Kirjoittaja Aihe: Suihkugeelit, -saippuat ja kylpyvaahdot ja -öljyt (Luettu 170848 kertaa)\n« Vastaus #180 : 26.07.07 - klo:11:53 »\nkeksin (no ei ehkä silti mun oma idea) suihkussa jostain suomineidon vinkistä laittaa hoitoainetta shampooseen, toisen version: Laitoin pari pumppausta aqualania perus suihkugeeliin. Sehän käy myös kasvojen puhdistukseen, joten tulos on kosteuttavampi suihkusaippua\n« Vastaus #181 : 26.07.07 - klo:13:53 »\n^Mä oon joskus talvella pessykin ihoa vaan kosteusvoiteella. Toinen vinkki on pistää kosteusvoidetta iholle samantien suihkun jälkeen, ennen siis mitään kuivailuja. Näin mulla on levinnyt rasvasimmatkin voiteet helpommin.\n« Vastaus #182 : 13.08.07 - klo:09:25 »\nOlen aivan ihastunut Yves Rochrein uutuuteen, Vervaine-suihkugeeliin. Herkullisen raikas vihertuoksu! Olin vakaasti päätänyt olla hankkimatta lisää kylpytuotteita, mutta... tämä lähti viime viikolla mukaan.\n« Vastaus #183 : 03.09.07 - klo:13:02 »\nOstin pihiyksissäni Rainbowin Silkin pehmeä -suihkugeelin. Hinta alle kaksi euroa ja ajaa asian vallan mainiosti. Ei tunnu kuivattavan ihoa ja tuoksu mukavan mieto, saatan ostaa toistekin.\nIngredients: Aqua, Sodium Laureth Sulfate, Sodium Chloride, Cocamidopropyl Betaine, PEG-7 Glyceryl Cocoate, Glycerin, Cocamide DEA, Glycol Distearate, Phenoxyethanol, Parfum, PEG-200 Hydrogenated Glyceryl Palmate, Styrene/Acrylates Copolymer, Polyquaternium-10, Sodium Benzoate, Citric Acid\n« Vastaus #184 : 03.09.07 - klo:15:15 »\nKäyttääkö kukaan kylpyvaahtoja suihkugeelin tapaan? Olin lukevinani jostain että kylpyvaahto kuivattaa vähemmän ihoa.\n« Vastaus #185 : 03.09.07 - klo:17:12 »\n^ Kyllä minä olen käyttänyt ihan suihkugeelejä ja sitten kylpyvaahtoja. En edes huomaa niissä mitään eroa. Tuskin on hirveästi merkitystä kumpaa käyttää, paitsi ehkä hirveän kuivaihoisille.\n« Vastaus #186 : 20.09.07 - klo:09:56 »\nEn kehtaa perustaa omaa ketjua nestesaippuoille, niin kyselen täällä.\nEli käsisaippuat, olen käyttänyt Bliwiä ja Palmoliveä, joista tykkään hirmuisesti, mutta taloudessa on kaksi lotraajaa, jotka voivat sopivana hetkenä tuhota koko saippuan kymmenessä minuutissa. Eli oletteko kokeilleet halpoja pönikkäsaippuoita? Niitä joita saa 3L hintaan 2e. Löytyykö noista mitään käyttökelpoisia? Ei huvittaisi yhtään luopua "paremmista" saippuoista, mutten viitsi päreitänikään polttaa asian vuoksi.\n« Vastaus #187 : 20.09.07 - klo:10:48 »\n^Minä oon käyttänyt niitä Tarjoustalosta saatavia nestesaippuoita.Omenan tuoksuinen on ollut oikeen kiva ja sitten tietysti ihan tuoksuton.Normaalikäsisaippuoita ovat eli olen ollut tosi tyytyväinen ja litrahinta on halpa.Persikan tuoksu oli aluksi ihana,mutta se tuntui jotenkin imelältä pidemmän päälle ja kyllästyin siihen.\nNoista kylpyvaahtojen käyttämisestä suihkugeeleinä,niin mulla taas on sellainen tunne,että kylpyvaahdot kuivattaa jopa enemmän.Voi tietysti olla ihan makukysymyskin.Avonin kylpyvaahdoista olen tykännyt paljon,ihanat tuoksut ja halpa hinta.Olen niitä tosin laittanut pumppupulloon,kun koostumus on paljon lirumpaa,niin pullosta hulahtaa helposti liikaa.Nyt käytössä vesimelonin tuoksuinen kylpyvaahto suihkugeelinä.\n« Vastaus #188 : 20.09.07 - klo:12:59 »\nOon nyt muutaman viikon käyttänyt Nivean kylpyöljyä, tuoksu ei ole kummoinen, mutta eipähän ainakaan kuivata. Vaahtoaa kivasti, ja tuntuu hellältä iholle.\n« Vastaus #189 : 20.09.07 - klo:18:49 »\nLainaus käyttäjältä: marenki - 20.09.07 - klo:09:56\nEli käsisaippuat, olen käyttänyt Bliwiä ja Palmoliveä, joista tykkään hirmuisesti, mutta taloudessa on kaksi lotraajaa, jotka voivat sopivana hetkenä tuhota koko saippuan kymmenessä minuutissa. Eli oletteko kokeilleet halpoja pönikkäsaippuoita?\nEn ole ikinä ostanut noita isoja pöniköitä, mutta kaikenlaisia muita halpiskäsisaippuoita kylläkin. Ostan yleensä tuoksun perusteella ja hyviä on olleet ainakin aprikoosin ja avokadon tuoksuinen käsisaippua (Vapaa Valinnasta). Nyt käytössä on joku Euroshopperin vihreä saippua, ehkä mango tms. (olen jo heittänyt purkin menemään). Tämä Euroshopper on tosi hyvän tuoksuinen ja melko varmasti ostan seuraavallakin kerralla tätä. Hinta on halvimmasta päästä, ehkä reilu euro/500 ml. Tuon enempää en edes viitsisi käsisaippuasta maksaa, kun halvempikin ajaa yhtä hyvin asiansa.\nNiin ja jos tuommoisen ison pönikän hommaat, niin säästä vaikka joku Bliwin pullo ja kaada saippuaa sinne . Mä oon tehnyt monesti näin, kun eihän noiden halpisten pullot aina niin kovin esteettisiä ole...\nUusista Rexona-suihkusaippuapulloista sellainen kysymys, että saako niitä jotenkin sillä tavalla auki, että pystyisi jo kaupassa haistelemaan sitä saippuaa? Haluaisin kovasti tietää, että miltä Rexonan Tropical jotain -suihkugeeli tuoksuu . Oon koittanut varovasti vääntää sitä korkkia kaupassa, mutta ei se ole auennut ollenkaan, joten on sitten jäänyt tuoksuttelematta. Jostain syystä mun on aina pakko tuoksutella suihkusaippuoita ennen ostoa, vaikkei niin varmaan saisikaan tehdä. Hyi mua.\n« Vastaus #190 : 20.09.07 - klo:22:09 »\nMeijän äitee ei muita ostakaan. Siis just jotain Tarjoustalon 5L-pöniköitä. Ihan hyvin on pelittäneet, tuoksu vähän mieto kyllä mutta hinta-laatusuhde on kyllä ihan mainio.\n« Vastaus #191 : 21.09.07 - klo:10:56 »\nMyös litran pulloissa myytävä, valkoinen Coop Extra käsisaippua on hyvää. Sitä saa myös puolen litran pumppupullossa, tuoksu on mieto ja raikas eikä saippua tunnu kuivattavan kovin pahasti ihoa. Myös hinta on edullinen ja litran pullo on riittoisa. Se turkoosin värinen saman sarjan saippua sitävastoin tuoksuu mun nenään häiritsevän pahalta.\n« Vastaus #192 : 21.09.07 - klo:11:39 »\nMies kun on meillä pihi joissain asioissa eikä välitä millä kroppansa pesee, osti sitten sellaisen kolmen litran pönikän jotain suhkusaippuaa. Omenan tuoksusta plussaa eikä tuo kuivatakaan kroppaa niin pahasti kuin oisin olettanut. Hinta oli naurettavan pieni ja tuo menee myös käsisaippuana. Säästettiin pari pumppupulloa joista toinen suihkuun ja toinen käsien pesuun. Toimivaa siis. Silti kuitenkin kaipailen "oikeita" suihkusaippuoita. Tykkään kovasti Doven suikusaippuoista koska ne eivät kuivata ollenkaan ja tuoksu sekä koostumus ovat mukavia.\nTuo Nadinen mainitsema saippua on myös hyvää. Tuolla lähtee jopa Small Talk käsistä. Ainoa tuote jolla se onnistuu.\n« Vastaus #193 : 21.09.07 - klo:13:50 »\nTe omppupönikän omistajat viitsisittekö vilkaista pönikästänne valmistajan!? Prismassa näytti olevan Lifehairin valmistamaa omppusaippuaa 3L/3,85e, tässä on siis se pupumerkki. Onko teillä tuota vai jotain muuta? Halpakaupassa on muistaakseni jotain pöniköitä siihen 2e hintaan, niissä taitaa lukea vaan Kotimainen nestesaippua tms. Nyt mulle tuli kauhea huoli, etten vaan osta jotain huonointa mahdollista saippuaa, se kolme litraa kuitenkin riittää varmaan jonkin aikaa jopa meidän taloudessa.\nEn osannut vielä päättää käsisaippuasta, niinpä ostin Palmoliven Aroma therapy Vitality suihkugeeliä, aivan ihana raikas sitrustuoksu. Nyt olen pari kertaa käyttänyt Avonin senses-sarjan violettia suihkugeeliä, enkä tykkää ollenkaan. Tuoksu on jotenkin tunkkainen ja liian mummomainen. Tämä menee seuraavaksi sinne käsisaippuan pulloon. Sitten on enää yksi Avonin suihkusaippua jäljellä, Naturals-sarjan vanilja. Muuten kiva, mutta kun en tykkää vaniljasta kuin ruuassa, ehkäpä joku kaveri huolisi tämän ja sarjan muutkin tuotteet.\n« Vastaus #194 : 23.09.07 - klo:20:47 »\nMeillä on tuota Lifehairin valmistamaa. Pönikässä lukee isolla että kotimainen hoitava nestesaippua och samma på svenska. Piti hetken etsiä valmistajaa tuosta.


”KD on keskusta-oikeistolainen arvo- ja perhepuolue” - Peter Östman avasi kristillisdemokraattien puoluekokouksen | KD-Lehti\nSeuraava – Punavihreä tahti ei voi jatkua, mikäli haluamme vastuullista taloudenpitoa ja nuorille kasvurauhaa, Sari Essayah sanoo Edellinen Pirkka Aalto ja seitsemän muuta ehdolla KD:n varapuheenjohtajaksi – Valinnat tänään etäpuoluekokouksessa\n”KD on keskusta-oikeistolainen arvo- ja perhepuolue” – Peter Östman avasi kristillisdemokraattien puoluekokouksen\n27.8.2021 klo 16:18 Politiikka Samuli Rissanen\nKansanedustaja, KD:n 1. varapuheenjohtaja Peter Östman avasi Kristillisdemokraattien 34. sääntömääräinen puoluekokouksen Helsingin Alppitalolla. (Kuva: Samuli Rissanen)\nKristillisdemokraattien puoluekokouksen avajaisissa puhunut kansanedustaja, KD:n 1. varapuheenjohtaja Peter Östman muistuttaa, että puoluetyö on kestävyyslaji, jossa tuloksien ja muutoksen aikaan saaminen vaatii sitoutumista ja sisua.\nKansanedustaja, KD:n 1. varapuheenjohtaja Peter Östman avasi Kristillisdemokraattien 34. sääntömääräinen puoluekokouksen Helsingin Alppitalolla muistuttamalla KD:n olevan arvopuolue, joka haluaa rakentamassa inhimillistä, oikeudenmukaista, perheystävällistä ja yritteliästä Suomea.\nÖstman linjasi, että kristillisdemokraatit on keskustaoikeistolainen arvo- ja perhepuolue.\n– Tiedämme, että eurooppalaisen hyvinvoinnin taustalla on kristillinen ihmiskuva, ja siitä nousevat arvot ja etiikka. Uskomme, että ne ovat paras perusta hyvinvoivalle yhteiskunnalle myös jatkossa.\nSiksi moniarvoisuuden ja arvojen suhteellisuuden sijaan korostamme näiden kestävien perusarvojen merkitystä.\nSuomen Kristillisdemokraatit kuuluu ideologisesti eurooppalaisten keskusta-oikeistolaisten puolueiden EPP-sukuun. Keskusta-oikeistolaisena puolueena KD polustaa yrittäjiä, yrittämistä, tekemistä ja kotimaista omistajuutta.\nToivon, että olemme sellainen perhe, josta ei lähdetä ovia paukutellen ulos huonona hetkenä, vaan jossa kipeitäkin aiheita käsitellään kärsivällisesti.\nSamalla KD on perhepuolue.\n– Me ymmärrämme, miten keskeinen merkitys perheiden hyvin- tai pahoinvoinnilla on koko yhteiskunnalle. Se, miten perheitä perustetaan ja esimerkiksi, miten parisuhteet kestävät, vaikuttaa monille eri yhteiskunnan sektoreille.\n– Olemme vakuuttuneita, että sitoutumista ja vastuuta korostavat arvot antavat vahvan pohjan perhe-elämälle. Mielestämme naisen ja miehen tasavertaiselle kumppanuudelle perustuva avioliitto on paras kasvualusta myös lasten hyvinvoinnille, Östman sanoi.\nHän muistutti, että Pohjoismaissa kristillisdemokraattiset puolueet syntyivät pääosin protestina arvoliberalisoitumista vastaan. Ne ovat myös joutuneet elämään arvoprotestin luoman imagon kanssa.\n– KD-puolue ei ole tyypillinen yleispuolue, sillä kristinuskosta nouseva arvopohja ja perusta poliittisten periaatteiden ja tavoitteiden taustalla toimii kuin magneetin tavoin: toisia se vetää puoleensa, toisia taas työntää poispäin.\nÖstmanin mukaan puolueen iso haaste onkin, miten se kykenee yhtä aikaa olemaan uskollinen perusarvoilleen ja säilyttämään perinteiset kannattajansa, mutta samalla tekemään strategisia valintoja, joiden kautta tavoittaa niitä ihmisiä, joilla ei ole samanlaista uskonnollisesta arvoperusta nousevaa motivaatiota.\nKD:n kannatus on tuli neljän vuoden takaisista kuntavaaleista tultiin 0,5 prosenttiyksikköä alaspäin. Kuntavaltuutettujen paikkamäärä säilyi lähes ennallaan, 311 valtuutetussa.\n– Miksi siis KD:n kannatus laahaa? Uskon, että moni meistä on miettinyt tätä kysymystä.\nJonkun mielestä puolueen politiikassa sitä paljon puhuttua ”suolaa” on liian vähän, toisen mielestä liikaa. Joku löytää syytä liian vähästä räväkkyydestä, toinen liiasta.\n– Puolueen vaalityötä johtaa ja siitä vastaa koko puheenjohtajisto yhdessä puoluehallituksen kanssa. Me siis olemme vastuussa puoluetason valinnoista, eikä tuota vastuuta ole syytä yrittää vierittää muualle, Östman totesi.\nHän muistutti, että kristillisdemokraattejakin on moneksi.\n– Olemme erilaisista taustoista, edustamme eri sukupolvia. Vaikka moni ehkä mielessään kokee edustavansa sitä ”oikeaa näkemystä”, haastan tässä kokouksessa kuuntelemaan tarkalla korvalla etenkin heitä, jotka ovat eri mieltä.\nÖstman kertoi toivovansa, että KD on sellainen puolueperhe, jossa jokaisen mielipide on arvokas ja sitä kunnioitetaan silloinkin, kun ollaan eri mieltä.\n– Toivon, että kokouksemme ilmapiiri on niin rakkaudellinen, niin että voimme käydä keskustelua avoimesti myös niistä asioista, joista emme ole samaa mieltä. Toivon, että olemme sellainen perhe, josta ei lähdetä ovia paukutellen ulos huonona hetkenä, vaan jossa kipeitäkin aiheita käsitellään kärsivällisesti.\nÖstman muistutti, että puoluetyö on kestävyyslaji, jossa tuloksien ja muutoksen aikaan saaminen vaatii sitoutumista ja sisua. Sen lisäksi tarvitaan paitsi käytännön työtä, myös strategista ja taktista ajattelua sekä visioiden kirkastamista.\n– Mikä on suomalaisen kristillisdemokraattisen puolueen erityinen tehtävä ja markkinarako 2020-luvun poliittisessa kentässä? Millaista toivoa tarjoavaa visiota ja keinoja sen saavuttamiseksi me tarjoamme äänestäjille?, Östman pohti.


