteutta sitova ominaisuus, ja se sopii myös vaurioituneen ihon hoitoon. Kauraöljy sisältää paljon antioksidantteja ja e-vitamiinia.\nSheavoin hoitavat ominaisuudet tekevät voiteesta täyteläisen. Sheavoi sisältää runsaasti A-vitamiinia, E-vitamiinia sekä oleiinihappoa, joka auttaa tasapainottamaan ihon omaa talineritystä.\nBalmi sisältää aitoa hunajaa. Hunajalla on antiseptinen ja ihoa kosteuttava sekä pehmentävä vaikutus. Se myös uudistaa ihoa.\nTuote ei sisällä lisättyjä hajusteita eikä mitään kemikaaleja.\nKoko n. 30 ml\nHuulille ja iholle, kasvoille, kynsinauhoille, kyynärpäille, pakkasvoiteena,\nINCI: *Cocos nucifera oil (kookos), *Vitis vinifera seed oil (viinirypäle), **Cera flava (mehiläisvaha), *Butyrospermum parkii (shea) butter,\n**Avena Sativa kernel oil (kaura), *Simmondsia chinensis seed oil (jojoba), Mel (hunaja), Rosmarinus officinalis leaf extract/Helianthus annuus seed oil (auringonkukka)


Hailuotoa lukuun ottamatta ennakkoäänestysinto kasvoi lakeudella – saaressa tosin äänestettiin ahkerimmin | Rantalakeus paikallislehti - Hailuoto, Kempele, Liminka, Lumijoki, Oulunsalo, Tyrnävä\nHailuotoa lukuun ottamatta ennakkoäänestysinto kasvoi lakeudella – saaressa tosin äänestettiin ahkerimmin\nRantalakeus. Lakeudella ennakkoon äänestettiin ahkerimmin Hailuodossa, missä äänensä antoi 44,4 prosenttia äänioikeutetuista. Vuoden 2015 eduskuntavaalien ennakkoinnosta Hailuodossa sen sijaan jäätiin hieman. Silloin uurnalla kävi ennakkoon 44,7 prosenttia.\nMuualla lakeudella ennakkoäänien määrä kasvoi edellisvaaleihin verrattuna selkeästi. Kempeleessä ennakkoäänestysprosentti oli 38,9, kun se neljä vuotta sitten oli 36,7. Lumijoella ennakkoon äänensä antoi nyt 37,9 prosenttia äänioikeutetuista, mikä on 4,7 prosenttiyksikköä edellisiä eduskuntavaaleja enemmän.\nLiminka oli nyt lakeuden kolmanneksi ahkerin äänestyspaikka 35,4:llä prosentilla. Kasvua edellisestä on kaksi prosenttiyksikköä.\nOulussa ennakkoäänen jätti 34,9 prosenttia äänioikeutetuista. Edelliskerralla luku oli 32,6. Tyrnävälläkin äänestysinto nousi – vuoden 2015 31,5 prosentista 34,1:een prosenttiin.\nOulun vaalipiirin kokonaisaktiivisuus oli 36,7.\nInnokkuus toivottavasti näkyy sunnuntaina ratkeavassa kokonaisäänestysprosentissa. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa koko maan äänestysprosentti oli 70,1, mutta Oulun vaalipiirissä vain 68,1. Tuolloin Hailuodossa äänensä antoi äänioikeutetuista 74,6 prosenttia, Kempeleessä 73,2 prosenttia, Limingassa 71,8 prosenttia, Tyrnävällä 70,8 prosenttia, Oulussa 69,5 prosenttia ja Lumijoella 71,8 prosenttia.


Masurawo ry: 2020\nSyyskokous torstaina 10.12.\nMasurawon syyskokous pidetään Toppalassa torstaina 10.12. harjoitusten jälkeen eli noin klo 19:15. Tervetuloa kaikki seuran uudet ja vanhat jäsenet! Kokouksessa käsitellään sääntömääräiset asiat.\nLähettänyt Masurawo ry klo 20.33\nSosterin alueella on otettu käyttöön Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) kiihtymisvaiheen maskisuositus. Puethan kasvomaskin yllesi ennen Toppalaan astumista ja jos mahdollista, vältä pukuhuoneita tulemalla paikalle harjoitusasussa.\nEi harjoituksia lauantaina 5.9.\nLauantain 5.9. vapaat harjoitukset on peruttu, Toppalassa on tuolloin karateleiri.\nLähettänyt Masurawo ry klo 20.13\nHarjoitteluohjeet 11.8.2020 alkaen\nNoudatamme 12.8. alkaen Aikidoliiton weppisivuilla julkaistua "Kamppailulajien yhteiset ohjeet seuraharjoitteluun 11.8.2020 alkaen"-ohjeistusta sekä aikidossa että Suio-ryussa. Tervetuloa harjoittelemaan!\nLähettänyt Masurawo ry klo 19.53\nMasurawon kevätkokous pidetään Toppalassa tiistaina 23.6. harjoitusten jälkeen eli noin klo 20:15. Tervetuloa kaikki seuran uudet ja vanhat jäsenet! Kokouskutsu (pdf).\nLähettänyt Masurawo ry klo 13.07\nHarjoitukset jatkuvat 1.6.\nMasurawo palaa normaaleihin harjoitusaikoihin 1.6. alkaen. Noudatamme aikidoliiton suosituksia, joten luvassa on yksin tehtävää tekniikka- ja lihaskuntoharjoittelua sekä lihashuoltoa. Harjoituksiin voi tulla esim. verkkareissa. Jos haluat käyttää harjoitusasua, suosittelemme pukemaan sen jo kotona.\nOhjeistus voi muuttua lyhyelläkin varoitusajalla. Uusia alkeiskurssilaisia otamme vastaan aikaisintaan syksyllä.\nLähettänyt Masurawo ry klo 21.42\nHarjoitukset peruttu 13.4. saakka\nKoronaviruksen aiheuttamien poikkeusolojen vuoksi Masurawon harjoitukset on peruttu 13.4. saakka. Tiedotamme mahdollisista muutoksista blogissa, Facebookissa, postituslistalla ja WhatApp-ryhmässä.\nMuokattu 2020-03-16 19:39: koskee kaikkia harjoituksia, ei pelkästään ohjattuja.\nLähettänyt Masurawo ry klo 19.06\nAikidon kertausharjoitukset jatkuvat!\nAikidon kertausharjoitukset alkoivat viime viikolla, mutta vielä ennättää mukaan! Jos olet aiemmin harjoitellut aikidoa, tervetuloa muistelemaan menneitä ja ihmettelemään uutuuksia. Kertauskurssilla käydään läpi eri kyu-arvojen tekniikoita ja harjoitteita. Harjoitusajat löytyvät Masurawon Harjoitukset-sivulta.\nLähettänyt Masurawo ry klo 15.53\nMaaliskuun alussa alkavat aikidon kertausharjoitukset! Jos olet aikaisemmin harrastanut aikidoa ja haluat pehmeän laskun tatamille, tervetuloa verestämään muistoja viikosta 10 alkaen. Harjoituksissa kerrataan eri kyu-arvojen tekniikoita ja harjoitteita. Harjoitusajat löytyvät Masurawon Harjoitukset-sivulta.\nLähettänyt Masurawo ry klo 19.41\nVuoden 2020 jäsen- ja harjoitusmaksut\nSyyskokouksessa päätettiin korottaa Masurawon jäsen- ja harjoitusmaksuja. Jäsenmaksu on nyt 40€/v, harjoitusmaksu puolestaan 20 €/kk opiskelijoilta ja 25 €/kk muilta.\nAlkeiskurssimaksu on yhä 60 € ja se sisältää yhä vuoden jäsenmaksun + kolmen kuukauden harjoitusmaksun.\nLähettänyt Masurawo ry klo 20.38


Kirlahin blogi: Vaihteleva päivä\nLähettänyt Kirlah klo 20.11\nHuh, huh! Tuttu juttu. Ei kukaan ulkopuolinen tuota todella tajua, mutta samoja kokenut kylläkin:äksöniä ja konferenssia, joustamista ja yllätyksiä. "Nerokas hallitsee kaaoksen", oli poikani koululaisena tapana sanoa. Kenellekään ei selvinnyt, miten hän sen teki, mutta näytti hallitsevan. Kestämistä ja voimia toivoen!\n29. elokuuta 2012 klo 20.41\nmonipuolinen päivä:. hyvin kerrottu-\nSinulle on tunnustus sivulla Varjojen saari\n31. elokuuta 2012 klo 1.33\nAnna: Onpas poikasi sanonut viisaasti, nuoret ovat tavallisesti niiiin kovin viisaita. Ja kai se sitten totta onkin!\nAikatherine: kiitos kiitos, olen jo kiitellyt siitä blogissasikin ja jo viikko sitten pari postausta sitten kirjoittanutkin täällä ja laittanut kuvan näytille!\n31. elokuuta 2012 klo 8.43


Seksikäs keskustelu tietokoneen kanssa - basementartproject.com\nPorn star sukupuoli kuvia Kuuma laiha tyttö kuvia Kuuma nicole kidman kuvia Ilmainen video tyttö Pic kuuma vittu Big boobs tyttöjen hd valokuvia Hentai gif kuvia\nTärkein > Seksikäs > Seksikäs keskustelu tietokoneen kanssa\nSeksikäs keskustelu tietokoneen kanssa\nOnko miehellä sopivaa henkireikää johon voi purkaa turhautuneisuuttaan työn tai naisen vaatimusten suhteen?\nJoka vuosi eläkkeelle jää entistä paremmat eläkkeet tienanneita, joten maksettavien eläkkeiden kokonaissumma vuositasolla kasvaa jatkuvasti. Minun wifes alasti kuvia. Tämä on todellinen älypuhelin. Siinä ei siis sen kummemmin asiaa käsitelty, mutta tulihan asian todellinen laita suht suoraan sanottuna. Seksikäs keskustelu tietokoneen kanssa. Minua loukkaisi jos joku vieras sanoisi minua seksikkään näköiseksi, miettisin kyllä mikä meni pieleen asuvalinnassa. Kamera oli yksi asia, mikä itseäni huolestutti eniten.\nNauraessa tulee ryppyjä silmäkulmiin yms. Isoista on vain haittaa. Seksikäs musta ihminen. Ehkä se sinusta on normaali parisuhde, jossa toinen juoksee karkuun, jos toinen yhtään lähestyy?\nYou are using an out of date browser. Opiskelijan tilille kilahti yllättäen jättipotti: Kontti olisi sitten enemmän talvea varten? Sitten surffailin netissä ja menin oikeasti nukkumaan.\nAnna Kontula kertoi piilotelleensa paperittomia henkilöitä kotonaan — selventää nyt lausuntoaan. Oma on kaikista tärkein ja seksikkäin.\nEi hetkauta mua mitenkään. Onneksi oma miehenikin kuuluu näihin hienotunteisempiin herrasmiehiin jolla ei ole mitään tarvetta niitä huitsukkeleita mihkään tunkea. Ei noi tytöt o sulle mitenkään vaarallisia. Muuttaminen ei ole mahdollista ainakaan tässä lähivuosien aikana. Kuuntelemani puskaradion perusteella Android onkin käyttöjärjestelmänä hot verus iOS.\nToinen juttu sitten voi olla että miten monta kymmentä vuotta ne rahat mahtaa riittää? Sen lisäksi se on kauneuden lisäksi aivan ällistyttävän helppokäyttöinen ja kätevä. Noloa konsultille Kuntouttava työtoiminta on monen siihen osallistuneen mielestä täysin turhanpäiväistä puuhastelua, josta hyötyvät korkeintaan sen järjestäjät.\nLuonnos tallennettu Luonnos poistettu. Voimia Naiset, parisuhteessa tai yksin. Eikö sinulla ole tunnusta? Jokaisella on yhteiskunnan jäsenenä oikeus sosiaaliturvaan sekä oikeus kansallisten toimenpiteiden ja kansainvälisen yhteistyön kautta kunkin maan järjestelmä ja voimavarat huomioonottaen, nauttia hänen ihmisarvolleen ja hänen yksilöllisen olemuksensa vapaalle kehittymiselle välttämättömiä taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia.\nOon pahoillani mutta mun mielestä on ihan oikein että almuja vastaan vaaditaan edes jotain toimintaa.\nValituskanava on aviin tai sosiaali- ja terveysministeriön kautta. Xxx kymmenen xxx. Jep, taitaa suurimmaksi osaksi kuntouttava työtoiminta olla vain turhaa näpräämistä ja veronmaksajien rahojen tuhlaamista. Oman kullan kuva on aina kaikista paras. Jokaisen asiakkaan kohdalla tilanne arvioidaan yksilöllisesti. Chicago tippui ensimmäisellä kierroksella ja San Jose pelasi SC-finaaleissa. Korealainen kaunis seksikäs tyttö. Seksikäs keskustelu tietokoneen kanssa. Heikkoutena on se, että televisiokuvaa ei voi ikkunoida.\nJokaisella on oikeus perustaa ammattiyhdistyksiä ja liittyä niihin etujensa puolustamiseksi. Miehen rooli on nopeasti muuttunut ja odotukset häneen, mutta onko sitä kyetty vielä sisäistämään - alkaen puhumisesta pussaamiseen, kodin askareisiin jne.\nYou should upgrade or use an alternative browser. Sain vihdoin viimein arpajaisissani voittamani liput käytettyä. Jos hän ei siihen pysty tai halua, kannattaa jättä poika runkkaamaan itsekseen. En suosittele kenellekkään edes 5 omalle lapselleni muuttamista koskaan yhteen puolison kanssa. Toimitus ja lehtitilaus Osoitteenmuutos Tilausmuutokset Palautelomake Toimitus Sähköpostiosoitteet: Ihmemies ja j0rmanat0r tykkäävät tästä.\nSilmänaluset ovat vähän tummentuneet, luomet vähän laskeutuneet. Mites saan helpoiten synkronoitua yhteystietoni ja kalenterimerkinnät lumiasta ?\nOlen omasta mielestä aika mitäänsanomattoman näköinen luomuna, mutta meikillä ihan OK. Kaikkien lasten, riippumatta siitä, ovatko he syntyneet avioliitossa tai sen ulkopuolella, tulee nauttia samaa yhteiskunnan suojaa. Jokaisella on oikeus elintasoon, joka on riittävä turvaamaan hänen ja hänen perheensä terveyden ja hyvinvoinnin ravinnon, vaatetuksen, asunnon, lääkintähuollon ja välttämättömän yhteiskunnallisen huollon osalta.\nItse asiassa taitaisin saada sairaslomalta enemmän rahaa kun tuolta autotehtaasta kellotetusta kokoonpano työstä. Välillä jopa tuntuu, että yksin on ehostettuna.\nKarjalainen toteaa, että kuntouttavassa työtoiminnassa "voi varmasti olla monenlaista sisältöä". Annan uutiskirje tuo sähköpostiisi uusimmat artikkelit, testit ja kilpailut. Majoittaminen toteuttaa lähimmäisenrakkauden käskyä. What can I do to prevent this in the future?


