Burnaritrendi: epämääristä puuhastelua ja kaiken raportointia\nJenni Janakka. Asennemuija Oy\nKirjoitin alkuvuodesta kirjoituksen Burnarisukupolvi: Miten työelämästä tuli niin polttavaa. Se sai osakseen paljon kommentteja eri somekanavissa sekä useita henkilökohtaisia viestejä, joissa ihmiset jakoivat heidän omia kipuilujaan jaksamisen kanssa. Koska aihe kiinnosti, lupasin palata vielä burnarin ääreen.\nNOPEA VÄLIHUOMIO, ENNEN ITSE ASIAA. Tässä ajassa aiheen rajaus käsitetään helposti kirjoittaja suppeana ymmärryksenä. Jos ei kirjoita kaikkien ongelmista, on niitä ihmisryhmiä vastaan, joita ei erikseen kirjoituksessa mainitse. Sain kritiikkiä siitä, kuin tässä ajassa loppuunpalamista on muillakin kuin vain milleniaaleilla, joiden näkökulmasta siis kirjoitin yllä mainitun postauksen.\nMinä rajaan aiheita, jotta pystyn käsittelemään kunnolla. Tai jos puhun naisten näkymättömyydestä esim. Wikipediassa, ymmärrän silti, ettei naiset ole ainoa ihmisryhmä, joka on siellä aliedustettuna. Minun tähän asti kerryttämäni tieto ja osaaminen mahdollistaa minun puhumisen naisten aliedustuksesta, ja muissa tapauksissa siirryn mielelläni itse kuunteluoppilaaksi.\nHalusin palata tähän nykyään niin kovin yleiseltä tuntuvaan loppuunpalamiseen, ja pohtia syitä sille. Minkä ihmeen takia se on nykyään niin kovin yleistä?!\nHalusin palata tähän nykyään niin kovin yleiseltä tuntuvaan loppuunpalamiseen, ja pohtia syitä sille. Minkä ihmeen takia se on nykyään niin kovin yleistä. Tämän pohdinnan voisi kuitata lyhyesti vain toteamalla, että meistä on tullut niin pehmoja, ettei me enää kestetä mitään stressiä vaan heti ollaan ihan puhki. Mutta onko asia tosiaan näin? Mikä meidän työelämässä on muuttunut, jos ihmiset palaa nykyään niin helposti loppuun?\nPäätin pohtia työelämän kuormittavuutta yleisimmin kuultavien tuskailulauseiden avulla. Toivon, että niiden avulla saisimme hieman edes käsitystä siitä, miksi on ihan ymmärrettävää ylikuormittua.\n1. "Mulla on sähköposti taas ihan täynnä."\nSähköposti, tuo sähköinen kirje, joka mahdollistaa nopean ja tehokkaan kommunikoinnin. Ennen jouduttiin kirjoittamaan kirje, sulkemaan se kirjekuoreen, viemään postiin ja odottaa pari päivää. Tai sitten faksattiin, se oli seksikästä.\nNyt kun kaikki on sähköpostin äärellä, ihmisiä ei tarvitse tavata vaan asioita voidaan näppärästi sopia sähköpostitse. Sopia, järjestellä, esitelmöidän ja avata sähköpostin välityksellä. Sitten niitä sähköposteja selataan aamusta iltaan, odotetaan vastausta/vahvistusta tai infoa, että kyseinen henkilö ei olekaan oikea henkilö asiaa hoitamaan ja sähköposti tulisi lähettää jollekin ihan toiselle tyypille.\nPuhelimen näytöllä sähköposti-kuvakkeen vieressä vimmaisen punaisena hohtavat pallerot kertomassa kuinka paljon on lukemattomia viestejä, eikä yksikään ole niistä vielä se viesti, mitä oikeasti odotat.\nJokainen lomalle lähtevä tietää sen kylmäävän tunteen näpytellessään poissaoloviestiä, kuinka rentoutumisen jälkeen alkaisi välitön stressaantuminen, kun loman aikana kasautuneet viestit pitää käydä läpi. Tätä kompensoidakseen moni saattaa jo lomalla kuikuilla sähköpostejaan ja sehän se vasta onkin rentouttavaa.\n2. "Mä en tiedä mihin mun kaikki aika taas tänään meni."\nTeknologia on auttanut meitä tehostamaan työskentelyämme enemmän kuin ymmärrämme edes päivitellä. Riippumatta siitä, millä alalla ihminen on, tämä teknologinen kehitys on ihan varmana muovannut viikon työrutiineja edes hieman uuteen kuosiin. iPad, työpaikan raportointijärjestelmä, uusi kellokortinsysteemi, työtä tehostava ohjelma ja se taskussa kulkevat toimisto (lue: älypuhelin).\nNämä kaikki välineet voivat hyvinkin olla tehostamassa työskentelyä, kun katsotaan isoa kuvaa, mutta yksilön tasolla nämä muovaavat työstä vähemmän konkreettista. Me tarvitsemme vähemmän välitason johtajia, kun työntekijät itse päätyvät raportoimaan tekemisistään suoraan tietokantaan ja tietokannan avulla saadun datan perusteella pystytään tehostamaan taas työskentelyä tai havainnoimaan virheet. Työpäiviimme on tullut työn oheen aikaa vievää työn raportointia ja erinäisen datan kerryttämistä.\nKonkretian puute tekeen oman työskentelyn ymmärtämisestä vaikeaa. Kun asunnon lattiaa lähtee laminoimaan, päivän jälkeen on helppo tarkastella tehtyä työtä. Toisin on koneella istuessa. Koko päivä sama tuoli ahterin alla ja stressaantuneena hakaten näpäiminstön kirjaimia, ja päivän jälkeen epämääräinen olo siitä, että mitä tulikaan tehtyä kun kaikki tekstitiedostot näyttävät mielessä täysin samalta ja yhtä epämääräiseltä.\n3. "Mulla on taas ihan hirveesti tekemistä."\nKun on ne kaikki sähköpostit, raportit, selvitykset, suunnitelmat ynnä muut on kirjoitettavana, ja sitten vielä ne käytännön työt, niin tehtävien asioiden runsas määrä mielessä saattaa lysäyttää hartiat jo päivän aluksi. Venäläinen psykologi Bluma Zeigarnik on tutkinut sitä miten, me muistamme paremmin tekemättömät ja keskeneräiset tehtävät kuin ne, mitkä me olemme jo saaneet tehtyä. Tätä ilmiötä nimitetään psykologin mukaisesti Zeigarnik-efektiksi.\nEli mielessä pyörii päättymättömällä kasetilla kaikki asiat mitkä ovat vielä kesken, mitkä pitäisi hoitaa ja mitä tämän pään omistava LAISKA VÄTYS EI VIELÄKÄÄN OLE SAANUT AILKAISEKSI. Meidän mielemme on raivostuttava mikromanageroija, jonka jankkaa meille koko ajan tekemättömistä tehtävistä. Kun me sitten olemme saanet jotain tehtyä, niin se ei ole enää mielelle niin oleellista, joten se unohtuu ja muistelun resurssit siirtyy jälleen niihin tekemättömiin.\nMoni tykkää käyttää "to do" listoja apuna asioiden muistamisessa sekä hahmottaakseen, mitä kaikkea pitää tehdä. Niin näppäriä, ihania ja käteviä kun nuo listata onkaan, niin myös ne ovat luomassa meille loppumattoman työmäärän tunnetta. Ihmisen mieli ei nimittäin kykene ymmärtämään, että tehtävät vievät eri määriä aikaa ja energiaa. Tällöin jos kirjaat jokaisen pikkuisenkin asia listaasi (itse kirjaan, siten ne muistuu hyvin ja on ihana laittaa ruksia tehtävän eteen) mieli käsittelee ne kaikki isohkoina ja ponnisteluja vaativina tehtävinä.\nEli lyhyen sähköpostin kirjoittaminen, näyttäytyy tekemättömänä samanlaisen ponnisteluna kuin esityksen valmistelu, vaikka toinen veisi 2 minuuttia ja toinen 3 tuntia. Tämä saattaa paineistaa koko listaan tarttumista, ja olla osaltaan luomassa tunnetta loputtomasta suosta, jossa jokaisen tehtävää tehdessä listalle pamahtaa lisää tehtäviä, eikä valmista tule koskaan.\nMonet antavatkin ohjeeksi suorittaa päivä aluksia kaikki pikkutehtäviä, kuten niitä sähköpostien lähtettelyitä, sillä siten saa karsittua tehtävälistasta paljon kohtia pois ja päivään tulee kokemus reippaasta asioiden hoitamisesta.\n4. "Mä koitan olla oikein tehokas."\nMeillä elää tässä ajassa myös vahvana tehokkuuden sokea fanitus. Kirjoitin tästä jo Burnarisukupolvi -kirjoituksessani, mutta koin oleelliseksi nostaa vielä tässä esille. Osin siitä syystä, että tämä on minua henkilökohtaisesti piinavaa asia. Minussa elää vahvana käsitys siitä, että jos vain saan itseni pysymään keskittyneenä ja skarppina, kykenen hoitamaan paljon asioita -niin kuin minun pitäisikin! Ruoskin koko ajan itseäni maksimaalisen tehokkuuden äärelle, jolloin kaikki muut työskentelyn tilat ovat epäonnistunutta lorvintaa. Odotan itseltäni jotain konemaista kykyä, ja mikäli en saavuta sitä, kyse on mielen velttoudesta tai väärästä ravitsemuksesta tai väärästä kehon rasituksesta.\nNyt tämä saattaa antaa mielikuvan minusta sykettäni mittaavana, raakapuuroa nauttivana ja joogassa juoksevana maanisena muijana, mutta se on täysin väärä. Olen käynyt todella vähän salilla tämän kevään aikana. Mutta minun mielessäni on mahdollista saavuttaa jokin erityisen tehokas työskentelyn tila, ja kaikki muut on virhetilaa.\nIhminenhän ei ole kone. Me emme kykene kirjaamaan raportteihin tasaisen tehokasta työskentelyä päivästä ja tunnista toiseen. Joskus saadaan enemmän aikaiseksi ja toisinaan vähemmän. Niin se vaan on. Tuntuu kuitenkin, että tämä tehokkuuden fanitus on opettanut meidät hyväksymään hyvänä vain ne satunnaiset kerrat, kun onnistumme saamaan paljon aikaiseksi.\nVälillä tarvii happee. Välillä tarvitaan jähmeämpää tekemistä. Ja jos ajattelemme asiaa luovuuden vinkkelistä, niin mikäänhän ei nujerra luovuutta niin hyvin kuin pakotettu tehokkuus. Jos sinun pitää ratkaista, luoda, kehittää tai ajatella jotain, sinun tulee kyetä antamaan aivoillesi löysää. Paradoksaalisesti silloin kun luopuu pakotetusta tehokkuudesta saattaakin päätyä olemaan todella aikaansaava.\nMITÄ SITTEN NEUVOKSI? Ehkä yllä mainittujen asioiden tiedostaminen auttaa jo vähän. Jos haluaa tarkemmin ymmärtää omaa tekemistään ja mihin päivän aikana kuluu aikaa, suosittelen pitämään parisen työpäivän ajan päiväkirjaa itselleen, johon kirjaa mitä on tullut tehtyä. Kirjaa kaiken. Itselleen. Ei kenellekään muulle. Siten voisi ymmärtää paremmin omaa työtään ja panostaan. Toisena neuvona annan asioista keskustelemisen ystävien ja/tai kollegoiden kanssa. Ja viimeisenä vinkkinä armo. Sinä teet sen, mitä sinä kykenet. Sinulla ei voi olla enempää energiaa, tarmoa ja kykyä kuin mitä sinulla on.\n”Hyvä on hyvä ja täydellinen täydellinen. Ei niin, että vain täydellinen on hyvä.” - minä teoksessani Röyhkeyskoulu (Tuuma kustannus 2019)\nKuva: Tommi Parkkonen (malli: minä)\nParas mies hommaan\nHarhaisen romanttinen kertomus työurasta - let's päivitetään se 2010-luvulle!\nKuinka saada orkesteri soimaan - ajatuksia johtamisesta


Näytönohjainvalmistaja lipsautti Radeon RX 5600 XT OC:n tiedot julki ennen aikojaan - io-tech.fi\nNäytönohjainvalmistaja lipsautti Radeon RX 5600 XT OC:n tiedot julki ennen aikojaan\n29.12.2019 - 14:36 Petrus Laine Tietotekniikka 7\nAIB-valmistajan listaamien tietojen mukaan näytönohjaimessa olisi streamprosessoreita yhtä paljon kuin RX 5700:ssa, mutta muistikaista on kuristettu 192-bittiseksi.\nAMD:n on huhuttu jo pidempään valmistelevan Radeon RX 5600 -sarjan näytönohjaimia täyttämään RX 5500- ja RX 5700 -sarjojen väliin jäävää ammottavaa aukkoa. Ensimmäiset OEM-versiolla tehdyt testivuodotkin on jo nähty ja nyt vuorossa on jälleenmyyntiversion tekniset ominaisuudet.\nYksi AMD:n AIB-valmistajista on lipsauttanut ennen aikojaan verkkosivuilleen tietoja tulevasta Radeon RX 5600 XT OC -näytönohjaimesta. Kuten jo nimestä näkee, kyseessä on tehtaalla ylikellotettu näytönohjain, joten valitettavasti esimerkiksi referenssikellotaajuudet jäävät toistaiseksi mysteeriksi. Sivut ovat lisäksi selvästi keskeneräiset, sillä näytönohjaimen yleiskatsauksessa on RX 5600:n lisäksi lainailtu tietoja RX 5700 -sarjan sivuilta.\nMikäli valmistajan listaamat tekniset ominaisuudet pitävät paikkaansa, perustuu RX 5600 XT samaan Navi 10 -grafiikkapiiriin, kuin RX 5700 -sarja. Ominaisuuslistauksen mukaan näytönohjaimessa on käytössä 2304 streamprosessoria, eli yhtä paljon kuin RX 5700:ssa. Grafiikkapiirin peruskellotaajuus on 1235 MHz, Game-kellotaajuus 1460 MHz ja Boost-kellotaajuus parhaimmillaan 1620 MHz. Vaikka grafiikkapiiri on ilmeisesti sama, kuin RX 5700 -sarjassa, on sen muistiväylä kuristettu nyt 192-bittiseksi ja sen jatkeeksi on asennettu 6 gigatavua 12 Gbps:n GDDR6-muistia. Näytönohjaimelle syötetään lisävirtaa yhdellä 8-pinnisellä PCI Express -lisävirtaliittimellä.\nPäivitys: Tiedot julki lipsauttanut näytönohjainvalmistaja on pyytänyt uutisen poistamista vedoten julkaisemattomaan tuotteeseen ja viimeistelemättömiin ominaisuuksiin. Poistimme uutisesta valmistajan yksilöivät tiedot.\nAMD Navi 10 Radeon Radeon RX 5600 Radeon RX 5600 XT\nJos pitää paikkansa niin MPT:lla tuosta saa vähintäänkin perus RX 5700 vastaavan tehoiltaan. Mitä sitten hinnat tulee olemaan?\nNoilla kelloilla varmaan kulutus aika sweetpotissa.\nSaako? Eikö muistikaista ole aika pahasti rajoittava noissa 5700-korteissa jolloin coren kellottamisesta ei edes saa kovin paljon todellista nopeutta lisää.\nEli onko tämä tehokkaampi kuin esi. GTX 1660 Ti tai RTX 2060?\nHinnasta riippuen 5600 XT vaikuttaa aika sairaan kovalta ”1080p ultra settings 144 Hz” kortilta, jos yksilöön vaan sattuu hyvin kellottuvat muistit, sillä omaan korvaan kuulostais vahvasti muistikaistarajoittuneelta.\n6 GB Vram toki vielä riittänee vielä myös 1440p pelailuun, mutta eri asia kuinka pitkälle 2020-luvulle.\nEli onko tämä tehokkaampi kuin esim. GTX 1660 Ti tai RTX 2060?\nStetson-Harrison -analyysin perusteella ~Vega56:n paikkeille, eli voittaisi 16-sarjan muttei riitä RTX 2060:iin (sen voittaminen veisi muutenkin kortin liian lähelle RX 5700:aa)\nRiippuu monesta tekijästä, eipä tuo muistin kellotus taida tuoda sen enempää lisää mitä itse kellotellut omaani.\nRX 5600 XT tulee varmasti olemaan muistirajoitteinen, mutta kuinka paljon jää nähtäväksi.\nHinta ratkaisee tietysti mutta 5500XT ja 5600XT spekseistä päätelleen 5600XT on alk.280e eli hieman paremmalla jäähyllä varustetut siinä 300-330e haarukassa ja Asukset strix josain 350eurossa.\nKoronavirus SARS-CoV-2 ja sen aiheuttama tauti COVID-19 (Yleinen keskustelu) 16.4.2021\nInternetin upload nopeuden hitaus 16.4.2021\nKeskustelua sähkö- ja hybridiautoista 16.4.2021\nRadeon RX 6800 / 6800 XT / 6900 XT -ketju (Navi21) 16.4.2021\nAuton yksityisleasing - kokemuksia ja mietteitä? 16.4.2021\n★ Hyvät tarjoukset ★ (Ei keskustelua) 16.4.2021