Fonecta Häiriötiedote: Vikatilanne ohi / Vikatilanne osassa Fonectan asiakkaiden käytössä olevista sähköpostipalveluista | Asiakastuki | Fonecta Yrityksille\n< Takaisin häiriötiedotteisiin\nFonecta Häiriötiedote: Vikatilanne ohi / Vikatilanne osassa Fonectan asiakkaiden käytössä olevista sähköpostipalveluista\nPäivitys 29.9.2017 klo 16:55\nSaimme tiedon, että vika on saatu korjattua. Osa saapuneista sähköposteista saattaa saapua perille viiveellä. Kiitämme kärsivällisyydestä ja pahoittelemme vikatilanteesta mahdollisesti aiheutunutta haittaa.\nOsassa Fonectan asiakkaiden käytössä olevista sähköpostipalveluista on havaittu ongelmia 29.9.2017.\nTee itse -kotisivuasiakkaiden käytössä olevassa kolmannen osapuolen tarjoamassa sähköpostipalvelussa, OpenSRS:ssä on tällä hetkellä Fonectasta riippumaton vikatilanne. Vika koskettaa asiakkaita, jotka kirjautuvat sähköpostiinsa osoitteesta https://mail.hostedemail.com. Vikaa selvitetään ja korjataan palveluntarjoajan toimesta parhaillaan. Pahoittelemme viasta mahdollisesti aiheutuvaa haittaa.\nSeuraava Seuraava artikkeli: Fonecta häiriötiedote: Vikatilanne ohi / Verkkokauppojen SSL-sertifikaateissa häiriötilanne


Seurakunnat ja kunnat joutuvat muuttamaan toimintamallejaan ihmisten kohtaamisessa, mutta lähimmäisenrakkaus on nousussa siitä huolimatta - Seurakuntalainen\nkorona 16.03.2020 15:59 (päivitetty 15:59)\nSeurakunnat ja kunnat joutuvat muuttamaan toimintamallejaan ihmisten kohtaamisessa, mutta lähimmäisenrakkaus on nousussa siitä huolimatta\nLauttasaarelainen Jonna Slavasevits ehdotti, että kaupunkilaiset voisivat tarjota toisilleen apuaan. Kuva sunnuntaina 15. maaliskuuta julkaistusta Helsingin Sanomien printtilehdestä.\nSeurakunnista tulossa yksi tärkeä tekijä koronaviruksen nurkkaan ajaneiden ihmisten auttamisrinkien muodostamisessa.\nHelsingin seurakuntayhtymän johtaja ja Lauttasaaren kirkkoherra Juha Rintamäen mukaan kansalaisten ja seurakuntalaisten tulee nyt varautua koronavirusepidemiaan, mutta kirkon ja seurakuntien näkökulmina ovat nyt myös ihmisten auttamishalujen herääminen sekä seurakunnan toimintojen muuttaminen vaikean tilanteen keskellä.\n– Kirkon ei pidä sulkea oviaan, ja kun siihen oveen koputetaan, niin se avataan. Nyt täytyy vaan miettiä, että millä keinoilla. — [Seurakunnalla] on tässä nyt varmasti erittäin tärkeä rooli olla koordinoimassa tätä auttamis- ja tukemistoimintaa, arvioi Rintamäki Radio Dein Herätys!-aamulähetyksessä tänään maanantaina.\nKun fyysisiä kohtaamistilanteita vähennetään myös seurakunnan tilaisuuksien osalta, ja mediassa puhutaan paljon koronaviruksen vaaroista, ovat ihmiset havahtuneet naapuriavun tarpeeseen. Seurakuntaan tulee eri kanavien kautta runsaasti yhteydenottoja, joissa huokuu epävarmuus.\nHelsingin eri seurakunnissa on jouduttu miettimään uusia toimintatapoja palvella seurakuntalaisia, kun kokoavaa toimintaa laitetaan sivuun, ja esimerkiksi Tuomas-messut ovat “pannassa”.\n– On pohdittu, miten paljon voidaan esimerkiksi siirtyä radion ja striimauksen kautta toimimaan, ja sillä tavalla olemaan yhdessä.\n”Kirkon ei pidä sulkea oviaan, ja kun siihen oveen koputetaan, niin se avataan. Nyt täytyy vaan miettiä, että millä keinoilla.”\nRintamäki kertoo huomanneensa, että ympäri Suomea on alettu striimata seurakuntien tilaisuuksia. Myös Lauttasaaren seurakunnan päämessu laitettiin lähetettäväksi netin kautta seurattavaksi sunnuntaina.\n– Jumalanpalveluksia ja hartauksia tämmöisissä tilanteissa täytyykin viettää, se on tärkeä asia meille kaikille. Täytyy vain pohtia tässä tilanteen kehittyessä, että mitkä ovat ne hyvät tavat — olla yhdessä, kertoo Rintamäki.\nHelsingin seurakuntayhtymän johtajan mukaan esimerkiksi kasteet pyritään järjestämään kirkoissa edelleen. Toimituskeskustelut hoidetaan mahdollisuuksien mukaan puhelimitse.\nAuttamistoimenpidekeskustelut eivät ole kuitenkaan jääneet vain seurakunnan, kaupungin tai järjestöjen sisäisiksi asioiksi. Helsingin Sanomat uutisoi viikonloppuna, kuinka kaupunginosan omassa Facebook-ryhmässä lauttasaarelainen Jonna Slavasevits ehdotti, että kaupunkilaiset voisivat tarjota apuaan.\nSlavasevits sanoi olevansa valmis auttamaan riskiryhmään kuuluvaa henkilöä tai perhettä epidemia-aikana esimerkiksi apteekkikäynneissä, perustarpeiden hankkimisessa tai muissa vastaavissa tilanteissa.\n– On paljon sellaisia ihmisiä, joilla ei ole lähellä ketään, joka voisi tässä tilanteessa auttaa. Avun pyytämiselle voi olla myös korkea kynnys. Nämä ovat pieniä tekoja meille, jotka auttavat, mutta isoja niille, jotka apua tarvitsevat, kertoi Slavasevits ideastaan Helsingin Sanomissa.\nSyntyi Facebook-ketju, jossa avun tarvitsijat ja apua tarjoavat voivat kohdata. Muutamassa tunnissa ilmoittautui kymmeniä ihmisiä ja Lauttasaaren seurakunta lähti mukaan hankkeeseen.\n”Koituu tällä tavalla vakavan ja haastavan tilanteen keskellä myös paljon hyvää lähimmäisenrakkauden tekoon.”\nRintamäki kertoo Slavasevitsin toimittaneen yli sata nimeä diakoniatyöntekijöille, jotka puolestaan ovat soittaneet omia kontaktejaan läpi. Tarkoituksena on selvittää avuntarpeen laatu, ja konseptia on tarkoitus laajentaa muuallekin Helsinkiin.\nEri kansalaisjärjestöt Helsingissä ovat ilmoittaneet Rintamäelle kiinnostuksensa yhteistyöhön. Myös kaupungin kanssa keskustellaan.\nTavoitteena on yhdistää tahojen verkostot, jotta saadaan luotua yhteys mahdollisimman moniin apua tarvitseviin ihmisiin, ja vastaavasti heihin, jotka haluavat apunsa antaa käyttöön. Muun muassa seurakunnan omat lapsityöntekijät ovat ilmaisseet halunsa olla mukana auttamassa.\n– Luulen että nyt tarvitaan vaan oikean tyyppistä koordinaatiota ja sitten selvä toimintamalli, että mitä tässä voidaan tehdä. Että koituu tällä tavalla vakavan ja haastavan tilanteen keskellä myös paljon hyvää lähimmäisenrakkauden tekoon, Rintamäki pohtii.\nkorona, koronabandemia, koronatoimenpiteet, koronavirus\nMatkalla majan kanssa, Bangladesh sydämessä


E: Käkiharjut (pari vapaata karsinapaikkaa, vuokra- ja hoitohevosia, villit kisat, TJ) | Keskusta\nE: Käkiharjut (pari vapaata karsinapaikkaa, vuokra- ja hoitohevosia, villit kisat, TJ)\nKäkiharjujen tallin ovien saranat on rasvattu vihdoin siihen kuntoon, että niitä uskaltaa ns. virallisesti raotella muillekin.\nIhan 100% valmishan se ei vielä ole (tekstejä tulen vielä muokkailemaan varmaan sen 100x, kuvituskuvat puuttuu, hevoslistauksen kanssa jatkan ikuista taistelua hamaan tulevaisuuteen saakka jne.), mutta eiköhän sieltä jotain käryä saa, millainen paikka on kyseessä.\n(Saa kertoa mitä puuttuu, mistä haluaisit tietoa enemmän jne.)\nTallia tosiaan pyörittää aviopari Reija ja Oskari, jotka saattavat olla joillekin tuttu näky villeistä kilpailuista sun muista.\nApukäsinään heillä on tällä hetkellä Saara Honkanen sekä Mila Santanen, joista jälkimmäinen saattaa osalle olla tuttu nimi Vaahterapolku-nimiseltä ratsastuskoululta (jep, se sama akka, joka laittoi lapun tallinsa luukulle ja karkasi takaisin Kanadaan).\nPääasiallinen toiminta tallilla keskittyy kilpailemiseen sekä pienimuotoiseen kasvatustoimintaan.\nHevosmäärä on räjähtänyt käsiin (“Kiitos Oskarin kainaloihin saakka vedettyjen ostohousujen.” - Reija -), joten ei tahdo riittää omistajilla saati työntekijöillä aika kaikkien kanssa, joten siitä syystä hevosille etsitään vuokraajia ja hoitajia!\nToiminta-sivulta löytyy lisää tietoa!\nTallille majoitetaan myös yksityisiä piirrettyjä hevosia . Nippelitietoa voi lukea tuon yllämainitun toiminta-linkin kautta.\nTallin orit ovat tarjolla jalostukseen ja tammojakin satunnaisesti voidaan liisata, mikäli halukkaita on. Hihkaise alle tai yv:llä, mikäli haluat jotakin herraa lainata tammallesi.\nVaikkei Käkiharjuilla mitkään hulppeat puitteet kisojen järjestämiseen ole, niin siitäkin huolimatta luvassa olisi Villit koulu- ja esteratsastuskilpailut elokuun loppupuolella!\nSaa osallistua myös alle mikäli ei jaksa sähköpostia lähetellä!\nMiksikö meille pitäisi jostain syystä eksyä?\nEn oikeastaan tiedä… Yksin harrastaminen on “tylsää” ja mieluusti sitä noiden omien hahmojen elämään sekottaisi muitakin tyyppejä.\nJa onhan se vähän tylsää myös piirrellä vain omia hevosia ja/tai omia hahmoja, joten aktiivisella tarinoinnilla voi saada kiitokseksi jonkinlaisen tuherruksen minulta!\nKisoihin tullut pari osallistumista jo, kiitos Myös alle saa osallistua!\nNonniiiiin, nyt oon jopa saanut tehtyä tallipihan pohjapiirroksen…\nHuomenna pitäisi syntyä yksi kouluvarsa maailmaan, joka tulee joskus vuoden loppupuolella myyntiin…\nRowena pyöräytti aamuyön tunteina maailmaan orivarsan! Katsotaan millainen kouluratojen taitaja tästä kaverista kasvaa… Tulossa myyntiin vähän myöhemmin.\nSeuraavaksi odotellaan Hanhen “poksahtamista” (elokuussa). Tämäkin tulokas tulee myyntiin joskus loppuvuodesta.\nKisoihin tullut mukavasti osallistujia! Kiitoksia kaikille tähän mennessä itsensä mukaan ilmottaneille!\nOnnistuuko Logan x Hertta Jäisi miulle piirretyksi kasvatiksi koulua kisaamaan (tarinapainotteinen koti)\nEnsimmäinen yksärihakemus tuli tänään!\nYllättävää kyllä, oripuolella on enemmän tilaa, joten jos sinulla on ori tai ruuna vailla kattoa päänsä päälle, niin laitahan hakemusta tulemaan.\nKäkiharjut näkee viikonloppuna Power Jumpissa! Saa tulla nykimään hihasta.\nEnnen lähtöä Mila ennätti käydä taluttelemassa Raksua\nPower Jumpin lopullisia tuloksia odotellaan.\nArvontaluokissa ei Käkiharjuilla kummoisesti mennyt, mutta Oskari ja lainatamma Fiia ovat finaalissa.\nKäkiharjujen omiin kisoihin saa/voi/pitää osallistua edelleen.\nVinkvink, mahdolliset vuokraajat ja yksäreiden omistajat, etenkin este- ja kenttäratsastajat.\nSonja Lovell saapuu ensi viikolla (7.-8.8.) valmentamaan Käkiharjuille ja jatkossakin naista tullaan tallilla näkemään joka toinen kuukausi!\nSonja valmentaa myös muitakin kuin omistajapariskuntaa, joten voit käyttää naista tarinoissasi vapaasti.\nMitä valmennuksiin noin niin kuin yleisesti tulee, niin myös Oskari kuin Reijakin voi yksäreitään/vuokraajia valmentaa pyydettäessä mikälisikäli aikaa on.\nMyös Mila Santanen voi jotain “ei niin vakavia”-valmennuksia pitää.\nTammapuolen karsinat ovat yksäreiden osalta täyttyneet.\nOripuolella on tilaa vielä neljälle yksityiselle! Myös ruunat ovat tervetulleita!\nKisaluokkiin on mukavasti tullut osallistujia! Tässä on kuitenkin vielä aikaa viimeiseen ilmottautumispäivään, joten mukaan vain kaikki kynnelle kykenevät!\nNova on porrastetuissa kisansa kisannut. Ottaa vastaan vielä 3-4 tammaa.