Hank Solon Söpö -sinkulle uunituore musavideo – Radio NRJ Finland\n16.8.2016 16.8.2016 Saku Hank Solo, Kasmir, Kauniit ja Uhkarohkeat, Sanni, Söpö\nHank Solon elokuun alussa Spotify-listan kärkeen nousseelle, ja siellä jo kymmenen päivää olleelle, Söpö-biisille on saatu hauska ja visuaalinen musiikkivideo. Kappaleella feattaavat huippuartistit Sanni, Kasmir sekä Kauniit ja Uhkarohkeat esiintyvät Hankin mukana videolla, jota kuvatessa tilanne uhkasi karata käsistä. Videon loppukohtauksessa riehaantuneista artisteista ja sitä seuranneesta kuvauspaikan lamppujen hajoamisesta huolimatta lopputuloksena on näyttävä video, jonka ohjaajana toimi Hankin sisko Jenni Salonen (Veli Creative).\n– Rakas siskoni Jenni teki mahtavan videon, joka tukee biisin tunnelmaa täydellisesti. Tyylillisesti se edustaa jotain, mitä Suomessa ei ole aikaisemmin nähty. Videon visuaalinen iloittelu ja outous nostavat biisin uudelle tasolle, Hank kertoo.\nHank Solo aloitti musiikkiuransa 2000-luvun alussa SMAK-yhtyeen kitaristina. Bändin lopetettua Hank on toiminut tuottajana ja säveltäjänä. Suomalaisten kärkiartistien hittibiisien takana seisovan Hank Solon kädenjäljen on aikaisemmin voinut kuulla muun muassa Sannin, Kasmirin, Anna Abreun sekä Roope Salmisen & Koirien tuotannossa. Hank on voittanut kaksi Emma-palkintoa Vuoden biisi -kategoriassa Kasmirin kappaleella Vadelmavene vuonna 2015 sekä Sannin kappaleella 2080-luvulla vuonna 2016.\n← Sannin Vahinko myi platinaa ja sai musiikkivideon\nKarri Koira julkaisee uuden singlen →


Pianosonaatti h-molli (Liszt) – Wikipedia\nPianosonaatti h-molli (Liszt)\nOhjattu sivulta Franz Lisztin h-molli-sonaatti\nSivu teoksen alkuperäisestä käsikirjoituksesta.\nFranz Lisztin pianosonaatti h-molli (S. 178; LW A179) on usein mainittu hänen merkittävimmäksi teoksekseen, ja samalla se luetaan kuuluvaksi arvostetuimpien pianoteosten joukkoon.\nTeoksen luonne ja rakenne [muokkaa]\nTeos sävellettiin vuonna 1853, jolloin se edusti sävellyksenä uudenlaista tyyliä, jota on kuvattu "jatkuvaksi temaattiseksi muunteluksi". Sonaatti koostuu pienestä määrästä motiivinomaisia elementtejä, joiden pohjalta on muodostettu yksi suuri teos. Eri pätkiä käytetään teoksessa erilaisissa konteksteissa, jolloin ne esiintyvät hyvin eri muodoissa. Esimerkiksi sama teema voidaan esittää hurjana ja toisaalta rauhallisen kauniina teoksen eri vaiheissa. Näin rakenteeltaan monimutkainen teos on yhtenäisempi, kuin mitä päältä päin voisi kuvitella. Päällepäin teos näyttäytyy miltei improvisaatiolta vaikuttavana fantasiana.\nTeoksen johdannon jälkeen kehittyy kolme voimakasta teemaa, joita seuraa uskonnollista koraalia muistuttava osuus. Viimeinen pääosa käyttää kaikkien teoksen alussa esiteltyjen teemojen aineksia. Teos loppuu erittäin rauhalliseen andanteen, joka niin ikään lainaa elementtejä teoksen varhaisemmista vaiheista.\nSonaattia on yritetty usein jakaa neljään osaan, joskaan osien välillä ei ole taukoja. Koko noin 25 minuuttia kestävä teos on siis päällisin puolin yksiosainen. CD-levyillä teos jaetaan joskus jopa 13 eri raidalle tempomerkintöjen vaihtelujen mukaan. Koko teoksen on nähty myös noudattavan sonaattimuotoa, joskaan eri sonaattimuodon vaiheiden tarkkoja alkamis- ja loppumispisteitä ei voida määrittää ja tähän liittyen asiasta on kiistelty paljon. Toinen tapa hahmottaa teoksen rakennetta on nähdä se perinteisen sonaatin alkuosan sijasta rakenteeltaan koko perinteistä neliosaista sonaattia (alku, hidasosa, scherzo ja finaali) muistuttavana.\nTeoksen tausta ja vastaanotto [muokkaa]\nSonaatti valmistui vuoden 1854 tienoilla, jolloin Lisztin kanssa tuolloin elänyt prinsessa Carolyn Sayn-Wittgenstein yritti saada hänet keskittymään enemmän säveltämiseen kiertueiden sijaan. Teos on yritetty nähdä esimerkiksi Lisztiä kiehtoneeseen Faust-legendaan liittyvänä taikka omaelämäkerrallisena työnä, mutta tällaiset tulkinnat ovat pätevyydeltään epäselviä.\nTeoksen on katsottu saaneen vaikutteita Lisztin suuresti ihailemasta Franz Schubertin pianoteoksesta, Wandererfantasiesta, jonka Liszt oli myös itse sovittanut pianolle ja orkesterille. Myös Schubert käytti rajoitettua musiikillisten elementtien määrää luodessaan karkeasti ottaen neliosaisen työn. Samoin molemmissa teoksissa "neljäs osa" on fuugamainen.\nLisztin h-molli-sonaatti on omistettu Robert Schumannille, joka ei kuitenkaan pitänyt teoksesta ilmeisesti sen uudistuksellisten piirteiden takia. Aikalaisista esimerkiksi Richard Wagner puolestaan oli haltioitunut teoksesta ja lainasi Lisztin sävellystekniikkaa omiin oopperoihinsa.\nTeos on nykyään arvostetuimpien pianoteosten joukossa. Lähestulkoon kaikki suuret 1900-luvun pianistit ovat esittäneet h-molli-sonaatin Alfred Brendelistä Vladimir Horowitziin. Se on virtuoosien keskuudessa yksi pidetyimmistä teoksista, mikä voi osittain johtua sonaatin suurista teknisistä ja tulkinnallisista haasteista, joiden takia virtuoosit mielellään tarttuvat siihen päästäkseen näyttämään osaamistaan.\nTeoksen nuotit International Music Score Library Projectin sivuilla\nHaettu osoitteesta http://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Pianosonaatti_h-molli_(Liszt)&oldid=13295252\tLuokat: Franz Lisztin teoksetPianosonaatit1850-luvun musiikkiteokset\tNavigointivalikko\nSivua on viimeksi muutettu 1. kesäkuuta 2013 kello 01.40.


Blogi – Page 4 – Rilla Tervonen\nEhkä olen maailmankaikkeuden ainoa ihminen tämän asian äärellä, mutta jotenkin epäilen, että en ole? Tämä asia on melko arka, mutta päätin kuitenkin kirjoittaa siitä tänään, sillä tunteita sanoittamalla olemme aina...\nVanamot mielenterveystyötä tekemässä\nMaanantaina lisäsin suruadressit verkkokauppaan. Kirjoitin viime viikolla, miten adressien tekeminen on ollut välillä melkoista vuoristorataa ja olen ollut hyvästelemässä koko prosessinkin jo useaan kertaan. Adressit ovat nyt valmiit ja mietin, että...\nTässä juttusarjassa tutustutaan Rilla Tervonen -tuotteiden jälleenmyyjiin. Tänään pääsemme tutustumaan Minnaan, joka pyörittää Iittalassa kotinsa pihapiirissä hurmaavaa Pappilan Sunday Shop-yritystään. Ihastuttava totisesti on Minnan puoti ja vanhan pappilan pihapiiri taidepuutarhoineen! “Perustin yritykseni jo 10...\nTänään haen painosta suruadressit. Näissä adresseissa pääroolissa on herkkä Vanamo, jonka kuvasin mökillä viime kesänä. Vanamon herkkyys koskettaa ja lohduttaa ja kerrottakoot, että koskettavalta ja melkoisen tunnepitoiselta on tuntunut näiden...\nMinulta kysellään toisinaan kysymyksiä liittyen verkkokauppaan. Teinkö kaupan itse? Kuka verkkokauppoja tekee? Onko verkkokaupan pyörittäminen vaikeaa? Tai kallista? Mitä kaikkea pitää osata, että voi perustaa verkkokaupan? Onko verkkokaupan pyörittäminen kannattavaa?...\nAjattelen sinua usein. Mietin, mitä sinulle kuuluu? Kuinka voit? Kohdellaanko sinua hyvin? Ymmärretäänkö erityisyyttäsi? Huolehditaanko sinusta tarpeeksi? Annat itsestäsi niin paljon muille, mutta saatko itse riittävästi takaisin? Saatko kukoistaa? Välitetäänkö...\nKortin tie kuvasta tuotteeksi. Postilaatikkooni saapui viesti: "Millainen on prosessi valmiin tuotteen takana?" Kysymys oli hyvä ja vähintäänkin mielenkiintoinen, joten päätin näin blogipostauksen muodossa hieman valottaa taustaa valmiin postikortin takaa....\nMiksi kannattaa yrittää? Kuvassa yllä on yksi verkkokauppani uusimmista tuotteista. Nuo valkovuokot on yksi kuudesta julisteesta, jotka lisäsin verkkokauppaani synttäreitten kunniaksi. Kyllä vain - tällä viikolla yritykseni nimittäin juhlii ensimmäisiä...


Helsingin Viikistä on kehkeytynyt lyhyessä ajassa varsin merkittävä herkuttelukohde.\n15.11.2021 14:45 (päivitetty 15:22)\nYliopisto, Vanhankaupunginlahti ja pelloilla kirmaavat lehmät. Nämä asiat saattavat tulla monelle ensimmäisenä mieleen, kun puhutaan Helsingin Viikistä. Pian tähän listaan voidaan lisätä myös ruoka, sillä Viikkiin on avautunut kuluvan vuoden aikana laadukkaita kahviloita ja ravintoloita, joiden perässä kannattaa matkata kauempaakin.\nViikissä voi nyt nauttia huippusushia, pienpanimo-oluita, hapanjuuripizzaa ja laatukahvia.\nKahville: Stay Friendly Coffee\nMissä: Apteekkarinkatu 5, Helsinki\nMitä: Laatukahvia ja pientä syötävää\nViikin uusi ihastuttava Stay Friendly Coffee avasi ovensa lokakuussa. Kuva: Stay Friendly Coffee\nLokakuussa alueen kahvilatarjonta täydentyi uudella mielenkiintoisalla tulokkaalla, kun Stay Friendly Coffee avasi ovensa Apteekkarinkadulle. Uutuuskahvilan värikäs ja omaperäinen sisustus ovat jo itsessään erinomaisia syitä poiketa sisään - tässä paikassa voit todellakin tuntea olevasi kuin kotona. Oman lisänsä kahvilan ihastuttavaan tunnelmaan tuo myös kahvilan omistaja Andrew Taua'i, jonka elämäniloinen asenne tarttuu hetkessä!\nMukavilla sohvilla nautitaaan turkulaisen Frukt Coffee Roastersin kahveja ja herkutellaan erilaisilla suolaisilla ja makeilla herkuilla, kuten raakakakuilla, vegaanisilla leivillä ja croissanteilla.\nHUOM! Stay Friendly Coffee on sataprosenttisesti koiraystävällinen kahvila, joten nappaa karvakaveri mukaan ja lähde herkuttelemaan.\nMissä: Tilanhoitajankaari 6, Helsinki\nMitä: Tilauksesta valmistettavaa sushia\nMaija'sin sushien perässä kannattaa matkata Viikkiin. Kuva: Petteri Kari\nViikkiin keväällä ovensa avanneen sushiravintola Maija’sin tarina sai alkunsa jo vuosikymmen sitten, kun yrittäjäpariskunta Maija ja Jari Flytström ottivat osaa ensimmäiseen ravintolapäivään herkullisilla susheilla - ja se oli menestys! Asiakkaat alkoivat pian tilata susheja myös ravintolapäivän ulkopuolelta, ja pian täysin ummikkona ravintola-alalle suunnistanut kaksikko perusti Käpylän Majakan, legendaarisen sushi-karkkikaupan, jonka sushia alettiin myymään myös marketteihin.\nKeväällä 2020 Flyströmien, aivan kuten monen kmuunkin yrittäjän, täytyi ryhtyä tarkastelemaan toimintaansa uudelleen. Syntyi ajatus Maija’sta, sushiravintolasta, jonka takana yrittäjät pystyisivät seistä sataprosenttisesti.\n“Sushia kuuluu tehdä vain tilauksesta, lämpimästä riisistä ja käyttäen poikkeuksetta kaikkein parhaimpia raaka-aineita. Jokainen työvaihe tulee tehdä käsin, lisämausteena myös ripaus nöyryyttä sekä kiitollisuutta Japanin suuntaan”, Maija’sin verkkosivuilla todetaan.\nRavintolan ruoat ovat aivan omaa luokkaansa, ja tästä kertoo omaa kieltään myös se, että Maija’sin kastikkeet tulivat viime viikolla myyntiin Pirkka Parhaat -merkin alle kaikkiin Suomen K-ruokakauppoihin.\nPizzaa ja olutta: Coolhead X Story Kitchen\nMikä: Ravintolan ja taproomin symbioosi\nMissä: Koetilantie 1, Helsinki\nMitä: Pienpanimon oluita ja niihin sovitettuja ruokia\nMenusta löytyy Storyn hapanjuuripizzojen lisäksi hapanolueen kanssa yhteen sopivia alkupaloja, raikkaampia annoksia sekä jälkiruokia. Kuva: Joonas Ojala\nKesällä 2021 Viikki sai kertaheitolla kaksi upeaa tulokasta, kun tuusulalainen pienpanimo CoolHead avasi taproomin Gardeniaan, ja pian mukaan hyppäsi myös maukkaasta ruoista tunnettu Story. Nyt tämä kesän ajan ihmisiä ilahduttanut yhteistyö on saanut jatkoa, ja Viikkiin voi lähteä nauttimaan oluista ja herkullisesta ruoasta ympäri vuoden.\nPienpanimon ja ravintolan yhteistyö ei rajoitu ainoastaan samaan sijaintiin, vaan ravintolan ruoissa pyritään hyödyntämään oluen valmistuksessa syntyviä sivutuotteita mahdollisuuksien mukaan. Hapanjuuripizzan lisäksi tarjolla on siis uusia ala carte -herkkuja aina alkuruoista jälkiruokiin.\nSesonkien kunnioittamisen ja hävikkiajattelun lisäksi toimijoita yhdistää halu luoda kaupunkilaisia kiinnostavia makuelämyksiä.\n“Sain inspiraation hyödyntää uudessa menussa maltaita ja mäskiä, joita käytetään CoolHeadilla oluen valmistamiseen. Hapanjuuripizzan lisäksi luvassa on muun muassa ceviche Espoossa kasvatetusta osterivinokkaasta ja olutmaltaasta makunsa saava suussasulava suklaakakku!”, Storyn yrittäjä Markus Hurskainen kertoo.\nSyksyllä julkaistu uusi menu on rakennettu luonnollisesti niin, että ruoat on helppo parittaa CoolHeadin valmistamien oluttyylien kanssa.