MoBo - ilmainen mobiilisuunnistus | Lahden Suunnistajat -37\nMoBo – ilmainen mobiilisuunnistus\nMobiilisuunnistus eli MOBO on kaikille avoin ja hauska tapa suunnistaa lähimetsissä ilmaisen kännykkäsovelluksen avulla. Kännykkään saa ohjelman avulla ladattua haluamansa MOBO-radan ja samalla leimattua rasteilla kuvan mukaisilla kylteillä. MoBo-rastit toimivat kiintorastien tapaan.\nLahden Suunnistajilla on tällä hetkellä 2 MOBO-rataa: Tapanila ja Karisto. Molemmissa voi myös suunnistaa paperikartalla normaaliin tapaan. Karttoja voi hakea Tapanilan hiihtomajalta, toimistoltamme sen aukioloaikoina. Jos kylttejä katoaa, ilmoitattehan asiasta toimistolle: toimisto@ls37.fi.\nMOBO-radoille pääsee kuka vaan suunnistamaan ja niitä on ympäri Suomen lähimetsissä. Kariston MOBO-rataa on ollut tukemassa Kariston asukasyhdistys ry ja Kariston vanhempainyhdistys ry. Kiitos heille suuresti tuesta! Syksyllä 2020 avaamme myös uuden MoBo-radan Urheilukeskukseen Päijät-Hämeen Osuuspankin tuella.\nOhjeet MoBo-suunnistukseen löydät kokonaisuudessaan täältä: https://mobo.suunnistus.fi


Huumeiden sääntelyviranomainen CBD - blogikannabis\nCBD on Maaliskuuta 4 2019 lääke Neuroscience psykiatria synteettinen Endokannabinoidijärjestelmä\n1. Endokannabinoidijärjestelmä ja kannabidioli alkoholin ja muiden huumeiden käyttöhäiriöiden hoitoon.\n2. Globaali oire\n2.1. Endokannabinoidijärjestelmän synteesi\n2.2. CBD helpottaa lääkeaineiden vieroituskykyä\n2.7. Yhteenveto ja tulevaisuuden suunnat\nEndokannabinoidijärjestelmä ja kannabidioli alkoholin ja muiden huumeiden käyttöhäiriöiden hoitoon.\nTämä uusi tutkimus lehdestä Frontiers Tarkoituksena on tutkia endokannabinoidijärjestelmän roolia huumeidenkäytön häiriöissä ja ehdotettua farmakologista vaikutusta kannabinoidien terapeuttisen potentiaalin tukemiseksi huumeriippuvuudessa, erityisesti CBD: ssä. nikotiini, alkoholi, psykostimulantit, opioidit ja kannabis.\nVaikka varhainen tutkimus on lupaavaa, CBD: n tehokkuudesta tarvitaan lisätutkimuksia esikliinisissä ja kliinisissä tutkimuksissa.\nAlkoholille ja muille huumeidenkäyttöhäiriöille on ominaista aineen toistuva käyttö, mikä johtaa kliinisesti merkittävään kärsimykseen, mikä tekee siitä vakavan kansanterveysongelman.\nEndokannabinoidijärjestelmällä on tärkeä rooli alkoholin ja muiden huumeiden käytön häiriöiden taustalla olevissa tavallisissa neurobiologisissa prosesseissa, erityisesti välittäessään aineiden ja päihteiden ilahduttavia ja motivoivia vaikutuksia.\nUseita synteettiset kannabinoidit on ehdotettu mahdollisena farmakologisena hoitona aineen riippuvuudelle.\nEläinten ja ihmisten tutkimukset viittaavat siihen, että näillä kannabinoideilla on potentiaalia vähentää vieroituskäyttäjien himoa ja uusiutumista muuttamalla lääkettä palkitsevan muistin uudelleen vakauttamista ja estämällä lääkkeen palkkiota helpottava vaikutus. Huumeet. Nämä toiminnot johtuvat todennäköisesti endokannabinoidi- ja serotonergisten järjestelmien kohdentamisesta, vaikka tarkkaa mekanismia ei ole vielä selvitetty.\nAlkoholi ja muut huumeidenkäyttöhäiriöt ovat maailmanlaajuinen ongelma, johon liittyy yli 30 miljoonaa ihmistä jotka vaikuttavat. Tähän mennessä hoito on ollut vähäistä menestystä, ja uusiutumisen todennäköisyys on suuri. Potilailla ei ole myöskään luotettavasti vakiintunutta lääkehoitoa kertakäyttöiset lääkinnälliset laitteetkuten kannabis ja stimulantteihin liittyvät häiriöt. Nykyiset farmakoterapiat: opiaattien korvaaminen metadoni, naltreksonia alkoholin kulutukseen tai nikotiinin korvaamiseen liittyviin häiriöihin, eivät ole kovin tehokkaita uusiutumisen estämiseksi. Kertakäyttöiset lääkinnälliset laitteet on määritelty sopimattomaksi ja toistuvaksi päihtymis-, päihtymis-, vetäytymis- ja himojaksoksi, joka johtaa liialliseen päihteiden käyttöön haitallisista seurauksista huolimatta.\nViimeaikaiset mallit haastavat tärkeimmät aivopiirit, jotka liittyvät palkitsemisen, motivaation ja muistin / oppimisyhteyksien merkitykseen riippuvuuden ylläpitämisessä.\nLe SCE koostuu kannabinoidireseptoreista (CB1R, CB2R), endogeeniset ligandit, jotka sitoutuvat näihin kannabinoidireseptoreihin [anandamidi ja 2-arakidonoyyliglyseroli (2-AG)] ja entsyymit niiden biosynteesiin ja hajoamiseen. Viimeisten 10 vuoden aikana pääpaino on ollut CB1Rjohtuen niiden oletetusta roolista monissa fysiologisissa toiminnoissa, mukaan lukien THC: n psykoaktiivinen vaikutus. CB1R: t ovat yksi yleisimmistä G-proteiiniin kytketyistä reseptoreista keskushermostossa, ja ne sijaitsevat edullisesti presynaptisilla hermosoluilla eri alueilla, mukaan lukien neokorteksi, striatum ja hippokampus. Niiden laaja jakelu antaa heille mahdollisuuden ohjata monia toimintoja tunnetuksesta, muistista, mielialasta, ruokahalusta ja aistivasteista. Endokannabinoidit itse toimivat hermovälittäjäaineina, joita postsynaptiset hermosolut vapauttavat ja sitoutuvat presynaptisiin CB1R: iin ja säätelevät hermovälittäjäaineiden, kuten gamma-aminovoihapon (GABA), glutamaatin ja dopamiinin, vapautumista. Vaikka erityinen CB1R-toiminto riippuu solupopulaatiosta ja alueesta, jossa ne asuvat, niiden rooli taaksepäin tapahtuvassa signaloinnissa antaa heille mahdollisuuden säätää kognitiivisten, emotionaalisten ja aistitoimintojen signalointiaktiivisuutta, mikä antaa heille terapeuttisen kapasiteetin.\nlukea : Terpeenit lisäävät ja tehostavat kannabinoidiaktiivisuutta selektiivisesti hiirissä\nCBD helpottaa lääkeaineiden vieroituskykyä\nΓ-aminovoihappo (GABA) kontrolloi dopamiinin vapautumista. THC pitää parempana, että GABA vapautuu, jotta dopamiini kukoistaa, mikä johtaa "korkeaan", euforiaan ja palkkiojärjestelmän aktivoitumiseen ja aiheuttaa riippuvuutta. Se ohjaa myös amygdalan toimintaa (stressi, pelko, ahdistuskeskus), joten kun vähän Gabaa on, amygdala muuttuu liian aktiiviseksi. Pitkäaikainen THC aivoissa aiheuttaa siis ahdistusta, korkeita stressitasoja, mikä saa sinut kaipaamaan enemmän THC: tä tunnen tunnetta.\nTodisteet osoittavat, että kannabinoidien signalointi CB1R-proteiineilla on tarpeen pitkäaikaisen synaptisen plastisuuden aikaansaamiseksi, kuten masennus pitkäaikainen glutamaterginen vapautuminen selkä- ja vatsakalvossa. Tällaiset toiminnalliset muutokset, etenkin päihteiden väärinkäytön palkitsevista ja motivoivista vaikutuksista vastuussa olevissa striataalisissa rakenteissa, eivät ole vain välttämättömiä palkinnon merkityksellisyyden lisäämiseksi, vaan myös tavan luomiseksi. pakonomainen juominen. Siksi endokannabinoidijärjestelmä on välttämätön tekijä solujen sopeutumisessa siirtymässä vapaa-ajan alkoholin ja muun huumeiden käytöstä päihteiden häiriöihin.\nFytokannabinoidit, kuten THC ja CBD, moduloivat aivotoimintaa limbisillä alueilla tunteiden käsittelyn aikana. Endokannabinoidit voivat edelleen aiheuttaa pitkäaikaisia muutoksia synaptisessa voimakkuudessa hippokampuksessa, mikä edistää assosiatiivisen muistin muodostumista.\nDronabinolin, THC: n stereoisomeerin, ja nabilonin, THC: n synteettisen analogin, joka oli alun perin tarkoitettu pahoinvointiin ja painonpudotukseen, on osoitettu olevan kannabiksen vieroitus. Kuitenkin dronabinolin ja nabilonin ei voi estää kannabiksen käyttöä tai uusiutumista.\nEläintutkimuksissa CBD: n osoitettiin olevan tehokas vähentämään etanolin itseannostelua ja riittävän suurella pitoisuudella (120 mg / kg mutta ei 60 mg / kg) vaimennettua etanolin uusiutumista . Muut eläinkokeet osoittavat, että CBD (15 mg / kg) vähentää tehokkaasti etanolin antamisen ja stressin palautumista jopa 138 päivän ajan hoidon jälkeen. Kuitenkin, tutkimus havaitsi, että CBD yksinään ei ole tehokas heikentämään herkistymistä etanolille, jota pidetään lääkkeisiin liittyvän plastisuuden ensimmäisenä askeleena. Verrattain, puhdas THC et suhde 1: 1 THC: n: CBD: n on osoitettu tehokkaammin vähentävän herkistymistä etanolille.\nlukea : Trumpin hallituksen savuinen retoriikka\nsisään tutkimus Lumekontrolloidussa tutkimuksessa, johon osallistui 24 tupakoitsijaa, CBD-inhalaattoria saaneet henkilöt vähenivät merkittävästi tupakoitujen savukkeiden määrää lumelääkeryhmään verrattuna, vaikka ryhmien välillä ei ollut ilmoitettua eroa.\nEnsimmäiset tutkimukset kannabinoidien tehokkuudesta morfiinin vieroitusoireiden ja pidättymisoireiden lievittämisessä tehtiin 40 vuotta sitten. Jyrsijämallit viittasivat siihen, että CBD yksinään on huonosti tehokas lievittämään pidättyminen rotilla, mutta CBD yhdistettynä THC: hen (5-raportti: 1) oli merkittävästi. Itse THC: n on osoitettu olevan tehokkaampi kuin CBD estämään morfiinin pidättymisoireyhtymää hiirillä. Kuitenkin, opinnot uudemmat tutkimukset osoittavat, että CBD-hoito esti morfiinin helpottavan vaikutuksen. CBD: llä on myös havaittu olevan jonkin verran tehokkuutta heroiinin tutkimukset rotta.\nTodisteet CBD: n tehokkuudesta piristeiden käytössä on sekavia. CBD yksinään tai THC: CBD-suhde 1: 1 ei kääntänyt kokaiinin herkistävää vaikutusta, vaikka Rimonabant teki sen. Todisteet CBD: n käytöstä piristeiden riippuvuudessa eläimillä ovat heikkoja, havainnointitutkimus Pitkittäistutkimuksessa, johon osallistui 122 osallistujaa, havaittiin, että kokaiinin käyttäjät, jotka ilmoittavat käyttäneensä kannabista kokaiinin käytön hallitsemiseksi, vähenivät kokaiinin käyttöä kolmen vuoden aikana. Katukannabis sisältää kuitenkin yleensä pieniä määriä CBD: tä, eikä tuloksia voida ekstrapoloida terapeuttiseen tehoon.\nYhteenveto ja tulevaisuuden suunnat\nCBD näyttää lupaavalta lieventämisessä kielteiset vaikutukset vetäytyminen ja vähentynyt motivaatio itse antaa tai palauttaa huumeiden käyttö eläimillä. Todisteet sen tehokkuudesta ovat kuitenkin rajallisia ja vaihtelevia.\nCBD: n kyky lievittää stressiä, ahdistusta ja masennusoireita voi välittää sen terapeuttista vaikutusta. Itse asiassa on todettu, että CBD: llä on terapeuttista potentiaalia lievittää tunne- ja kognitiiviset häiriöt joka voidaan indusoida kroonisen päihteiden käytön avulla, mikä osoittaa sen mahdollisen hyödyllisyyden heikentävän vahingon vähentämisessä etenkin murrosikäisillä.\nYhteenvetona on olemassa joitain varhaisia tutkimuksia, jotka tukevat CBD: tä lääkehoitona. Ihmisillä tarvitaan kuitenkin lisää tutkimuksia ja korostetaan, että CBD-hoito ei korvaa riippuvuuden psykologinen hoito ja että parhaat tulokset saadaan yhdistämällä CBD ja riippuvuuteen mukautettu käyttäytymis- tai psykososiaalinen terapia.\nKuvaelma : CBD: n tehokkuus päihteiden käytön häiriöiden hoidossa.


Nörttien puuhasta tuli muoti-ilmiö - Talous - Helsingin Sanomat\nNörttien puuhasta tuli muoti-ilmiö\nKoodausta on esitetty jokamiehentaidoksi. Jäitä hattuun, sanoo Torvalds.\nLinus Torvalds nousi maailmanmaineeseen koodaamalla. Maallikon silmin se on merkityksettömän näköisten rivien näpyttämistä. Koodikielen kirjoittamista on pidetty pitkään epämuodikkaana nörttien puuhana. Tuo käsitys on viime aikoina alkanut muuttua.