Kiken käsin, -X- Design: elokuuta 2011\nNyt on mun Aura-matto valmis, ja siitä tuli Aura+ -matto! Ranteen jomotus rauhoittui, kun pienen tauon jälkeen tein mattoa hieman pienemmissä erissä. Nyt vain peukalo on turtana, ja jonkinlaisen rakonkin taisin saada siihen aikaiseksi. Tein lopulta 4 kerrosta enemmän kuin ohjeessa, eli yhden pitsikuvioraidan enemmän. Tämän seurauksena matosta tuli n. 20 cm isompi kuin ohjeen mukaisesta. Olen tyytyväinen lopputulokseen :).\nMun Aura+ -matto\nMalli: Aura-matto, Kangas-aitta\nLanka: Trikoo-kude, Kempeleen mattomyynti ja kutomo ky\nKoko: halkaisija 152 cm\nMenekki: n. 5,2 kg\nLähettänyt Kikke klo 19:12\nTunnisteet: matto, valmis2011, Virkkaus\nHuippua, matto etenee todella nopeasti. Tietenkin paksun trikookuteen ja ison koukun ansiosta. Maton halkaisija kolmena päivänä tehdyn työn jälkeen on n. 1 m, johon kudetta on mennyt kaksi vyyhtiä eli n. 2 kg. Tarkoitus on tehdä maton halkaisijaksi 150-160 cm, eli vielä on tekemistä.\nMaton virkkaaminen on kuitenkin melko raskasta puuhaa; peukalo on ihan hellänä ja ranteessakin alkaa hieman kihelmöimään. Aamuisin on ollut helpointa virkata, tietenkin yön aikana sadun tauon ansiosta. Tämä on ensimmäinen työ, jonka aikana rannetta alkaa jomottamaan. Voi olla, että joudun pitämään hiukan taukoa tämän maton kanssa, ettei tulisi hankitua itselle mitään vammoja.\nLukiessani muiden matontekijöiden blogeja tai kirjoitteluja netissä, heräsin ajatukseen, että olisikohan kuteet pitänyt pestä ensin?! Olisi varmaan. Olin vain aivan liian innokas aloittamaan työn, etten ehtinyt moista ajattelemaan. Hö, nyt hieman harmittaa, mutta pitää pestä matto sitten aikanaan hyvin hellävaraisesti alhaisessa lämpötilassa, josko se ei sitten kutistuisi aivan valtavasti. Myös tästä syystä aion tehdä matosta hieman isomman kuin ohjeessa (130 cm).\nLähettänyt Kikke klo 17:29


Vuoden 2016 parhaat langattomat reitittimet - onnellinen Android\nPC Magazine, yksi Internetin arvostetuimmista tekniikkasivustoista, on juuri julkaissut luettelon parhaista langattomista reitittimistä vuodelle 2016, ja tarkastelemme tämän päivän viestissä ehdotuksia, jotka heillä on meille tänä vuonna. Vaikka on olemassa lukemattomia verkkosivustoja, jotka tarjoavat luetteloita parhaista tuotteista, olen tällä kertaa päättänyt valita PC-lehden suositukset, koska yleensä muut luettelot käyttävät vain resursseja ja suosittelevat vain tehokkaimpia reitittimiä, jotka lopulta ovat kalleimpia , laatu / hinta-suhteesta riippumatta.\nVaikka reitittimet, jotka aiomme nähdä tänään, eivät perustu yksinomaan hintaan, näemme joitain, jotka tarjoavat hyvää laatua ja myös korkeaa hintaa, mutta pitäen aina yllä positiivista tasapainoa hinnan ja tuotteen välillä.\nVuoden 10 parasta langatonta reititintä (napsauta suurentaaksesi) / Kuva: PC Magazine ©\nEnnen kuin valitsemme reitittimen, joka parhaiten sopii tarpeisiimme meidän on otettava huomioon useita tekijöitä, jotka ovat ratkaisevia valitessamme yhden tai toisen mallin.\nKuuluvuusalue että tarvitsemme sinua hallitsemaan.\nLaitteiden lukumäärä jotka ovat yhteydessä verkkoon.\nLaitetyypit jota aiomme käyttää. Jos meillä on päivitettyjä laitteita, jotka tukevat esimerkiksi 802.11 ac (tehokkaampaa) tekniikkaa, on mielenkiintoista ottaa se huomioon.\nYksi- tai kaksikaistainen. Reitittimet, jotka tukevat molempia taajuuksia, antavat meille mahdollisuuden lähettää sekä tavallisella 2,4 GHz: n kaistalla että tehokkaammalla, mutta pienemmällä 5 GHz: n alueella.\nKaistanleveyden hallinta. Joidenkin edistyneiden ominaisuuksien reitittimien avulla voit suodattaa liikennettä, mikä voi olla erittäin hyödyllistä, jos käytämme paljon suoratoistoa ja online-pelejä, mutta jos käytämme vain Internetiä surffaamiseen, meidän ei tarvitse maksaa edistyneistä työkaluista ja kokoonpanoista, joita emme aio käyttää.\nLähetysprotokollat. Langattomat Ethernet-verkot käyttävät 802.11-protokollia, mutta ei ole sama käyttää 802.11 n (siirtonopeus 600 Mbps), kuin 802.11b (nopeus 11 Mbps), 802.11g (54 Mbps) tai 802.11ac (yli 1000 Mbps) ).\nToinen mielessä pidettävä asia on reitittimen nimi. Tarrat, kuten AC1200, AC1750 tai AC3200 niitä käytetään reitittimen lähetysnopeuden tunnistamiseen. Esimerkiksi kaksoisreitittimen, joka voi saavuttaa nopeuden 450 Mbps 2,4 GHz taajuudella ja 1300 Mbps 5 GHz taajuudella, katsotaan olevan AC1750-reititin (450Mbps + 1300Mbps).\n(Seuraavassa reitittimien luettelossa voit käyttää Amazonia napsauttamalla heidän nimeään, jolloin näet kaikki tekniset ominaisuudet ja käyttäjien mielipiteet.)\nD-Link AC3200 Ultra Wi-Fi -reititin (DIR-890L / R)\nHinta: 254,14 EUR\nSe on tehokas reititin, joka voi lähettää kolmella taajuudella hämmästyttävällä nopeudella.\nLinksys Smart Wi-Fi -reititin AC 1900 (WRT1900AC)\nHinta: 238,40 EUR\nHyvä lähetysnopeus, OpenWRT-laiteohjelmisto, hyvä QoS, tehokas NAS ja helppo konfiguroida.\nAsus RT-AC68U kaksikaistainen langaton AC1900 gigabitin reititin\nHinta: 167,44 EUR\nTämä kaksikaistainen reititin toimii poikkeuksellisen hyvin 802.11ac-protokollan kanssa.\nD-Link WiFi AC750 -kannettava reititin ja laturi (DIR-510L)\nHinta: 80,80 EUR\nSe on kannettava reititin, joka voi luoda hotspotteja, WiFi-verkkoja ja matkapuhelinyhteyksiä. Siinä on myös akkulaturi.\nTenda AC1900 langaton kaksitaajuusreititin AC15\nHyvä hinta-laatusuhde reitittimelle, joka toimii tehokkaasti 5 GHz: n taajuuksilla ja helppokäyttöisellä asetuskonsolilla.


Alaston siivooja kuumaa seuraa / Huijaus hollola\nHän odottelee joko välittömässä läheisyydessä tai asiakkaan tiloissa jossakin sivummalla. Niksit, joiden avulla ratkaiset tilanteen nopeasti. Teen yhteistyötä turvallisuusalan yrityksen sekä viranomaisten kanssa. ..\nHe ovat suhtautuneet asiaan kannustavasti. 11:15, eroottisen siivouspalvelu Lady Bikinin siivoja kävi vapun kunniaksi siistimässä radio Iskelmän studion. Entä kuka uskaltaa lähteä erotuomariksi? Jos tilanne asiakkaan luona tuntuu turvattomalta, on apu lähellä. Rumaksi parjatut housut tekevät paluun. Alaston siivooja maksaa 185 euroa tunnilta.\nSiivous maksaa 173 euroa tunnilta ja asiakas voi pättä kuinka vähän siivoojalla on vaatteita pällä. Palvelu on jo ehtinyt herättä paljon innostusta ja asiakkaita on löytynyt paljon syntymäpäivä- ja polttariseurueista, mutta myös yksityiseltä puolelta. Keskiviikkona Minna kuulutteli aamua epäselvän tyyliin. Katso kuva nakusiivouksesta tästä! "Onko tässä nyt se perinteinen pienet mausteet?".\nAnna-Mari pätti tarttua tuumasta toimeen ja tilasi paikalle vapun henkeen sopivasti eroottisen siivoojaan. Ujo ei saa olla, eikö siivoaminen alastomana asiakkaan katsellessa tunnu oudolta? Tiesitkö, että kirsikka on todellinen terveyspommi? Valittavissa on joko nais- tai miessiivooja.