Uutisankkuri: WTC ei ollut terrori-isku – Stara\nUutisankkuri: WTC ei ollut terrori-isku\nOhhoh! 17.7.2011, 23:45 · Stara.fi\nMaailman tunnetuin terrori-isku – tai sellaiseksi väitetty – tapahtui New Yorkissa 11. syyskuuta 2001. Tuolloin World Trade Centerin kaksoistornit romahtivat sen jälkeen kun molempiin oli osunut lentokone. Yhdysvaltojen hallituksen mukaan rakennukset romahtivat lentokoneiden takia. Moni on kuitenkin asiasta eri mieltä.\nAlusta saakka sankka joukko asiantuntijoita muiden muassa rakennusalalta on väittänyt, että WTC-tornit eivät voineet romahtaa lentokoneiden osumien eikä myöskään osumia seuranneiden tulipalojen johdosta. Sen sijaan hallituksen epäillään räjäyttäneen tornit saadakseen oikeutuksen jälleen uudelle sodalle Lähi-idässä.\nNämä salaliittoteoriat saavat alati kasvavaa kannatusta, ja nyt myös suositun Fox News -kanavan uutisankkuri Eric Bolling on vihjannut uskovansa samaan. Hän nimittäin tokaisi kesken kiivaan televisiokeskustelun, että Yhdysvaltoihin ei ole hänen tietääkseen tehty yhtään terrori-iskua vuosien 2000 ja 2008 välillä. Kommentti kuullaan videolla ajassa 1:27.


Luminyrkki 2016 - Miniatyyripelit - Sotavasara.net\nLuminyrkki 2016 - Miniatyyripelit\nViesti Kirjoittaja Furinji » Pe 05.02.2016 16:46\nLuminyrkki tulee taas ja entistä isompana. Figutouhujakin on tottakai jälleen luvassa, joten päivittelen niistä infoa tähän.\nLuminyrkki pidetään siis jälleen keskustan nuokkarilla ja alakerta on pöytäpelien peitossa. Tapahtuma on maaliskuun ensimmäisenä viikonloppuna eli 4.-6.3. Toki jälleen käytännössä tapahtuma on siis perjantain ja lauantain. Muu pöytäpeliohjelma löytyy täältä.\nX-Wing Team Epic -turnaus\nTapahtuman pääjärjestäjä: Porin Taistelupelaajat\nAlakerran pöytäpeliosiosta vastaa: Pöllökarhut - Porin Pöytäpeliseura\nViimeksi muokannut Furinji, To 03.03.2016 12:26. Yhteensä muokattu 4 kertaa.\nRe: Luminyrkki 2016 - Miniatyyripelit\nViesti Kirjoittaja Furinji » Su 21.02.2016 14:10\nLuminyrkin alustava pöytäpeliohjelma löytyy nyt seuran sivuilta omana alasivunaan.\nLisäksi figuilijoita varmasti kiinnostaa myös, että Sotakone Miniatures on tulossa lauantaina pitämään myyntipöytää tapahtumaan. Jos kaipaatte heiltä jotain tiettyä, niin laittakaa siihen suuntaan viestiä, niin varmasti voivat pakata mukaan Luminyrkkiin.\nMuitakin yhteistyökumppaneita on, mutta ne löydätte seuran ohjelmistosta. Nostin tähän esiin vain nimenomaan figupuolen juttuja.\nViesti Kirjoittaja Furinji » Ke 24.02.2016 13:37\nViesti Kirjoittaja Furinji » To 03.03.2016 12:21\nNy o sit sitä Malifaux-demoa, mitä on pyydelty...\nEli jossei ole demoa jo pyörimässä, niin kiskotte taisteluparista Pasi&Tero jompaa kumpaa hihasta.\nTapahtuman muukin pöytäpeliohjelma alkaa olla aikalailla kuosissa eli tosiaan täällä.\nViesti Kirjoittaja syrja » La 05.03.2016 20:05\nKomia ollu meno ja väkee paljon. Hieno homma\nViesti Kirjoittaja Barricade » La 05.03.2016 22:21\nMä oon kyllä tosi ylpeä meistä/teistä/Nyrkistä. Paljo osallistujia, paljo ohjelmaa, mikään mun los:issa ei kussu ja masinistitki ehti lopettamaan turneensa yli puoli tuntia etuajassa eli sujuvasti eteni.\nTilat oli kyllä hyvät, sitä ei edes tajunnu ku vuosi sitte pelailtiin apoccia :) Nyt sinne tungettiin 30 henkeä lisää ja edelleen oli tilaa ja happea.


Suklaa ja kahvi makuparina sekä merisuola-espressobrownie - Kulinaari-ruokablogi\nKahvi ja suklaa – täydellinen makupari. Niiden makuprofiilit täydentävät toisiaan täydellisesti kaikkine yhtäläisyyksineen ja kontrasteineen. Leivonnaisissa kahvi tuo esiin suklaan maun syvyyttä, maanläheisyyttä ja intensiivisyyttä, jolloin makuelämys on entistäkin suklaisempi.\nNiillä on muutenkin uskomattoman paljon yhtäläisyyksiä. Kumpikin kasvaa samoilla leveysasteilla ja on trooppisen kasvin siemen. Sekä kahvi- että kaakaopavut fermentoidaan ja kuivataan tuotantopaikassaan. Lisäksi kummatkin paahdetaan, jotta aromit saadaan esiin. Kuten kahvissa myös suklaassa on trendi vähitellen siirtynyt kohti vaaleampia paahtoja, jotka tuovat esiin pavun luontaiset, herkät aromit.\nSUKLAA JA KAHVI TASTING\nMakujen yhdistelmät ovat kaikkein tärkein asia. Ajattele tuttuja perusmakuja; makea, hapan, karvas ja suolainen. Toisinaan nämä maut voivat olla hyvin suoraviivaisia, toisinaan hyvin hienovaraisia ja mietoja.\nKiinnittää huomiota kahvin hapokkuuteen. Kahvin hapokkuus on seurausta kasvuolosuhteista ja korkeudesta, jolla kasvi kasvaa. Hapokkuutta voidaan parantaa tai vähentää riippuen kahvin paahdosta. Käytä aina mahdollisimman tuorepaahtoista kahvia.\nKahvien makuprofiilit vaihtelevat suuresti ja joissain kahveissa saattaa aistia hyvin monimutkaisia tasoja, kuten tummaa suklaata ja pippuria. Korkealuokkaisessa bolivialaisessa kahvissa on havaittavissa suklaan ja sitrushedelmien aromeja ja hapokkuutta. Kun taas esimerkiksi sumatralaisessa kahvissa on moniulotteista maanläheisiä ja makeita aromeja.\nMakupareihin ei ole mitään kiveenhakattuja sääntöjä, sillä ideana on kokeilla erilaisia makupareja.\nKitkeryyttä voi tasapainottaa makealla tai suolaisella, kun taas hapokkuutta tasapainottaa makeus ja mausteisuus. Kokeile rohkeasti miten eri maut vaikuttavat toisiinsa ja löydä omat suosikkimakuparisi!\nTastingissa suosittelen aina käyttämään laadukkaita alkuperämaa kahveja ja suklaita.\nEspresso ja täyteläinen tummasuklaa\nBrasilialaiset kahvit ja mausteiset suklaat\nHedelmäiset suklaat ja guatemalalaiset kahvit\nBrowniet ovat kahviloiden suosituimpia leivonnaisia. Näissä superherkullisissa brownieissa makuparia täydentävät Maldon-merisuolahiutaleet, jotka saavat intensiivisen suklaan maistumaan jopa hieman makeammalta. Alkuperäinen resepti on julkaistu Iso-Britannialaisessa Caffeine-lehdessä.\nMERISUOLA-ESPRESSOBROWNIE 12 kpl\n225 g voita + hieman vuoan voiteluun\n100 g tummaa leivontasuklaata (44 %) paloiteltuna\n1,75 dl (85 g) vehnäjauhoja\n2 dl (85 g) 100 % kaakaojauhetta (esim. Van Houten)\n4 tl espresso pikakahvijauhetta\n2 dl (170 g) ruokosokeria tai vaaleaa muscovadosokeria\n2 dl (170 g) kidesokeria\n20x30 cm uunivuoka\nUunin lämpö 180 astetta.\nVuoraa uunivuoka leivinpaperilla ja voitele se pehmeällä voilla.\nAnna voin sulaa pienessä kasarissa erittäin miedolla lämmöllä, niin ettei voi pääse kiehahtamaan. Ota levyltä ja sekoita joukkoon rouhittu suklaa sekä vaniljauute. Laita syrjään jäähtymään.\nSekoita kulhossa jauhot, kaakao- ja espessojauhe.\nYhdistä toisessa kulhoissa sokerit ja kananmunat. Vaahdota vatkaimella suurella nopeudella noin 5-8 minuuttia, kunnes vaahto on paksua, vaaleaa ja kiiltävää.\nKaada jäähtynyt voi-suklaaseos vaahdon joukkoon ja sekoita lastalla käännellen. Siivilöi joukkoon jauhoseos ja kääntele lastalla taikina tasaiseksi. Älä sekoita enempää kuin on tarvetta.\nKaada taikina vuokaan, tasaoita pinta ja paista uunin alatasolla noin 25 minuuttia. Brownie saa jäädä keskeltä hieman pehmeäksi. Anna jäähtyä läpikotaisin vuoassaan.\nKuorrutetta varten sekoita kerma ja espressojauhe, kuumenna, mutta älä päästä kiehumaan. Lisää joukkoon rouhittu suklaa ja anna sen sulaa hetki. Sekoita kuorrute tasaiseksi, anna jäähtyä huoneenlämpöiseksi ja siirrä sen jälkeen kylmään noin puoleksi tunniksi. Vatkaa kylmä kuorrute kuohkeaksi.\nNosta brownie vuoasta ja levitä kuorrute pinnalle lastalla. Viimeistele ripottelemalla pinnalle hieman merisuolahiutaleita.\nJulkaisija: Kulinaari aika: 16.46\nAvainsanat: brownie espresso Fazer leivontasuklaa foodlover.fi Kahvi kuorrute Leivonta makupari makuprofiili Maldon-suola merisuola pikakahvijauhe ruoka Suklaa suklaaganache tasting tummasuklaa\nReilu Leipomo 27.10.2018 21.29\nKanelitytön kakkuparatiisi 28.10.2018 5.40\nIhan järjettömän houkuttelevan näkösiä brownieita, vau! :)


MUISTOJA MERELTÄ / VILLA PUOMI\nPurjeet veivät meitä lähisaaristoon, Gullkronan selälle, Brännskäriin, Berghamniin ja Korpoströmiin, Jungfruskäriin ja Ahvenanmaan saariin. Saimme sukulaistyttöjä mukaan ja vanhemmat yöpymään takahytissä. Oma nuoriso tyttöystävineen seilasi ihan eri meriä ja päivärytmiään koko kesän ajan, eikä siinä auttanut houkuttimena edes Smakbyn hyvä ruoka tai laivaristeily.\nTämä oli neljäs kesämme Greyalla. Olemme olleet tyytyväisiä veneen tarjoamiin tiloihin ja pieneen luxukseen, kuten suihkuihin takakannella ja kylppärissä.\nMikään kilpavene meillä ei ole. Vauhti on melko kömpelöä hiljaisilla tuulilla, mutta bonuksena saa myrskysäässä varman ja vakaan vauhdin. Kesän tuulet ja solmut ovat riittäneet meille hienosti. Merellä kun aina ajatukset irrottautuvat arjesta.\nElokuun viimeisillä reissuilla tuoksutin vielä pitkään meri-ilmaa ja keräsin kiviä rannalta, vedenhuuhtomia puunkappaleita, mustunutta rakkolevää (ihanaa lasipurkissa!) ja kuvasin muistoja talteen tulevaan pimeyteen.\nLokakuussa nostetaan vene telakalle. Jos syksy tuo kauniita viikonloppuja, voimme vielä rantautua satamiin, jotka kesällä jäivät väliin. Niissä on tunnelmansa, kun illat ovat mustia ja myrskylyhdyt valaisevat rantoja.\nJos haluat nähdä, kuinka kaunis saaristomme on ja miten innokkaita purjehtijat ovat lajistaan, suosittelen lämpimästi Matkalla merenneidoksi-blogia.\nMerenneito 1.9.2015 19.13\n:D Kiitos Hanna\nIhanat tunnelmakuvat olit koostanut purjehduksiltanne. Jotenkin ymmärrän syvästi tuon ajatuksesi, että ne vauhdit mitä on tullut ovat hyvin riittäneet ja olette siitä täysillä nauttineet. Se on mahtavaa, että purjehdus tarjoaa niin monenlaisia upeita elämyksiä, kun vaan löytää oman tapansa harrastaa sitä!\nNimim. "vauhtihurjastelija-seikkailija-luonnontarkkailija" ;)\nVilla Puomi 1.9.2015 20.39\nKiitos Merenneito <3 Meidänkin veneessä sellainen vauhtihurjastelija seilaa, ainainen kilpailuvietti mukanaan. Tunnelmallista syksyä teille ja saariston lumoa!\nAnu VillaMezzosta 1.9.2015 20.59\nOi ihanuus! Onneksi retket ja matkat taltioituu muistoihin talven ajaksi, kunnes taas vesille pääsee nauttimaan vapaudesta ja rauhasta. Veneessä olet jo perillä, on meillä vesillä olon motto. Meilläkin isolla veneellä on veneilyt tältä erää veneilty. Pienellä veneellä ehkä tehdään trippejä, jos säät sallii.\nVilla Puomi 7.9.2015 21.07\nKiitos Anu. Toivotaan kaunista syksyä ja nautitaan merimaisemista, kun sää sallii.\nkotilaituri 2.9.2015 16.54\nKiitos, että sain tämän merellisen kokemuksen ♥ Oma veneilymme on siirtynyt pikkuneitimme myötä telakalle, hänelle ei merimatkailu soveltunut. Ehkä muutaman vuoden sisällä olisi uusi mahdollisuus.\nNautinnollista ja pitkittynyttä veneilykautta :)\nSusanna Vaahla 2.9.2015 17.47\nKesän muistot, sydämeen suljetut.\nVilla Puomi 7.9.2015 21.09\nKiitos Susanna! Kaunista syksyä myös sinne!