Kimmo Lehtonen | Maailman Kuvalehti\nSosiaalisessa mediassa pitkään kasvanut tyytymättömyys presidentti Daniel Ortegan politiikkaa kohtaan purkautui opiskelijoiden mielenosoituksina. Ortegan hallinto on vastannut niihin väkivallalla. Kuukauden kestäneissä protesteissa on kuollut jo yli 50 nuorta. Lue lisää\nPitkät Demokratia Nicaragua\nNicaragua syöksyy menneisyyteen\nPresidentti Daniel Ortega aikoo laajentaa perhedynastiaansa marraskuisissa vaaleissa. Hän on asettanut varapresidenttiehdokkaaksi vaimonsa. Lue lisää\nPitkät HallintoVaalit Nicaragua\nNigaraguan vaalit: kolmas kerta toden sanoo\nNicaraguan vallassa olevalle presidentille Daniel Ortegalle ja hänen sandinistipuolueelleen tappio presidentinvaaleissa on poissuljettu mahdollisuus. Lue lisää\nPitkät DemokratiaHallintoVaalit Nicaragua\nHuumeliikenteen raju kasvu ajaa Nicaraguaa uhkaavasti kohti yhteiskunnan rapautumista. Lue lisää\nTalousKauppa AmerikkaLatinalainen AmerikkaKeski-AmerikkaNicaragua\nLeila del Carmen Garcia Vega, topakka tohtori\nHätätilaKehitysyhteistyöTerveys AmerikkaLatinalainen AmerikkaKeski-AmerikkaNicaragua\nKookoksesta hyvää karibialaisittain\nLyhyet Kulttuuri AmerikkaLatinalainen AmerikkaKeski-AmerikkaNicaragua\nPitkät IhmisoikeudetKöyhyys AmerikkaLatinalainen AmerikkaKeski-AmerikkaNicaragua\nPelko ajaa itsesensuuriin\nVaikka Latinalaisen Amerikan maat ovat karistaneet veriset diktatuurit harteiltaan, tutkiva journalismi on demokratiankin oloissa hengenvaarallista puuhaa. Lue lisää\nMachokulttuuri elää sitkeästi Nicagaruassa, ja kulttuurin hinta on naisille kova. Lue lisää\nErään kielen kuolema?\nNicaraguan rama-intiaaneista vain harva puhuu enää omaa kieltään. Edessä häämöttää kielen sammuminen mutta myös hieman toivoa. Lue lisää\nPitkät Kulttuuri AmerikkaLatinalainen AmerikkaKeski-AmerikkaNicaragua


Mahmud Ahmadinežad (pers. محمود احمدینژاد, Mahmūd Ahmadī-Nežād, synt. Mahmud Sabbaghian, pers. محمود صباغیان, Mahmud Sabbāġyān; s. 28. lokakuuta 1956) toimi kuudentena Iranin presidenttinä vuosina 2005−2013. Hän astui virkaansa ensimmäiselle nelivuotiskaudelleen elokuussa 2005. Kesäkuussa 2009 hänet valittiin jatkokaudelle murskaenemmistöllä kiistellyissä vaaleissa, jotka johtivat mellakoihin.\nAhmadinežadin synnyinkoti Aradanissa, nykyisin asumaton.\nAhmadinežad on kotoisin Aradanista läheltä Teherania. Ahmadinežad on neljäs poika seitsemästä lapsesta. Perhe muutti Teheraniin hänen ollessaan vauvaikäinen, ja isä Ahmad otti nimen Ahmadinežad (Ahmadin suku) vanhan nimen Sabbaghian (langanvärjääjä) tilalle. Isä piti kauppaa ja parturia Aradanissa ja ryhtyi Teheranissa sepäksi.\nAhmadinežad taisteli Irakin-vastaisessa sodassa. Hän liittyi myöhemmin Vallankumouskaartin erikoisprikaatiin ja palveli salaisissa tehtävissä luultavasti Kirkukissa ja osallistui mahdollisesti myös ajatollah Khomeinin vihollisten eliminointiin. Hän matkusti mahdollisesti 1989 Itävaltaan avustamaan kurdi Abdorrahman Qassemloun eliminoinnissa. Hän oli perustamassa Opiskelijoiden islamilaista yhdistystä ja toimi Basijin kouluttajana. Sodan jälkeen hän palasi yliopistoon luennoitsijaksi.\nAhmadinežad puhumassa Columbian yliopistolla syyskuussa 2007.\nAhmadinežad oli Ardabīlin maakunnan kuvernöörinä 1993–1997 ja Teheranin pormestarina 3. toukokuuta 2003 – 28. kesäkuuta 2005. Hänet tunnetaan vanhoillisena konservatiivina, jonka näkemykset ovat islamistisia ja populistisia. Teheranin johdossa hän sai mainetta vaatimattomuudestaan ja hartaudestaan. Ahmadinežadin aikana suljettiin pikaruokaketjuja ja Internet-kahviloita ja kulttuurikeskukset muutettiin rukoushalleiksi. Hän kieltäytyi käyttämästä kaupungin limusiinia ja ajoi omalla vuosimallin 1977 Peugeotillaan.\nPresidentinvaalit 2009[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nWorldCat (VIAF): 84235616\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Mahmud_Ahmadinežad&oldid=20229076”\nSivua on viimeksi muutettu 13. tammikuuta 2022 kello 13.38.


Porvoon Kiinteistöyhdistyksen Kiinteistövinkki: Luottamus syntyy luvatuista teoista taloyhtiössä | Paikalliset | Uusimaa\nEtusivu » Paikalliset 24.4.2021 21:15\nPorvoon Kiinteistöyhdistyksen Kiinteistövinkki: Luottamus syntyy luvatuista teoista taloyhtiössä\nKiinteistövinkissä puhutaan tällä kertaa luottamuksesta asukkaiden, taloyhtiön hallituksen ja isännöitsijän välillä. Kuvituskuva. Tanja Kuisma\nLuottamusmiesten eli hallituksen, tehtävä on hoitaa luotettavasti heille kuuluvia tehtäviä, asukkaiden asua ja isännöitsijän isännöidä. Kunpa se olisikin näin yksinkertaista.\nMillainen on oman taloyhtiösi tilanne? Asukkailla ja usein myös hallituksen jäsenillä on hieman epäselvää se, mitkä tehtävät kuuluvat kenenkin hoidettavaksi. Roolit menevät helposti sekaisin, jos joku ei hoida hommiaan ja toisten täytyy ryhtyä niitä paikkaamaan. Siksi hallituksen ja isännöinnin roolit tulee pitää selkeänä ja yhteistyö toimivana.\nTaloyhtiössä hallituksen puheenjohtaja ja isännöitsijä muodostavat kaksikon, jonka tulee kyetä toimivaan yhteistyöhön. Näin heistä muodostuu todellinen voimakaksikko, joka saa arjen asiat sujumaan, ja joka helpottaa myös taloyhtiön koko hallituksen toimintaa. Asioiden valmistelu hallituksen kokouksiin sekä itse kokoukset hoituvat paremmin, kun kaksikko yhdessä sopii kaikesta valmistelusta.\nLuottamuspula taloyhtiössä kohdistuu joskus hallitukseen, joskus isännöitsijään, joskus toisiin osakkaisiin ja asukkaisiin. Ja koska asunto-osakeyhtiöissä on lähtökohtaisesti kyse asumisesta ja ihmisten kodeista, on luottamuksen rakentaminen äärettömän tärkeää. Ollaanhan ihmisten perustarpeiden äärellä.\nLuottamustehtävän hoitamisessa kannattaa käyttää apuna asiantuntijoita. Usein lähin asiantuntija on yhtiön oma isännöitsijä. Ja kun oikein hankalia kysymyksiä tulee eteen, kannattaa muistaa, että lähes kaikki haasteet on joku muu jo selättänyt.\nYksi tällainen selättäjä on paikallinen kiinteistöyhdistys, jonka antaa asiantuntijatukensa hallituksen toimintaan ja päätöksentekoon.\nRoolit menevät helposti sekaisin, jos joku ei hoida hommiaan.\nKannustamme siis ensin kysymään ja sitten vasta tekemään. Monet riidat tai kustannukset voitaisiin välttää kysymällä ajoissa. Hyvän hallituksen jäsenen paras tuntomerkki on kysymysmerkki. Riittää, että osaa kysyä ja ottaa selvää. Samalla osoittaa aitoa kiinnostusta arvokasta luottamustehtävää kohtaan.\nLuottamus syntyy siitä, että luvataan vain se mitä pystytään tekemään ja tehdään se, mitä on luvattu.\nKirjoittaja on Porvoon Kiinteistöyhdistyksen toiminnanjohtaja.\nPorvoon veroprosentit pysymässä ennallaan ensi vuonna – investointikyky heikkenee, kun tulot puolittuvat vuonna 2023\nSara Tallsten on Porvoon kaupungin vuoden työntekijä\nJouluvalojen pistorasia kipinöi Porvoon vanhassa kaupungissa – Ohikulkija huomasi ja soitti hätäkeskukseen


Miksi napitus on eri puolella miesten ja naisten paidoissa?\nNapit tulivat käyttöön 1300-luvulla. Ne auttoivat tekemään vaatteista tyköistuvia. Naisten ja miesten vaatteiden erilainen napitus on näiltä ajoilta. Miesten paidassa ja takissa napit ovat oikealla puolella ja napinreiät vasemmalla, joten oikean puoleinen takinkäänne on lähempänä rintaa. Entisaikaan tämä mahdollisti miekan nopean vetämisen tupesta oikealla kädellä. Naisten paidoissa ja takeissa napitus on päinvastainen. Naiset voivat imettäessään vauvaa pidellä häntä takin tai viitan alla...1.9.2001 11:09\nLöytyykö Suomesta juhlakenkiä (ei avokkaita vaan sandaletteja), joissa on...\nSuurimmat tavaratalot ja useat kenkäkaupat tarjoavat mallistossaan nopeasti vaihtuvan pintamuodin lisäksi klassisia juhlakenkiä. Asiantunteva kenkäkauppias osaa neuvoa, mistä juuri hakemasi kengät löytyvät. terveisin iGS-toimitus/helsingin kaupunginkirjasto25.8.2001 18:08\nHaluaisin tietää mistä voisin hankkia banaaniaiheisia koruja (kaula-, korva-...\nKyselykierros kaupungilla ei tuottanut valitettavasti tulosta. Banaanikoruja ei löydy ainakaan suurimmista tavarataloista tai rihkamaliikkeistä. Ehkä ne ovat enemmänkin artesaanitavaraa. Tapahtumissa, toreilla ym. on käsityöläistuotteita, ehkäpä banaanikorujakin. Onnea etsintään. Toisaalta askartelukaupat myyvät muotoilumassaa ja korukoukkuja ja -hakaneuloja , josta voi itse muovailla mieleisiään koruja. Tavallisimmat myynnissä olevat verkkokassit ovat puuvillalankaa, joka valitettavasti ei ole...29.7.2001 15:07\nMyydäänkö missään Helsingissä kiinantossuja?\nKiinantossuja myy Helsingissä Kiina-soppi, myymälän osoite on Bulevardi 15. Terveisin iGS-toimitus28.6.2001 14:06\nmistä saa samanlaisia laseja kuin Powerman 5000 bändin laulajalla Spider Onella...\nSpiderOnen lasien merkkiä ei löytynytKokeile jos PM5n nettis:lla mainittu Aaron tietäisi PM5K@5000volt.com Hiihto-lumil-moottorip.tarvikeliikkeistä samantapaisia6.6.2001 12:06\nOnko helsingissä käytettyjä turkiksia myyvää liikettä? jos on, niin mikä ja...\nKysele käytettyjen vaatteiden liikkeistä tai turkiskaupoista. Liikkeiden nimet saat: http://www.keltaiset sivut.fi osoitteesta tai puh.luettelon keltaisilta sivuilta.6.6.2001 12:06Helsingin kaupunginkirjasto


Sata vuotta sitten rikosetsivä perusti yrityksen - Konepörssi.com\nVuonna 1918 Kaarlo Hakonen päätti perustaa kuljetusliikkeen kulkiessaan Helsingin Rautatientorilla tavaroita kuljettavien hevoskärryjen ohi. Vasta itsenäistynyt Suomi oli toipumassa sisällissodasta ja Kaarlo Hakonen oli rikosetsivänä kyllästynyt yhtenään selvittelemään kansalaisten välejä. Ensimmäiset vuodet helsinkiläisten tavarat kuljetettiin hevosilla, mutta 20-luvulla hevoset vaihtuivat autoihin.\nSadan vuoden aikana Hakosen liiketoiminnan vetovastuu siirtyi sukupolvelta toiselle, ja 90-luvulla Hakosen perhe myi yrityksen Kortmanin perheelle. Hakonen on kasvanut helsinkiläisestä kuljetusliikkeestä valtakunnalliseksi palveluyritykseksi ja on Suomen vanhimpia logistiikka-alan toimijoita.\nNykyään Hakonen tarjoaa asiakkaillensa monipuolisia kodin- ja toimistokoneiden elinkaaripalveluita kuten asennus-, huolto- ja kierrätyspalveluita perinteisten kuljetus-, muutto- ja toimitilapalveluiden rinnalla. Väestörakenteen muutos ja verkkokauppa ovat synnyttäneet tarpeen uusille kuljetusmuodoille.\nHakonen on vahvassa kasvussa oleva valtakunnallinen perheyhtiö. Se työllistää lähes 300 eri alan ammattilaista. Kotimainen perheyritys on helposti lähestyttävä ja sen joustavat asiakaslähtöiset palvelut ovat yhä liiketoiminnan ytimenä – aivan kuten sata vuotta sitten.


Lippikset - Snapback Collection - 25 kpl - Uno Mas Collection\nLippikset - Snapback Collection - 25 kpl\nTilaa 25 kpl trendikkäitä Snapback lippiksiä personoituna omalla logollanne. Lippikset toteutetaan laadukkaalla brodeerauksella. Ilmainen toimitus!\nLippikset – Snapback Collection – 25 kpl\nTilaa 25 kpl trendikkäitä Snapback lippiksiä personoituna omalla logollanne. Lippikset toteutetaan laadukkaalla ja kestävällä brodeerauksella. Tilauksen saat eteenpäin näin:


Työstä, työstä ja työstä - ja vähän työn verotuksesta - Jan Vapaavuori\nTyöstä, työstä ja työstä – ja vähän työn verotuksesta\nSuomalainen talouskeskustelu näyttää vaalien alla jumiutuneen leikkauslistoihin – sotesotkun kauhistelun ja erään yksittäisen liikennehankkeen edestakaisinvääntelyn höystämänä. Ja kinasteluun siitä, kuka vahvimmin kannattaa biotaloutta, jota siis kaikki kannattavat.\nKaikkiin näihin pitää ensi vaalikaudella puuttua. Taloutta pitää tasapainottaa, eli kyllä leikkauslistojakin tarvitaan. Sopeutus on kuitenkin vain yksi niistä toimista, joita tarvitsemme. Myös rakenteellisia uudistuksia erityisesti julkisen sektorin tuottavuuden parantamiseksi ja työn tarjonnan lisäämiseksi on pakko pystyä tekemään. Itse asiassa leikkausten tarve vähenee – mutta ei toki poistu, mitä jämäkämpiä rakenneuudistuksia muunmuassa työmarkkinoilla saamme aikaiseksi. Kustannuskilpailukykyämme pitää pitkäjänteisesti kehittää. Ja elinkeino- ja yritysrakennetta uudistaa.\nTuloverotusta pitää keventää kaikissa tuloluokissa, koska työ kannattaa asettaa etusijalle kaikissa tuloluokissa, siis myös keskivertoa korkeammissa palkkaluokissa. Työn kannustavuuteen kannattaa panostaa aina ja kaikkien osalta. Realismia on toki se, ettei tuloverotusta kovin rajusti voi keventää. Suunta on kuitenkin joskus kokoluokkaa tärkeämpää – talous on lopulta pitkälle psykologiaa.\nSuomi on taas valintojen edessä. Runsaan kuukauden päästä tiedämme kenen käsiin näiden valintojen tekemisen annamme. Äänestäjien kuluttajansuoja kuitenkin edellyttää – sivistysvaltiossa – että jokainen vakavasti otettava puolue kertoo keskeiset lääkkeensä taloushaasteidemme korjaamiseksi.\nJokaisella äänestäjällä pitäisi olla oikeus ja mahdollisuus aidosti vertailla puolueiden verolinjoja, käsityksiä rakenneuudistuksista ja säästönäkemyksistä sekä näiden perusteella arvioida mitä kukakin ja mikäkin puolue priorisoida – työtä vai jotakin muuta.