Dongon päiväkirja Jul 15, 2016 22:34:21 GMT 2 Kaisu likes this\nPost by Veeti on Jul 15, 2016 22:34:21 GMT 2\nPunttasin Helin Fantsun karvaiseen selkään sillä pikkuori oli päättänyt olla tänään astetta villimpi pahisponi. Heli oli tosin vain todennut, että se oli kivaa vaihtelua, kun poni oli yleensä niin nätisti. Liisa oli saanut pungerrettua itsensä jo Taikan selkään, joten enään oli minun vuoroni. Otin hieman vauhtia ja ponnistin mahalleni Dongon selän päälle. Nousin istumaan suoristaen asentoni. Maiskautin Dongon liikkeelle lähtiessämme jonossa etenemään kohti metsäpolkuja.\n- Mut eikse ollu tästä vasemmalle jos me mennään maastoesteille? Heli kysyi.\n- Ei edelleenkään! Kun se on tonne oikeelle, Liisa mutisi turhautuneena.\n- Mutkun me mentiin silloin kurssilla tonne, Fantsun selässä oleva tyttö ilmoitti.\n- No joo, mut maastoesteet on silti tuolla, Taikan ratsastaja tokaisi.\n- Tuutteko te vai ette? kysyin kääntäessäni Dongon kohti oikeaa tietä.\n- Jaaa... Liisa tuhahti ja ohjasi Taikan taakseni.\nHetken kuluttua siirryimme raviin.\nLinnut lauloivat auringon paistaessa polulle saaden pölypallerot kimaltelemaan.\n- Niin nättiä, Heli huokasi.\nEteemme aukeni pieni aukio, jonka päästä alkaisivat maastoesteet.\nTytöt ratsastivat molemmille puolille minua kun hidastin käyntiin. Liisa keinuskeli edestakaisin Taikan selässä issikan möllötellessä pusikoita. Fantsu eteni hieman turhankin reipasta käyntiä (joka muistutti kyllä enemmän tositositosi koottua ravia), ainakin niin pystyi päätellä Helin turhautuneesta ilmeestä.\n- Laukataan ja sit esteille? kysyin tytöiltä.\nSain Liisalta nyökkäyksen hymyn kera sekä Heliltä innokkaan "juu":n. Siirsin Dongon laukkaan ja annoin tuolle astetta enemmän ohjaa.\nTiesin että saisin ruunanrupsukan esteiden yli, jonka takia uskalsin päästää Helin ja Liisan suoraan peräämme. Ensimmäinen tukki ilmestyi kuin tyhjästä, mutta sain kuin sainkin Dongon sen yli kaatumatta. Maiskautin hieman vauhdin laantuessa samalla nojaten vähän eteenpäin. Dongo vetäisi jostain pappaenergiaa ja pukitti pierujen kera, jonka jälkeen papparainen kiihdytti jalat suurinpiirtein suorana tököttävällä laukalla kohti toista estettä. Ruuna loikkasi tukkikasan yli kuin varsa saaden minut ja tytöt nauramaan. Annoin lisää ohjaa kuumana käyvälle ponille, ja tuo kaasutti entisestään.\nLopulta kaikki esteet oli ylitetty ja jarruttelin käyntiin. Vanha ruuna puuskutti tyytyväisenä, ja sen paksun karvan läpi oli tullut hieman hikeä. Dongo ei ollut kuitenkaan aivan henkihieverissä, enkä sitä olisi kyllä lähellekään sitä ratsastanut. Fantsun energia ei ollut kadonnut mihinkään ja Taika jatkoi möllöttämistään.\n- Mut siis Veeti, kerroppa vähä siitä sun uuesta ostoksesta, Liisa virnisti ratsastaessaan vierelleni leveällä metsätiellä.\n- Ai Dexusta? No siis se on kaheksanvee Suomalainen puoliverinen, ihan mageella luonteella. Se on ihan kivan kokonenki ja sil on iha sairaan hienot liikkeet. Ja hyppää muuten hyvin, ylpeilin.\n- Mä en ymmärrä miten sä jaksat hoitaa niinku kolmee hevosta melkein joka päivä, mulle riittää Fantsu ihan hyvin, Heli kysyi kummastuneena.\n- Emmä tiiä miten mä jaksankaa, mut ihan hyvin. Ja siis Dexuhan on laitumella nyt, nii en mä ku maastoile sillä ku ei siellä oo kenttää.\n- Jaaaaa, no sit! Mut entä talvella? Heli jatkoi pidättäen Fantsua.\n- No, se on sit sen talven lumia, virnistin.\nAnnoin Dongolle täysin löysät ohjat kävellessämme Neweä kohti.\n- Ei hitto, Heli vinkaisi.\n- Tääl alkaa sataa, tyttö inisi.\n- No ei me sokerista olla, Liisa naurahti.\n- No mut siltiiii, Heli valitti.\n- Mut me ollaan ihan pian perillä, huomautin Newerran kohotessa edessämme.\nKerkesimme juuri ennen pahinta kaatosadetta aittaan. Tungimme Taikan Tarun karsinaan, sillä poni oli riehumassa tarhassaan - sadeloimi päällä, tietenkin. Rupattelimme rauhassa kylmätessäni vanhan herran jalkoja. Heli valitti kuinka Fantsun energiat eivät olleet kadonneet sitten pätkääkään, vaikka ei se kuulemma niin paljoa haitannutkaan. Naurahdin ja heitin tyttöä pintelillä, se oli ensimmäinen asia mikä käteen osui.\n- Veeti! kuului kiljahdus Fantsun karsinasta.\nTyttö viskasi pintelin takaisin nauraen.\nNauruhan on tunnetusti tarttuvaa, ja pian sateen ropinan kanssa kilpaili aitan sisältä kuuluva hekotus.\n//Oo kolmossivu auki!! Ja vaan kaks merkintää jotka ei oo mun kirjoittamia :D!\nNoni, oot ollut tunnollinen hoitaja! Ihana tarina, oikein huokui iloista ystävyyttä ja tallin menoa <3 Ansaitsisit jonkun palkintokuvan tms, katsotaan mitä keksin! // Kaisu\nLast Edit: Jul 15, 2016 23:33:07 GMT 2 by Kaisu\nDongon päiväkirja Jul 20, 2016 11:28:44 GMT 2 Kaisu likes this\nPost by Veeti on Jul 20, 2016 11:28:44 GMT 2\nVuonis tallusti hitaasti löntystäen vierelläni, pää alhaalla, kuitenkin korvat hörössä. Vanha ruuna puhalteli ilmaa sieraimistaan, ja tuijotteli kaikkea vanhaa tuttua kuin pieni varsa. Naurahdin ruunan touhuille.\nPappa nosti vaivalloisesti koipensa aitan pienen kynnyksen yli.\n- Dongo hei, ei se noin rankkaa ole, mutisin kiinnittäessäni väsyneen ruunan riimunnarusta karsinaan.\nAloitin harjaustuokion jo aiemmin tuotujen harjojen kera. Papparainen ei ollut pyörinyt kauhean paljon yhtään missään, joten harjausurakka oli helppo. Vedin pahimmat pölyt ruunan selästä pölyharjalla muutamilla napakoilla vedoilla.\nNostin ruunan selkään tällä kertaa vain satulahuovan, jonka sidoin palloponin vatsan ympärille loimivyöllä, jonka Kaisu oli tonkinut mua varten jostain. Dongo näytti tyytyväiseltä päästessään näin vähällä kun aloin kierittämään vihreitä pinteleitä papparaisen etujalkoihin. Saatuani tuon samaisen pintelin, jolla olin heittänyt Heliä pari päivää sitten, kiinni, ujutin vanhan ruunan suuhun kuolaimet.\nNappasin mustan, upouuden kypäräni karsinan edestä. Napsautin lukon kiinni ja kurotin ottamaan mustia ratsastushanskojani sekä omaa, mustaa esteraippaani. Saatuani loputkin tavarat mukaani lähdin tallustelemaan kohti maneesia, sillä uskoin siellä olevan muutenkin viileämpää.\nKatsoin tyytyväisenä aikaansaamaani esterataa. Kolme ristikkoa jumppasarjana pitkän sivun sisäpuolella, kokorataleikkaalla pysty ja okseri, jonka korkeus kyllä pysyisi matalana. Rata ei ollut pitkä tai edes haastava, mutta säälin pappaa joka ei enää ollut mikään nuori, ja pidin esteet maltillisen kokoisina ja tehtävät helppoina.\nTalutin Dongon, jota olin roikottanut perässäni kun kokosin esteitä, maneesin keskelle kaartoon ja ponnistin itseni ponin selkään. Ruuna oli jo saanut hyvät alkukäynnit, joten annoin sen siirtyä raviin kun pääsimme pitkälle sivulle. Ruuna ravasi reippaasti vaikka ohja oli löysä, enkä edes käyttänyt pohjetta paljoakaan.\nKun sitten lopulta keräsin ohjat käsiini, oli vanhaherra Dongo hypähtämässä jo laukalle. Naurahdin ruunalle ja siirsin tuon rauhalliseen raviin. Aloin tekemään ympyröitä esteiden lomassa. Vanha ruuna tiesi mitä oli tulossa, ja se selvästi piti ajatuksestani. Sittenhän en ollut ainoa.\nRuuna oli jo aikoja sitten plumpsahtanut mukavaan muotoon, joten sen selässä oli erittäin mukava istua. Ruuna ravasi tasaisesti askeltaen uraa pitkin, tällä kertaa vasempaan kierrokseen. Tein vielä muutaman ison ympyrän väistellen estetolppia, jonka jälkeen annoin ohjaa ja siirsin ponin istunnalla käyntiin.\nKun Dongo oli saanut hengityksensä tasaantumaan, siirsin sen löysin ohjin laukkaan. Annoin vanhan ruunan laukata omaa tahtiaan kaula pitkänä muutaman kierroksen, jonka jälkeen kokosin ohjaa. Peräänanto löytyi jopa laukassa heti. Hymyilin tyytyväisenä jatkaen volttitehtävää laukassa.\nKun laukat oli nopeasti käyty läpi molempiin kierroksiin, annoin ruunan tallustella löysin ohjin.\n- Kohta pääset vähän hyppäämään, mumisin hiljaa Dongolle.\nRistikot on 20, 30 ja 40 senttimetriä tuosta keskikohdalta, pysty on viisikymmentä ja okseri kolkyt-nelkyt.. Kyllä tän pitäisi ihan hyvin onnistua, mietin tuijotellessani esteitä.\nKeräsin ohjat ja nostin laukan. Laskin askelia lähestyessämme jumppista. Pidin Dongon hyvin pohkeiden välissä, enkä antanut tuolle tilaa karata esteen kummallekkaan puolelle. Maiskautin nopeasti Dongon tullessa hieman pohjaan, ja ruuna hyppäsi kuin hyppäsikin esteen yli. Kaksi laukkaa ja toinen este, se onnistui hyvin. Viimeiselle ristikolle yksi laukka ja puhtaasti yli. Kehuin ruunaa ja laukkasin pitkän sivun loppuun, jonka jälkeen siirsin ruunan käyntiin.\nOlin mennyt jumppiksen pariin kertaan, joten nyt olisi kokorata leikkaan vuoro. Käänsin vanhan ruunan pystyä kohden.\n- Yks, kaks, kolme, neljä, viis, kuus hyppy, mumisin Dongon lähestyessä estettä.\nPappa oikein lensi pystyn yli, taputin sitä nopeasti kaulalle esteiden välissä. Okserikin ylittyi puhtaasti. Otin ruunan käyntiin ja annoin hetkeksi vielä pitkää ohjaa.\n- Hyvä poika, mutisin.\nLopuksi otin vielä koko radan kahteen kertaan. Viimeisellä kierroksella tunsin ruunan olevan vähän väsynyt, joten siirsin sen heti esteitten jälkeen raviin ja annoin ohjaa. Annoin papparaisen ravailla omaa tahtiaan, enkä edes vaivautunut sitä enempää taivuttelemaan.\nSiirsin ruunan käyntiin ja heittäen ohjat tuon kaulalle. Pyörittelin käsiäni papparaisen selässä, jonka jälkeen nappasin löysät ohjat käteeni. Hyppäsin ruunan selästä, kävelin maneesin oville avaten ne ja talutin Dongon ulos. Pihalla hyppäsin ponin selkään ja olin lähdössä maastoon, kunnes huomasin Cornelian ja Lucan menevän maneesia kohden.\n- Cornelia! Siellä on sitten esteet, mut tuun purkamaan ne loppukäyntie jälkee, huusin naiselle.\n- Ei tarvi! Mää aattelin hypätä myös, Cornelia naurahti.\n- Aa no okei! hymähdin ja käännyin katsomaan eteenpäin.\nDongo tallusteli tyytyväisenä vähän viileämmässä metsässä. Ei olisi uskonut, että vielä eilenkin olisi ollut ihan kauhea kaatosade. Suomen kesä on kyllä outo..\nHyppäsin alas ruunan selästä aitan edessä. Vein vanhuksen suoraan sisälle alkaen purkamaan varusteita Dongon päältä. Jätin huovan (joka oli märkä) kuivumaan karsinan oven päälle, jätin myös loimivyön samaan paikkaan. Suitset vein paikoilleen, kuten aina.\nLevitin hikisen ruunan jalkoihin msm- linimenttiä, jota olin käynyt ostamassa parisen päivää sitten, sillä olin todennut sen hyväksi ainakin Dexulla. Vesisanko täynnä viileää vettä odotti aitan ulkopuolella. Kun olin saanut linimentin vanhuksen koipiin, talutin sen vesisangon luo. Kaivoin ämpäristä sienen ja aloin kastella ruunan selkää. Tuo pärskähti ja alkoi lepuuttaa takastaan.\n- Hieno pappa olit kyllä, mumisin ja rapsutin tuon säkää.\nDongon päiväkirja Aug 5, 2016 23:24:00 GMT 2 Kaisu likes this\nPost by Veeti on Aug 5, 2016 23:24:00 GMT 2\nKävelin Dongon tarhaa kohden reipasta tahtia. Ruuna nökötti omalla paikallaan, tuvallisesti oman rakkaan heinäkasansa vieressä, natustaen sitä tälläkin hetkellä. Vihelsin portilla saaden vanhuksen nostamaan vaalean päänsä heinäkasasta, mutta ei se luokse tullut. Hymähdin ja siinä samssa luikahdin lankojen välistä tarhaan. Nappasin pystytukan riimusta sujauttaen riimunnarun paikoilleen. Kun olin apinan viimein pyydystänyt, matka kohti aittaa voisi alkaa.\nVaan eipä alkanutkaan. Heti saatuani ruunan ulos tarhasta se alkoi tahmailemaan normaaliakin enemmän. Vaikka mä kuinka maiskutin, maanittelin, vedin, raivosin ja lässytin, ei ruuna liikahtanut askeleenkaan verran. Siinä samassa kuulin hihitystä takaani. Erittäin tuttua sellaista.\n- Jos sulla ei ole muuta tekemistä, arvon ammattilainen, ole hyvä ja tule auttamaan, murahdin.\n- No selvä! kuulin Helin toteavan.\nKuulin tytön äänestä tuon virnistävän, enkä ollut kovin väärässä tytön saapuessa luokseni hymy kasvoillaan.\n- Niin mikäs nyt oli ongelma? tyttö kysäisi.\n- Tää ei nyt vaan liiku, totesin turhautuneena.\n- No se ei oo uus juttu, Heli naurahti.\nVilkaisin tyttöön, jonka jälkeen siirsin katseeni takaisin Dongoon.\n- Eikun oikeesti, se ei mee minnekkään, sanoin hieman vakavammin.\nHelin hymy hyytyi nopeasti.\n- Häh? Miten niin?\n- En mä tiedä, sähähdin ärtyneenä.\nHuomasin Helin säikähtävän vihaista ääntäni, sillä tytön silmät porautuivat muhun ihmetyksen vallassa.\n- Äh.. Sori, sopersin. - En vaan tiedä mikä tätä vaivaa.., jatkoin mietteliäänä.\n- Entä jos sillä on joku hätänä? Heli ehdotti ja suunisti heti sen sanottuaan vanhan ponin jalkoja tutkimaan.\nHiljaisuuden vallitessa tyttö kävi jokaisen jalan tarkasti painelemalla läpi. Takajalkoihin Heli kiinnitti kuitenkin erityishuomiota, ja jäi tutkimaan niitä pidemmäksi aikaa.\n- Oikea takajalka, tuo tokaisi.\n- Se on turvonnut.., Heli sopersi.\nOlin passittanut Helin hakemaan kaikkitietävän tallinomistajamme paikalle. Kaisu tutkaili vuoroin oikeaa, vuoroin vasenta takasta hiljaa mietteliäänä.\n- Joo- o.. Onhan täällä ihan kunnolla nestettä, ja lämpöäkin, nainen totesi hiljaa.\n- Kylmään sen sitten vaan? kysyin.\n- Jep. Ja jätä yöksi sisälle, hakekaa vaikka Fantsu sen seuraksi. Mä ilmoittelen sitten aamulla sen vointia sulle, Kaisu selitti.\n- Eihän siinä oo mitään vakavaa? Heli henkäisi.\n- En mä usko, varmaan vaan kompuroinut tarhassa, Kaisu hymähti ja jatkoi; - Mutta mun täytyy nyt mennä tekemään iltatalli, oon jo myöhässä aikataulusta.. Nähdään!\nJa yhtäkkiä nainen oli kadonnut luotamme. Lähdin taluttamaan nyt jopa eteenpäin liikkuvaa ruunaa sisälle. Se arkoi jalkaansa hieman, mutta selkeästi yritti pitää kivun salassa. Huokasin hiljaa saadessani ruunan karsinaan.\nHarjasin molemmat takajalat extratarkasti, jonka jälkeen levitin kylmälinimenttiä Dongon takasiin. Hieroin ainetta tarkasti joka puolelle jalkaa. Vanha pappa roikotti päätään tyytyväisenä, se tiesi ettei joutuisi tänään töihin. Laitoin varmuuden vuoksi tököttiä ihan reilusti, jonka jälkeen suljin purkin. Noustessani ylös aitan ovelta kaikui komea hirnahdus. Herra ori oli saapunut.\nHeli pyöräytti shetlanninponin karsinaansa, jossa tuo tyytyi natustamaan heinänkorsia. Tuijotin hieman varautuneesti Dongon jalkoja.\n- Luuleksä et sil on jotain vakavampaa? Heli kysyi ujosti rikkoen hiljaisuuden.\n- En oikein osaa sanoo, totesin vakavana. - Nyt pitää vaan venaa, huokasin.\nPotilas & Sairaanhoitaja 9hm\nDongon päiväkirja Aug 18, 2016 12:14:22 GMT 2 Kaisu likes this\nPost by Veeti on Aug 18, 2016 12:14:22 GMT 2\nViikonloppuna // 18.8.-16\nKylmät pisarat tippuivat taivaalta niskaani. Musta huppari liimaantui läpimärkänä ihoon. Hiukset litistyivät pään reunoille. Mummi tapasi sanoa, aina kovalla rankkasateella, että taivas itkee. En ollut silloin pienenä ymmärtänyt, miksi taivas itkee, mutta silloin kaksi vuotta sitten mummin kuolinvuoteella sateen paukuttaessa äidin kotitalon punaista peltikattoa, olin ymmärtänyt miksi. Taivas itkee, sillä joku oli lähtenyt.\nAjatukseni tummenivat samaa tahtia kuin vielä muutama tunti sitten kirkkaana loistanut taivas. Pilvet vain tummenivat ja tummenivat, osa lähenteli jo mustaa. Newerran rakennukset hahmottuivat pikkuhiljaa sateen seasta. Koko paikka muistutti sitä pölypalloa, jonka olin löytänyt eilen kaapistani. Sade oli harmaata, ja niin sankkaa, ettei eteensä nähnyt kuin muutaman metrin.\nViimein sujahdin tallin ovista sisälle. Lämmin ilma hevosen hajuineen pläsähti päin naamaani. Seisoin oven edessä, huokasin syvään ja lähdin liikkeelle. Kipitin nopeasti taukotupaan etsimään itselleni lämmintä vaatetta kaappini uumenista.\n- Veeti! kuului tuttu hihkaisu astuessani vettä valuvana sisään taukotupaan.\n- Moi, hymähdin kävellessäni kaapille.\n- Onko joku hätänä? Liisa sai kysyttyä.\nSitä tyttöä ei ollutkaan näkynyt tallilla hetkeen.\n- Ei mikään erikoinen. Tää keli vaa on ihan suhteellisen masentava, huokasin etsiessäni hupparia ikivanhan kaapin uumenista.\n- No totta, äsken minua moikannut Heli puuskaahti ärtyneenä.\n- En millään jaksais mennä treenaamaan maneesiin.. Siellä on niiiiin tylsää.. Eiks voitais vaan mennä maastoon? tyttö inisi.\n- Ai maastoon? Tällä kelillä? puuskahdin virnistäen.\nNappasin harmaan hupparin heittäen mustan sen tilalle myttyyn kaapin pohjalle.\n- Niin? Heli tokaisi.\n- Mä hei kävelin bussipysäkiltä tänne, ja oon jo näin märkä. Sitäpaitsi, ei hepat pysyis pystyssä tuolla. Kaikki tiet suurinpiirtein tulvii ja ne on niin mutaisia et mäkin meinasin kaatua, totesin pukiessani hupparia.\n- Ei mua ainakaan kiinnostais lähteä katkomaan Taikan jalkoja, Liisa kommentoi väliin.\n- Äh, no fine... Heli puuskahti.\nIstahdin tyttöjen viereen sohvalle kaakaomuki kädessäni.\n- Noh, mennäänkö esteitä vai koulua? virnistin vilkaisten kaksikkoa.\n- Koulua! Heli hihkaisi innoissaan.\nTuon hymy kuitenkin hyytyi mun ja Liisan vilkaistessamme toisiamme.\n- Esteitä, Liisa totesi kylmänviileästi.\n- No okeii... Heli tiuskaisi.\n- Hyvä! virnistin.\nKuten normaalisti, jostain kumman syystä koko porukka alkoi nauraa. Kaikkihan me tiedettiin, että Helikin tahtoi hypätä.\nSuurin piirtein juostessamme angstiponiemme kanssa (siis kuka uskaltaa sanoa että Dongo tykkää sateesta???) maneesiin Heli huikkasi jotain.\n- Fantsu... *sateen ropina maneesin kattoon* hypätä... * Liisan kiljahdus kun tuo meinasi kaatua naamalleen mutalammikkoon * maltillisena..! sai Heli huudettua.\n- Että mitä oli? huikkasin takaisin avatessani maneesin rymiseviä liukuovia.\n- Niin että Fantsu ei sit varmaan kauheen korkeita voi hypätä, et pidetään ne estekorkeudet maltillisena, tyttö toisti.\n- Joo joo, nauroin.\nKääntäessämme hevoset kaartoon pienen kavalettiradan rakentamisen jälkeen nousimme selkään. Liisa tunnollisena mukatuntiopettajana jakoi ohjeita taivuttelemiseen käynnissä vaikka ohjat olivatkin pitkiä. Loppuenlopuksi ohjastaminen loppui taisteluun kannuksista, jossa jäin armotta alakynteen kilparatsastajan mielipiteelläni, eli sillä että kannuksia käytetään aina, hevosesta riippumatta, ainakin kisoissa. Tosin eihän mulla nytkään ollu kannuksia (anteeks mitä )...\nKun viimeisen kerran ylitimme kavaletin laukassa siirsin Dongon raviin ja annoin löysempää ohjaa ruunan venyttäessä kaulaansa eteen-alas. Taivuttelin tuota ympyröillä samalla jutustellen Helin ja Liisan kanssa este-ennätyksistä. Dongo pärskähti tyytyväisenä, eikä siitä jalkavaivasta, joka reilu viikko sitten löytyi, ollut mitään jäljellä, eli poni liikkui ihan puhtaasti.\nViimein olimme saaneet jatkuvasta sateesta läpimärät (me käveltiin niitten kaa vaan maneesista aittaan?) ponit sisälle ja varusteet pois selästä. Loimittaessani Dongoa jutustelun lomassa vihreällä fleeceloimella puhelimeni tärähti viestin merkiksi. Kaivoin Samsungin taskustani.\n- Mitäköhän Miralla nyt on..? kysyin lähinnä itseltäni.\n- Kerro si meillekki!! Liisa huikkasi.\nSilmäilin viestin nopeasti läpi. Hymyni hyytyi ja järkytyksen aalto levähti lävitseni.\n- Haluutteko te.. oikeasti kuulla..? sopersin hämmentyneenä.\n- Häh? Mitä se on? Heli henkäisi kurkistaessaan karsinan väliaidan yli Dongon karsinan puolelle.\n- " Moi Veeti. En tiiä olisitko sä halunnut kuulla tätä, mut ajattelin kuitenkin kertoo sulle. Me jouduttiin lopettaan Tootti, koska se oli satuttanut jalkansa tarhassa kun se kaatu siellä mudassa. Mä näin kaiken... Eläinlääkäri tutki sitä ja sano et sillä on joku luu murtunu, et se ei voi enään parantua. Sitä sattu ihan kauheesti, mun oli pakko päästää se pois... Mä en tiiä mitä mä tekisin.. Äiti sano et saisin ratsastaa Santulla niin paljon kun haluun, mut en mä pysty.. Tuu mahdollisimman pian meille? Mira", luin järkyttyneenä.\n- E-eli Töötti on kuollut? Heli henkäisi.\n- Joo.., sopersin.\nJouduin ottamaan seinästä tukea. Ajatukset mylläsivät sisälläni. Miten noin pystyi käymään? Vastahan Mira sai tietää orinsa sairastavan nivelrikkoa ja nyt sen vei hautaan murtunut jalka? Vasta kuusivuotiaana... Vastahan toissapäivänä kävin sitä ratsastamassa, ja se toimi ihan älyttömän hyvin..\nHetken kuluttua avasin suuni.\n- Mä vien Dongon pihalle.. huokasin.\nNostin fleecen pois ruunan selästä ja heitin sen myttyyn käytävälle. Sade oli lakannut joten en laittanut edes sadeloimea. Mitään sanomatta talutin ruunan pihalle.\nTietenkin juuri kun olimme päässeet tarhan eteen, alkoi sataa taas kaatamalla. Tuijotin mutaista tarhaa hetken.\n- Sori Dongo.. Sä oot sisällä illan.., kuiskasin ruunalle.\nJotenkin se, mitä Töötille oli käynyt, oli saanut mut pelkäämään myös Dongon vuoksi. Niinpä uhmasin jokaista mahdollista periaatettani (muummuassa sitä että hevonen, joka on hyvin loimitettu voi olla ulkona kelillä kuin kelillä, ainakin melkein) ja talutin vanhan ruunan sisälle.\nIstahdin ruunan harjapakin päälle hiljaisena. Heli tuli luokseni ja kyykistyi viereeni.\n- Tota.. Jos sä meet sinne Miralle.. Niin sano osanotot multakin, tyttö sopersi.\n- Joo.. Tietenkin, huokasin katsahtaen tyttöön.\nHiljaisuuden vallitessa ymmärsin taas kerran erään asian. Taivas itkee, sillä joku oli lähtenyt.\nDongo & Veeti\n//10 hm täynnä!! Jee :D! Joo tosiaan, aattelin nyt tännekin ilmoittaa, että Tootti on nyt lopetettu.. Tää tarina muuttu ehkä vähän tönköksi eikä tässä ollut muutenkaan sen enempää järkeä kuin kirjoitustaitoa, mutta toivottavasti kelpaa :). Lisään tähän vähän myöhemmin kuvan!\nOhh miten ihanasti kirjotettu tarina <3 Jo alku oli niin vaikuttava, tuo miksi taivas itkee. Aivan ihanasti sanottu <3 Ja jälleen rentoa kaveruutta tallilla, ja parempi pysyäkin matalammissa esteissä niin ponit jaksaa hyppiä tunneilla (; Ja voi Toottia, se oli hieno heppa. Realistista kuitenkin, ettei kaikki aina mene hyvin. Hienosti sä kirjotit, älä yhtään vähättele! // Kaisu\nLast Edit: Aug 18, 2016 14:43:42 GMT 2 by Kaisu