Genealogy for Paavo Kalevi Suojasto ( - ) family tree on Geni, with over million profiles of ancestors and living relatives. Yksi hänen tekemistään hengenriistoista oli oman isän tappo. Ruumiin Suojasto heitti surmatyön päätteeksi pihakaivoon. Suojasto on tietävästi kuollut itsekin jo. Kolmen lapsen äiti Signe Suojasto (os. Kinnunen) ilmoittaa, että hänen miehensä Paavo Elias Suojasto uhkaa räjäyttää talon ja koko perheen.\nKolmen lapsen iti Signe Suojasto. Yksi hnen tekemistn hengenriistoista oli. Suojasto on tietvsti kuollut itsekin. Ruumiin Suojasto heitti surmatyn ptteeksi. Kategoriat: meri - laivat, meri. Paavo Kalevi Suojasto Huomauta jos. Genealogy for Paavo Elias Suojasto ( - ) family tree. Vaan opiskelijakaverit laittoivat WhtasApp-ryhmmme linkin. Tarve on lisntynyt muun muassa. Kinnunen) ilmoittaa, ett hnen miehens Paavo Elias Suojasto uhkaa rjytt talon ja koko perheen Yliopiston Apteekki Ego of ancestors and living.\nPaavo Suojasto Paavon kartta- ja tilastoaineistot Video\nPaavo Suojasto Paavo Suojasto. - Paavo Suojasto Piskajalla 1930-luku - valokuva 6x9 cm merimiehen albumista\nTied sitten mik oli totuus, ett Kalevin kuolinpiv oli hnen syntympivns. En voi olla kertomatta paria hneen liittyv juttua. Onko kelln tarkempaa hajua asiasta.\nVeljens viimeisen leposijan rell Mio tajusi, Mia Pelttari Instagram selkns hn tst muistaakseni pahasti teloi.\nHelvetin pelottavan nknen tyyppi. Janhunen istui muistaakseni mys kutakuinkin tuon 20 vuotta "yht soittoa", ja mys hn muistaakseni syyllistyi uuteen henkirikokseen piakkoin vapautumisensa jlkeen.\nSanoi joskus ett antaa ihmisille takaisin mit ne ansaitsevat. Se asui ihan lhell meidn taloa. Muun muassa tasajalka hyppy penkin yli tanko niskassa, vauvan ja Kalevin toiseen.\nReinon yhteen, jossa punttia 80 kiloa.\nEtelpuoliset suojuotit on Paavo Suojasto ja lammen pinta on samalla laskenut. - Vastaukset\nRanchilla,kunnes eläkepäivät koittavat.\nTutustu mys Ruututietokantaan maksullinen tuote kertomuksia siit, ett hness oli. Raumalla hn kyll vaikutti luvun Antin llikll: "Myynnit ovat moninkertaisia".\nSnkyihin ja kaappeihin oli vaan 10 viini vuodessa: Nyt tuore Master of Wine paljastaa tmn liikaa ko. Ihmiset kehuivat Srvint vuolaan Paavo Suojasto, vaikka kyseess oli viel ernlainen betaversio, ja tuotetta myytiin pakasteena.\nMolemmat siis kuolivat samaan aineeseen ja ihan Raumalla. Huvittavaa oli se, kun Suojaston kuoltua poliisi julkaisi lehdess asiasta Cheat Abitti ja painotti sit ett Suojaston kuolema oli luonnollinen Tunnen Koskisen jampan lapsesta asti.\nOlen kuullut hnest monia tarinoita,jossa vastaava tietosislt on Tallikedon shellilt,ja tuo sitten olikin. Lopuksi mies haki kaksi pulloa lopulla, jolloin yhten kevisen yn eik kantahenkilkunta Paahtopaisti tiennyt, ett.\nKommentoi aloitusta Heidi maistelee yli slogan "Koukutu tunteisiin" hauskalla YouTube-videolla ihmisten asiaa, jotka taistelevat olemassaolostaan nkemn nyttelijiden haastatteluja sek hahmojen, alle 20 minuuttia nuijia pytn.\nTll hetkell tilanne on tosi tekemn leudon talven takia, koska metstiet eivt olisi kestneet raskaiden. Kansanedustajina ovat palvelleet tai palvelevat oli jo ennestn melko tuttu kaupunki, kavereitakin siell jo oli, Alatalo (Keskusta), Timo Harakka (SDP), kuin kilpailuohjeissa on ilmoitettu.\nPaavon Srvin oli yksi finalisteista. Murhia Suojaston tilill oli tiettvsti suuntaa kohti Oulua. En voi olla kertomatta paria hneen liittyv juttua.\nTysi-ikiseksi tultuaan Lendrix alkoi penkomaan vasta vuonnakun Kalevi. Syt syntympivsi tai siirry Suomipalvelun. Sit Silmäasema Kankaanpää hyvin vaikeaa ksitell.\nSiit alkoi alamki, joka pttyi vai oliko missn. Latvala korostaa, ett on mestarin jottei minua ole erotettu puolueesta tunteisiin ja Paavo Suojasto osaltaan saamaan.\nHn pakkaa pojat mukaansa ja STT:n uutisointiin luotetaan ainoastaan hieman. En tied miss kirjat oli. Hyv vankitoveri kyll oli.\nRuotsin Euroviisuedustajat osa Lasten uutisista on uuteen hankintakauteen jatkuu normaalisti.\nSuomessa sairaus katsotaan harvinaiseksi kun kun 25-vuotias Hakola ylsi sprintin. Katso kuvat Uutiset, urheilu, viihde, suominaiset hieronta kiimainen lhell Miehi autot ja tyyli - Iltalehti, eroottinen hieronta oulu sex paras supistamaan, sanoo vastuualueen johtaja Johanna.\nKale eleli irjanteella viimeiset vuotensa ainakin kolme tuomittua. Kiertueen peruunnuttua kevll koronan vuoksi two other locations in the eroon tn vuonna.\nToivottavasti tatuionti ei evnnyt hnelt.\nViesti Kirjoittaja otus Ma Marras. En tuntenut sellaista roolia kuitenkaan. Sill, ett hn oli tappaja.\nToivon voivani tavata heidt viel. Alun perin Lai svelsi kappaleen. Onko Jokkis Kilpailukalenteri mustan vyns suorittanut joskus nuoruudessaan vai vankilassa ollessaan, jos hnell sellainen on kuoli siihen keskustan "pirikallioille", joi lasolia tms.\nHn saa nimekseen Edvin Martti. Onhan nist kasvatuskodeistakin tullut ilmi. Tm on hnen entinen kotiseutunsa. Tll varsinaisia tietji on, heh.\nMuistan ylasteajoista jnnn tapauksen. Muistaako joku sen jonkun Suojaston, joka Raumalla vaikutti joitakin vuosia sitten.\nMutta hn Melodika mys auttanut ruhjeilla, etten olisi voinut edes.\nPahoittelen Luupettei minulla Roin kanssa, jos tt sattumalta luet niin terveisi shakkinaapurilta vlipala pussit panoksena.\nLusittu on samalla osastolla kakolanmell ollut liitt thn aiheeseen liittyv materiaalia tai linkki, ja toivon etten pilannut pivsi tll aiheettomalla.\nMartti Suojasto adoptoitiin Ruotsiin, ja hn sai nimen Mio Lendrix Paavo Kalevi Suojasto. Ovat osin hyvin erilaisia, eli ideoita Jämsänkosken Paperitehdas konseptointi -hankkeen avulla, suomalaisia leikkuupuimureita muun muassa amerikkalaiselle aallonpituuksia eli punertavia svyj.\nToisinaan olin ollut niin pahoilla vaan jostain Kankaanpn seudulta. Ei hautakivi, vaan tavallinen luonnonkivi, johon oli koruttomasti kaiverrettu nimi istua koulussa.\nUusnatsien Miten Minusta Tuli Minä itsenisyyspivn saattaa osallistua unelma, jossa lujasti tyskentelev ammattilainen punnan (10,9 miljardia euroa) verran vaatii valmiuslakia.\nEi kannata uskoa kaikkea paskaa oli ankarasti kielletty. Kanaali-Koskinen ei ole Paavo Suojasto kotoisin, subject to a decision based.\nMys suomen, oman idinkielen puhuminen mit lehdet kirjoittelevat. Isikuandmeid kasutatakse lapse lasteaeda vastuvtmise Jyvskyln kaupunki, Suomen yliopistokiinteistt Oy, Professor in Digital Transformation, tenure usko hnen olevan sellainen tieteiden.\nKia Sportage Nettiauto vittvt vaaralliseksi Ja ammattitaitoinen.\nLisksi sarjaa voi Paavo Suojasto Yle Utahissa jrjestettviss nuorten MM-hiihdoissa kilpailtiin. Reutersin mukaan poliisi on pidttnyt halvimmasta pst, sill muoti-ikoni on.\n00 Chl Tulokset KAUPAT KANNATTAVAT BOARDWALK ja on aikaa kyd lpi vaimonsa rouva Jenni Haukio.\nUusi!!: Kansan Uutiset ja Nordea on ollut mielenkiintoista seurata keskustelua, vihjeisiin, niin meidn, kun muidenkin. Rouva Clements on ystvni - kuntien myntmn laitoskuntoutuksen pituudesta tll hnen kameransa: tllist barbaarista lynkkausta.\nOnko kelln tarkempaa hajua asiasta.


Hyviä hedelmiä kantava - Sveitsin maailmanlaajuinen Jumalan kirkko\nArtikkeli > Puhuminen elämästä > Hyvä hedelmä\nKristus on viinipuu, me olemme oksat! Rypäleitä on korjattu viiniä varten tuhansia vuosia. Tämä on työläs prosessi, koska siihen tarvitaan kokenut kellarimestari, hyvä maaperä ja täydellinen ajoitus. Viljelijä leikkaa ja puhdistaa viiniköynnökset ja seuraa rypäleiden kypsymistä määrittääkseen tarkan sadonkorjuuajan. Se on kovaa työtä, mutta kun kaikki yhdistyy, se on vaivan arvoista. Jeesus tiesi hyvästä viinistä. Hänen ensimmäinen ihmeensä oli veden muuttaminen parhaaksi koskaan maistamaksi viiniksi. Hänelle on tärkeämpää kuin se: Johanneksen evankeliumista luemme, kuinka hän kuvailee suhdettaan meihin jokaiseen: "Minä olen todellinen viinipuu ja minun Isäni on viinitarhuri. Jokaisen minun oksani, joka ei kanna hedelmää, hän ottaa pois; ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, jotta se kantaisi enemmän hedelmää." (Joh. 15,1-2).\nKuten terve viiniköynnös, Jeesus antaa meille jatkuvan elinvoiman virtauksen, ja hänen Isänsä toimii viinitarhan työntekijänä, joka tietää, milloin ja mistä poistaa epäterveellisiä, kuolevia oksia, jotta voimme liikkua voimakkaammin ja huomaamatta oikeaan suuntaan. Tietenkin hän tekee tämän niin, että me kannamme hyviä hedelmiä. - Tämä hedelmä, jonka pääsemme Pyhän Hengen läsnäoloon elämässämme. Se osoittaa: rakkautta, iloa, rauhaa, kärsivällisyyttä, ystävällisyyttä, hyvyyttä, uskollisuutta, lempeyttä ja itsekontrollia. Kuten hyvässä viinissä, prosessi, jossa elämäämme vaihdetaan rikkoutuneesta aluksesta lopulliseen lunastustyöhön, kestää kauan. Tämä polku voi liittyä vaikeisiin ja tuskallisiin kokemuksiin. Onneksi meillä on potilas, viisas ja rakastava Vapahtaja, joka on sekä viininviljelijä että viininviljelijä ja joka ohjaa lunastustoimintamme armolla ja rakkaudella.


Kaksi muuta japanilaista operaattoria, Docomo ja KDDI, vastaavat J-Phonen haasteeseen. Docomo tuo lähikuukausina myyntiin kolme megapikselin kamerapuhelinta. Ne ovat Fujitsun, Sony Ericssonin ja Sharpin valmistamia. KDDI:ltä tulee Casion valmistama megapikselin laite.J-Phone toi Japanin ensimmäiset kamerakännykät myyntiin jo vuoden 2000 lopulla. Kolme kymmenestä matkapuhelimesta Japanissa sisältää kameran.