Nokia 7 plus kuoret | suojakuoret\nchevron_right Nokia 7 plus kuoret\nNokia 7 plus suojakuoret ovat edullinen tapa pidentää puhelimen elinikää, sillä ne suojaavat puhelinta naarmuilta, lialta sekä kolhuilta. Suojakuoret asennetaan puhelimen oman rungon päälle, eivätkä ne siis korvaa puhelimen alkuperäisiä kuoria. Tyyliluurin Nokia 7 plus kuoret on suunniteltu niin, että voit käyttää puhelimesi näppäimiä ja liitäntöjä ongelmitta kuorten ollessa asennettuna. Myös kameran käyttö onnistuu kuoria poistamatta. Nokia 7 plus kuoret ovat myös oivallinen tapa personoida puhelintasi.\nSuojakuorimallistomme on laaja ja se sisältää monenlaisia suojakuoria. Suosituin suojakuorityyppi on lompakkomallinen suojakotelo. Nämä kotelot ovat hyvin monikäyttöisiä ja ne suojaavat myös puhelimen heikoimman osan eli näytön. Mikäli haluat säilyttää puhelimen ohuen muotoilun, tällöin hyvä vaihtoehto ovat Nokia 7 plus suojakuoret, jotka peittävät vain takakannen. Tällaisella kuorella suojatun puhelimen näyttö on aina valmiina käytettäväksi. Mikäli valintasi on Nokia 7 plus suojakuori, joka peittää ainoastaan takakannen suosittelemme asentamaan puhelimeen myös karkaistusta lasista valmistetun panssarilasin. Suojalasi on halpa henkivakuutus puhelimen kalleimmalle ja heikoimmalle osalle eli näytölle. Nokia 7 plus suojakotelot ja panssarilasit toimitetaan suoraan kotiisi 1.lk kirjelähetyksinä Suomen varastolta pääsääntöisesti 1-3 arkipäivän sisällä tilauksesta.\nNokia 7 plus musta kukka suojakuori.\nMusta kukka kuoret Nokia 7 plus puhelimeen. Nämä kuoret on valmistettu joustavasta ja kestävästä materiaalista. Kaikki näppäimet ja liitännät ovat helposti käytettävissä.\nNokia 7 plus kullanvärinen ikkunakotelo\nKullanvärinen ikkunakotelo Nokia 7 plus puhelimeen. Täman kotelon kannessa on ikkuna, josta näet puhelimen tärkeimmät tiedot kantta avaamatta. Kotelo toimii myös puhelintukena, jolloin sen näytöltä on helppo katsella esim. videoita.\nNokia 7 plus kukka suojakuori.\nKukka kuoret Nokia 7 plus puhelimeen. Nämä kuoret on valmistettu joustavasta ja kestävästä materiaalista. Kaikki näppäimet ja liitännät ovat helposti käytettävissä.\nNokia 7 plus violetti unisieppari suojakuori.\nVioletti unisieppari kuoret Nokia 7 plus puhelimeen. Nämä kuoret on valmistettu joustavasta ja kestävästä materiaalista. Kaikki näppäimet ja liitännät ovat helposti käytettävissä.\nNokia 7 plus ruusukulta unisieppari suojakotelo\nRuusukulta unisieppari lompakko suojakotelo Nokia 7 plus puhelimeen. Tässä kuoressa on kolme paikkaa luottokorteille, setelitasku sekä kiinnike puhelimelle. Kotelo toimii myös puhelintukena, jolloin sen näytöltä on helppo katsella esim. videoita. Nämä Nokia 7 plus kuoret on valmistettu kestävistä ja laadukkaista materiaaleista.\nNokia 7 plus never stop dreaming suojakotelo\nNever stop dreaming lompakkomallinen suojakotelo Nokia 7 plus puhelimeen. Tässä kotelossa on kaksi paikkaa luottokorteille, setelitasku sekä kiinnike puhelimelle. Suojakotelo toimii myös puhelintukena, jolloin sen näytöltä on helppo katsella esim. videoita.\nPainikkeet ja portit ovat käytettävissä.Mukava tulee kätevä käsinauha\nKannessa näppärä magneettikiinnitys.Mahdollistaa puhumisen kansi kiinni\nNokia 7 plus musta suojakuori\nMusta suojakuori Nokia 7 plus puhelimeen. Nämä kuoret on valmistettu joustavasta ja kestävästä materiaalista. Kuoret parantavat tuntumaa puhelimeen, eikä se luiskahda niin helposti kädestä kuin suojakuoreton puhelin. Kaikki näppäimet ja liitännät ovat helposti käytettävissä.\nNokia 7 plus kirkas mustareunuksinen panssarilasi.\nKirkas karkaistu koko näytön peittävä mustareunuksinen panssarilasi Nokia 7 plus puhelimeen.


Sudanilainen Danyal Natany Suomessa | Digikajastus\nSudanilainen Danyal Natany Suomessa\n”HALUAN AUTTAA NÄKÖVAMMAISIA MAANMIEHIÄNI”\nSuomessa ei ole helppoa olla näkövammainen maahanmuuttaja Afrikasta, kuitenkin sudanilaistaustainen Danyal Natany on raivannut itselleen paikan täällä ja haluaa auttaa synnyinmaansa näkövammaisia ja siksi eräs hänen elämänsä tärkeistä asioista on ollut 2011 perustettu yhdistys Lanyi, jonka tarkoitus on kerätä varoja ja kenties perustaa koulu Etelä-Sudaniin.\nDanyal on kulkenut pitkän matkan Sudanista (Vuodesta 2011 alkaen Etelä- Sudan) sodan keskeltä tänne suomalaiseen miljööseen. Täällä hän on perheensä kanssa turvassa ja hän on jo oppinut ihailtavasti tätä vaikeaa kieltämme. Tapaamme yhteisen ystävämme, maahanmuuttajien opettaja Annamari Honkamäen kodissa. Honkamäki ja Danyal Natanyn tytär Joyzina Afrem auttavat keskustelussamme ajoittain kielen kanssa.\nSokea isä perheineen pakenee sotaa\nDanyal Natany on sokea ja hän on tullut Suomeen Sudanista Egyptin kautta lokakuussa 2001. Hänen perheensä maastapaon syynä oli Sudanin vaikea tilanne eli sota. Ohitamme keskustelussa lähes kokonaan perheen monet vaikeat ja kipeät kokemukset ja vaiheet, sillä Danyal Natany on joutunut toistamaan näitä kokemuksiaan aivan liian usein.\nHän on tällä hetkellä noin 50-vuotias. Hän on asunut Suomessa lähes 14 vuotta. Danyal Natany on avioliitossa sudanilaissyntyisen Sara Drraran kanssa. Heillä on viisi lasta ja kaksi lastenlasta. Suomeen tullessaan perhe sijoittui ensin Ouluun, jossa myös nuorin tytär on syntynyt.\nKielitaitoinen kristitty mies\nDanyal on kotoisin Sudanin eteläosasta, mutta Sudanin vuosina hän asui pääasiassa pohjoisessa Khartumissa, Sudanin pääkaupungissa. Danyal Natany on selvästi kielellisesti lahjakas henkilö: hän puhuu äidinkielenään moroa, yhtä Sudanin heimokielistä. Hän osaa myös erittäin hyvin arabiaa, mikä on yksi Sudanin virallisista kielistä englannin lisäksi. Tämän lisäksi hän on, ollessaan Ugandassa sotapakolaisena, opiskellut swahilin kielellä yleissivistäviä aineita, mm. englantia ja täällä Suomessa hän on opiskellut suomea kotouttamiskoulutuksessa. Hänen perheensä kuuluu sudanilaiskristittyjen vähemmistöön. Kristittyjä maassa on vain viisi prosenttia. 1983 alkanut viimeisin sisällissota alkoikin juuri pohjoisen arabien ja etelän ei-arabien välillä arabialaistamis- ja islamistamisohjelmia vastaan.\nSudanin sisällissota kesti lähes kolmekymmentä vuotta ja 2011 tammikuussa kansanäänestyksessä valtaosa kansasta kannatti itsenäistymistä. Tämän äänestyksen Sudanin presidentti Omar al-Bashir hyväksyi ja Etelä-Sudan itsenäistyi 9. heinäkuuta 2011.\nDanyelin elämään liittyy pakolaisuuden lisäksi toinenkin elämänmenoa haittaava asia eli hän on sokea. Hänen näkönsä on heikentynyt vuosien varrella. Kymmenenvuotiaana tehty silmäleikkaus ei parantanut hänen näköään. Suomalaisten lääkärien mukaan silmät olisi pitänyt leikata jo aikaisemmin. Tytär Sara kertookin, että hän muistaa isän vain sokeana.\nDanyelin näkö on ollut syntymästä saakka heikko. Lapsena hän kuitenkin näki toisella silmällä jonkin verran, vaikka esimerkiksi koulussa taulutekstistä oli vaikeaa saada selvää. Samoin lukeminen ja kirjoittaminen tuottivat hänelle monia hankaluuksia.\n1990-luvun alussa hänellä oli mahdollisuus käydä sokeainkoulua, jossa hän innostui käsitöistä ja päätti, että niistä tulee hänelle ammatti. Sudanissa oli vain vähän sokeille tarkoitettuja kouluja ja sota hankaloitti opiskelun järjestämistä, mutta hän ehti oppia käsitöiden perusteet. Hän oppi muun muassa tekemään puutöitä ja oppi myös laittamaan langan neulansilmään sekä päivittäisiä elämäntaitoja. Hän opiskeli Koraania, vaikka on kristitty. Hän sanoo pistekirjoituksen olevan täällä Suomessa paljon helpompaa kuin arabian kieleen perustunut pistekirjoitus on, jota hän myös osaa.\nApuna aapisen luonnissa\nAnnamari Honkamäki kertoi juttelumme lomassa:\n-Pyysin Danyalin mukaan auttamaan uuden aapisen suunnittelussa. Toivoin hänen tulevan mukaan kertomaan oman tarinansa ja kokemuksensa. Tällä tavalla ymmärtäisimme paremmin, millaisen problematiikan äärellä olemme, emmekä unohtaisi sitä tärkeintä: näkövammaista maahanmuuttajaa. Arabiankielessä on paljon enemmän konsonantteja kuin suomen kielessä.\nSuomen kielen mysteeriset kirjaimet\n– Danyal osasi kuvata minulle hyvin havainnollisesti sitä sekamelskaa, jonka suomen kielen äänteet ja pistemerkit hänen tajunnassaan muodostivat. Vaikka Danyal on oppinut lukemaan pisteitä todella hyvin, sanelusta kirjoittaminen on hänelle edelleen hyvin vaikeata. Esimerkiksi sana ”myöhemmin” hämmentää Danyelin. Tuleeko sanaan y vai ö vai ehkä molemmat? Ja missä järjestyksessä ne tulevat mainittuun sanaan? Kuinka monta m-kirjainta sanassa on? Onko se m vai ehkä sittenkin n? Suomen kielessä Danyalin mielestä kuitenkin vaikeinta ovat pitkät sanat. Hän kertoo aktiivisesti etsivänsä uusia oppimisen strategioita. Vastaan tulevan sanan hän kirjoittaa erikseen pisteillä muistiin ja kysyy opettajilta tuota sanaa.\nKuntoutuksen kautta artesaaniksi\n11 vuotta sitten Danyal pääsi Näkövammaisten Keskusliiton kahden viikon kuntoutuskurssille Iiris-keskukseen Helsinkiin. Sieltä hän sai rohkeutta suunnitella tulevaisuuttaan täällä Suomessa. Ihailen Danyelin yritteliäisyyttä. Hän on hyvin tulevaisuuteen suuntautunut ihminen. Hän tahtoi ryhtyä käsityöyrittäjäksi ja sai vinkin pyrkiä opiskelijaksi silloiseen Arlainstituuttiin, näkövammaisten ammattioppilaitokseen, jossa hän suoritti artesaanin ammattitutkinnon 2010. Hän toivoo voivansa jatkaa opintoja.\nDanyal osallistui useampana vuonna kaksiviikkoiselle kuntoutusjaksolle Iiris-keskuksessa. Toisinaan vaimo ja kaksi nuorinta lasta tulivat mukaan perhekurssille. Kursseilla tehtiin käsitöitä ja harjoiteltiin liikkumistaitoa. Siellä hän sai oppia myös pistekirjoitusta.\nValmentavassa koulutuksessa ollessaan Danyal opiskeli tietokoneen käyttötaitoa, mutta vielä tuolloin asia tuntui hankalalta. Jonkin ajan kuluttua Kela myönsi hänelle opiskelua varten kannettavan tietokoneen, jossa oli Jaws-ruudunlukuohjelma ja puhesyntetisaattori sekä pistenäyttö. Tähän koneeseen hän on saanut henkilökohtaista tietokoneenkäytön ohjausta. Tästä Danyal Natany iloitseekin:\n– Nyt osaan avata sähköpostin ja etsiä netistä, jos tarvitsen jotain\nDanyelista huokuu kiitollisuus. Tytär kääntää minulle joitakin Danyelin kommentteja. Danyal sanoo, että on sydämensä pohjasta kiitollinen Suomelle, Arlalle ja Näkövammaisten keskusliiton Iiris-keskukselle kaikesta saamastaan opista ja tuesta.\nUnelma koulusta Etelä-Sudaniin\nHän unelmoi perustavansa Etelä-Sudaniin koulun, joka tekee vastaavanlaista työtä Etelä-Sudanin 150 000 näkövammaisen auttamiseksi kuin Näkövammaisten Keskusliitto Suomessa tekee. Uudehko Etelä-Sudanin valtio ei pysty tarjoamaan mitään tukea. Tämän vuoksi hän ja hänen perheensä täällä Suomessa on perustanut yhdistyksen, joka voi tukea eteläsudanilaisia vammaisia lapsia ja orpoja erityisesti koulutuksessa. Yhdistyksen nimi Lanyi on suomeksi pieni joki. Se on oikea joki pienessä eteläsudanilaisessa kaupungissa, joka jo ensimmäisen sisällissodan, 1950 -1972 sodan ja kuivuuden aikana auttoi paikkakuntalaisia elämänpolulla. Lanyi -yhdistys on perustettu 2011. Voit ottaa yhdistysasioissa yhteyttä Danielin hoitoalalla työskentelevään tyttäreen Joyzina Afreniin.\nDanyal Natany sanoo olevansa tällä hetkellä onnellinen ihminen. Hän asuu rauhallisessa kaupunginosassa, jossa ei ole häiriöitä. Joka sunnuntai Danyal käy anglikaanisessa kirkossa tapaamassa muita Suomen sudanilaisia.\n– Oulussa asuessani sosiaalinen elämä oli vilkkaampaa kuin Espoossa, ihmiset vierailivat paljon toistensa luona. Täälläkin on sudanilaisia, mutta he elävät omaa elämäänsä ja ovat kaukana.\n← Tunnusteltavana Haavoittunut enkeli\nLaulun iloa Impivaarassa →