Tekemistä, seuraa ja omaa rauhaa\nPunapellavasta vuokraat itsellesi kodin, jossa asut itsenäisesti kevyen palvelun tuella. Arkea helpottavat palvelut tilaat kätevästi Riihikallion palvelukeskuksesta. Kauppa ja apteekki ovat kävelymatkan päässä ja Hyrylästä löytyvät laajemmat palveluvalikoimat. Vantaan Jumbon ostoskeskukseen hurautat vartissa.\nRiihikallion palvelukortteli on ainutlaatuinen palveluiden kokonaisuus ikäihmisille ja ikääntyville. Yhdyskäytävin yhdistyvät talot ympäröivät viihtyisää yhteispihaa, Pellavapuistoa, joka kutsuu kaikkia korttelin asukkaita yhteiseen tekemiseen sekä oleskeluun. Elämänmeno rytmittyy yhteisillä ohjelmatuokioilla Riihikallion palvelukeskuksessa. Yhteiset ruokailuhetket, päiväkahvit kahvilassa ja hyvä seura kruunaavat päivän!\nIkääntyneille, palvelua tarvitseville tarkoitettu Punapellavan kiinteistö on rakennettu ARA:n tuella, joten asukasvalinnoissa perusteina ovat asukkaan asunnon- ja hoivantarve ja varallisuus. Asuntojen vuokra on n. 445-626 €/kk. Vuokran ja vesimaksun lisäksi kaikilta Punapellavan asukkailta peritään peruspalvelumaksu 120 €/kk/asukas tai 150 €/kk pariskunnat tai vastaavat. Peruspalvelumaksuun sisältyy turvaranneke ja turvapuhelinlaitteiston vuokra, saunavuoro kerran viikossa, palvelutilojen käyttö sekä mahdollisuus osallistua palvelutalon viriketoimintaan. Hoivapalvelumaksu räätälöidään kunkin asukkaan yksilöllisen hoidon / palvelun tarpeen mukaan.\nPunapellavassa on 44 ikääntyneille tarkoitettua kaksiota ja yksiötä. Asunnot ovat kooltaan 38,5 -68 m2 ja kaikissa asunnoissa on oma parveke. Kuudennessa eli ylimmässä kerroksessa sijaitsevat asukkaiden yhteiskäytössä olevat saunaosasto ja kerhohuone. Kohteen asuntoihin on jatkuva haku.\nPunapellavassa ei juuri nyt ole vapaita asuntoja\nVuokraushinnasto Punapellava 1.3.2021\nPunapellavan asuntojen huoneistotyypit ja koot sekä esimerkkejä asuntojen pohjapiirustuksista:\nTUPAK + ALKOVI 8 38,5\n1H + TUPAK 11 46,0 6 51,5\n2H + K 4 53,0\n2H + TUPAK 5 64,0 10 68,0\nKaikkien Punapellavan asuntojen pohjakuvat sekä kerrospohjakuvat 1.-6. krs löydät täältä.