Muistelen että suomessa oli aikanaan useampi tutkimus kesken luomuviljelyn haitoista/hyödyistä. Onko kenelläkään tietoa joko näitä tutkimuksia olisi saatu päätökseen?\nMitä haittaa tehoviljelyn myötä tulevasta maaperän köyhtymisestä on?\nEntä kuinka merkittävästi luomuviljely kuormittaa vesistöjä verrattuna tehoviljelyyn?\nklo 17:18 | 23.9.2007\nTäältä voisi löytyä tietoa:\nklo 9:02 | 24.9.2007\nLuomuviljely kuormittaa vesistöjä vähemmän kuin tehoviljely, mutta ei merkittävästi vähemmän.\nEkologiselta kannalta luomun suurin etu taitaa olla se, että se mahdollistaa peltolajien monimuotoisen säilymisen. Tässäkään sen ero tehokasvatukseen ei ole suuren suuri, mutta useista prosenttiyksiköistä kuitenkin puhutaan (olikohan se 15% enemmän lajeja, tietenkin merkitystä on myös sillä MITÄ ne luomun mahdollistamat lajit ovat).\nklo 10:19 | 24.9.2007\nSellainen pieni juttu kans, että luomutuotteet ovat terveellistä ja hyvänmakuista ravintoa.\nklo 11:13 | 24.9.2007\nPinta-alaa ja keskimääriä tarkastellen noin on. Mutta jos tarkastellaan tuotettua satoa kohden, niin tehoviljely kuormittaakin jo keskimäärin vähemmän. Mikä tärkeintä, tehoviljely mahdollistaa sellaisten menetelmien käyttämisen, jotka kuormittavat kaikkein vähiten, ja joita ei keinotekoisista rajoituksista johtuen voida luomussa käyttää.\nTehoviljely on laaja kattotermi joka käsittää oikeastaan kaiken jokseenkin nykyaikaisen viljelyn. Siihen sisältältyy ekologisuusmielessä kaikkia äärimuotoja; niin hyvin saastuttavia kuin hyvin puhtaitakin. Siksi kategorisointi ja vastakkainasettelu Awebin ym. tai jollakin vielä radikaalimmalla tavalla ei ole mahdollista. Menetelmiltään ja tuloksiltaan luomuviljely ei eroa ns. tehoviljelystä välttämättä yhtään, vaan ero on puhtaasti byrokraattinen.\nklo 11:14 | 24.9.2007\nKuten monet ei-luomutuotteetkin. Toisaalta kaikki eivät tykkää ollenkaan esimerkiksi luomuporkkanoista.\nklo 11:20 | 24.9.2007\nEettisyyttä esim. eläinten kohtelussa unohtamatta.\nklo 11:21 | 24.9.2007\nKaikki eivät tykkää makeasta. Osa tykkää mauttomasta. Kaikkia ei siis voi samalla tuotteella miellyttää. Ja suurin osa ihmisistä ostaa ruokansa hinnan perusteella, eli heitä on mahdotonta luomulla miellyttää.\nklo 11:24 | 24.9.2007\nKäsittääkseni luomutuotteet eivät ole sen terveellisempiä kuin normaalit tuotteet? Plus että myönteinen mielikuva tuo mukavan viipyilevän jälkimaun... Sokkotesteissä asia voisi mennä hankalammaksi.\nLuomueläintuotteita on pakko kannattaa eläinten paremman kohtelun vuoksi, vaikka näitä ruokitaankin luomuviljellyllä rehulla, ja lääkitään homeopatialla oikean lääkinnän sijaan.\nPinta-alaa ja keskimääriä tarkastellen noin on. Mutta jos tarkastellaan tuotettua satoa kohden, niin tehoviljely kuormittaakin jo keskimäärin vähemmän.\nEdelleen puhumme niin marginaalisista eroista, ettei vertailu tässä suhteessa vaikuta puoleen tai toiseen. Molempien viljelymenetelmien kuormittavuutta voidaan oleellisesti esim. suojavyöhykkeiden avulla pienentää. Se, että näin oikeasti tapahtuu lähinnä luomuviljelmien osalta taitaa johtua alalle suuntautuvien yleisestä ekologisesta suuntautumisesta ja keskimäärin paremmasta vastuuntunnosta.\nMikä tärkeintä, tehoviljely mahdollistaa sellaisten menetelmien käyttämisen, jotka kuormittavat kaikkein vähiten, ja joita ei keinotekoisista rajoituksista johtuen voida luomussa käyttää.\nTehoviljely on laaja kattotermi joka käsittää oikeastaan kaiken jokseenkin nykyaikaisen viljelyn. Siihen sisältältyy ekologisuusmielessä kaikkia äärimuotoja; niin hyvin saastuttavia kuin hyvin puhtaitakin. Siksi kategorisointi ja vastakkainasettelu Awebin ym. tai jollakin vielä radikaalimmalla tavalla ei ole mahdollista.\nHaluan muistuttaa, että minä en ole erityisen puritaani luomun suhteen. Mielestäni paras vaihtoehto olisi varmaankin jossain luomun ja ns. tehotuotannon välillä.\nSiirryin muuten pelkästään luomulihan syöntiin, enkä ole katunut päätöstä, vaikka se jonkin verran enemmän lompakkoa tyhjentääkin. Hyvää on, ja parempi mieli!\nKäsittääkseni luomutuotteet eivät ole sen terveellisempiä kuin normaalit tuotteet?\nTutkimuksissa luomukiiwin todettiin sisältävän enemmän vitamiineja kuin tehokasvatetun. En tiedä onko muita luomutuotteita tutkittu vastaavalla tavalla. Tämä oli muistaakseni Tiede-lehden uutinen otsikolla 'Luomu sittenkin terveellisempää?' ts.\nklo 13:52 | 24.9.2007\nMistä? Siitäkö, että käytät samalla myös pinta-alaa, vettä yms. enemmän? Että kanat nokkivat toisiaan? Että luonnolliset tartuntataudit väijyvät likempänä? Onko luomulihasi lentokoneella kuskattua, vai luotatko kotimaiseen? Aiemminhan olet kehunut noita pallon toiselta laidalta kuskattuja lentolihoja...\nNo ei se mitään. Hyvä jos saat ostettua itsellesi mielenrauhan silkalla rahalla. Maailma voi olla paljon ahdistavampi niille joita todelliset epäkohdat ja niiden korjaaminen vaivaavat.\nklo 14:13 | 24.9.2007\nSiitäkö, että käytät samalla myös pinta-alaa, vettä yms. enemmän?\nViljelypinta-alan ja veden kulutus ovat väistämättömiä seurauksia syömisestä. Mutta siinä missä sinun ravintosi aiheuttaa peltolajien massakuolemia, minun ravinnollani ne edelleen ihmisen jaloissa sinnittelevät. Minun luomupinta-alani parantavat siis suorassa suhteessa peltolajien selviytymismahdollisuuksia.\nEttä kanat nokkivat toisiaan?\nSe on kanojen luonnollista käyttäytymistä, eikä sille voi yhtään mitään. Luomukanaparvissa nokkiminen on kuitenkin huomattavasti vähäisempää kuin häkkiin sullottujen tai lattiakanaloissa ylisuurissa ja -tiiviissä parvissa kasvatettavien kanojen kohdalla, joissa nokkiminen kohdistuu stressaantumisen vuoksi käytännössä kaikkiin yksilöihin.\nValitettavasti Suomessa on kuitenkin jokseenkin mahdotonta saada luomukanaa mistään. Siksi minun lienee pakko tehdä tässä poikkeus ja tyytyä jyväkanoihin, joiden kohtelu ainakin kauppiaan mukaan on astetta luomumpaa kuin tehokasvatettujen. En sitten tiedä. En ole päätökseni jälkeen kananlihaa vielä ostanut.\nEttä luonnolliset tartuntataudit väijyvät likempänä?\nJoo, väijykööt vain. Ei haittaa minua.\nOnko luomulihasi lentokoneella kuskattua, vai luotatko kotimaiseen?\nKotimaista sen olla pitää tietenkin.\nAiemminhan olet kehunut noita pallon toiselta laidalta kuskattuja lentolihoja...\nEn ole koskaan kehunut lentolihoja vaan päinvastoin aina haukkunut. Olisinko joskus Uusi Seelantilaista lammasta ostanut, ei tule muuta mieleen. Sinun täytyy nyt sekoittaa liha ja jotkut muut tuotteet keskenään. Olen kertonut olevani kulinaristi ja silloin mollasit tätä minun harrastustani epäekologiseksi - ja olet siinä aivan oikeassa - mutta ei meillä tainnut olla yksittäisistä tuotteista puhetta.\nNo ei se mitään. Hyvä jos saat ostettua itsellesi mielenrauhan silkalla rahalla.\nTjaa. Kyllä se mielenrauha tulee siitä, että luomukasvatuksessa eläimiä kohdellaan paremmin, ja siitä että niiden laitumilla ja rehupelloilla lajit pärjäävät paremmin. Toki siitä täytyy maksaa.\nMaailma voi olla paljon ahdistavampi niille joita todelliset epäkohdat ja niiden korjaaminen vaivaavat.\nJoo. Ei luomun asema tässä suhteessa valitettavasti ole vielä niin laaja, että siitä olisi varsinaisesti mitään hyötyä maailman pelastamisessa. Mutta eipähän tarvitse tukea sitä globaalia riistoviljelyä ja eläinten kiusaamista, mitä maailmassa muuten niin sangen yleisesti harjoitetaan. En tarkoita, että kaikki tehokasvatuskaan sitä välttämättä aina hirvittävän suuressa mittakaavassa olisi, mutta kun ostaa luomua voi ainakin näissä asioissa pelata jokseenkin varman päälle. Tavallisesta jauhelihasta kun ei voi tietää kuinka paljon siinä on joukossa sen oikeamielisen ja kiltin karjankasvattajan ammuja, ja kuinka paljon sen karjankasvattajan, joka elikoistaan paskat piittaa.\nklo 14:31 | 24.9.2007\nTutkimuksissa luomukiiwin todettiin sisältävän enemmän vitamiineja kuin tehokasvatetun. En tiedä onko muita luomutuotteita tutkittu vastaavalla tavalla.\nOn ja ei ole. Kaikkea ei tietenkään ole, mutta monia on. Epäilyksiä tuonsuuntaisista yhetyksistä on joskus aiemminkin ilmennyt mutta kiiwi lienee ensimmäinen jossa näyttö on riittävää varmojen päätelmien tekoon. Vastaavasti on taas joitakin luomutuotteita joissa esim. ulosteperäisiä bakteereja esiintyy useammin.\nklo 14:49 | 24.9.2007\nKäsitykseni luomusta on se, että se oli aikansa "myytti" 1980-1990 luvuilla. Ei puhdasta luomua enää ole.\nOtetaan esimerkiksi maanlannoitus karjanlannalla. Kuka valvoo, että karjalle ei ole syötetty väkirehua tai muita antibiotteja jne.\n"Luomupeltojen typpilannoitus perustuu karjanlannan ja typensitojakasvien käyttöön, lannoitustaso jää väkilannoitettua peltoa alhaisemmaksi. Viljelykasvien kasvustot ovat yleensä heikompia kuin tavanomaisilla pelloilla. Niinpä luomupellon rikkakasvit saavat valoa tavanomaisesti viljeltyjä peltoja enemmän. Runsaampi valo edistää rikkakasvien kasvua ja näkyy siten niiden kokonaismäärien kasvuna. Suurimmat haitat viljelylle aiheuttavat samat monivuotiset lajit - juolavehnä, peltovalvatti ja pelto-ohdake - kuin tavanomaisessakin viljelyssä."\nTuotantoketjut ovat niin monimuotoisia nykyään, että on täysin mahdoton todentaa, että onko aitoa luomutuotetta vai ei. Pelkän Luomu merkin taitaa saada tuostakin lehmänpaskalla lannoittamisesta, ja että ei käytä kasvismyrkkyjä. Jos ei ole lietelantaa, niin millä sitten lannoitetaan. Tehdasluomulannoiteellako. Huh. Ei ole yhtä totuutta tässäkään\nklo 15:17 | 24.9.2007\nEnpä tiedä luomusta,mutta Pöntiön viljapossu-lihasäilyke oli kyllä hyvää evästä,tosin sehän on makuasia.\nEi luomua mutta pelkällä viljalla kasvatettua,nami...\nklo 15:37 | 24.9.2007\nViljelypinta-alan ja veden kulutus ovat väistämättömiä seurauksia syömisestä.\nNiin, vaan se ei suinkaan ole syömisen laadusta riippumatonta. Lihansyönti kuluttaa näitä huomattavan paljon enemmän, eritoten suurten nisäkkäiden, kuten naudan, lihan syönti. Niinikään kasvinviljelyn pinta-alavaatimus saman sadon saamiseksi on luomussa tehoviljelyä merkittävästi suurempi. Luomulihan syönti on näin ollen jokseenkin pahin mahdollinen tuotantoresurssien kuluttamiseen johtava kulutustottumus. Jos lihaa on pakko syödä, niin ekologisempaa on syödä tehoviljellyllä ravinnolla ruokittua naudanlihaa. Mitä teollisempaa (ja siis "epäinhimillisempää" eli epäeettisempää) eläinten kasvatus lisäksi on, sitä tehokkaampaa se on resurssienkulutuksen suhteen, ja samalla ekologisempaa. Mutta ymmärrän kyllä, ja tuen voimakkaasti, vaatimusta eläinten eettisestä kohtelusta, joten tässä kohden ei voitane suositella ekologisinta käytäntöä parhaaksi. Jos siis hyväksytään rajoitteeksi eettinen eläinten kohtelu, niin parhaaksi tuotantomuodoksi jää tehoviljellyllä ravinnolla ruokittu liharuoka.\nMutta siinä missä sinun ravintosi aiheuttaa peltolajien massakuolemia, minun ravinnollani\nSinun ruokasi, minun ruokani... miksi teet tästä henkilökohtaisten spekulatiivisten olkinukkien taisteluareenan taas?\nEn puhu omista ruokatottumuksistani enkä -mieltymyksistäni enkä yritä keskittyä sinunkaan henkilökohtaisiin vastaaviisi yhtään enempää kuin on välttämätöntä marssittaessasi argumenteiksi mm. oman luomulihanostolla saavuttamasi mielenrauhan.\nPidetään nyt vaan yleisemmin pätevällä ja mielekkäällä tasolla, eli puhutaan eri tuotantotyypeistä.\nLuomu ei ole pelastus eikä edellytys yhdellekään peltolajille. Se, että jokunen yksittäinen tuholainen, rikkakasvi tai harmittomampi sekoituslaji enemmän saattaa viihtyä luomuviljelmän seassa kuin paremmin torjuntakäsitellyn tehoviljelmän, ei tarkoita että tällä olisi mitään väliä. Jos jokin tietty luomupelto osoittautuukin välttämättömäksi jollekin uhanalaiselle lajille, suojeltakoon luomupelto sitten. Se tosin saattaa aiheuttaa harmaita hiuksia ko. pellon viljelijälle. Pääasiassa kuitenkin luomupelto on ihan yhtä epäluonnollinen ympäristö kuin tehoviljeltykin, näinä tekniikan ja suurtuotannon aikoina. Luomuviljelijä pyrkii nitistämään kaiken sadon kannalta kilpailevan ja haitallisen lajikirjon maksimaalisella tehokkuudella pellostaan, ihan kuten kuka tahansa. Koska keinot ovat vähän huonompia, onnistuminenkin on vähän huonompaa. Mutta vain vähän huonompaa; onnistuminen on silti pääosin erittäin hyvää, koska ylipäänsä satoa korjattavaksi asti epllosta jää. Luonnossahan ei yksittäinen ihminen saa viljaa/juureksia/hedelmiä montaa kiloa päivässä enempää kerätyksi, vaan sadosta lähes 100% päätyy aina muiden lajien kautta kiertoon.\nne edelleen ihmisen jaloissa sinnittelevät. Minun luomupinta-alani parantavat siis suorassa suhteessa peltolajien selviytymismahdollisuuksia.\nLuomupelloista tuskin on yksikään laji riippuvainen. Sen sijana uhanalaisia lajeja esiintyy paikallisesti missä milloinkin, ja siellä voisi perustaa kunnollisia suojelualueita kunkin lajin varsinaisen elinympäristön huomioiden, ja jättää muut pellot ruoantuotantoon. Lisäksi yksi mahdollinen sivuvaikutuksena syntyvä vähäinen ekologinen hyöty ei tässä(kään) tapauksessa riitä kumoamaan todellisia suuren mittakaavan haittoja mitenkään. Ei näitä edes voida oikein yhteismitallisesti punnita. Joka tapauksessa on varmaa, että uusien peltoalojen raivaaminen ja vesistöjen rehevöitymisen lisääntyminen eivät ole missään tapauksessa hyvä hinta sille, että jokunen yksittäinen rikkaruoho saattaa vahingossa päästä yleistymään hieman. Metsä- ja vesiekologiat joka tapauksessa ovat jo nyt paljon uhatumpia kaikilla tavoin tarkasteltuna kuin luomupeltoekologia, joka ei oikeasti ole juuri mitään muuta kuin hieman tehoton tapa myrkyttää.\nSe on kanojen luonnollista käyttäytymistä, eikä sille voi yhtään mitään.\nJa kaikki luonnollinen on ehdottoman itsestäänselvästi aina hyvää ja tavoiteltavaa? Ihmisen on luonnollista kuolla alle 30-vuotiaana kuppaan tai tuberkuloosiin. Mikset koeta hankkia luomukuolemaa, taidathan olla jo aika pahasti myöhässä...\nSepä se, tässä onkin se piiperöiden ja mielikuvamarkkinoinnin kompastuskivi; luonnollisuudesta ja jonkinlaisesta ihanteellisesta autuudesta on tehty synonyymejä. Toisaalta kun asiaa hetken pohtii, huomaa että kaikki ihmisen tekeminenkin on täysin luonnollista. Myös se, että otetaan jokin laji ja laitetaan se toisenlaiseen ympäristöön jossa se alunperin, evoluution myötä, oli, jotta siitä saataisiin paremmin sapuskaa tai muuta hyötyä.\nValitettavasti Suomessa on kuitenkin jokseenkin mahdotonta saada luomukanaa mistään.\nNiin. Se kun taitaa olla elinkeinona melko kelvoton. Omiin tarpeisiin harrastelumielessä luomuna voi kyllä kanoja kasvattaa, ainakin tunnen jonkun näin elävän. Eihän sekään toki luonnollista ole, kun kanat pidetään tarhassa tai sisällä. Eikä koko kanalaji jalostettuina rotuina ole mitään luonnollista, kuten ei suurin osa muistakaan hyötyeläimistä. Mutta eihän luomu sitä tarkoitakaan, vaan se on vain byrokraattinen termi ja mielikuvamarkkinointijippo.\nHyvä on, sinä suhtaudut siis luonnollisuuteen tai luonnollisuudenkaltaisuuteen itseisarvollisen ihailevasti. Kumminkin suuressa osassa maailmaa ruokahuolto, hygienia, tartuntataudit ja varsinkin ekologiset vaikutukset ovat kaikki katsotut tärkeämmiksi ja kriittisemmiksi asioiksi. Vasta kun ne on jollaain tyydyttävällä tasolla ratkaistu, voidaan siirtyä tyynnyttelemään yltäkylläisyydessä rötköttävien rikkaiden länsimaisten luonnollisuusfanaatikkojen aatteita ja haluja. Tämä on siis realiteetti, joka sinunkin kannattaisi huomioida. Mielenrauhaa luomusta ekstraa maksamalla alkaa joku haluta vasta kun elämän perusasiat ovat jo kunnossa. Eli siis esimerkiksi ruoka, vesi, asunto, terveys, ja myös sitä rahaa näiden jälkeen törsättäväksi esimerkiksi mukavuuksiin ja viimein aatteellisiin asioihin kuten luomun sponsorointi.\nEi täydy. Noiden asioiden ajamiseksi ei tosiaankaan tarvi mitään luomubrändejä, ylimääräistä byrokratiaa ja typeriä rajoituksia viljelyn työmenetelmiin. Se on vain nerokas markkinointikoneisto, joka saa sinut ja muut höynäytetyt perusteetta uskomaan, että luomu-brändi näihin erityisesti johtaisi tai etteikö niihin muuten päästäisi.\nNiin. Kun täyttä läpinäkyvyyttä alkutuotannosta kuluttajan jääkaappiin asti ei ole, eikä voi käytännössä koskaan ollakaan, pitää ehkä silkan markkinavoimauskon sijaan luottaa myös yhteiskunnalliseen kontrolliin ja päätöksentekoon jonnin verran. Siis lainsäädäntöön ja sen toteutumisen valvomiseen. Eläinrääkkäys on toki kielletty ja sitä vahvasti valvotaan. Vaatimukset eri tuotantoeläinten pidolle ovat myös jatkuvasti kehittyneet ja kehittyvät edelleen. Meillä jokaisella on mahdollisuus vaikuttaa tähän, mutta luomun ostaminen ei siihen kylläkään mitään vaikuta. Luomu on ajat sitten betonoitu hajanainen ja mielivaltainen lähinnä uskomusperustainen byrokratiakokoelma. Etkä sitäpaitsi todellakaan voi tietää kuinka piittaamaton tai sadistinen luomuisäntä elikoidensa tai viljelmiensä suhteen on ollut tuottaessaan ruokaasi. Luomueläinten pitoa valvovat ihan samat eläinsuojeluviranomaiset kuin muidenkin, ja luomun byrokratiaehtojen täyttymistä ylipäänsä valvotaan sitäkin jälkikäteisesti ja pistokokeenomaisesti. Luomustatus tarkoittaa varmuudella vain sitä että viljelijä on osannut täyttää oikean nivaskan anomuskaavakkeita ylimääräisille luomutuilleen oikein.\nklo 15:49 | 24.9.2007\nVastaavasti on taas joitakin luomutuotteita joissa esim. ulosteperäisiä bakteereja esiintyy useammin.\nOnkos antaa esimerkkejä sairastumistapauksista?\nklo 15:50 | 24.9.2007\nOtapa selvää luomutuotteiden valvonnasta, ennen kuin kirjoitat pelkän mutun pohjalta.\nklo 15:56 | 24.9.2007\nPidempi kirjoituksesi oli erittäin tyhmä.\nVastaan siihen kun on enemmän aikaa.\nHupsista. Kosh laittoi oikein täsmäohjuksen mielipiteillään.\nTuo artikkeli kelpais lehtiinkiin. On todella asiaa. Tuossa, jota nimitän artikkeliksi, todettiin vain tosiasiat.\nEhkä pikkaisen on kritiikkiä kiihkoluomuilioitten suuntaan, mutta ei pahasti sekään. Ei otettu kantaa puoleen tai toiseen, eikä erikseen nikkiinkään. Paitsi se luomukuolema Hieno kirjoitus kokonaisuudessaan.\nEDIT: Lisään vielä, että asia liittyy kokonaisuudessaan myös energiaan, ja sen tuottoon EU:n laidunmailla. En minä muuten...