Search results for query: Mä putoan\n…tällaisnaan. 2. Oon pahaa vastaan voimaton, Mutt' veressäsi voima on. Voit voitoks kääntää tappion Kun uskon tällaisnaan. Oi, ota tällaisnaan, Oi, ota tällaisnaan, Sä Jeesus, kuolit tähteni, Siis ota tällaisnaan. 3. Mä tahtoos…\nAdd the missing lyrics for Mä putoan\nOther similar searches: mä putoan mä putoan¨ Mä putoan mä puotan Yölintu mä putoan Mä putuan yölintu mä putoan ja mä putosin ja mä putosin hymysi kuoppaan kutoa


lomakodit – Waterlooville, GB: Talot ja muut | HomeAway\nLöydä sinulle sopivin paikka – Waterlooville\n1 makuuhuoneen asunto Hambledonissa, lähellä Portsmouthia\nRetreat tähän maaseudun mökki asetettu Southdowns National Park\n1 makuuhuoneen majoitus Hambledonissa\nLondon Road - suuri maalaismainen mökki ryhmille ja perheille\n1 makuuhuoneen asunto Clanfieldissä, lähellä Hambledonia\nOta suunnaksi maaseutumainen Waterlooville\nWaterlooville, sen maaseutu ja muu ympäröivä luonto houkuttelevat lomailijoita. Baareista, ravintoloista ja golfista tunnettu vieraanvarainen kaupunki ei tuota pettymystä. Gunwharf Quays ja Spinnaker Tower ovat näkemisen arvioisia kohteita alueella, jossa riittää nähtävää. Tarvitsetko lisätilaa perhelomalle tai matkalle ystävien seurassa? Vuokra-asunnoissa on usein erillinen ruokailutila ja tilava olohuone.\nNähtävyyksiä alueella – Waterlooville\nEtsitkö käynnin arvoisia nähtävyyksiä matkallesi? Poistu välillä loma-asunnostasi ja tutustu siihen, mitä Waterlooville pitää sisällään. Tässä on lista päänähtävyyksistä, jotka sijaitsevat alle 50 kilometrin päässä keskustasta. Laita nämä lomalistallesi:\nWaterlooville ja ympäröivä luonto\nOletpa sitten seikkailunhaluinen matkailija tai keskityt mieluummin maisemien ihailuun, Waterlooville on upea kohde ulkoiluun. Listasimme alueen merkittävimpiä nähtävyyksiä, jotka kaikki sijaitsevat alle 50 kilometrin päässä kaupungin keskustasta:\nJulkinen liikenne – Waterlooville\nVaraa lento lähimmälle lentokentälle, joka on Southampton (SOU) 23,3 km keskustasta.\nMissä voin yöpyä lähellä kohdetta Waterlooville, GB?\nVuonna 2019 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta Waterlooville: 578 lomakotia, joihin kuuluvat esim. Talot (256 kpl) ja Asunnot/huoneistot (166 kpl). Löydä upea loma-asunto pitkälle tai lyhyelle lomalle perheesi tai ystäviesi kera. Paras majoitus läheltä kohdetta Waterlooville löytyy HomeAwaysta.\nMikä on paras alue yöpyä matkustettaessa kohteeseen Waterlooville?\nMatkustitpa sitten perheesi tai ystäviesi kanssa ja olipa suunnitelmissasi sitten pitkä lomamatka tai lyhyt viikonloppuloma, seuraavilta alueilta löydät laajimman loma-asuntovalikoiman kohteessa Waterlooville:\nSouthsea: 128 loma-asuntoa\nMitkä ovat kohteen Waterlooville suosituimmat nähtävyydet ja maamerkit, joiden lähellä yöpyä?\nHomeAway tarjoaa laajan valikoiman loma-asuntoja, jotka sijaitsevat lähellä kohteen Waterlooville upeita nähtävyyksiä. HomeAwayn asiakkaiden keskuudessa suosituimmat nähtävyydet, joiden lähellä yöpyä, ovat:\nQuarrin luostari: 2 129 loma-asuntoa\nIsle of Wight Steam Railway: 2 094 loma-asuntoa\nWinchesterin yliopisto: 499 loma-asuntoa\nValley Park: 984 loma-asuntoa\nBeachlands Beach: 1 781 loma-asuntoa\nHomeAwayn avulla voit löytää itsellesi majapaikan myös monien muiden kohteen Waterlooville nähtävyyksien lähettyviltä. Voit tarkastella haluamasi nähtävyyden lähellä sijaitsevia loma-asuntoja hakukenttämme avulla.\nTalot: voinko varata tämän loma-asuntotyypin kohteesta Waterlooville?\nTietysti. Kohteessa Waterlooville tarjolla olevat Talot: 256 kpl HomeAwayn sivustolla. Muihin suosittuihin loma-asuntotyyppeihimme kohteessa Waterlooville kuuluvat:\nVoinko löytää loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas, kohteesta Waterlooville?\nKyllä, voit valita haluamasi loma-asunnon, johon kuuluu uima-allas. Valikoimistamme löytyy 24 loma-asuntoa, joihin kuuluu uima-allas ja jotka sijaitsevat kohteessa Waterlooville. Pääset tarkastelemaan valikoimissamme olevia loma-asuntoja hakukentän avulla.\nTutustu kohteen Waterlooville lähellä sijaitseviin alueisiin


Lähijunilla T ja R poikkeuksia ja korvaava bussi 4. - 5.11. välisenä yönä osuudella Kerava-Riihimäki | HSL\nLähijunilla T ja R poikkeuksia ja korvaava bussi 4. - 5.11. välisenä yönä osuudella Kerava-Riihimäki\n31.10.2019 - Muokattu: 31.10.2019\nLähijunilla R ja T on poikkeuksia maanantain ja tiistain 4. - 5.11. välisenä yönä osuudella Kerava-Riihimäki. Poikkeukset johtuvat radan kunnossapitoon liittyvästä jännitekatkosta.


Pikkukeskosten kuolleisuuserot suuria keskus- ja yliopistosairaaloissa - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nPikkukeskosten kuolleisuuserot suuria keskus- ja yliopistosairaaloissa Kotimaa\nJulkaistu 21.04.2006 17:12\nAlle 1500 gramman painoisina tai ennen raskausviikkoa 32 syntyneillä pikkukeskosvauvoilla on lähes tuplasti paremmat mahdollisuudet selviytyä hengissä yliopistollisissa sairaaloissa kuin keskussairaaloissa. Keskussairaaloissa syntyneet pikkukeskoset kuolevat lähes kaksi kertaa useammin kuin yliopistollisissa sairaaloissa syntyneet. Ero kuolleisuudessa on suurimmillaan keskosilla, jotka syntyvät raskausviikoilla 26-27. Tiedot käyvät ilmi Stakesin Perfect-projektin keskosia koskevan osion tuloksista. Tuloksia ei vielä julkisteta kokonaan, koska ne odottavat tieteellistä julkaisua. Asiasta kertoi tänään ilmestynyt Mediuutiset. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nPikkukeskosiksi on tutkimuksessa määritelty keskosvauvat, jotka syntyvät alle 1500 gramman painoisina tai ennen raskausviikkoa 32. Vuonna 2004 heitä syntyi 666. Se on yksi prosentti kaikista syntyneistä. Tutkimushankkeen tavoitteena on vertailla alueellisia ja sairaalakohtaisia eroja keskosten hoidossa ja hoidon lopputuloksissa sekä kustannuksissa ja etsiä parhaita mahdollisia tapoja järjestää hoito. Tutkimusta on tehty yhdessä sairaanhoitopiirien kanssa. (MTV3-STT) Luetuimmat: Uutiset\nMandelson: Argentiinan ja Uruguayn syytä sopia Botnia-kiista Kevät paljasti Nesteen Porvoon jalostamolla öljyvuodon Uusimmat uutisvideot


Vaasan-myymälät – Vaasan\nVaasan-myymälöissä myydään monipuolisesti edullisia erikoiseriä tuoretta leipää, kahvileipää, leivonnaispakasteita, näkkileipiä, hapankorppuja sekä ruissipsejä. Myymälöiden omissa uuneissa paistuu päivittäin patonkeja, pullia, viinereitä, pasteijoita ja piirakoita. Kahvipisteissämme porisee aina tuoretta kahvia.\nVaasan-myymälät torjuvat ruokahävikkiä\nLeivonnassa syntyy aina jonkin verran ylimääräistä taikinaa, ja näistä taikinaeristä leivotut tuotteet myymme edullisesti Vaasan-myymälöissä. Lahjoitamme päivittäin merkittäviä määriä tuotteita myös hyväntekeväisyyteen. Nyt voit ostaa myymälöistämme myös leipähävikkikasseja ResQ-sovelluksen kautta!\nVaasan-myymälät sijaitsevat 12 paikkakunnalla, Etelä-Suomesta aina Rovaniemelle asti. Katso tarkemmat osoitteet ja aukioloajat sivun alalaidasta.\nTehdään hyvää ja torjutaan ruokahävikkiä yhdessä!\nTehdään hyvää pienentämällä ruokahävikkiä\nSuurena toimijana meillä on myös suuri vastuu - vastuullisuus onkin vahvasti läsnä kaikessa, mitä teemme. Haluamme pitää huolta ihmisistä ja ympäristöstä nyt ja tulevaisuudessa.\nVerkkokauppa ruisleivän kaipuuseen\nAsutko ulkomailla ja kaipaat suomalaista ruisleipää?\nVaasanin leipiä saa nyt tilattua Suomikauppa.fi -verkkokaupasta, joka toimittaa ne sinulle lähes kaikkialle maailmassa.\nNuijalantie 13, 02630 Espoo\nMa-pe klo 7.00-17.00\n0204 46 2361\n0204 46 2198\n0204 46 2816\nma-pe 8.00 – 18.00\n0204 46 3556\nHallitie 2, 90940 Kiiminki\n0204 46 2531\nla 10.00 – 13.00\n040 837 5353\nma-pe 7.30 – 16.00\n0204 46 3518\nVoimalankatu 6, 11100 Riihimäki\n0204 46 2188\nVapaudentie 2 – 4, 96100 Rovaniemi\n0204 46 2420\n0204 46 3312\nma – pe klo 8.00–17.00\n0204 46 2938\n0204 46 2206


#Rahapodi vieraana - Nuuka.blog\nApril 6, 2017 May 24, 2020 / Mindset\nLomamatkalla ollessani sain pyynnön saapua vieraaksi Nordnetin rahapodiin. Jaksossa käsiteltäisiin nuoria sijoittajia, joiden tavoitteena on aikaisempi eläköityminen. Suomalaisessa blogikentässä ja mediassa aiheesta on ollut esillä viimeisen vuoden aikana P.Ohatta, joka oli keskustelussa toisena vieraana.\nJaksoa voitaisiin eräällä tavalla pitää myös Nuukan kaapista ulostulona, oletettasti promokuvissa olen omilla kasvoillani ja haastattelussa käytän omaa etunimeäni. Viimeaikoina olen ollut enemmän semi-anonyymi, kuin täysin nimimerkin taaksi piiloutuva talousblogaaja.\nJakso löytyy tästä\nMillaisia ajatuksia #rahapodi herätti sinussa?\nNuuka.blog - Ei ne suuret tulot vaan ne pienet menot. Harri Riihimäki tavoittelee taloudellista riippumattomuutta ja mahdollisuutta jäädä eläkkelle ennen 50 ikävuotta. Tavoite saavutetaan yritystoiminnalla, asuntosijoittamisella, ETF:llä, osakkeilla ja vaihtoehtoisilla sijoitusmuodoilla. Tällä hetkellä kirjoittaja asuu Puolassa ja työskentelee Nordealla backofficessa Banking officerina\n18 thoughts on “#Rahapodi vieraana”\nTosi hauskaa oli kuunnella teidän juttuja, rennolla mutta silti asiallisella otteella veditte shown 🙂\nKiitos. Hyvät ja rennot oli keskustelut myös paikan päällä 🙂\nHyvän ohjelman veditte! Muutenkin hyvä blogi tää, satunnaisesti tullut seurattua ennenkin, itekin kouvolasta niin tuo kouvolan asuntosijoittaminen tottakai kiinnostaa.\nKiitoksia!. Blogi on hieman satunnaisella päivityksellä ollut, mutta tässä esimerkki että tilanne kehittyy kylläkin blogin taustalla kokoajan.\nHyvä jakso, seuraavaksi oma podisarja Säästöturinat, ala Nuuka ja Pohis? 😀\nEi huono idea!. Koskaan ei voi tietää mitä elämä tuo tullessaan.\nBongasin blogisi rahapodin kautta. Hyvää sisältöä, jatka samaan malliin!\nKiitos palautteesta. Jatketaan samalla kaavalla.\nVarsinkin nuo asuntosijoitusasiat ovat mielenkiintoisia ja se, kuinka nopealla aikataululla olet saanut 4 kämppää hankittua, vaikka ymmärtääkseni palkkatulosi eivät ole valtavat. Kun on Helsingin seudun kämppiä katsellut viime vuodet, on tullut täysin unohdettua, kuinka halvalla kämppiä saa pk-seudun ulkopuolelta.\nOnko sinulla tavoitteena kuinka iso asuntosalkku pitkällä tähtäimellä? 10? 20? 50? Onko sinulla jonkinlaista “nettovarallisuustavoitetta”, jonka jälkeen olet ajatellut lyödä hanskat tiskiin ja irtisanoutua vakituisesta työstä?\nBruttotuloni ovat mediaanituloisen suomalaisen verran n. 40 000€ vuodessa. Sosiaalialalle ihan kohtuullinen palkka, mutta vaatii sen että teen pelkkää yötyötä.\nAivan alkuperäiset laskelmani 50-vuotiaana eläkkeelle jäämiseen olivat säästää 22-vuotiaasta eteenpäin 100€/kk osakkeisiin. Alkuperäisissä suunnitelmissa oli vahva ehkä sijoitusasunnot, mutta moni asia on muuttunut ja uusien laskelmien tekeminen olisi paikallaan. Eilen tein pikaisia laskelmia ja n. 40-vuotiaana voisin olla taloudellisesti riippumaton.\nLaskelmia toki on, 10-20 asunnon skenaarioita olen pyöritellyt ja se mahdollistaa jo osittain tai kokonaan työelämästä pois jäämisen. Olen hyvin työorientoitunut ja identiteettini myös muodostuu vahvasti työn kautta, siksi uskon työelämän jatkuvan kohdallani jollain tavalla vaikka taloudellisesti se ei olisi pakollista. Olin juuri 2 viikkoa lomalla ja se alkoi tuntua jo vähän pitkäveteiselle, tästä voi varmaan jotain johtopäätöksiä tehdä.\nOkei, tosiaan 10-20 asunnolla eläisi jo melko mukavasti, varsinkin sitten kun kämpät ovat velattomia ja vuokrakassavirta menee valtaosin omaan taskuun. Nämä financial independence -blogit ovat aina mielenkiintoisia, koska näistä saa hyviä ideoita ja näkökulmia omaan financial independence -projektiin (itsellä tavoite 35-40 vuotiaana ulos rottarallista).\nHyvää juttua rahapodissa!\nOlen viihtynyt aurinkorannikolla yli 10 vuotta joten nuo maininnat kyseisessä jaksossa olivat varsin hauskoja. Pakko myöntää, että täällä vakituisemmin asuvat ovat mielestäni huomattavasti avarakatseisempia ja suhtautuvat positiivisemmin elämään ja unelmiin kuin mitä Suomessa asuvat. Joten en yhtään ihmettele kannustavaa palautetta jota esim. Kymppipaikassa sait.\nHyviä sijoituksia ja kesän odotusta!\nKiitos kommentista. Olemme tainneet tavatakin Kymppipaikassa joskus kun olet käynyt siellä luennoimassa?\nAllekirjoitan kyllä täysin tuon, että aurinkorannikolla ollaan avarakatseisempia kuin suomessa. Lisäksi lähes jokainen oli todellisuudessa vanhempi kuin ulkomuodon perusteella olisi osannut odottaa.\nPodi oli mielenkiintoista kuultavaa. Kiitos siitä.\nOnko tietoa minkälaisia valtion tukia saa rahallisesti jos heittäytyy osakesalkun/asuntosalkun turvin elämään?\nMissään laskelmissa ei olla ainakaan koskaan otettu huomioon näitä. Yleensä jätetty huomioimatta kokonaan.\nTyöelämästä pois jäädessä voi saada 500pvä ansiosidonnaista, joka on 70% tuloista ja sen jälkeen toimeentulotuki ja asumistuki. Asumistukeen ja toimeentulotukeen vaikuttaa myös pääomatulot ja jos osinkoja tulee edes kohtuullisesti, niin näitä ei tule saamaan.\nVeikkaan ettei laskelmissa kukaan ole käyttänyt näitä, koska ne ovat epävarmoja ja sijoitukset blokkaavat ne pois. Lisäksi suurimmalla osalla tavoite on 5 – 25 vuoden päässä ja itse en henkilökohtaisesti usko suomen sosiaaliturvan säilyvän edes nykyisellään kymmentä vuotta. Kun minä olen eläkeiässä, niin liekö silloin olemassa edes mitään eläkejärjestelmää, tai jos on niin sillä ei tule toimeen.\nAivan loistavaa kuunneltavaa oli tuo ohjelma. Kiitos. Hyvin virikkeellinen ja tosi hyvin puhuit. Oikein mukava oli kuunnella ihan koko jakso. Loisto suoritus.\nKuten Rahapodista kuuli olen selkeästi parempi ulosannissani verbaalisesti kuin kirjallisesti. Muihin rahapodeihin verrattuna keskustelu oli hieman erilaista ja uskon että sen takia se jaksoi myös kiinnostaa loppuun saakka 🙂\nPingback: Ei se päämäärä, vaan se matka… |\nDisclaimer: Mitään sivustolla olevaa ei tule ottaa sijoitusneuvontana tai sijoitussuosituksena. Näkemykset ovat kirjoittajan omia.\nSanna Eriksson on Mittatilauspuku 125€, mitä sillä saa?\nAsuntomanageri on Sijoitusasunnon löytäminen\nNuuka on Nuuka ja epäonnistunut sijoitus vertaislainoihin\nNiko on Nuuka ja epäonnistunut sijoitus vertaislainoihin\nEurotarkka on Sijoitusasunnon löytäminen\nVieraskynä Violacea – 77% säästöön tuloista\nEroa kirkosta, 1-2% säästö bruttotuloihin 5 minuutissa\nSivusto sisältää affiliate eli kumppanuuslinkkejä, joista saatavilla tuloilla katetaan blogaamisesta aiheutuneita kuluja.\n© 2020 Nuuka\nWebhostingin tarjoaa Zoner*


Seinä WC -huuhtelujärjestelmä Svedbergs 90410 | Taloon.com\nSeinä WC:n huuhtelujärjestelmää tarvitset seinään kiinnitettävän WC-istuimen asennukseen. Asennustelineen avulla voit asentaa seinä-WC:n seinälle tai seinärakenteen sisään. Seinä WC:n asennustelineen lisäksi tarvitset erillisen WC-istuimen, huuhtelupainikkeen sekä halutessasi valmiin WC-moduulin huuhtelujärjestelmän kotelointiin. Svedbergs-huuhtelujärjestelmässä on kaksoishuuhtelu.\nSeinä-WC:llä korvaat perinteisen lattiamallisen WC-istuimen nykyaikaisella ja tyylikkäällä tavalla, sulauttaen samalla WC-istuimen osaksi kylpyhuoneen sisustusta. Seinämallin WC-istuin on helppo pitää puhtaana, sillä pölyä ja likaa kerryttävät säiliöosat on piilotettuna moduulin tai seinän sisään.\nSvedbergs ideakirja Asennusohje\nSvedbergsin kromipintaisessa seinä-WC:n huuhtelupainikkeessa on kaksi painonappia WC:n huuhteluun. Tyylikäs, kiiltäväpin...\nHuuhtelupainike Svedbergs 90411 musta\nSvedbergsin mustassa seinä-WC:n huuhtelupainikkeessa on kaksi painonappia WC:n huuhteluun. Tyylikäs WC-painike on muotoi...\nSvedbergsin mattakromissa seinä-WC:n huuhtelupainikkeessa on kaksi painonappia WC:n huuhteluun. Tyylikäs, mattapintainen...