Ympäristötyömme | Hotel Red & Green\nHotel Red & Green on ansainnut Green Key ympäristömerkinnän sekä STF merkin\nHotel Red & Green on ansainnut Green Key ympäristömerkinnän. Valitsemalla hotellimme yöpymispaikaksesi teet hyvän ympäristövalinnan.\nValitsemalla Green Key-ympäristösertifikaatilla merkityn hotellin varmistat että asut hotellissa joka on vastuullinen ja joka on läpäissyt Green Key-ohjelman tiukat ympäristövaatimukset.\nGreen Key on kansainvälinen ympäristömrkitä joka myönnetään niille matkailu- ja kokouslaitoksille jotka erityisesti huomioivat ympäritön toiminnassaan. Green Keyn tavoite on osallistua kestävän kulutuksen ja vähenevän ympäristörasituksen aikaansaamiseen.\nTeemme jatkuvasti työtä parantaaksemme ympäristötyötämme, olemme laatineet omat ympäristötavoitteet ja meillä on toimintasuunnitelma jota noudattamalla pyrimme näihin tavoitteisiin.\nLue lisää Green Key sertifikaatista tästä.\nSyksyllä 2020 hotellimme sai Green Key ympäristömerkinnän ja työ on jatkunut kestävän matkailun kehittämisessä. Olemme nyt myös ansainneet Sustainable Travel Finland merkin helmikuussa 2021! Busines Finlandin lehdistötiedote\nSTF merkinnän ansainnut yritys on jokapäiväisessä työssään huomioinut ja laatinut toimintasuunnilmansa koskemaan kaikkia kestävyyden osa-alueita; ekologinen, taloudellinen, sosio-kulttuurinen, eettinen sekä survallisuus.\nKun valitset Hotel Red & Greenin palveluita olet mukana kehittämässä ja edesauttamaan kestävää matkailua!\nLisäinfoa löydät täältä Visit Finland\nLue lisää meidän kestävästä työstä


syyskuu 2019 - Etä-Äiti\nSiirry lukemaan artikkelia, Kohta, ei vielä, sitku, en jaksa, pitäisi – Mitä on viivyttely ja miten pääsin siitä eroon?\nSiirry lukemaan artikkelia, Vuoroviikkoasumiseen liittyviä kliseitä ja yleistyksiä – ja miksi kumoan ne kaikki?\nSiirry lukemaan artikkelia, Voinko sinkkuna ja eronneena antaa lapsilleni hyvän parisuhteen ja perhe-elämän mallin?\nSiirry lukemaan artikkelia, Esikoiseni etä-äitiys vaikuttaa kuopukseni lähiäitiyteen – Olen pelokas, omistushaluinen ja haavoittuvainen\nSiirry lukemaan artikkelia, Lapsiviikon menot yhteensä 307,06€ – Mihin kaikkeen käytin rahaa ja mitän opin menojen seurannasta?\nSiirry lukemaan artikkelia, Apua, en enää tunnista itseäni! Olen muuttunut, miten tässä näin kävi?\nSiirry lukemaan artikkelia, Kesällä vein lasta hoitoon lomapäivinäkin, nyt kauhistelen liian pitkiä päiväkotipäiviä\nSiirry lukemaan artikkelia, Tänä vuonna vuoroviikkolapsellamme vain yhdet synttärit, jotka järjestimme yhdessä – Katso myös 5-vuotiskuvat!\nSiirry lukemaan artikkelia Kirjoneule vinoruutukuviolla neulotaan ihastuttavan pörröisestä langasta – ota ohje talteen!\nSiirry lukemaan artikkelia Meneekö koululainen pilalle, jos hänelle opetetaan asiaa, joka ei ihan sovi hänen vanhempiensa maailmankuvaan?


Kääriäinen haluaa varapuhemieheksi - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 19.04.2003 18:16\nKeskustan kansanedustaja Seppo Kääriäinen aikoo asettua varapuhemiesehdokkaaksi.\nKeskustan kansanedustaja Seppo Kääriäinen pyrkii eduskunnan varapuhemieheksi. Kääriäisen vastaehdokas oman puolueen piiristä tulee olemaan Sirkka-Liisa Anttila. Anttila on toiminut entisenä varapuhemiehenä.\nKääriäinen vahvisti aikeensa seminaarissa Iisalmessa. Hän arvioi tilaisuudessa keskustan vaalivoiton syitä. Kääriäisen mukaan Irakin sotaa koskeva keskustelu saattoi olla ratkaiseva.- Anneli Jäätteenmäki osoitti tiettyä kovuutta ja paineensietokykyä pääministeri Paavo Lipposta kohtaan. Se korosti, että vain Jäätteenmäki on vaihtoehto Lipposelle, hän totesi. Eduskunnan uusi puhemies valitaan ensi viikolla. (MTV3-STT)\nMaahanmuuttajien työtilanne parantunut selvästi


Pop pop höyrypaatti -etätyöpaja koko perheelle - Helsingin Insinöörit\nPop pop höyrypaatti -etätyöpaja koko perheelle\nlauantai 05.03.2022 klo 10:00\nTekniikan museon Pop pop höyrypaatti -etätyöpaja koko perheelle\nlauantai 05.03.2022 klo 11:30\nJärjestämme vuonna 2022 yhdessä Tekniikan museon kanssa koko perheen etätyöpajasarjan, jossa tutkitaan leikin ja oivaltamisen avulla tuttuja tekniikan ilmiöitä.\nMiten kotikeittiön kierrätysmateriaaleista syntyy höyrypaatti? Tekniikan museon toteuttamassa koko perheen etätyöpajassa säilyke- tai limsatölkit muuntuvat yksinkertaiseksi höyrykoneeksi, joka saa pikkuveneen kulkemaan!\nKierrätysmateriaaleja hyödyntäen ja yhdessä tehden ja tutkien valmistuu höyrypaatti. Samalla tutustutaan höyrykoneen perusperiaatteeseen ja lämpöenergian muutokseen mekaaniseksi energiaksi.\nTyöpaja on suunniteltu yhdessä aikuisten ja lasten kanssa toteutettavaksi. Suosittelemme etätyöpajaa 7-12-vuotiaille lapsille yhdessä aikuisten kanssa.\nIlmoittaudu mukaan viimeistään pe 25.2.2022 klo 16. Kaikille ilmoittautuneille toimitetaan lista tarvikkeista, jotka työpajaosallistumiseen tarvitaan. Kaikki tarvikkeet ovat helposti löydettävissä kodin kaapeista tai päivittäistavarakaupasta. Tapahtuma toteutetaan Teams-alustalla.


La Piccola Torteria: Avokadojäätelö\nKun kotijäätelökausi on avattu, jätskiä tehdään, vaikka sää olisi miten talvinen. Viikonloppuna taivaalta on tullut räntää ja rakeita, mutta jätskikone pyörii!\nKokeilussa olleen avokadojäätelön väri ainakin on keväisen vehreä. Maku hieman yllätti maistelijat, se muistutti enemmän mansikkaa kuin avokadoa. Itse tunnistin myös massaan lisätyn sitruunan hennon maun. Tekovaiheessa kokeilin nyt ensimmäistä kertaa paljon hehkutettua glukoosisiirappia. Glukoosisiirapin ansioista (tai sen takia) jäätelön rakenne oli todella pehmeän siirappimainen, jopa venyvä. Meidän maistelijaraatimme on selvästi kovemman jäätelön ystävä, eikä glukoosisiirapilla tehty jäätelö saanut heti ystäviä. Mielestämme jäätelöstä katosi se jokin, joka kuuluu vain kotijäätelölle.\nJos siis olet pehmytjäätelön ystävä, kokeile ihmeessä. Me muut teemme tätä vaikkapa ihanan värin takia. Jäädytys onnistuu sekä jäätelökoneella että pakastimessa.\nNonnan apulainen töissä.\n1 dl laktoositonta kuohu- tai vispikermaa\nKuori avokadot, poista kivet ja soseuta. Lisää sitruunamehu ja glukoosisiirappi. Vatkaa kerma vaahdoksi ja yhdistä siihen vaniljasokeri. Erottele keltuaiset ja vatkaa tomusokerin kanssa kuohkeaksi vaahdoksi. Yhdistä avokadosose ja keltuaisvaahto keskenään. Kääntele lopuksi seokseen kermavaahto.\nJäädytä massa jäätelökoneella tai kaada vuokaan ja laita pakastimeen vähintään muutamaksi tunniksi.


Myydään Mökki tai huvila Ei luokiteltu - Parainen Iniö Furuskär - Etuovi.com 9438667\nEtusivu > Yritykset > Westatus Oy Ab LKV > Myytävät loma-asunnot > Kohde 9438667\n30,0 m², 469 000 €\nMökki tai huvila, Parainen, Iniö, Furuskär\nHei! Haluaisin lisätietoja kohteesta: Furuskär, Iniö, Parainen (https://old.etuovi.com/kohde/9438667).\nTodella kaunis suuri oma saari! Upeat sileät rantakalliot. Saarelle on rakennettu saunamökki, jossa on avokeittiö, tupa ja parvi. Terassin kautta on kulku saunatilaan, jossa on sauna, suihku ja sähköwc. Porakaivo, jossa riittävä ja hyvä vesi. Saarelle on rakennettu upea kiinteä suuri laituri sekä pienempi uimalaituri terassialueineen + palju.\nSaarelle tuottaa sähköä generaattori.\nSaarella on neljä rakennuspaikkaa, joista kolme täysin rakentamatta (4 x 200 m2). Myydään kokonaisuutena, johon kuuluu myös viereinen pikku saari, jolla ei ole rakennusoikeutta, mutta jossa on laituri ja aurinkoterassi.\nFuruskär, 21600 Parainen\nSaunamökki 30 m2. Talousrakennus 9 m2. Vierasmaja 10 m2 ja jalassauna 5 m2.\nSähköpatterit / tulisija\n104 400,0 m²\nRakennusoikeutta 4 x 200 m2.\nFuruskär, Iniö, Parainen Mökki tai huvila 30,0 m², 469 000 €\nFI:9438667, AI:1198786, CT:2019-09-25T13:37:17.399+03:00, MT:2021-04-11T00:00:01.825+03:00, PT:2019-09-25T13:37:17.377+03:00, OI:781, DISI:841, CIC:3735765


Tutustu tarkemmin kohteeseen Aldeota\nJos haluat löytää mielenkiintoisen tutustumisalueen tästä kaupungista, Aldeota on täydellinen siihen tarkoitukseen. Mikset vierailisi kohteissa kuten Portugal Square (aukio) ja CEART Artisan Center (taidekeskus)? Täällä on paljon muutakin nähtävää, kuten Shopping Del Paseo ja Aldeota Shopping Center (ostoskeskus).\nAlueella on 25 majoituskohdetta. Suosituimmat hotellit kohteessa Aldeota:


Polvijärveläinen emolehmätila investoi 2019 tuotantotilojen laajennukseen. Hanke suunniteltiin tarkasti etukäteen ja kannattavuudesta pidettiin kiinni. Eläinpaikat saatiin täyteen samana vuonna.\nKimmo Hyttinen aikoo hankkia nykyisten kahden limousine-sonnin rinnalle kolmannen.\nTuotannon kasvattamiselle haluttiin saada kunnon selkänoja ja takeet siitä, että laajennus kannattaa, miettii lihakarjaa kasvattava Kimmo Hyttinen Polvijärveltä.\nHyttinen isännöi lähes sadan emolehmäpaikan Niemennenä Emo Oy:tä. Eläinmäärä lähes kaksinkertaistui 2019.\nHyttisen mukaan tuotannon laajentamisessa mietittiin jatkuvan parantamisen periaatetta. Ensin selvitettiin, oliko markkinoilla tarvetta suunnitellulle investoinnille. Sen jälkeen oli laskelmien laadinnan vuoro.\nRehuomavaraisuuden lisäksi tarvittiin investointi-, talous-, ja henkilöstöresurssilaskelmat. Myös mahdolliset pullonkaulat ja riskit haluttiin miettiä etukäteen.\n"Sen jälkeen oli turvallista lähteä investoimaan ja kasvattamaan vasikka- ja lihantuotantoa. Yllätyksiä tulee aina, mutta niiden kanssa voidaan elää."\nTila on Atrian sopimustuottaja. Eloon menevät risteytysvasikat ovat päätuotantosuunta. Vasikat myydään loppukasvattamoille 200 vuorokauden ikäisinä. Lehmävasikat kasvatetaan pääasiassa itse tilalla lihaksi ja teurasikä on keskimäärin 14 kuukautta, Hyttinen kertoo.\nLaajennushankkeen kustannukset haluttiin pitää 2 500 eurossa eläintä kohti.\nLaajennuksen jälkeen kylmäpihatoissa on sata emolehmäpaikkaa. Valtarotu on hereford ja siitossonnit ovat limousineja. Emolehmille kertyy keskimäärin 6–7 poikimista.\n"Emolehmiä määrä saatiin nostettua halutuksi ensimmäisen vuoden aikana. Osa tarvittavista emolehmistä otettiin jo investointivuoden keväällä vuoden ikäisinä vasikkoina itselle ja tiineytettiin omilla siitossonneilla. Lisäksi ostettiin kantavia hiehoja, jotka tulivat uusiin tiloihin loppuvuodesta 2019."\nInvestoinnin järkevyyttä kannattaa tarkastella niin, että tilan koko toiminta pidetään mielessä. Se koskee myös investoinnin vaikutuksia pitkäjänteisesti ja kauas tulevaisuuteen, Hyttinen kertoo.\nTuotantorakennuksen tekninen elinkaari on 20–30 vuotta. Rakennukset kestävät niin kauan, että on mahdoton ennustaa esimerkiksi maatalouspolitiikan käänteitä. Tämä luo epävarmuutta ja on riski pitkäaikaisissa investoinneissa, Hyttinen miettii.\n"Taloudellisesti investointi vaikuttaa järkevältä, vaikka lihantuottajahinta ei ole pysynyt tuotantokustannusten nousun mukana. Välitysvasikoista on pulaa ja hinnoittelu on ollut vakaata."\nHyttinen otti Niemennenän maitotilan hoitoonsa 1991 tehdyssä sukupolvenvaihdoksessa 21-vuotiaana. Lypsylehmät vaihtuivat emolehmiin 2007. Luomuviljelyyn siirryttiin 2012 ja kolme vuotta myöhemmin tila yhtiöitettiin.\n"Riskien hallinnan kannalta yksityistalous on hyvä pitää erillään maataloudesta. Yhtiöittäminen selkeyttää toiminnan hallitsemista ja johtamista sekä tilan kehittämistä", Hyttinen perustelee.\nEläinten rehut saadaan omilta ja vuokratuilta pelloilta sekä rehutuotantosopimuksilla.\nPeltolaidunnuksen lisäksi tilalla on metsälaitumia sekä Höytiäisen luhakkoaluetta perinnebiotooppialueina.\n"Viljelyssä on lähinnä nurmea ja kasvustot uusitaan pääasiassa suoraan nurmelle tai kokoviljasäilörehun kautta."\nLannanlevitykset ja säilörehunkorjuun Hyttinen hankkii ostopalveluna urakoitsijoilta. Tilan töihin osallistuu tarpeen mukaan agrologiksi opiskeleva poika Roni Hyttinen.\n"En pidä mahdottomana sitä, ettenkö voisi jatkaa aikanaan tilan toimintaa", nuorimies sanoo.\nHyttiset pitävät tärkeänä sitä, että kaikki toimialat luonnonvara-ala mukaan lukien, osallistuvat ilmastomuutoksen ehkäisemiseen. Maatalousministerin esittämä hiili euroiksi -ohjelma, Hero, on yksi mahdollinen päänavaus.\nToimialaa tulee tarkastella kokonaisuutena kestävän kehityksen ja ekologisen kehityksen lisäksi taloudellisen, sosiaalisen sekä kulttuurisen kehityksen pohjalta, Hyttinen pohtii.\nPalvelujen, toimeentulon, viihtyvyyden ja asumisen edellytykset tulisi turvata myös maaseudulla.\nLaajennuksen jälkeen kylmäpihatot ovat jakautuneet kolmeen osaan. Uutta on erillinen sairaseläinosa.\nAiheet SM 11 emolehmä navettalaajennus suunnitelu\nAndy McCoyn maalaamat hatut käyvät kaupaksi, vaikka hinta on nelinumeroinen – "Tuunauksessa käytetty maaleja, kynsilakkaa ja koristeita" 12:00\nProAgria vastustaa esitystä laajentaa ympäristökorvauksen fosforirajat koskemaan kaikkia tiloja – "Jo nyt fosforirajat ovat heikentäneet paikoin peltojen kasvukuntoa" 28.01.2022\nHevosalan ilmastotyöhön etsitään keinoja hankkeessa – kotimaisen kasvatuksen tukeminen lisäisi hiilinieluja 15:00\nPelastuslaitos ohjeistaa liikenteeseen lähteviä: "Lapio peräkonttiin sekä lämmintä vaatetta mukaan" – Lähetä MT:lle kuvia myrskystä ja siihen varautumisesta 15:00\nMaaseutuaiheet ovat rikoskirjailija Marja Aarnipuron mukaan harvinaisia suomalaisissa dekkareissa – hänen uusimmassa kirjassaan keskusta- ja MTK-vaikuttajalle käy huonosti 14:30\nMikä on Suomen mämmimaakunta, missä kulkee pasharaja? Testaa tietosi MT:n herkkuvisassa 14:02\nTästä herrojen herkusta tuli koko kansan jälkiruoka, jonka syömisessä suomalaiset ovat Euroopan huippuja 13:00\nSikatilojen talous miinuksella: "Tilanne on karu, selviytymistaistelua” – tuottajan mielestä sianliha tarvitsisi kunnianpalautuksen 11:00