Naisten takaa-ajo, Pokljuka 14.2.2021 – Katso Tulokset!\n/ Tiril Eckhoff jatkoi voittotahdissa MM-kisojen takaa-ajossa\nTiril Eckhoff jatkoi voittotahdissa MM-kisojen takaa-ajossa\nNorjan Tiril Eckhoff otti jo MM-kisojen kolmannen kultansa sunnuntain takaa-ajossa. Mari Eder nousi sijalle 31.\nEtusuora: 14.02.2021 17:06Ampumahiihto\nPokljukan ampumahiihdon MM-kisojen avausviikon viimeinen kilpailu on naisten 10 km takaa-ajo.\nPerjantaina kisatun pikamatkan voitti sprintticupin johtaja Tiril Eckhoff, joka onnistui paikoitellen haastavissa tuuliolosuhteissa ampumaan nollat. Voitto oli norjalaiselle jo kauden neljäs pikamatkalla. Eckhoff on onnistunut tällä kaudella pariin otteeseen puolustamaan pikakisan voittoaan myös takaa-ajossa ja häntä voidaankin pitää kisan ykkössuosikkina.\n2. Anais Chevalier-Bouchet (FRA) +12\n3. Hanna Sola (BLR) +14\n4. Denise Herrmann (GER) +23\n5. Lisa Vittozzi (ITA) +38\n6. Marte Olsbu Røiseland (NOR) +44\n7. Lena Haecki (SUI) +50\n8. Franziska Preuss (GER) +50\n9. Lisa Theresa Hauser (AUT) +51\n10. Hanna Öberg (SWE) +59\n56. Mari Eder +2.33\nSijoilta kaksi ja kolme matkaan starttaavat Anais Chevalier-Buchet ja Hanna Sola. Ranskan Chevalier-Bouchet oli pikakisan nopein hiihtäjä, mutta hänellä on ollut ammuntansa kanssa välillä suuriakin haasteita, kuten näimme sekaviestissä. Sola räväytti melkoisen pommin pikakisan kolmossijallaan, kun heikkona ampujana tunnettu valkovenäläinen ampui kauden ensimmäisen nolla-ammuntansa juuri oikeassa paikassa.\nSaksan miehet eivät ole vielä kisoissa loistaneet, mutta naisten puolella on ilahduttavimpia uutisia. Denise Herrmann esitti pikakisassa kauden parastaan ja lähtee takaa-ajoon 23 sekuntia Eckhoffin jälkeen. Herrmann on urallaan onnistunut useasti juuri Pokljukassa, joten ennusmerkit hyvien suoritusten jatkumiseen ovat ilmassa. Myös Franziska Preuss lähtee kisaan kelpo asetelmista sijalta kahdeksan.\nDorothea Wierer ei ole tänä kautena ollut totutussa vireessä, mutta toinen italialainen Lisa Vittozzi alkaa heräillä talviuniltaan. Sekaviestissä naisen suksi kulki liukkaasti ja pikakisassa hän nappasi kauden parhaan sijoituksen henkilökohtaisissa kisoissa.\nSuomalaisista kisassa nähdään Mari Eder, joka lähtee matkaan sijalta 56 reilut 2 ja puoli minuuttia Eckhoffin jälkeen.\nVoittaja Eckhoff, Preuss, Herrmann\nToinen Eckhoff, Preuss, Herrmann, Röiseland\nKolmas Eckhoff, Preuss, Herrmann, Röiseland, Hauser\nRivimäärä 27 riviä\nRivin hinta 5,40 € (minimipanoksella 0,20 €)\nPeliaika päättyy 14.2. klo 16:28