14.2. Prinsessan uudet kuolaimet [www.hessitalli.fi]\nJäljet: • 14.2. Prinsessan uudet kuolaimet\n14.2. Prinsessan uudet kuolaimet\nToinen päivä valmennuksissa alkoi kello 7 hevosten aamuruokinnalla. Kauaa emme ehtineet hevosten rouskuttelua kuunnella, sillä Heidi ja Matti olivat aamun ensimmäinen valjakko klo 8 ja me ponien kanssa heti perään.\nTänään ajo sujui hieman paremmin kuin eilen. Kankikuolain tuntu sopivan Iidalle, poni oli paljon paremman tuntuinen kuin nivelellä. Poni kulki kauniisti kuin prinsessa ;) Varustehankintalistaan lisätään siis kankikuolain (tänään lainakuolaimen kanssa liikenteessä), molemmille poneille. Myös Nikolle päätettiin kokeilla kankea. Temponvaihteluiden ja ympyröillä pyörimisen lisäksi tänään tehtiin hieman kiemurauraa kootussa ravissa ja temponlisäyksiä. Tosin meidän koottu ravi taitaa vielä olla enemmänkin mummoravia ja lisäykset kipitystä. Mutta harjoitus tekee mestarin, toivottavasti. Valmennukset olivat kaiken kaikkiaan jälleen oikein antoisia ja taas saatiin kotiläksyjä treenattavaksi.\n13.2. Toffee ja Jääpala\nTänään ja huomenna on siis valjakkoajon aluevalmennukset Ypäjällä. Valmennuksiin osallistuu Marko ja Coen, Heidi Matilla ja Nelsonilla sekä minä poneilla. Tällä kertaa mukana on melko vähän hoitajia. Heidiä on avustamassa Inkku ja Coenhan ei pääse pois Urjalasta ilman Meritaa. Me yritetään ponien kanssa pärjätä keskenämme. Ajamisen lisäksi Heidi on myös valmentajan roolissa. Toisena valmentajana toimii Ben Simonsén.\nTällä kertaa hevoset majoittuvat ”pömpelissä”, joka on ympyrän muotoinen ja sen vuoksi melko mielenkiitoinen. Ponit majoittuvat aina kisa- ja valmennusreissuilla samassa karsinassa. Jos ne laittaisi erikseen, olisi huudon määrä suunnaton. Ponit ovat siis melkoisen riippuvaisia toistensa seurasta. Toisaalta karsinasta kuuluu ajoittain melkoista kitinää, kun poneille tulee riitaa viimeisestä heinänkorresta.\nSupervaunut pääsivät tänään ensimmäiseen kunnolliseen testiajoon valmennustunnilla. Kyllä ne vaan edelleen on aika mukavat ;) Tosin sekä vaunut että valjaat vaativat vielä vähän hienosäätöä. Itse ajo Toffeella ja Jääpalalla (Benin antamat uudet lempinimet) sujui hieman vaihtelevasti. Kuski ei ehkä itse ollut tänään terävimmillään ja huomiseksi jäi paljon parantamisen varaa. Treenasimme samoja asioita, joita on harjoiteltu aiemmissakin valmennuksissa eli temponvaihteluita ja ympyröitä. Lisäksi kuskin pitäisi saada kätensä pysymään paikoillaan eikä heittää ohjia pois. Kuulostaa ehkä helpolta, mutta käytännön toteutus on sitten eri juttu.\nIllalla kävimme läpi päivän tapahtumia. Perehdyimme myös tulevan kauden muutoksiin sääntöjen osalta. Kuten päivitysajasta voi päätellä, venyi ilta taas tavalliseen tapaan melko myöhäiseksi.\nHuomenna on luvassa kouluohjelman osien treenausta. Testausvuorossa on myös kankikuolain Iida-ponille.\nOle hyvä ja kirjoita kaikki kirjaimet laatikkoon todistaaksesi, että olet ihminen. O H C U U Please keep this field empty:\nblog/14.02.2009.txt · Viimeksi muutettu: 06/05/14 15:32:20 (ulkoinen muokkaus)


Nämä leivät voivat aiheuttaa väristyksiä – äänestä kauhein leipä | Anna.fi\nMonelle leivän oikeaoppinen täyttäminen on tärkeää, joten nämä kauhuleivät voivat aiheuttaa kylmiä väreitä.\nTäytätkö leivän aina samalla tavalla? Onko sinulla vahva mielipide siitä, miten leipä kuuluisi täyttää ja aiheuttaako kaikki muu vain kammottavaa oloa? Siinä tapauksessa nämä leivät voivat olla sinulle liikaa, katso kuvat – jos uskallat!\n30.10.2020 Teksti: Janna Nousiainen Kuvat: iStock, Janna Nousiainen\nOn monia tapoja, miten voileivän voi koota. Tunnetuin kiista lienee, miten päin juusto ja leikkele kuuluvat leivän päälle. Monen mielestä leivän täytyykin olla täytetty juuri tietyllä tavalla. Kaikki muu tuntuu vain väärältä – jopa kammottavalta.\nKokosimme erilaisia kauhuleipiä, jotka voivat leipään neuroottisesti suhtautuvalle aiheuttaa kylmiä väreitä – kuvittele esimerkiksi leipä, joka on täytetty tomaatinkannoilla. Kammottavaa, eikö?\nKatso kuvat, jos uskallat, ja äänestä, mikä leivistä oli mielestäsi kaikista kammottavin!\n1. Salaatti päällä\n3. Leipä tomaatinkannoilla\n4. Grillattu salaattileipä\n6. Paahtoleivän kantapala suolakurkuilla


Tyylikäs miesten takki, jossa mikrokuitutoppaus. Lämmin mikrokuitu on yhtä lämmin kuin perinteinen untuvatäyte, lisäksi materiaali on pehmeää, nopeasti kuivuvaa ja helppohoitoista. Vettähylkivä ja tuulenpitävä materiaali. Vasemmassa hihassa merkki. Kätevät ja tilavat taskut.\nTaitekaulus Ulkopuolelta kontrastivärinen Kaksoiskaulus\nEtutaskut Painonappi Sisäpinnassa fleeceä\nKaksi sisätaskua Nappikiinnitys Vetoketjullinen Kännykkätasku\nVoidaan säätää kahdella napilla Painonappi\nKoriste vasemmassa hihassa