Kaupan kassa Veera, 22, kertoo, miten itse aina kasaa ostoksensa hihnalle ja ketkä eivät edes moikkaa - Asuminen - Ilta-Sanomat\nKaupan kassoina työskentelevät Mia ja Veera kertovat, miten ammattilaisen työtä voi sujuvoittaa.\nMia (vasemmalla) ja Veera (oikealla) työskentelevät kaupan kassoina. Nyt he kertovat, missä järjestyksessä tavarat kannattaa hihnalle asetella.Kuva: Mian ja Veeran kotialbumit\nAsiakas unohtaa punnita hedelmät, ja kaupan kassa juoksee hedelmäosastolle hintalappua hakemaan. Muut asiakkaat odottavat. Jono kasvaa.\nHuolellisuudella voi nopeuttaa kaupan kassan työtä, mutta olisiko jotakin muutakin?\nKaupan kassoina työskentelevät Mia Alhomäki, 38, ja Veera, 22, kertovat vinkkinsä sujuvaan asiointiin.\n1. Älä kiilaa tai nuole\nKaupan kassa Mia ei hätkähdä, vaikka asiakas unohtaisi punnita ostoksensa.\n– Se voi unohtua keneltä vaan, Mia lohduttaa.\nSen sijaan asiakkaiden tapa nuolaista sormiaan ja avata sitten märillä käsillä muovikassi, ihmetyttää Miaa etenkin näin korona-aikana.\n– Myös jonossa kiilaaminen on ärsyttävää.\nKaupan kassana työskentelevä Mia Alhomäki, 38, pitää suosikkiasiakkainaan vakiasiakkaita ja ikäihmisiä, joiden kanssa on aina kiva vaihtaa muutama sana. Vanhemmat ihmiset muistavat myös tervehtiä kassaa.Kuva: Mian kotialbumi\nVeera puolestaan ihmettelee joidenkin asiakkaiden tapaa lähteä hakemaan unohtunutta tavaraa toiselta puolelta kauppaa juuri sillä hetkellä, kun tavarat ovat jo hihnalla ja pitäisi maksaa.\nSekin ärsyttää, että jotkut päättävätkin kassalla jättää kylmätuotteen ottamatta ja jättävät sen kassalle.\n– Tuote pitää viedä takaisin. Sitä varten tarvitsee kutsua toinen työntekijä, jonka oma työ keskeytyy tämän takia, Veera kertoo.\n2. Asettele tavarat järkevässä järjestyksessä\nEntäpä sitten hihna? Missä järjestyksessä tavarat tulisi latoa hihnalle?\n– Kun itse olen asiakkaana kaupassa, pyrin latomaan ostoksiani hihnalle siinä järjestyksessä missä pakkaan ne lopulta ostoskassiini. Eli painavat ensin ja pehmeät ja herkästi rikkoutuvat tai litistyvät viimeisenä, Veera vinkkaa.\nVeera muistuttaa myös muovipussista.\n– Ostaessani muovipussin avaan ja laitan sen hihnalle ennen ostoksiani, varsinkin jos pakkaaja on mukana. Näin kassatyöntekijän ei tarvitse kurkotella pussia varten.\n”Kun itse olen asiakkaana kaupassa, pyrin latomaan ostoksiani hihnalle siinä järjestyksessä missä pakkaan ne lopulta ostoskassiini. Eli painavat ensin ja pehmeät ja herkästi rikkoutuvat tai litistyvät viimeisenä”, kaupan kassana työskentelevä Veera vinkkaa.Kuva: Veeran kotialbumi\nJos kassalla on jonoa, asiakas voi auttaa kassaa pakkaamalla ostoksia valmiiksi kassiinsa siihen asti, että kaikki ostokset on luettu läpi lukijasta.\n– Lisäksi asiakas voi jo ennen maksamista kaivaa esimerkiksi Plussakortin valmiiksi, ettei sitä aleta etsiä vasta, kun ollaan maksamassa.\nEntäpä auttaisiko, jos kääntäisi viivakoodit ajan kuluksi ylöspäin?\n– Viivakoodeja ei tarvitse kääntää kassalle oikeinpäin. Kassahenkilö tekee sen mieluiten itse, Mia vastaa.\nKaupan kassa Veera tunnetaan TikTokissa nimellä veeralullaa. Yksi nuoren naisen suosituimmista videoista käsittelee asiakkaita, jotka eivät tervehdi häntä kassalla.\nVideollaan Veera paljastaa, että vähiten häntä moikkaavat keski-ikäiset miehet, perheenäidit ja teinityöt.\nMyös Mia on huomannut, että vähiten tervehtivät nuoret asiakkaat.\nIkäihmiset saavat naiselta sen sijaan kiitosta.\n– Todella harvoin käy niin, etteivät he tervehdi takaisin. Sekin voi johtua siitä, että he eivät ole kuulleet tervehdystä.\nYli 70-vuotiaat ovatkin Mian henkilökohtaisia suosikkiasiakkaita pitkäaikaisten vakiasiakkaiden ohella.\n– Heidän kanssaan on aina ihanaa vaihtaa muutama sana.\nAjankohtaista 2.5.2019 11:16\nAsuminen 18.3. 16:16\nAjankohtaista 20.2.2019 19:00