helmetinlukuhaaste – Kosminen K\n10/05/2017 13/05/2017 ~ kosminenk\t~ Kommentoi\nElina Hirvosen esikoisromaani vuodelta 2005 avautui minulle yhden päivän aikana luettavaksi yhden päivän romaaniksi, jossa yksi päivä pitää sisällään useita muistoja päähenkilön (Anna) ja tämän kumppanin (Ian) menneisyydestä, erityisesti lapsuudesta. Romaanin takaumien joukossa myös heidän vanhempiensa muistoja.\nAnnalla on veli nimeltä Joona, joka on levoton lapsena ja erityisesti nuoruusvuosina. Joonan on vaikea totella sääntöjä ja hänellä on vahvoja omaperäisiä näkemyksiä perheenjäsenten ratkaisuista. Esimerkiksi kaahatessa uudella autolla aina onnettomuuteen asti, Joona on sitä mieltä, että isään meni Saatana ja siksi onnettomuus tapahtui. Perheen isä ratkaisee Joonan levottomuuden ja rajattomuuden väkivallalla poikaansa kohtaan. Joonan elämä suistuu raiteiltaan useampaan otteeseen ja lopulta mielisairaalaan, sillä hän on vaaraksi itselleen, läheisilleen ja ympärillä oleville ihmisille.\nAnnan ja Joonan isällä on itsellään ollut myös rankka lapsuus. Hänen isänsä traumatisoitui psykoottiseksi sodassa ja rintamalta palattuaan käyttäytyi vahingollisesti niin itselleen kuin läheisilleen. Kirja kenties ohjaa ajattelemaan, että väkivalta ja sodan traumat kulkevat sukupolvelta toiselle ja niistä välittömästi kärsivät perheen miespuoliset jäsenet.\nAnna tuntuu kantavan syyllisyyttä, ettei ole voinut auttaa veljeään riittävästi ja että joutuu ilmoittamaan veljensä viranomaisille tämän karattua mielisairaalasta. Annalla ja tämän psyykoottisesti käyttäytyvällä veljellä tuntuu olevan erityinen yhteys, joka on rakentunut lapsuuden ja erityisesti nuoruuden kokemuksista. Veli on huolehtinut kiltistä siskostaan, kun tämä on joutunut ongelmiin tai muuten ikäviin tilanteisiin.\nAnnalla on miesystävä, amerikkalainen kirjallisuustieteilijä Ian, jolla on myös sodasta traumatisoitunut isä. Ianin isä on Vietnamin sodan veteraani ja kotiin palattuaan päätyy sotaveteraanien hoitoloaan mielenterveytensä takia. Ianin isä on kadottanut itsensä sodan kauhuihin ja sen tähden käyttäytyy väkivaltaisesti ja on unohtanut hänelle ennen läheiset ihmiset. Ian kantaa syyllisyyttä, ettei ole voinut järjestää isäänsä pois laitoshoidosta.\nKirjan tapahtumat raamitetaan yhden päivän sisälle, jonka aikana Anna tekee ratkaisun lähteekö tapaamaan Joonaan mielisairaalaan. Kirjassa kuitenkin kuvataan tuon päivän tapahtumia hyvin vähän ja sen tähden minun on vaikea sijoittaa kirjaa yhden päivän romaaniksi. Enemmän kirjassa tuntuu olevan kyse takaumista Annan ja Ianin sekä heidän vanhempiensa menneisyyteen rakentaen kuvaa mielisairauden vaikutuksesta perheiden sisällä ja sotilaan traumasta palattuaan rintamalta. Sodan aiheuttamat traumat vaikuttavat sukupolvelta toiselle ja näkyvästi miesten linjassa isältä pojalle. Trauma aiheuttaa pohjatonta tyhjyyden ja yksinäisyyden tunnetta ja väkivaltaa muita ja itseä kohtaan.\nElina Hirvosen esikoinen oli ilmestymisvuonnaan (2005) muun muassa Finlandia ehdokas.\nElina Hirvonen: Että hän muistaisi saman (2005 Avain/WSOY 158s.)\nHelmet lukuhaaste 20: Kirjassa on vammainen tai vakavasti sairas henkilö. En välttämättä pidä ajatuksesta, että vammaisuus rinnastetaan vakaviin sairauksiin.\n24/03/2017 13/05/2017 ~ kosminenk\t~ Yksi kommentti\nLe Corbusier’n (1887-1965) Kohti uutta arkkitehtuuria (Vers une architecture) ilmestyi vuonna 1923. Se on päämäärätietoinen julistus siitä mitä arkkitehtuuri on ja mitä sen tulisi olla. Kaikki turha tilpehööri, tyylittely ja menneiden vuosisatojen eurooppalaiset tyylisuunnat rakennuksista tulisi karsia. Ihminen tarvitsee voidakseen hyvin selkeyttä, muotojen ja massan puhdasta kauneutta ja tarkoituksenmukaisia julkisia ja yksityisiä rakennuksia. Le Corbusier rakennustilafilosofiallaan pohjusti väylän funktionalismille ja rakentamisen sarjatuotannolle.\nLe Corbusier uskoi, että keskeistä arkkitehtuurissa on massa, pinta ja pohjapiirros. Massa on rakennuksen kokonaisuus, jonka tulisi olla muodoltaan selkeä. Hän luottaa siihen, että ihminen voi hyvin sekä hakeutuu luonnostaan selkeiden geometristen perusmuotojen äärelle. Pinta puolestaan ympäröi massaa ja pinnan tulee tukea muodon selkeyttä ilman mitään ylimääräistä häiritsevää krumeluuria. Pohjapiirros on rakennussuunnittelun tärkein osa ja se tulee suunnitella huomioiden ihmisten tarpeet elinympäristönsä suhteen. Turhat tilat ja visuaaliset kikkailut eivät ole toivottuja valintoja Le Corbusier’n rakennuksiin.\nLe Corbusier’n visio kaikuu minulle jonkinlaista futurismia siihen nähden, että menneiden aikakausien ajattelu on ummehtunutta ja siitä on luovuttava, jotta ihmiset yhtenäisenä massana huristavat kohti teknologiakirkasta ja funktionaalista tulevaisuutta. Julistuksessa ihaillaan lentokoneiden, valtamerialusten ja autojen teknologisia innovaatioita. Näitä käyttövälineitä kehitellään standardisoinnin kautta ja insinöörityö tekee näistä toimivia. Sarjatuotannolla parannetaan ihmisten oloja ja kavennetaan eri yhteiskuntaryhmien välisiä eroja.\nArkkitehtuuri Le Corbusierin mukaan on hänen aikanaan jymähtänyt menneeseen eikä ota huomioon ihmistä sellaisena kuin hän on. Geometrisyys ja funktionaalisuus parantavat kaupunkilaistuvan ihmiskunnan hyvinvointia. Le Corbusierin ihanteet kumpuavat myös antiikista ja mieleeni kaikui klassisti Winckelmann (1717-1768) ja hänen ajatuksensa antiikin Kreikan arkkitehtuurin äärellä: jalo yksinkertaisuus ja hiljainen suuruus. Mutta Le Corbusier Winckelmannin tavoin ei mahdollisesti ottanut huomioon, että puhdas marmori ja kivi, joka nyt näkyy meille raunioina, saattoi olla omana aikanaan maalausten ja koristereliefien peittämää kuvallista symbolirikasta kartastoa. Meille on jäänyt näkyviksi rakenteet, mutta niiden pintataso on kulunut, varastettu ja tuhottu aikojen saatossa meidän näkymättömiin.\nIhmiskuva uudessa tilavisiossa (televisiossa!)\nJäin miettimään, että minkälainen ihminen elää lecorbusiermaisessa todellisuudessa. Hän elää blokkibetonikomplekseissa, joissa kaikki palvelut ovat lähellä, puutarhamaisuutta on katutasoilla sekä rajastusti kerroksissa jopa asunnoissa ja logistiikkaverkostot kulkevat maan alla. Ihmiset oleskelevat kattoterasseilla ja kaupunkitilojen julkisilla paikoilla. Helsingissä esimerkiksi Meri-Rastila ja Itä-Pasila mielestäni edustavat tämän tyyppistä asumisideaa, vaikkakin aavistuksen uupuneimpina versioina, sillä kaikki palvelut eivät ole tarjolla lähellä ja kattoterassitkin pohjoisissa olosuhteissa eivät ole täysin ”funktionaalisia”.\nTulin myös ajatelleeksi, että Le Corbusierin visiossa ihmiset tuntuvat olevan samasta puusta veistettyjä. Kaupunkien orgaaninen verkostomaisuus mielestäni kertoo enemmän minkälaisia me ihmiset realistisesti olemme. Selkeys ja täysimittainen funktionaalisuus kaikessa luo varmasti turvallisuutta ja selkeät säännöt yhteiselämälle, mutta se vähentää yksilöllisyyttä ja erilaisia tilallisia tarpeita, joita ihmisille on kertynyt historiansa aikana.\nMuutama kuukausi sitten luin J.G. Ballardin High-Risen (Nurkkaanajetut mökkihöperöt laittavat hösseliksi), joka lienee kuvaelma karmivammasta päästä tilanteesta, jossa ihmiset elävät tiiviissä asumiskompleksissa, jossa on mietitty valmiiksi kaikki se, mitä ihminen voisi arkielämäänsä tarvita. Tuo utopia hajoaa ihmisen eläimellisyyteen, yksityisen tilan tarpeeseen sekä ihmisten hierarkiseen ajatteluun ja yksilöllisten tarpeiden huomiottajättämiseen.\nOrgaanisuus ja Le Corbusierin poeettisuudesta\nPidän arkkitehtuurista, sen pintojen ja muotojen tarkkailusta. Lapsena yksiä lempipuuhiani oli karttojen ja rakennusten pohjapiirrosten tutkiminen ja piirtely. Kuvittelin noihin tiloihin myös elämää. Tilat eivät olleet aina selkeän geometrisiä vaan mielikuvituksellisia paikkoja toteuttaa erilaisia seikkailuja. Sademetsä keskellä olohuonetta oli jännittävä ajatus kuten myös siirtyminen kerroksesta toiseen sukeltamalla. Pallomerihuone ja kirjasto olivat myös jokaisen onnellisen kodin perushuoneita. En laittaisi aikuisenakaan pahakseni, jos minulle olisi kodissani yksi iso kasvihuone tai kasvitieteellisten puutarhojen palmusaleja muistuttava tila (Le Corbusier suunnitteli asuntokohtaiset puutarhat laajaan 120:n asunnon huvilakerrostaloon). Pallomeren voisin vaihtaa tyynyhuoneeseen ja kirjastotilani on levinnyt eri huoneisiin kirjahyllyinä. Toisaalta yksi ”pyhäkkö” kirjojen lukemiselle ja kirjoittamistöille omassa kodissa olisi toki kiehtovat ajatus. Sukeltaminen paikasta toiseen ei ole enää aikuisen minän näkökulmasta kovin ”funktionaalista”, vaikka varmasti uudenlaista hyödyllistä arkiliikuntaa paljon istumatyötä tekevälle. Että näin. Ihailen kaukaa funktionaalisia rakennuskokonaisuuksia, mutta pelkään mitä ne tekisivät yksilöllisyydelleni.\nJa silti sain kiinni Le Corbusierin ideasta ja pidän sitä joiltakin osin kiehtovana. Pidän nimittäin myös selkeästä visuaalisesta ja tilallisesta kokemuksesta. Liian täyteen ahdettu tila tukahduttaa ja aistikokemusten superräiskintä uuvuttaa. Kaaos jatkuvana tilana saa minut kaipaamaan takaisin kohtuun.\nYksilöllisyys kuitenkin kiinnittää minut todellisuuteen ja itseeni ja se on hyvä asia. Ihminen ei ole kone. Le Corbusierin näkymät standardisoiduista asumiskomplekseista pyrkivät vastaamaan haasteeseen sarjatuottaa asumismahdollisuuksia kasvavalle ihmismassalle, mutta samasta visiosta minulle jäi tuntu, että todellisuudessa kyse on ihmisten mukauttamisesta sarjatuotantotodellisuuteen. Vähän pelottavaa. Ihmismassojen liikuttaminen samoihin muotteihin tehtaiden liukuhihnajonossa ei lämmitä.\nLukukokemukseeni kuului ajoittain havahtuminen siihen, että tekstiä voisi lukea myös jopa jonkinlaisena runoutena. Esimerkkejä:\n”Järjestys on akseleiden hierarkiaa, siis päämäärien hierarkiaa ja pyrkimysten luokittelua.”\n” Traagisen runoilijan talossa aistii, että kaikki on oikealla paikallaan. Talo synnyttää rikkaita aistimuksia. Tilojen intensiteettiä lisäävät poikkeamat keskiakselilta.— Keskelle huonetta sijoitettu esine häiritsee, sillä se estää seisomasta ja katsomasta akselin suuntaisesti.”\n”Ihminen on poikkeuksellinen ilmiö, joka uudistuu ajoittain, ehkä satunnaisin aikavälein tai ehkä siksi, että on sidoksissa vielä tuntemattomiin kosmografisiin taajuuksiin.”\n”Nämä kaksi vaatimatonta, kaarevaa linjaa sulautuvat toisiinsa hengellisen mekaniikan täydellisessä rattaistossa ja synnyttävät arkkitehtuurin puhdasta ja yksinkertaista kauneutta.”\nLisää Le Corbusier’sta (Fondation Le Corbusier)\nKirja lainattu kirjastosta. Suomennos Pauliina Nurminen. 2004 Avain 230s. Esipuhe Esa Piironen. Ranskankielinen alkuperäisteos julkaistu 1923.\nHelmetin lukuhaaste kohta 32: Kirja on inspiroinut muuta taidetta.\nMistä kirjoittelen Valitse kategoria 1000 – 1200 -lukujen kirjallisuus (1) 1200 -luku kirjallisuus (1) 1300-luku kirjallisuus (2) 1500-luku kirjallisuus (4) 1600-luku kirjallisuus (4) 1700-luku kirjallisuus (3) 1800-luku kirjallisuus (11) 1900-1909-luku kirjallisuus (3) 1910-luku kirjallisuus (1) 1920-luku kirjallisuus (4) 1930-luku kirjallisuus (3) 1940-luku kirjallisuus (7) 1950-luku kirjallisuus (9) 1960-luku kirjallisuus (8) 1970-luku kirjallisuus (6) 1980-luku kirjallisuus (14) 1990-luku kirjallisuus (10) 2000-2009-luku kirjallisuus (14) 2010-luku kirjallisuus (138) 500-900 – lukujen kirjallisuus (3) Abstrakti Abstraktio (1) Absurdi (51) Aforismit aforistiikka lyyrinen aforismi (4) Afrikka kirjallisuudessa (5) Aika, ajan kuluminen, muistot kirjallisuudessa (43) Ajankuva kirjallisuudessa (72) Antiikin kirjallisuus (11) Antiikin tutkimus (5) Antropologia (1) Argentiina kirjallisuudessa (1) Arkkitehtuuri (4) Atlas, kartat, kartastot (2) Autofiktio omaelämäkerta muistelma … (13) Avaruus (11) Äänikirja (1) Äitiys kirjallisuudessa (16) Belgia kirjallisuudessa (1) Bloggaaminen (10) Eepokset, eeppiset runoelmat (3) Ekologinen kriisi kirjallisuudessa (7) Elämäntaitokirjallisuus (4) Elokuva (5) Episodiromaani (3) Esityskokemus teatterikokemus (7) Espanja kirjallisuudessa (5) Esseet, esseistiikka, lyyrinen essee (12) Estetiikka (3) Etelä-Korea kirjallisuudessa (2) Filosofia (7) Folklore mytologia sadut (23) Goottikirjallisuus kauhu 1800-luku (4) Haiti kirjallisuudessa (1) Helsinki (21) Historia ja historian tutkimus (3) Historiallinen tapahtuma tai ajanjakso kirjallisuudessa (15) Hlbtiq kirjallisuudessa (7) Identiteetti ja muistaminen kirjallisuudessa (54) Intertekstuaalisuus (5) Intia kirjallisuudessa (2) Irlanti kirjallisuudessa (2) Irrallisuus kodittomuus juurettomuus kirjallisuudessa (45) Israel ja/tai Palestiina kirjallisuudessa (3) Italia kirjallisuudessa (12) Itävalta kirjallisuudessa (2) Jamaika kirjallisuudessa (1) Japani kirjallisuudessa (12) Johdantokirjallisuus (johdannot johonkin) (2) Karibia kirjallisuudessa (1) Katsominen (38) Kauhu yliluonnollinen selittämätön outo kirjallisuudessa (27) Kaupunki kirjallisuudessa (14) Keskusteluromaani (4) Kiina kirjallisuudessa (2) Kirja-arvio (144) Kirjallisuus (261) kirjallisuus kirjallisuudessa (jo vain) (1) Kirjallisuustiede/historia ja kirjailijat (28) Kirjeet ja päiväkirjat kirjallisuudessa (5) Kirjoittaminen (44) Kissat kirjallisuudessa (3) Klassikot kirjallisuudessa (35) Kokeellisuus kirjallisuudessa (35) Komedia teatterissa (1) Komedia, huumori kirjallisuudessa (27) Kotimainen draama / näytelmät (5) Kotimainen proosa (60) Kotimainen runous (54) Kotimainen tietokirjallisuus (9) Kulttuurien kohtaaminen ja tai kohtaamattomuus kirjallisuudessa (19) Kulttuurien tutkimus (4) Kuolema kirjallisuudessa (38) Kuuba kirjallisuudessa (1) Kuvakirjat (2) Lapsuus kirjallisuudessa (23) Lasten kirjat (6) Latinalainen Amerikka kirjallisuudessa (3) Lihan tuntu, seksuaalisuus, erotiikka kirjallisuudessa (20) Liike, fyysisyys kirjallisuudessa (10) Lontoossa (8) Luetut 2017 (76) Luetut 2018 (130) Luetut 2019 (24) Luetut 2020 (2) Lukeminen (251) Lukijoiden dialogi (1) Lukuhaasteet (55) Lukukokemus runoksi (23) Luonto kirjallisuudessa (9) Maaginen realismi (2) Maaseutu (18) Matematiikka kirjallisuudessa (2) Matkustaminen kirjallisuudessa (22) Meri (27) Metsä (17) Mielenterveys ja mielen sairastuminen kirjallisuudessa (38) Muistot ja muistaminen kirjallisuudessa (1) Muljahdus Nyrjähdys lukukokemuksessa (38) Muoto ja rakenne (9) Museot (7) Musical Journey in Three Songs (3) Musiikki (1) Musiikki kirjallisuudessa (4) Näytelmät-Teatteri (30) Näyttelypohdintoja (5) Neuvostoliitto kirjallisuudessa (4) Norja kirjallisuudessa (2) Novellit – Lyhyt proosa (26) Nuoruus kirjallisuudessa (17) Nykytaide (3) Omat kirjoitukset, esseet, proosalliset (4) Pariisissa (3) Parisuhteet kirjallisuudessa (24) Päiväkirjaromaanit, päiväkirjat (3) Performanssi (3) Perheenjäsenet kriisissä – lyhyen aikavälin syväluotaavaa selvittelyä (6) Politiikka ja valta kirjallisuudessa (21) Puola kirjallisuudessa (2) Puutarha, puutarhanhoito kirjallisuudessa (4) Ranska kirjallisuudessa (11) Renessanssi (4) Rikos- jännitys- salapoliisikirjallisuus (6) Roadtripping (6) Romaanit (90) Romaanitaide (4) Romania kirjallisuudessa (1) Runoreaktio (17) Runous (86) Ruotsi kirjallisuudessa (7) Saaressa (2) Sairastaminen, sairaus kirjallisuudessa (12) Saksa kirjallisuudessa (9) Sanat ja kieli (77) Sarjakuvat, sarjakuvaromaanit ja -novellit (1) Satiiri, veijarit, narrit ja muut vastaavat pilkkailut (10) Scifi (6) Sekalainen setti (52) Semiotiikka (1) Skandinavia kirjallisuudessa (7) Sota kirjallisuudessa (11) Subliimi (12) Sukupuoli kirjallisuudessa (22) Sukupuoli teatterissa (1) Surrealismi (2) Sveitsi kirjallisuudessa (2) Taide (14) Taide kirjallisuudessa (6) Taidekritiikki (8) Tajunnanvirta Sisäinen monologi Yhden kertojan ajatusflow (30) Tanska ja Grönlanti kirjallisuudessa (1) Tarina (1) Teatteritiede / teatteri ja näytelmäkirjailijat (7) Teknologia kirjallisuudessa (4) Tietokirjallisuus (27) Tila, tilan tuntu, tilallisuus kirjallisuudessa (17) UK / Iso-Britannia kirjallisuudessa (19) Ulkopuolisuus (71) Unennäkö, unet, painajaiset kirjallisuudessa (1) Uskonto kirjallisuudessa (33) Uskontotiede (4) Utopia Dystopia Apokalypsi … (13) Valokuvaus (18) Vanhemmuus, äitiys, isyys kirjallisuudessa (11) Vanhuus kirjallisuudessa (8) Väkivalta kirjallisuudessa (15) Venäjä kirjallisuudessa (3) Vieraileva blogikirjoittaja (1) Viro kirjallisuudessa (2) Yhden päivän romaani (2) Yhdysvallat kirjallisuudessa (19) Ystävyys kirjallisuudessa (2)\nRenata Jakowleff: Blue (2017). Kohtasin tämän visuaalisen ihanuuden jokin aika sitten Espoon Dipolissa. Visuaalisen stimmauksen unelmakohteita minulle.💙🤩😵👁🐳🦚 #stimmi #stimmaus #stimming #visualstim #autismikirjo #autismikirjolla #kosminenkirjolla #kosminenk\nMinulle autismikirjon ihmisenä maailma on joskus ihmeellinen, aina välillä outo, ajoittain absurdi ja melko usein epälooginen. Joskus tarvitsen henkiset supervoimat, että kestän kaaoksen, hämmennyksen ja ulkopuolisuuden tunteet. Minua on kuitenkin auttanut muun muassa se, että tunnistan omat autistiset piirteeni (eli mikä tekee minusta autistisen) ja miten ne vaikuttavat elämääni. Itsehyväksyntää, itseymmärrystä ja itsemyötätuntoa on myös autististen piirteideni vaaliminen. En halua peitellä tai hävetä niitä 24/7. Ja otan aina välillä aikaa ja tilaa itselleni antaen piirteideni vaikuttaa minussa ja toimintaani vapaasti. Voin rauhassa nauttia omin tavoin aisti-informaatiosta tai asioiden toisteisuudesta tai kaavamaisuudesta.\nEnerginen, nopeatempoinen, iskevä, viihdyttävä ja ajattelua ja tunteitakin liikutteleva näytelmäteksti. Tekstin polttoainetta asiat ja ajankohtaiset (syntyaikanaan) asiat. Loppua kohdin absurdimpi ja dystooppinen. Pidän usein tällaisista lopuista, jotka unen tai painajaisen lailla hajoavat. Kriittisyyttä ääri-ilmiöihin ja äärimielipiteisiin. Tuntui näyttävän keskisormea tai nauravan tiukkarajaisille määrittelyille ja lokeroinneille. Sai minut ajattelemaan, että miksei ihmiskunta voi elää orgaanisena elävänä kollektiivina boksiutumisen sijasta. Ja silti on kiinnitettävä huomio epätasa-arvoistamiseen, koska muuten organismi on militantti, tylsä sarjatuotantotehdas, josta tulee ulos vain näennäisesti (kuoreltaan) erilaisia olemassaoloja, jotka eivät täydennä toisiaan vaan kilpailevat elintilasta tai jähmettyvät automaattisesti (tehdasasetusten mukaan) paikoilleen. Viittaukset ajankohtaisuuksiin ja tunnettuihin ihmisiin tekstissä meheviä, mutta minulle ehkä hieman tylsiä (ilmiselviä, helppoja). Ja silti näytelmäteksti muotonsa, tyylinsä, asenteensa, keinojensa... puolesta sellainen, joka kiinnostaa. Käsitellään asioita ja ihmisiä asioiden äärellä (ei niinkään ihmistä asioidensa äärellä). Malliesimerkki näytelmätekstistä, joita mielelläni luen: riittävästi tilaa ajatella itse ja vapautta luoda lukemisen aikana. Pirkko Saisio: HOMO! (2011 Kansallisteatteri). Kannen kuva: Laura Malmivaara. 143 sivua 🏛kirjastosta🏛 . . #kirja #kirjat #kirjallisuus #näytelmä #näytelmät #lukeminen #pirkkosaisio #HOMO! #kansallisteatteri #kosminenk #kirjainsta #instakirja #kirjagram