Sukututkimuksen runkona ovat suurelta osin ihmisten nimet, joten ne ovat varsin keskeinen ongelma myös itse tutkimuksessa. Tutkimuksen lukijakin voi joutua ymmälle: julkaisuista löytyy oudonnäköisiä, vanhojen kirjoitusasujen mukaisia etu- tai sukunimiä, joita saatetaan pitää niin alkuperäisinä, että esimerkiksi nykyinen sukunimi halutaan muuttaa vanhaan kirjoitusasuun. Päinvastaistakin tapahtuu: nimet on voitu kansanomaistaa myös todellisuutta vastaamattomiksi.\nSukututkimukset on ensisijaisesti tarkoitettu niille tavallisille lukijoille, jotka haluavat tietää jotakin kyseisestä suvusta. Siksi myös näissä tutkimuksissa esiintyvien nimien on palveltava tätä samaa tarkoitusta. Niinpä ilmaisun on oltava selkeää ja nimiasujen yksiselitteisiä. Tämä edellyttää nimien kirjoitusasujen yhdenmukaistamista, ns. normaaliasun valintaa. Nimien normaalistaminen auttaa myös muita tutkijoita ja tutkimuksen pätevyyden tarkistamista. Hakemistotkin on saatava helppokäyttöisiksi.\nJoskus on nimistöntutkijoiden toivomuksena sukututkijoille esitetty, että nimet tulisi kirjoittaa sellaisina kuin ne esiintyvät asiakirjoissa. Sukututkimuksia ei kuitenkaan laadita ensisijaisesti vanhojen kirjoitusasujen tallentamista varten vaan kuvaamaan omaa aikaansa, ja siksi niiden olisi heijastettava kertomaansa todellisuutta mahdollisimman hyvin - myös nimistön osalta. Tätä on pidettävä myös tieteellisenä vaatimuksena, ja se antaa sukututkijoille ja sukujulkaisujen laatijoille haasteita: myös nimistö on tunnettava. Muiden tutkijoiden - niin suku-, historian- kuin nimistöntutkijoiden hyödyksi koituvat kaikki ne tiedot, jotka annetaan lisäksi itse lähdeaineistosta, kuten lähdemerkinnät, henkilön- ja paikannimien kirjoitusasut yms.\nEtunimien osalta onkin tärkeää erottaa a. itse nimi ja b. nimen asiakirjaan viety kirjoitusasu. Ne ovat kaksi eri asiaa. Helposti unohtuu myös se, että kirjurit ja kansa ovat voineet itsekin tehdä eron a. varsinaisen nimen ja b. siitä johdettujen lukuisten arkityylisten puhuttelumuotojen välillä, jotka ovat voineet vaihdella ikäkausittain tai sen mukaan, onko niitä käytetty perhepiirissä vai kyläläisten kesken. On aivan mahdollista, että kielitajussa on pidetty erillään "virallisen nimen kategoria" ja "puhuttelunimikategoria" kuten meillä edelleenkin tehdään. Runsaasti epävirallisia variantteja on slaavilaisissa kielissä, esimerkiksi venäjässä, jossa Nikolaista käytetään hellittelynimiä Nikolja, Kolja, Koka, Nika, Nikula, Nikulja jne.\nNimien normaalistamisen tarve johtuu osin siitä, että asiakirjat laadittiin keskushallintoa varten enimmäkseen ruotsiksi tai latinaksi ja Karjalassa myös venäjäksi. Nimiä kirjoitettiin joskus myös ranskalaiseen tai saksalaiseen asuun. Asiakirjojen kieli on vääristänyt nimimuotoja. Myös näiden kielten vanha oikeinkirjoitus oli horjuvaa. Jos nimet esiintyivät satunnaisesti suomeksi, ei kirjoitusasu silloinkaan vastannut nykyortografiaa.\nLisäksi asiakirjat laadittiin keskushallinnolta saatujen ohjeiden ja kaavojen mukaisesti. Kirjureille ja papeille opetettiin tavat kirjata suomalaisten nimet paitsi hallinnon vaatimalla kielellä myös siinä muodossa ja järjestyksessä, kuin asiakirjat ja kieli edellyttivät. Tästä johtuvat mm. suomenkieliselle käytännölle vieraat patronyymit asiakirjoissa ja suku-, lisä- tai talonnimien kirjaaminen etunimen jälkeen.\nNykyinen suomalainen yhtenäinen nimisysteemi syntyi vasta viime vuosisadan vaihteen molemmin puolin. Se tiivistetiin suku- ja etunimilaeiksi vasta itsenäisyyden aikana. Sitä ennen kansanomaisia tapoja varsinkin lisä- ja sukunimien osalta oli runsaasti. Etunimikäytäntö oli yhtenäisempi. Nimien ilmiasut kansankielessä olivat kuitenkin runsaat ja vaihtelevat. Kirjurien ja pappien piti niitä taidolla omien kaavojensa mukaan tallentaa. Sukututkijan tehtävä on löytää kirjurien käyttämät kansanomaiset muodot. Sen jälkeen ne joutuu useimmiten vielä normaalistamaan suurin piirtein "almanakkakäytäntöä" vastaavaksi.\nSukujulkaisut ovat pääosin tietoteoksia. Ne ovat asiatekstejä, joskus hyvinkin tieteellisellä tarkkuudella laadittuja, ja ne ovat usein myös matrikkelinomaisia. Niinpä perhetauluissa nimienkin esittely voisi noudattaa samaa tyylilajia eli "virallista asua". Sen sijaan kaunokirjallisiin teoksiin tai sukujulkaisujen kertoviin osuuksiin tuovat kansanomaiset puhuttelumuodot kaivattua paikallista ja henkilökohtaista sävyä.\nArkielämässähän ihmiset kutsuivat toisiaan tavallisesti etunimellä tai sen jollain muunnoksella. Jos oli tarvetta erotella henkilö muista samannimisistä tai antaa muusta syystä tarkempi identifikaatio, puhuttiin talonnimien avulla Jukolan Jussista tai Pietilän Paavo-rengistä tai sukulaissuhdetta tähdentäen Antin Matista (isän nimestä) tai Lassin Hintosta (Henriikka eli Hintriikka eli Hintto Pennanen, joka oli Lauri eli Lassi Pennasen leski), jonka asumuskin oli Lassinhintonmökki. Myös Savossa ja Karjalassa, missä sukunimet ovat olleet pitkään käytössä, saatetaan henkilö määritellä myös talonnimen mukaan, jolloin Viljo Huttunen on Mäenpään Viljo (tai myös Huttusen Viljo). - Tuskin on ajateltavissa, että perhetaulujen päähenkilöt kirjattaisiin näin. Taitomme ja tietomme eivät siihen riittäisi, ja lukijan olisi varsinkin laajoista teoksista vaikea hakea etsimäänsä henkilöä.\nEtunimien asiakirjakäytännön jaksotusta\nEtunimien käyttö- ja kirjaamistavoissa voidaan hahmottaa seuraavat ajanjaksot:\n1. jakso: keskiajalta kirkonkirjojen alkuun\nSuuri osa keskiaikaisesta nimistöstä katosi 1500-luvulle tultaessa. Etunimistöä hallitsivat pyhimysnimet ja skandinaavisperäiset nimet, mutta myös vanhaa, Itämeren kautta välittynyttä saksalaisperäistä ainesta oli käytössä. Katolisten pyhimyskalentereiden peruna laadittiin erilaisia kalentereita, joihin jäivät pyhimysten nimet. Pyhimyskalentereita oli Suomessa paitsi Turun hiippakunnalla, myös joillakin seurakunnilla. Ensimmäiset pohjoismaiset almanakat olivat henkilönnimiä myöten saksalaisten almanakkojen kopioita. Uskonpuhdistuksen jälkeen kalentereihin lisättiin vain raamatullista nimistöä, jolloin osa aiemmista skandinaavis- ja saksalaisperäisistä nimistä jäi pois käytöstä. Ensimmäinen suomalaisille tarkoitettu almanakka ilmestyi 1608 ruotsiksi ja 1705 suomeksi. Helsinkiläisen Sigfrid Aronus Forsiuksen 1608 julkaisemassa almanakassa nimet olivat lähinnä Turun hiippakunnan pyhimyskalenterin mukaisia, ja osa nimistä oli kirjoitettu kansankieliseen tapaan. - Vaikka almanakat eivät olleet varsinaisesti nimipäiväkalentereita, ne osaltaan säätelivät nimenantoa ja toivat mallia nimien valintaan.\nTällä ajanjaksolla esiintyy asiakirjoissa ruotsinkielisten ja muiden ei-suomalaisten nimiasujen ohessa jonkin verran myös suomalaisia nimiasuja. Ne ovat yleensä kansanomaisia (tai ainakin näyttävät sellaisilta), joten niiden käyttö sukututkimuksissakin tuntuisi luontevalta. Samasta henkilöstä on voitu kuitenkin käyttää kahta erilaista suomalaista nimivarianttia. Saattaa olla niin, että kirjuri on kuullut nimimuodon suomalaisasun mutta ei ole osannut sitä "ruotsintaa" ja siksi kirjannut välistä kuulemansa kansanomaisen muodon, välistä olettamansa virallisen suomalaisasun. Myös kirjurien taidot vaihtelivat.\nMahdollista on myös se, että talonpoika on itse antanut eri kerroilla nimensä eri muodossa: joskus kansanomaisessa, joskus olettamassaan suomalaisessa normaaliasussa. Aina ei esiintulevasta nimiasusta ole helppo päätellä nimen normaaliasua. Esimerkiksi Isostakyröstä on kirjattu 1558 Leus polson j åianpä (VA 4589:7v). Merkintä vuodelta 1554, Leffuo polszon (VA 4553:19v), antaa jo viitteen, että kyse voisi olla nimestä Leo, Leonardus tai Leopoldus ja niiden kansanomaisesta asusta Levo. Tämän jakson nimimuotoja on Timo Alanen varsin selventävästi käsitellyt parissa artikkelissaan (ks. kirjallisuusviitteet lopussa).\nNimien kirjoitusasu ei tällä eikä seuraavallakaan jaksolla yleensä paljasta kantajansa kieltä.\nOrtodoksisessa Karjalassa ristimänimistö oli tällä ja seuraavalla jaksolla paljolti ortodoksis-slaavilaista sekä venäjäksi ja venäläisen hallinnon ohjeistojen mukaisesti kirjoitettua. Käkisalmen Karjalasta saattaa samoista henkilöstä löytyä kirjauksia niin ruotsiksi, suomeksi kuin venäjäksi, esim. Fåmka Piminoff 1648 eli Homa Piminänpoika 1651 Hiitolassa; Påål Martojn 1638 eli Pawo Martinpoika 1640 Ruskealassa tai Iuhancko Moilojeff 1640 eli Iohan Moilanen 1647 Uukuniemellä tai Christoforo Nassanssonn 1614 eli Christopher Natzonoff 1631 eli Christer Nassanoff 1632 eli Christoforko Nasonoff 1638 Kurkijoella. Patronyymeissäkin voi etunimi esiintyä erikielisenä, esim. Waska Gabrielsson 1582 eli Wacila Kaurosson 1589 Sortavalassa tai Sachkar Hokeson 1615 eli Zachkarias Hökenpåika 1618 ja Saharko Fåkin 1631 Hiitolassa.\nSuomenkielisten henkilöiden etunimien kirjoitusasut normaalistetaan mahdollisimman varovaisesti suomenkieliseen yleisasuunsa. Samassa julkaisussa käytetään samasta kantanimestä mieluusti vain yhtä varianttia, ellei ole perusteltua syytä joidenkin henkilöiden osalta menetellä toisin.\nMikä sitten on virallinen suomalainen - nimiasu, kun vanhat kalenterit ovat ruotsiksi? Siihen ei ole helppo vastata. Yksi ratkaisu on käyttää täysnimiä - ei siis nimenomaan lyhentymiä. Olennaisinta kuitenkin on, että yhdessä julkaisussa käytetään samakantaisista nimistä aina samaa nimiasua. Esimerkiksi kirjoitusasut Stina, Chirstin, Christina, Kristina jne. normaalistettaisiin kunkin henkilön kohdalla aina esim. muotoon Kristiina, Kirsti, Stiina tai Tiina. Tai nimiasujen Greta, Margareta, Margeta sijaan perhetauluun tai hakemistoon kirjoitettaisiin aina systemaattisesti Marketta, Kreeta tai Reeta tms. Tärkeää on selittää valittu käytäntö myös sukujulkaisun johdannossa tai henkilöhakemistojen edellä.\nTällainen menettely tuo ainakin seuraavat käytännön hyödyt: Ensiksikin vältetään kansanomaisia nimimuotoja koskevat väärät arvaukset. Toiseksi helpotetaan hakemistojen laadintaa ja käyttöä. Menettelystä olisi tutkijoille hyötyä jo tutkimusta tehdessä, kun voi atk-muotoisesta aineistostaan hakea vaihtoehtoisia henkilöitä yhdellä nimiasulla, eikä hakua tarvitse hajottaa monta nimiasua käsittäväksi.\nJoskus asiakirjoissa olevista nimien kirjoitusasuista on vaikea päätellä, mikä olisi nimen kansanomainen suomalaisasu (esim. Gudmund, Prudentia, Chrispina). Harvinaisissa nimissä saattaa olla varminta jättää nimi vierasasuunsa. Tällöinkin olisi hyvä seurata nykyistä oikeinkirjoitusta mahdollisimman pitkälle, esimerkiksi Gudmund (ei Gudmundh), Krispiina (ei Chrispina).\nVaikka nimivaranto olikin kyseisenä ajankohtana suppea, nimistä käytettiin murteittain lukuisia muunnoksia ja vielä erilaisia eri aikoina. Niistä tulisi kussakin tapauksessa osata valita oikea. Kun sukujulkaisut yleensä rajoittuvat maantieteellisesti suppealle ja murteellisesti ehkä yhtenäiselle alueelle, on mahdollista etsiä esimerkiksi talonnimistön avulla sopiva vaihtoehto. Myös nimistökirjallisuudesta ja Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen nimiarkiston kokoelmista löytyy apua. Hyviä viitteitä nimiasujen valinnasta saa viime vuosisadan vaihteen alun kirkonkirjoista: niistä ilmenee, mitkä asut tuolloin katsottiin vuosisatoja käytettyjen nimien normaaliasuiksi (kolmannen jakson kohdalla on kuitenkin varauksia tuon kauden nimien käyttöön).\nJoidenkin lähinnä kirkonkirjoissa esiintyvien etunimien kirjoitusasuja ja niiden suomalaisia vastineita - naisten nimiä\nTavallisia suomalaisia normaaliasuja sukujulkaisuissa käytettäviksi\nAgnetha, Agnes Aune\nAmanda, Manda Amanda\nAqvilina, Aqu(i)lina, Vilina Akviliina, Vilina\nAugusta, Augustina Augusta\nBrigita, Brit(h)a Riitta, Pirkko, Priit(t)a\nCatharina, Catharine, Caisa, Carin, Katrina, Charin Kaarina, Katriina, Katri, Kaisa\nCecilia, Cesisia, Coëcilia, Cæcilia, Cicilia, Sicilia, Sicilja, Sidzla, Sitza Cecilia, Silja\nCharlotta, Lotta Charlotta, Lotta\nChristina, Chirstin, Stina, Kristina, Xtina, Kirstin Kristiina, Kirsti, Stiina, Tiina\nConstance, Konstantia, Konstantina Konstantia\nDorothea, Dorde Dorotea\nEleonora, Nora Eleonora, Noora\nElisabet, Elisabeth(a), Lisa, Lisbet(a), Elisa, Elise, Elsa, Alisa Liisa, Elisa, Elsa\nEmilia, Emeli, Emelie Emilia\nEufrosyne, Euphrosyne, Euprosyne, Euphrosina, Eufrosyna Eufrosyne, Eufrosiina\nHedvig, Hedda, Heda Hedvig, Heta\nHelena, Elin, Elina, Ella, Lena, Helga Helena, Elina, Elli, Helga, Leena\nHilda, Hildur Hilda\nIngeborg, Inga, Ingred, Ingrid, Ingri, Ingre, Inger Inka, Inga, Inkeri\nJohanna, Hanna Johanna, Hanna\nLovisa, Louisa, Luise Loviisa\nLucia Lucia, Lusia\nLydia Ly(y)dia, Lyyti, Lyyli\nMagdalena, Madlena, Magga, Malin, Lena Magdale(e)na, Maalin, Matleena\nMargareta, Margeta, Margreta, Marga, Martha, Märta, Marith, Gret(h)a Marketta, Kreeta, Reet(t)a, Martta, Maarit\nMaria, Maja Maria, Maija\nMat(h)ilda, T(h)ilda Matilda, Tilda\nOtteliana, Ottiliana, Ottilja Ottilia, Ottiliana\nRagnhild, Ragnil Rauna, Rauni\nRebecka, Becka Rebekka\nRegina, Rigina Regina, Rekiina, Rikiina\nSara, Sarah Saara\nScholastica, Lastica Skolastikka, Lastikka\nSerafia, Serafina, Serapia Serafia, Serafiina\nUlrika, Ulla Ulla, Ulriikka\nValborg Valpuri, Vappu\nWendla, Wendila Venla\nWilhelmina, Mina Vilhelmiina, Miina\nJos sukututkimus kattaa laajan alueen tai pitkän ajanjakson, voi joutua käyttämään samasta asiakirja-asusta eri muotoja: esim. Staffan on Savossa useimmiten Tahvo, Pohjanmaalla Tapani ja Karjalassa Tahvana tai Teppana.\nNimen normaaliasun valinnassa on hyväksi paikallistuntemus. Akaan talonhaltijaluetteloon on Seppo Suvanto valinnut isoavihaa edeltävälle ajalle kirjoitusasujen Olof ja Erik vastineiksi säännöllisesti muodot Uoti ja Eero, koska Akaan vanhassa talonnimistössä ei ole Olliloita ja Erkkilöitä, mutta on Uotiloita ja Eeroloita. Peruste on hyvä, ja Suvanto käyttää sitä johdonmukaisesti. Kuitenkin isonvihan jälkeisten isäntien nimeksi on kirjattu Olleja ja Erkkejä. Siihenkin lienee ollut perusteet; Uotit ja Eerot ovat ehkä kadonneet nimikäytännöstä Ollien ja Erkkien tieltä. Suvanto kuitenkin ilmaisee käytänteensä ja murrosajankohdan (on se sitten oikea tai väärä) ja toimii siten johdomukaisesti, mikä auttaa lukijaa ja muita tutkijoita.\nEdellä olevat ohjeet koskevat siis tavallisen suomenkielisen rahvaan nimien kirjoittamista. Ruotsinkielisten nimet kirjoitetaan luonnollisesti ruotsalaisissa asuissa. Vastaavasti venäläisten nimet translitteroidaan venäjän kielen ortografiaa noudattaen (ks. artikkelin lopussa oleva kirjallisuusviite). - Ruotsinkielisiksi voidaan lukea paitsi varsinainen ruotsalaisperäinen väestö myös suurelta osalta ylempisäätyiset (aateli, upseeristo, papit, virkamiehet, porvaristo) sitä varmemmin, mitä myöhemmästä jakson ajankohdasta on kyse, sillä Ruotsin suurvaltakaudella säätyläistömme pitkälle ruotsinkielistyi. - Nimen kieliasun valinnassa syntyy ongelmia toisaalta kieliraja-alueen maalaisväestöä käsiteltäessä ja toisaalta talonpoikaistuneissa säätyläissuvuissa (varsinkin 2. jakson aikana tällaisia sukuja on runsaasti). Perheen kielen päätteleminen asiakirjoista ei ole aina mahdollista. Jos kotikieli ei ole tiedossa, voi talonpoikaistuvien säätyläisten nimen kirjoittaa ruotsin kielen mukaisesti.\nMyös ruotsinkielisillä henkilöillä voi esiintyä monia eri nimiasuja. Syntyneiden luettelossa oleva nimimuoto ei välttämättä ole sen oikeampi kuin muissa asiakirjoissa esiintyvät nimet. Siksi myös heidän nimistään olisi selvempää käyttää yhtä nimivarianttia, ellei perusteltua syytä muuhun ole.\nMoniin matrikkeleihin yms. on pappien nimet usein viety latinaisesti ruotsinkielisen asun sijasta. Niin voi hyvin menetellä (varsinkin uuden ajan alkuvaiheita käsiteltäessä), mutta silloin julkaisussa pitäisi pappissäädyn osalta olla johdonmukainen. Havaintojeni mukaan sukujulkaisuissa ja matrikkeleissa on osa pappien nimistä ruotsiksi, osa latinaksi. Valinnat varmasti heijastavat lähteiden kirjavuutta.\n2. jakso: kirkonkirjojen ruotsinkielinen jakso noin 1870- tai 1880-luvulle saakka\nTänä aikana nimet ovat asiakirjoissa lähes yksinomaan ruotsiksi, joskin välistä näkyy vaihtelevasti myös latinaisia asuja. Sen sijaan ranskalaisia (Jean) ja saksalaisia (Friedrich) asuja tapaa harvemmin. Samankin henkilön nimestä tapaa hyvin erilaisia asuja (Elin, Helena, Lena, Helga). Jossain määrin nimien vieraskielisten asujen määrä asiakirjoissa kutistuu edelliseen jaksoon nähden: hypokoristiset eli puhekieliset ilmiasut olivat ne sitten suomalaisia tai vieraita - vähenevät. Nimi Henrik (Henrich) ei saa enää rinnalleen muotoja Hintza, Hincke jne.; myös Pellet, Lasset, Jepet, Jönsit ynnä muut joko kokonaan katoavat tai harvinaistuvat. Siinä voisi päätellä kyllä senkin suuntaista, että nämä nimiasut eivät vastanneetkaan ruotsalaisia hypokorismeja vaan suomalaisia. Tällainen johtopäätös saattaa kuitenkin olla liian äkkinäinen.\nJoidenkin lähinnä kirkonkirjoissa esiintyvien etunimien kirjoitusasuja ja niiden suomalaisia vastineita - miesten nimiä\nAbraham, Abrahamus Aabraham, Aapro, Aapo\nAchatius, Akatius, Åke Akatius, Aake\nAdam Aadam, Aatami\nAdolf, Adolp(us) Adolf, Aatu, Aatto\nAlbin(us) Albin, Alpo\nAlexander, Alex Aleksanteri, Aleksi, Santeri\nAmbrosius, Brusi Ambrosius, Ambro, Brusi, Prusi\nAnders, Andreas Antti\nAnton, Antonius Anton, Toni, Tyni\nArvid, Arved Arvi\nBengt, Benedict(us), Bendike Pentti\nBenjamin Benjamin, Penna\nBernhard(us), Bern(d), Bernt, Berent Bernhard\nBertel, Bertil, Bartolomeus Perttu, Pertti, Pertteli, Pärtty(li)\nChristian(us), Christer, Christofer, Christophorus, Kristian, Krister Risto, Kristian, Krister\nClaus, Claes, Claës, Claudius Klaus\nClemens, Klemet Klemetti\nConrad(us), Kort, Kurt Konrad, Kurt\nDavid Taavetti, Taavi\nEdvard(us) Edvard, Eetu\nEm(m)anuel, Im(m)anuel Emmanuel, Manu, Immo\nEric, Ericus Erkki, Eerikki, Eero\nEskil, Escillus, Celsus Esko, Eskeli\nFilip, Philippus, Philip Filppu, Vilppu, Filpus, Hilppa\nFrans, Frantz, Fransiscus Frans\nFredrik, Fredrich, Fredrikus Fredrik\nGabriel Gabriel, Kaapro, Kaapo\nGeorg, Georgius, Göran, Jöran, Giöran, Örjan Yrjö\nGrels, Gregor, Gregorius, Greger, Greg Reko, Reijo, Reittu, Riekki\nGustaf, Gustawus, Gösta, Giösta Kustaa, Kyösti\nHenric(us), Hendric, Hindrich, Henricus Heikki, Henrikki\nIsak, Isacus Iisak(ki), Iikka\nJacop, Jeppe, Cauppi Jaakko, Kauppi\nJalmar, Hjalmar Jalmari\nJoakim Joakim, Jaakkima\nJob, Hjob, Hiob Job\nJohan, Johannes, John, Jean, Jöns, Ihanus, Hans Johannes, Juho, Juhana, Juhani, Hannu\nJosef, Joseph(us) Joosef, Jooseppi, Juuso\nKarl, Karolus Karl, Kalle\nKnut, Canutus Nuutti, Knut\nLars, Lasse, Laurentius Lauri, Lassi\nMagnus, Mongs, Mons, Måns Mauno, Maunu\nMartin, Martinus, Mårten Martti\nMatts, Mathias, Matteus Matti, Matias\nMauritius, Maurus, Mauria, Moritz Mauri\nMichel, Mikael Mikko, Mikael\nNils, Nicolaus, Niklas Niilo, Niko, Nikki, Niku\nOlof, Olav, Olaus Olli, Olavi, Uoti\nPer, Peer, Pehr, Peder, Petter, Petrus, Pelle Pekka, Pietari, Petteri\nPaul, Paulus, Pohl, Påhl, Påfwel Paavo, Paavali\nSigfrid Sipi, Sippo, Sihvo\nSimeon, Simon Simo, Simuna\nStaffan, Staphan, Stefan Tahvo, Tahvana, Tapani, Teppo, Teppana\nSven Sven, Vänni, Veini\nThomas Tuomas, Tuomo\nTimoteus Timo, Timoteus\nUrbanus Urpo, Paanu\nWilhelm, William Vilhelm(i), Viljam(i), Ville, Vilho\nJoskus saman nimen eri asuiksi tulkituilla muodoilla kyllä tarkoitetaan eri nimiä. Esim. nimiasut Gregorius (lat.) ja Grels (ruots.) tarkoittavat yleensä samaa nimeä, mutta eivät aina. Iisalmessa ehkä papin vajavaisen nimituntemuksen takia - oli kuitenkin saman perheen pojista yksi kirjattu säännöllisesti Gregoriukseksi ja toinen Grelsiksi. Oli ilmiselvästi kyse kahdesta eri kansanomaisesta nimimuodosta, jotka pappikin oli katsonut eri nimiksi. Talonnimistön avulla oli pääteltävissä toinen Riekiksi ja toinen Rekoksi. Kun papit ja kirjurit ovat olleet näin epätietoisia kirjattavan nimestä, ei yksiselitteistä ohjetta ole helppoa ajanjakson tutkijoille laatia.\nTälle ajanjaksolle on tyypillistä, että henkilöistä löytyy runsaammin asiakirjamerkintöjä kuin aiemmalla jaksolla. Varsinkin naisten nimiä on asiakirjoissa huomattavasti enemmän kuin aiemmin. Koska valtaosa sukututkijoiden kokoamista tiedoista perustuu nyt kirkonkirjoihin, nimet identifioivat kunkin henkilön varmemmin. Sekoittavia, virheellisiä asuja ilmenee vähemmän kuin edellisellä jaksolla, vrt. esim. Alasen (1991 ja 1995) esimerkkejä. Kuitenkin mm. seuraavat nimet joskus keskenään sekaantuvat: Agata <> Agneta, Charlotta <> Saara, Helena <> Lena <> Magdalena ja Helena <> Elina <> Elisa. Syntyneiden- tai kastettujen luetteloa ei kuitenkaan ole syytä pitää muita tietoja pätevämpänä oikean nimiasun ilmaisijana.\nKyseisenä ajanjaksona oli saatavilla valtakunnallisia nimikalentereita, joissa nimiä oli joka päivälle. Ensimmäinen kalenteri, jossa joka päivälle oli nimipäivä, on vuodelta 1686. Ensimmäisessä suomenkielisessä almanakassakin (1705) nimet olivat vielä latinaisessa ja joskus saksalaisessa tai ruotsalaisessa asussa. Vain "Unikeco" ja "Pyhä Risti" saivat nimensä suomeksi.\nNimivaranto oli tällä aikakaudella edelleen suppea ja samankaltainen kuin aiemminkin. Almanakkojen nimistö muuttui verkkaisesti. 1700-luvun suomenkielistenkin almanakkojen nimistö oli ruotsalaisen mallin mukainen. 1700-luvulla almanakkoihin alkoi tulla myös muita kuin raamatullisia nimiä, jotka olivat lähinnä ruotsalais- tai saksalaisperäisiä, kuten Albertina, Amalia, Arvid. Osa näistäkin nimistä oli ollut käytössä jo aikaisemmin. Aikakauden loppupuoliskolla tuli - mm. erilaisten kulttuurivirtausten mukana - esiin uutta, osin aika eksoottistakin nimistöä mm. Krimin sodan vaikutuksesta (esim. Suleima). Lopulta kansallisromantiikan hengessä alettiin kehitellä suomalaista uudisnimistöä (ennen muuta kalevalaista).\nJo edellisessä jaksossa ilmaistut periaatteet riittävät pitkälle. Säätyläistö oli yhä enemmän ruotsinkielistä, mutta Vanhan-Suomen alueella oli myös venäläisiä pajareita. Ajanjakson lopussa alkaa kirkonkirjoissa esiintyä jo uusia suomalaisia nimiä ja vanhojen mimien suomalaisia asuja, joita voi hyödyntää julkaisuissa.\n3. jakso: kausi kirkonkirjojen suomalaistumisesta etunimilain säätämiseen\nSuomenkielisten evankelis-luterilaisten seurakuntien kirkonkirjat suomenkielistyivät yleensä 1870- tai 1880-luvulla. Samalla myös nimiasujen kieli vaihtui. Tosin tuona aikana paikoin, ainakin Savossa, saatettiin kirjata syntyneiden luetteloon ja/tai lasten- ja rippikirjoihin hyvin kansanomaisia, väliin jopa paikallisia murteellisia nimiasuja kuten Ieva, Rietrikki, Uatto, Hermo Heikko, Juoppo. Toiseenkin äärimmäisyyteen mentiin - muodostettiin hyperkorrekteja asuja kuten esim. Kroope. Tämäntyyppiset nimet yleensä kirkonkirjoissa vuosikymmenien mittaan normaalistuivat, joten tuona jaksona ei voi pitää ohjeena sitä, että kastekirjan mukainen nimiasu olisi "oikea". Varsin yleistä oli myös nimien järjestyksen vaihtuminen: olen nähnyt samasta ihmisestä (esim. kansanedustaja Kalle Fredrik Kämäräisestä) saman kirkkoherranviraston 1930-luvulla laatimia virkatodistuksia, jossa etunimien järjestys on vaihdellut. Myös kirkonkirjojen nimiasuissa esiintyi vielä 1930-luvulla jonkin verran horjuvuutta. Asiakirjoista saattaa hyvinkin selvitä jo nimenkantajien kieli.\nTämän jakson nimiasuja voi käyttää sellaisinaan ja normaalistamismalleina, elleivät ne ole selvästi murteellisia.\nParas nimimuoto ei välttämättä ole edelleenkään kastekirjasta löytyvä nimi, vaan se nimiasu, joka löytyy viimeisimmistä kirkonkirjoista, joissa henkilö esiintyy. Viimeisin kirjoitusasu nimittäin kertoo parhaiten sen, mihin muotoon nimen on katsottu vakiintuneen. Vaihtoehtoisesti voi käyttää kirkonkirjoissa selvästi useimmin esiintynyttä nimimuotoa. Jos henkilö on kuollut nuorena ja kastekirjassa on käytetty suomenkielistä nimiasua, on tietenkin käytettävä tätä syntyneiden luettelon mukaista nimeä. On myös muistettava, että henkilön nimi on voitu merkitä suomenkielisten kirkonkirjojen aikaan 1800-luvun lopulla kastekirjaan tai syntyneiden luetteloon ruotsinkielisessä asussa (Petter, Johan), vaikka häntä on aina kutsuttu Pekaksi tai Juhoksi virallisluontoisissakin yhteyksissä, ja ilmeisesti suomalaiselle nimelle aiottuna kasteellekin viety. Jos kyseinen ihminen on kirkonkirjoissa 1920-luvulla ja sen jälkeen edelleen kirjattu Petteriksi tai Johaniksi, on mielestäni tämä nimiasu säilytettävä virallisena ja muuten (esim. sulkeissa) ilmaistava se, että hänestä käytettiin yleensä toista nimeä.\n4. jakso: etunimilain säätämisen jälkeinen aika\nVasta etunimilain voimaanastumisen (1946) jälkeen nimien kirjoitusasut vakiintuvat. Kansalaiset alkavat edellyttää, että heidän nimensä kirjoitetaan täsmälleen oikein ja yksiselitteisesti eli siten kuin ne on kirkonkirjoihin merkitty. Viranomaiset eivät määrää nimien asua, vaan nimenantaja ja -kantaja. Viralliset nimiasut ja puhuttelumuodot pidetään kuitenkin erillään. Almanakkasidonnaisuus on voimakasta; nimien halutaan löytyvän almanakasta, ja almanakkaa pidetään virallisesti hyväksyttyjen nimien kokoelmana. Jonkin verran esiintyy avantgardistista uusiin nimiin pyrkyä. Virallisiksi etunimiksi ei kuitenkaan juuri anneta puhuttelumuotoja.\nEtunimet kirjoitetaan sellaisina kuin ne kirkonkirjoissa tai muiden väestörekisteriviranomaisten papereissa ovat. Kastenimi tai vastaava on pääsääntöisesti pysyvästi virallinen nimi. Lempi-, taiteilija- yms. nimet ilmaistaan muuten (esim. kirjaamalla sulkuihin). Jos kutsumanimenä on jokin muu kuin ensimmäinen nimi, se voidaan ilmaista esimerkiksi typografisesti.\nNykyään näyttää siltä, että eletään jo uutta vaihetta, jonkinlaista murroskautta. Aiemmin arkityylisiksi puhuttelumuodoiksi katsottuja nimiä annetaan lapsille yhä enemmän virallisiksi etunimiksi, ja moni aikuinen haluaa vaihtaa virallistaa etunimensä puhuttelumuodon. Etunimistöön halutaan ilmeisesti vaihtelua, ja toisaalta näyttää siltä, että puhuttelu- tai hellittelynimien kategoria on hämärtynyt: se mikä oli ennen yksityistä tai pienen piirin käyttämää, halutaan nyt viralliseksi ja julkiseksi. Tämä kehitys tulee vähentämään nimien virallisten ja kansanomaisten asujen eroja. Myös nimien sidonnaisuus äidinkieleen on vähentymässä. Kansainvälistymisen hengessä otetaan käyttöön yhä enemmän vieraita nimiä ja niiden puhuttelumuotoja. Oman osansa tähän tuovat vierasmaalaisten maahanmuutto ja eri kansallisuuksien kesken solmittujen avioliittojen kasvu.\nTärkeimpänä ohjeena sukujulkaisujen etunimistölle pitäisin siis sitä, että varsinainen tai virallinen nimi ja sen puhuttelumuodot pidetään erillään. Tämähän on ollut selkeätä viimeisinä vuosikymmeninä, ja uskoisin niin olleen aiemminkin. Sitä osoittaa muun muassa se, että kirkonkirjojen kielen ja niissä esiintyvien nimien kirjoitusasujen suomalaistumista seurannut lyhyt "vapaamman kansanomaisuuden" kausi ei vakiintunut, vaan palattiin taas kahtiajakoisuuteen.\nKatsoisinkin, että sukututkimuksissa tulisi suosia näitä "varsinaisia" tai virallisia nimiä, mikä merkitsee useimmiten ns. täysnimiä. Kuitenkin varmasti tiedossa olevat etunimien puhuttelumuodot tai sellaiset puhuttelumuodot, jotka voidaan päätellä esim. talonnimen avulla, on hyvä tuoda henkilöstä kerrottaessa esiin - sopivan muodon voinee kirjoittaja harkita julkaisunsa mukaiseksi.\nPerustelen tätä virallisasua suosivaa kantaani vielä seuraavilla seikoilla:\n- Samaa ihmistä on eri yhteisöissä ja eri elämänvaiheissa voitu nimittää eri tavoin, eri puhuttelumuotoja käyttäen (tämähän on tuttua nykyaikanakin). Etunimen varianteilla on kansankielessä kuvattu mm. eri ikäkausia ja asemaa. Esimerkiksi paikoin Etelä-Pohjanmaalla Jaakko oli poikasena Jassu tai Jaakku, sitten Jaska, nuorena miehenä Kauppi ja isäntänä Jaakkoo.\n- Puhuttelumuotojen määrä on tavattoman runsas. Harva tuntee niitä kuitenkaan riittävästi, jolloin kansanomaisen asun valinta jää helposti arvailun varaan. Ilmeisesti valinnat myös kohdistuisivat yleisimmin tällä vuosisadalla tunnettuihin kansanomaisiin muotoihin. Eri aikakausina ja samallakin paikkakunnalla on samoista täysnimistä voitu kuitenkin käyttää erilaisia puhuttelumuotoja.\nOlisi varmasti viisasta, että sukututkijat tehdessään muistiinpanoja eri lähteistä kirjaisivat nimet silloin siinä asussa kuin ne asiakirjassa esiintyvät. Varsinkin harvinaisemmista nimistä olisi hyödyllistä myös julkaisuissa ilmaista sopivalla tavalla asiakirja-asut, mieluusti vielä lähdemerkinnällä tai vuosiluvulla varustettuina.\nYhtä lailla olisi hyvä kirjata mm. haastatteluin saatuja kansanomaisia nimiasuja (niin etunimistä kuin suku- ja lisänimistä) ja muunlaisista henkilönilmauksista: Lassin Hintto, Jussin Pekka, Ottopappa, Laitis-Matti, Haaran Ville, Aa-Pee, UKK, Origo.\nNimet tulisi kirjata hakemistoon samassa asussa kuin itse tekstiinkin. Etunimien osalta hakemistoon ei siis viedä erilaisia kirjoitusasuja, koska ne eivät ole todellisia eri nimiä. Jos hakemistossa on etunimen mukainen luettelo samansukunimisistä (esim. satoja saman sukunimen kantajia) tai sukunimettömistä ja kantanimien eri muodoista on käytetty eri asuja, olisi kuitenkin hyvä, että hakemiston sisälläkin olisi senkaltaisia viittauksia kuin "Elina, ks. Helena". Hakemiston eteen olisi hyvä liittää luettelo siitä, miten kukin nimi on normaalistettu.\nEsim. muuten hyvin laaditussa K. G. Leinbergin matrikkelin Det odelade Finska biskopsstiftets herdaminne (Jyväskylä 1894) henkilöhakemistossa on sukunimettömät aakkostettu etunimen mukaan. Etunimien kirjoitusasut kuitenkin vaihtelevat, osa pappien nimistä on kirjattu ruotsiksi (esim. Anders) ja osa latinaksi (Andreas), joskus sulkuihin on merkitty toisen kielen mukainen asu, esim. Arvidus Jacobi (Arvid Japsson), tai ilmaistu erilaisia kirjoitusasuja, esim. Arnika l. Arnt Læff. Kun eriasuiset nimet on tietysti aakkostettu eri kohtiin, voi olla vaikea löytää oikeata henkilöä.\nJonkinlainen ongelma nykypolvien viemisessä hakemistoon on se, että kutsumanimi ei välttämättä ole ensimmäisenä. Gerald Enckellin kirjassa Släkten Zitting asia on ratkaistu aakkostamalla henkilö kaksi kertaa hakemistoon: sekä ensimmäisen että kutsumanimenä käytetyn etunimen mukaan. Ihan käypä ratkaisu, koska usein ihmiset tunnistetaan vain kutsumanimeltä ja ensimmäinen nimi voi olla tuiki tuntematon. Menettely palvelee hyvin suku- ja ystäväpiiriä.\nAlanen, Timo: Kirjurit ja nimien kirjoitustavat 1500-luvun Hämeessä. Tampereen seudun sukututkimusseura. Vuosikirja 1995:2.\nKahla, Martti (toim.): Neuvostoliittolaisten henkilönnimien opas. Julk. Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Neuvostoliittoinstituutti. Helsinki 1984.\nKahla, Martti (toim.): Suomalaisten henkilönnimien kyrillinen siirrekirjainopas. Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen julkaisuja 53, 1988.\nKiviniemi, Eero Rakkaan lapsen monet nimet. Suomalaisten etunimet ja nimenvalinta. Espoo 1982.\nVilkuna, Kustaa: Etunimet. Keuruu 1976.\nKotimaisten kielten tutkimuskeskus tarkistaa maksupalvelutyönä henkilön- ja paikannimiä. Resurssien puitteissa myös sukututkimusten nimistöä voidaan sopimuksesta tarkistaa.\nOsoite: Sörnäisten rantatie 25, 00500 Helsinki. Avoinna arkisin kello 8-16.\nSirkka Paikkala, erikoistutkija, nimistönhuoltaja\nLähde: Sukutieto 1997:1, s. 19-24