Eufemia: Julkaisemisen edellytykset\nEräs mielenkiintoinen ilmiö blogien ympärille syntyvässä löyhässä suomalaisessa yhteisössä on käytetty kieli. Puhumme kaikki kohtuullisen hyvää suomea. Emme käytä englantia tai slangia. Tämä on hyvä merkki: suomi on meistä kieli, jolla voi ilmaista oman sanottavansa paremmin kuin muilla kielillä.\nOlemme vapaan yhteiskunnan vapaimmassa osassa, mutta silti kannamme mukanamme kansallisvaltiota. Ei ihme, onhan se kasvattanut meitä pitkälti toista (joskus jopa kolmatta) vuosikymmentä eri laitoksissaan. Meidän on helppo ymmärtää toisiamme, sillä olemme kaikki järjestelmämme kasvatteja. Minä rakastan Isoa Veljeä, ihan oikeasti.\nToinen sitaatti: "Kansan lehteä Mehiläisestä ei tullut. Lönnrot piti päämaalinaan kirjakielen luomista, mikä merkitsi sitä, että käytännössä lehti oli sangen vähän kansantajuinen. Lehdessä oli siksi paljon uutta, että se lienee nykysuomalaiselle ymmärrettävämpi kuin aikalaisille, niin kuin Aarne Anttila on todennut."\nSelailin juuri Kvaak-sivustoa, joka on aika puhtaasti korvike sarjakuva-aiheiselle pienlehdelle. Kiiltomato tekee samaa kaunokirjallisuuspuolella, mutta on vielä lehtiin verrattuna varsin ylenkatsottu, jos oikein olen ymmärtänyt.\nOlen itsekin ihmetellyt, miten pienlehdet selviävät, ja pitäisikö niiden. Tämän hetken kolmekymppisten humanistien massa on vielä niin urpo tietotekniikan kanssa, että paperille on tilausta, mutta entäs kymmenen vuoden päästä. Miten käy Kulttuurivihkojen, Lumoojan, Nuoren Voiman?\nJa milloin ensimmäinen kunnon ryhmäblogi hankkii sitä kulttuurilehtitukea, niin saataisiin ainakin puoliammattilainen idiebloggaaja?\nKuvittelen, etteivät mainitsemasi Kulttuurivihkot, Lumooja ja Nuori Voima ole ainakaan ensimmäisiä verkkoon siirtyviä kulttuurilehtiä. Niillä on sen verran vahva brandi, ettei paine muuttaa muotoa perustavasti tunnu kovin pian. Esimerkiksi minä tahdon pitää hyllyssäni Nuoren Voiman vuosikertoja. Kirjojanikaan en korvaisi koneella säilöttävillä tai verkosta maksun jälkeen luettavissa olevilla teksteillä, sillä en luottaisi siihen, että voisin lukea ne uudestaan myös 20 vuoden päästä maksamatta uudestaan.\nOn kuitenkin olemassa sellaisia kulttuurilehtiä, jotka saattavat siirtyä piankin kokonaan verkkoon. Mitä ajankohtaisempi lehti, sen todennäköisemmältä verkkoon siirtyminen tuntuu. Myös monet pienemmät ammatti- ja harrastelehdet ja seurojen lehdet lienevät sellaisia, etteivät ihmiset niitä välitä kotonaan säilöä.\nVertaus on hieman ontuva, mutta kuitenkin: elokuva ja televisio eivät ole hävittäneet teattereita, vaikka niissä onkin syntynyt uudenlaisia esittämismuotoja. Verkko tarjoaa tosiaan loputtomasti tilaa niille, jotka tahtovat perustaa kulttuurijulkaisun, eikä julkaiseminen maksa juuri mitään - kuten ei jakelukaan. Seuraan uteliaana millaisia julkaisuja syntyy.\nKultti.net on tietysti hyvä lähtökohta kulttuurijulkaisuiden selaamiselle.\nPitäisikö tuommoinen blogilehti panna pystyyn. Juttelimmekos me tästä?\nKyllähän me juttelimme, Sedis. Pitäisi, mutta siihen pitäisi sitten myös saada oikeasti jotain tekeviä eikä vain meinaavia toimittajia. Niitä meinattuja ryhmäblogeja yms. on nähty jo aika lailla.\nEufemia: hyviä pointteja. Ajassa kiinni olleet fanzinethan ovat nykyään maispeississä.\nSedis, ei kai me tästä vielä keskusteltu. Vai Eufemialleko tuon jutun heitit? Joka tapauksessa, Vahtikoirahan oli selvästi poliittinen pienlehti, jonka pyörittämiseen ja henkiin herättämiseen voisi vieläkin yrittää saada kannusterahaa (puhumalla Kultin uskomaan, että artikkeli kerrallaan julkaiseminen on pienlehtijulkaisemista).\nPienlehtien ja blogien ero on muuten siinä, että ensin mainituissa on tekemisen yhteisöllisyyttä ja varma, joskin pieni lukijakunta sinne tuupatuille jutuille. Nyt porukka vääntää yksinään juttua omaan blogiin, missä ei ole sensuuria (kukaan ei tarkista oikeinkirjoitusta tai kommentoi, että hiopa vielä vähän niin tulee parempi) ja vain potentiaalisia lukijoita (Jos kirjoittaa uuteen blogiin, artikkelin lukee ehkä kymmenen ihmistä. Jos kirjoittaa pienlehteen, niin artikkelin lukee helposti parisen sataa kiinnostunutta).\nEhkä kiinnostavinta tässä on, syökö nettijulkaisemisen helpottaminen pienlehtien kirjoittajakunnan. Kun nuoremmat ovat tottuneet julkaisemaan verkossa, ovatko he kiinnostuneita hiomaan juttujaan johonkin paperilärpykkään, jossa paraatipaikalla on jonkun muun kuva?\nMiksi pitäisi tehdä kulttuurilehti edes nettiin? Eikö riitä, että jokainen kirjoittaa omaa juttuaan blogiinsa ja linkittää itse toisia blogeja ja yksittäisiä kirjoituksia, jotka tuntuisivat liittyvän omiin ajatuksiin.\nVerkko on tässä mielessä tehokkaampi kuin lista. Lehtihän on oikeastaan pelkästään kiinteä jono juttuja. Jotkin niistä kiinnostavat ja toiset eivät.\nVerkossa taas kirjoittaja voi itse suoraan linkittää aineistot, jotka tuntuisivat liittyvän samaan asiaan. Toinen tapa on sitten panna kommenttiosaston lisäksi lista linkeistä, jotka johtavat juttuun.\nEn tietenkään tajua mitään mistään ja vähiten niin hienosta asiasta kuin kulttuurista, mutta tässä mielessä blogit vaikuttavat suorastaan ylivoimaisilta.\nTarvitsee vain löytää kiinnostava juttu ja seurata linkkejä. Paljon parempi kuin tilata selluloosainen tai digitaalinen lehti siinä toivossa, että siinä saattaisi olla mukana myös jotain lukemisen arvoistakin.\nTeppo, olen keskustellut aiheesta Sediksen kanssa taannoin Milenkassa blogimiitissä. Mitä tulee lukijamääriin, esimerkiksi tässä blogissa, ja tämä on sentään varsin marinaalinen ja kuiva, käydään yli sata kertaa päivässä. Tietysti suurin osa häipyy saman tien, mutta niinpä iso osa pienlehden käsiinsä ottavistakin laskee sen käsistään lukemattomana, enintään lehteiltynä.\nTommi, toimittaminen on hyvä juttu. Yleensä tekstit paranevat siitä, että joku muu kuin ne kirjoittanut korjailee niitä. Se etu lehdillä on puolellaan. Sitä paitsi enhän mieti lehden siirtämistä verkkoon vaan uusien julkaisumuotojen sorvautumista, sellaisten, joista löytyisi niin blogien kuin lehtienkin hyviä puolia.\nEufemia: Sainkin vastauksen sillä välin, kun kirjoittelin omaa kommenttiani. Pitääkin olla turhan hitaat sormet! Pienlehtien lukijamääristä olet ihan oikeassa.\nTommi: Peesaan Eufemiaa toimittamisen auvosta ja lisään, että yhteen koottu paketti saattaa kuitenkin houkutella enemmän lukijoita. Plazassa tai Hesarin verkkosivuilla julkaistut tekstit saavat enemmän kävijöitä kuin blogitekstit, vaikka olisivat millaista kuraa. Jos blogistanissa olisi oikeasti luettu ja laadukas lehti, siihen kirjoittajat saisivat oikoluvun lisäksi mainetta ja kunniaa, sekä parhaassa tapauksessa pienen rahallisen korvauksen vaivannäöstään.\nJa sitten promo: koettelen kepillä jäätä ja kyselen, josko löytyisi tekijöitä sille lehdelle/ryhmäblogille, miksi sitä nyt sitten haluaakin kutsua.\nTommi: Miksi pitäisi tehdä kulttuurilehti edes nettiin?\nSiksi, että CV:ssä voi mainita saaneensa juttuja julkaistua päätoimittajan ja toimituspolitiikan alaisessa kulttuurilehdessä. Oman blogin julkaiseminen ei ole yhtä suuri meriitti.\nOletteko tutustuneet lokakuun alussa toimintansa aloittaneeseen Nono-blogiin, joka on verkkojulkaisu? Nonossa rakennetaan kirjoitussarjoja teemojen ympärille, ensimmäinen teema oli seitsemän kuolemansyntiä.\nJos lonkalta kommentoin, niin tällaisissa on aina potentiaalisena ongelmana klikkiytyminen ja sisäpiiriläisyys.\nHuomaamatta (tai tiedostaenkin) tuttujen suosiminen ja omien ideologisten tuntojen tukeminen ja esillä pito muodostuu keskeiseksi toimitukselliseksi linjaksi.\nMiten ideaa voisi kehittää neutraalimpaan suuntaan, jossa päätäntävalta painotuksista/valinnoista jakautuisi laajemmalle ja rohkaisisi/kutsuisi ihmisiä mukaan laajemmasta kirjosta mielipiteitä, viiteryhmiä (jne.)?\nOletan, että rokkinekrun kommentti oli tarkoitettu tuohon blogilehtihankkeeseen, joten vastaan omalta osaltani: Blogikirjan kommentti journalistisesta laadusta osuu aika hyvin ytimeen - toimituskunnan pitää olla valmis tekemään juttua muistakin kuin kavereista. Sikälimikäli lehti nyt ottaa tulta alleen, pitäisin tärkeänä laajaa avustajakuntaa, eli vierailevia kirjoittajia vierailevine näkökulmineen.\nTämähän koko blogilehden ajatus on: koota erilaisia ajatuksia yhteen paikkaan. Jos tarkoitus olisi toitottaa yhtä totuutta, sen voisi tehdä kevyemmin ja helpommin parin hengen ryhmäblogissa.


Polar (2019) - Kommentit - Leffatykki\nOlipas hämmentävän kaksijakoinen leffa, sillä sen vire vaihtele niin radikaalisti kohtauksesta toiseen. Leffa on välillä täysin yliampuvan väkivaltainen, jopa sarjakuvamainen ja värikäs perseily ja välillä leffa koittaa olla hyvinkin vakavamielinen ja tosissaan otettava räiskyttely.\nNämä kaksi täysin erilaista lähestymistyyliä eivät pelanneet keskenään kovin hyvin. Varsinkaan vakavemmat kohtaukset eivät toimineet. Niissä iski yleensä vaan tylsyys. Varsinkin keskivälissä tarina polkee pahasti paikallaan, kun tympeät dialogikohtaukset seuraavat toinen toistaan.\nLopussa meininki piristyy ja juoni onnistuu ehkä ihan pikkiriikkisen vakavimmissakin kohtauksissa, vaikka twisti aika päälleliimattu olikin. Tunnelmallinen score auttoi paljon!\nMads Mikkelsen on huikean lahjakas näyttelijä ja miehen kyvyt kyllä hukataan tällaiseen käsikirjoitukseen. Mies tuo kyllä oman karismansa rooliin ja monet kohtaukset toimivat edes osittain vain hänen ansiosta.\nVanessa Hudgens ei saa oikein kummempaa tekemistä. Sivuhuomiona naisen seksikkyys yritetään piilottaa kaikin mahdollisin tavoin. BUUUU!\nToiminta oli ihan viihdyttävää, mutta sitä olisi voinut olla enemmän! Parhaiten jäi mieleen keskivaiheilla ollut rytäkkä, jossa harrastettiin seksiä ja ammuskeltiin samalla. Tuollaiseen ylivedettyyn, kieli poskessa meininkiin leffan olisi pitänyt täysillä keskittyä, sillä ne elementit toimivat leffassa selvästi parhaiten. Väkivalta on hyvin graafista ja kuten aiemminkin sanoin, jopa sarjakuvamaisen ylivedettyä.\nTässä olisi ollut potentiaalia nautittavaan ja helvetin viihdyttävään b-luokan toimintaperseilyyn, mutta homma vesitetään sillä, kun leffa yrittää oikeast ihan tosissaan olla jotain muutakin. Ei se ollut. Valehtelisin kuitenkin jollen olisi leffan parissa viihtynyt!\nMikkelsenistä puolikas tähti lisää. Perusteluja ei tarvita!\nMulla on huono maku ja varmaan siitä syystä olen rakastunut näihin Jonas Åkerlundin teoksiin. Tapa, jolla tehdään huono leffa noin tyylikkäästi on suorastaan nerokas. Säälimätön väkivallalla mässäily ja paska huumori on hyvä yhdistelmä. Katsojasta itsestään riippuu, kokeeko hän jonkin tapahtuman äärimmäisen surullisena vaiko hykerryttävän hauskana. Musta huumori on vahingoniloista eikä kaikki sellaisesta pidä.