Minä ja minun elämä. – en halua olla lihava\nHaluan muuttua, haluan laihtua, haluan tuntea itseni kauniiksi, haluan tuntea olevani seksikäs. En halua olla tälläinen. Lihava, inhottava ja ruma. Olen laihduttanut käytännössä koko elämäni ajan. Joskus siinä onnistunut ja vannonut etten enää koskaan liho, mutta aina kilot tulleet takaisin korkojen kanssa. Miksi minun pitää olla tälläinen. Miksi itsetuntoni on niin pohjalukemissa, että tunnen muiden ihmisten puhuvan minusta aina pahaa. Miksi tunnen itseni niin rumaksi, ettei edes mieheni kehut tunnu miltään. Miksi kärsivällisyyteni ja itsekurini on niin huono, että vaikka haluan muuttua, laihtua ja olla terve epäonnistun aina uudelleen ja uudelleen. Pelkään. En tiedä tarkalleen mitä, mutta pelkään silti. Haluan olla itsestäni ylpeä. Haluan, että muut voivat olla minusta ylpeitä. Haluan, että mieheni näkee minussa taas sen seksikkään ja kauniin naisen mikä olin tavatessamme. Haluan ja unelmoin niin paljon. Toivoisin, että Suomessa olisi vielä Suurin pudottaja-sarja ja toivoisin pääseväni siihen. Tarvitsen apua, tukea, kannustusta ja tsemppausta. Tiedän, että muutos lähtee minusta itsestäni, mutta olisi mukava silti saada hieman apua tähän urakkaan. Yksin tämä on niin vaikeeta.\nAion kirjoittaa tähän blogiin kaiken totuuden mukaisesti. Mitään salaamatta ja mitään muuttamatta. Haluan olla avoin. Tarvitsen sitä ihan itseni takia. Valehtelu itselleen on helpointa ja sitä minä olen tehnyt koko elämäni. Valehdellut itselleni, että en oikeastaan ole lihava, vaan vähän muodokas. Etten tarvitse painonpudotusta, se on muita varten. Katson itseäni peilistä ja näen läskini, ihrani ja kaiken selluliitin. Silti valehtelen itselleni, että se on normaalia. Että minä vain olen sellainen. Valehtelu loppuu nyt.\nPelkään, että polveni, nilkkani ja kaikki muut paikat pettää jos en tee painolleni jotain. Haluamme mieheni kanssa lapsia, mutta se ei ole mahdollista tässä painossa. Pelkään, että jään lapsettomaksi. Pelkään, että tuotan miehelleni pettymyksen, jos en voi antaa hänelle lasta. Pelkään, että jään yksin.\nEn tiedä tarkalleen milloin aloin lihota. 5-vuotiaana en tiennyt edes karkista. Yläasteella aloin juomaan vasta limua. Tiedän vain, että olen aina ollut pullukka. Ei sitä kuitenkaan noteerattu mitenkään kun olin nuori, koska sanottiin, että paino putoaa kyllä kun pituuskasvu alkaa. No näin ei käynyt. Uskon kuitenkin vahvasti, että osasyy lihoamiseen on äitini alkoholismi. Se alkoi jo silloin kun minä aloin ymmärtää maailmasta jotain. Söin suruuni. Söin siihen, koska tunsin, että äitini ei rakasta minua. Tunsin, että viinapullo on ottanut minun paikkani äitini ajatuksissa ja sydämessä. Isä oli aina tukenani, mutta tarvitsin äitiäni. Tarvitsin äitini syliä, ääntä ja haleja. Näitä en kuitenkaan saanut. Jäin aina pullolle toiseksi. Yritin olla vahva. Luulin aina, että vika on minussa kun äiti juo. Luulin, että olin ollut tuhma tai tehnyt jotain väärin. Hain lohtua ruoasta. Uskon, että tästä kaikki on joskus alkanu. En kuitenkaan syytä äitiäni mistään. Tiedän, että hän oli sairas. Tiedän, että hän ei halunnut olla sellainen, mutta ei voinut sille mitään. Tiedän nyt, että hän on aina rakastanut minua, ei vain voinut silloin itselleen mitään. Tätä nykyä olemme äitini kanssa läheisemmät kuin koskaan. Nykyään olemme toistemme parhaat ystävät ja rakastan äitiäni. Kaikki on anteeksi annettu.\nAla-asteelle mennessäni alkoi koulukiusaaminen. Olin jo silloin pyöreä. Tietenkin hyvä syy kiusaamiselle. Vanhempani olivat muiden vanhempiin verrattuna iäkkäämpiä. Toinen hyvä syy kiusaamiselleni. Olin ujo, hiljainen ja kiltti tyttö, siinä kolmas syy kiusaamiselle. Tätä jatkui koko ala-asteen. Lihosin lisää, koska söin kiusaamisen takia. Sain ala-asteen viidennellä luokalla ensimmäisen ystävän. Olimme siitä lähtien kuin paita ja peppu. Olin hänen luonaan jos kotona oli vaikeaa tai jos äitini joi. Luulin, että kaikki kiusaaminen loppuu kun yläaste alkaa. Kuinka väärässä olinkaan.\nYläaste jännitti kamalasti. Uskoin, että saan lisää ystäviä ja tunnen vihdoin olevani yksi muista. Kiusaaminen kuitenkin alkoi melkein heti koulun alettua. Mistä milloinkin. Yläasteelle mennessäni itseasiassa painoni oli hiukan tasaantunut pituuskasvunu myötä, mutta olin silti hiukan pyöreä. Ihastuin ensimmäistä kertaa. Tunne oli molemminpuolinen tämän pojan kanssa ja vatsassani oli aina perhosia kun näin hänet. Tuli kesä ja erosimme. Kesä meni mökillä ja söin, koska kaipasin poikaa. Alkoi koulut ja 8-luokka ja kiusaaminen jatkui. Kotona oli vaikeaa äidin juomisen kanssa ja koulussa oli yhtä vaikeaa kiusaamisen kanssa. Kiusaamisestä erittäin vaikeaa teki se, että poika jonka kanssa olin ollut edellisenä vuonna ja jonka kanssa erosimme, alkoi kiusaamaan minua. Haukkui milloin milläkin nimellä. Hän veti siihen kiusaamiseen myös muita mukaan. Koulu oli yhtä helvettiä. Söin. Lihosin. Olin surullinen. Masentunut ja vihainen maailmalla ja itselleni.\nYsiluokalla painoin jo reilusti yli sen verran mitä minun tulisi painaa. Lihosin ja lihosin. Aloin inhoamaan itseäni. Surin, koska muilla oli poikaystäviä paitsi minulla. Inhosin,koska olin inhottava ja ruma. Inhosin maailmaa. Ystäväni oli tukenani, mutta ei se maailmaa parantanut. Kiusaaminen jatkui edelleen ja poissaoloja koulusta kertyi. Olin vielä yläasteen alkaessa ollut ihan hyvä oppilas, mutta nyt arvosanat olivat 5-6 luokkaa. Lihosin lisää. Tämän kaiken lisäksi aloin saamaan koulussa ja kotona ahdistuskohtauksia. Hyperventiloin ja henkeä ahdisti. Lääkäri diagnosoi paniikkihäiriön ja aloitin lääkityksen. Ennen kuin lääkitys alkoi tehoamaan jouduin olemaan enemmän ja enemmän pois koulusta. Kerran ystäväni kanssa tuli poissaolosta johtuen niin paha riita, että siitä ei ollut paluuta ja tiemme erosivat. En halunnut enää mennä kouluun ollenkaan. Häpesin itseäni enkä halunnut nähdä ystävääni. En halunnut nähdä ketään. Sain kun sainkin peruskoulun päätökseen ja pääsin irti siitä helvetistä. Päätin etten halua koskaan enää nähdä koko koulua, enkä ketään kiusaajistani. Persukoulun päätteeksi olin jo sairaalloisen ylipainoinen.\nYsin jälkeen hain ammattikouluun ja pääsin sinne. Tällöin päätin, että alkaa uusi elämä. Jätän kaiken paskan taakse. Unohdan menneet. Amis alkoi ja sain heti ystäviä. Tunsin ensimmäistä kertaa, että minusta pidetään ja minua oikeasti kuunnellaan. Ylipaino kuitenkin seurasi mukana. Enää en lihonnut, mutta en myöskään laihtunut. Ihastuin monta kertaa amikseni aikana, mutta olin surullinen,koska tiesin, etten koskaan saa tunteilleni vastakaikua, koska olen niin lihava ja ällöttävä. Muilla oli poikaystävä. Minulla ei. Muuten kyllä amiksessa meni hyvin. Paniikkihäiriö pysyi kutakuinkin hallinnassa lääkkeiden avulla ja kävin psykiatrilla. Nautin ystävieni seurasta. Viimeisenä vuotena sain vatsaani jonkin ihmepöpön,johin ei lääkärikään löytänyt apua. Aloin laihtumaan,koska en uskaltanut syödä. Mahani oli aina kuralla. Laihduin ja laihduin. Amiksen päättäjäisissä painoin 70 kiloa. Ensimmäistä kertaa elämässäni olin ylpeä.\nAmiksen jälkeen kesällä laihduin vielä ja painoin 62-64 kiloa. Oi, että sitä tunnetta. Olin ylpeä, olin kaunis ja tunsin olevani nainen. Pidin vapaavuotta. Paniikkihäiriöni kuitenkin paheni taas ja linnottauduin 4 seinän sisälle. En uskaltanut liikkua missään. Paino pysyi kuitenkin hallinnassa ja se oli ihanaa.\nVuonna 2004 tapasin ensimmäisen varsinaisen poikaystäväni. Painoin n.64 kg. Oli ihana kun joku piti kauniina. Muutimme yhteen nopeasti ja menimme kihloihin. Onni alkoi kuitenkin rakoilla vuoden 2005 kesällä ja aloimme riitelemään tosi rajusti. Mies oli ihminen joka sai minussa kaikki huonot puolet esiin. Yhteenotot olivat tosi rajuja ja 2 kertaa riidan aikana mursin varpaani. Mies jätti minut marraskuussa 2005 ja muutin ensimmäistä kertaa yksin asumaan. Minä olin hajalla. Itkin monta viikkoa. Olihan hän ollut minun ensirakkauteni. Ero oli kova paikka. Tunsin etten ole enää mitään. Mietin jopa, että menen junan alle, että minusta ei olisi enää kenellekkään haittaa. Näin ajattelin, mutta en olisi tätä kuitenkaan koskaan tehnyt. Ei minulla olisi ollut sisua siihen. Aloin taas syömään. Söin suruuni, ahdistukseen ja itkin. Olin masentunut. Paino nousi äkkiä 70 kg ja sitten 75 kg. Tapailin miehiä. Joka vkonloppu. Aloin käymään tanssimassa vaikka en juonut alkoholia kuitenkaan yhtään. Nautin miesten huomiosta. En minulla ollut tunteita kuitenkaan. Olin kuin zombie. En tuntenut miehiä kohtaan mitään. Elin vain villiä sinkkuelämää ja halusin unohtaa exäni.\nKesällä 2006 tapasin netissä sitten elämäni miehen. Hänen myötä villi elämäni jäi ja rauhoituin. Hänen kanssa ollaan siitä lähtien pidetty yhtä. Olemme naimisissa. Meillä oli ihanat häät ja ihana häämatka. Minulla on ihanat appivanhemmat ja ihanat vanhemmat. Meillä on omakotitalo. Meillä on koira, joka on silmäterämme. En ole silti täysin onnellinen. En pidä kehostani, ulkonäöstäni ja läskistäni. Olen kokeillut kaikkea. Olen kokeillut painonvartijoita, keventäjiä, kalorilaskuria ym. Paino vain on ja pysyy. Aloitin tämän blogin,koska haluan muuttua. Aion tehdä kaikkeni sen eteen, että muutun. Sen eteen, että laihdun. Sen eteen, että voin joskus olla täysin terve ja ylpeä itsestäni. Sen eteen, että voimme joskus vielä saada lapsia. Olemmehan nyt jo 4:ttä vuotta lapsettomia. Se on ihan diagnoosina paperilla. Muuta ei pitäisi olla vikana kuin minun ylipainoni. Aion muuttua. Ja se alkaa tästä ja nyt!!\nOlen kohta 28-vuotias, 160cm pitkä ja painan tänään 120.1 kg. Painoindeksini on n.47. Paino ei putoa hetkessä, mutta aion sen saada putoamaan. Keinolla millä hyvänsä. Tsempit, kannustukset ja kaikki apu on tarpeen.\nTulipahan romaani, mutta halusin kirjoittaa kaikki seikat ylös miksi olen tässä tilanteessa ja miksi painan niin paljon kuin painan.


Eläkemenojen kasvu jatkuu 2030-luvulle - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nEläkemenojen kasvu jatkuu 2030-luvulle Kotimaa\nJulkaistu 23.11.2004 11:00\n(Päivitetty 24.11.2004 10:09)\nYksityisten alojen työeläkemaksu olisi kohoamassa lähes 28 prosenttiin, kun se nyt on vajaat 22 prosenttia.\nTyöeläkemaksujen korotuspaineet ovat lähitulevaisuudessa hieman pienemmät kuin aiemmin on ennakoitu. Pidemmällä aikavälillä paineet tel-maksujen korotuksiin ovat kuitenkin aiempia arvioita suuremmat. Tiedot käyvät ilmi Eläketurvakeskuksen ETK:n tänään julkistamasta selvityksestä. Vuoteen 2030 mennessä yksityisten alojen työeläkemaksu kohoaisi lähes 28 prosenttiin. Nyt maksu on hieman vaille 22 prosenttia. Siitä valtaosan maksavat työnantajat. Mainos (uutinen jatkuu alla)\nSelvityksessä yksityisten alojen kokonaiseläkemenojen on laskettu nousevan vuoteen 2030 saakka. Sen jälkeen kasvu pysähtyy. Korkeimmillaan eläkemenot suhteessa palkkasummaan ovat 31 prosenttia. Nyt osuus hieman vaille 20 prosenttia. Uusin raportti ulottuu vuoteen 2075. ETK:n ekonomisti Ismo Risku pitää sitä perusteltuna, koska eläkeuudistuksen vaikutukset näkyvät täysimääräisinä vasta tuolloin. Selvitys julkistettiin Työeläkepäivillä.\nKysely: Lapsilisä tulosidonnaiseksi


Ihmisellä kuuluu olla kaappi | aucuparia\nIhmisellä kuuluu olla kaappi\nMärräntie 38 09220 Sammatti\npuhelin 040 765 6872\nAucuparia on myös kaappi- korjaamo\nPuusepänliike Aucupariassa kunnostetaan vanhoja puuhuonekaluja ja muita esineitä. Myös kunnostustöissä periaate on, että esineen pitää näyttää siltä mitä se on. Vanhoista huonekaluista tehdään ehjiä ja siistejä mahdollisimman pitkälle alkuperäisin ainein ja menetelmin. Mutta tarkoitus ei ole, että kunnostettu huonekalu näyttää siltä kuin se oli juuri valmistuneena. Jos esine on vanha, se saa myös näyttää vanhalta. Puuhuonekalussa näkyy elämisen jälkiä, ja siihen vanhan esineen arvo perustuu. Kunnostettavien huonekalujen esineen rahallinen arvo ei ole yleensä niin tärkeä kuin tunne- tai historiallinen arvo tai ihan vain sopiminen omaan ympäristöönsä. Vanhan kunnostaminen on tavallisesti myös ekologisempi vaihtoehto kuin uuden hankkiminen.\nVanha venäläinen kaappi kunnostettavana.\nKeittiön alakaappi kangasalalaiselta sukutilalta.\nPohjoismaisissa hyvinvointivaltioissa alettiin viime vuosisadalla standardisoida ihmisten säilytystilan tarve ja jo asuntojen rakennusvaiheessa huolehtia ihmisten puolesta siitä, että asunnoissa on kiinteitä säilytystiloja, ns. komeroita.\nAsiantuntijat alkoivat tietää, paljonko säilytystilaa minkäkin kokoisessa asunnossa asuvat ihmiset tarvitsevat, miten se pitää sijoittaa ja miltä näyttää. Pian kustannuslaskijat tulivat mukaan päätöksentekoon.\nNiinpä uuden kerrostalon jokaisessa päällekkäisessä asunnossa alkoi olla samanlaiset komerot samoissa paikoissa.\nMutta se oli muutenkin tasapäistämisen aikaa. Tasa-arvo oli lopulta aika uusi asia yhteiskunnassa, ja hätäpäissään uskottiin, että vain samanlainen voi olla samanarvoista.\nNo, tänä päivänä tiedämme enemmän. Erilaisuutta ja yksilöllisyyttäkin arvostetaan.\nPuiset kaapit kuitenkin melkein jäivät sille tielleen. Asunnot varustetaan kalustelevyistä valmistetuilla standardikomeroilla.\nEivät kaapit toki ole maasta loppuneet. Keskiarvostandardien mukaiset kaappimäärät eivät kaikille riitä. Suurella osalla suomalaisista on kodissaan vielä vanhoja perintökaappeja. Ja uusiakin tehdään, monenlaisia.\n© 2013 Puusepänliike AucupariaMärräntie 38 09220 Sammatti 040 765 6872 eero.karisto@aucuparia.fi


Sarin puutarhat: Narsisseja\nNarsissimeri : )\nKerrottuja narsissejakin löytyy monia lajikkeita.\nAlla matalampi on kerrottu. Kuvan näkee paremmin, kun klikkaa kuvaa.\nOn sarjanarsisseja eli kukkavarressa on useampi kukka. Nämä eivät ole yhtä kestäviä kuin tavalliset narsissit.\nLehdistön on hyvä antaa kokonaan kellastua, ennen kuin leikkaa ne pois. Kuihtuneet kukat monet kuitenkin poistavat heti.\nYleensä narsissit saavat lannotusta samalla, kun lannoitetaan kukkapenkki. Siis erikseen niitä ei tarvitse lannoittaa.\nJos narsissi ei kuki enää kunnolla keväisin, on aika jakaa sipulimätäs. Eli ne nostetaan ylös lapiolla ja isot sipulit erotellaan toisistaan. Sipulit istutetaan samantien takaisin maahan.\nsipulin päälle pitää tulla multaa 2 kertaa sipulin korkeus. Toivottavasti ymmärsit ; )\nNarsissit ovat muuten helppoja kasveja ja viihtyvät hyvin savimaillakin.\nNarsissi vain lievästi myrkyllinen\nNarsissi on syötynä lievästi myrkyllinen. " Voivat aiheutaa mahan ärsytysoireita. Annetaan ½ lasillista juotavaa. jos on syöty sipuliosaa tai runsaasti muita kasvinosia, annetaan lääkehiiltä."\nKirjoittanut SariW klo 12.36\nvuokko 7. toukokuuta 2009 klo 14.34\nKauniita nuo narsissitkin ovat. Kovasti odottelen meidänkin pihalla niiden ilmestymistä.\nMari 7. toukokuuta 2009 klo 16.39\nIhania <3 Meillä on vasta pienet alut maassa... Valkoinen narsissi on minun lempparini!\ntia 7. toukokuuta 2009 klo 20.01\nOi mikä mahtava määrä narssuja, kauniita kevään tuojia, erilaisia lajeja.\narleena 7. toukokuuta 2009 klo 21.27\nKauniita ovat narsissit.\nSussi 8. toukokuuta 2009 klo 8.13\nUpeita, nuo kerrotut varsinkin.\nMinulla on varmasti syksyllä edessä sipulien jakaminen, osa narsisseistani on ollut jo sen aikaa maassa, että jakaminen olisi hyvä tehdä.\nSariW 8. toukokuuta 2009 klo 12.09\nvuokkko - minkäkin odottelen, miltä valkoiset narsissit näyttävät kuupuutarhassa. Ne ovat vielä nupussa...\nMari - valkoinen narsissi on minunkin suosikki : )\ntia - narsisseja on tosiaan paljon. Vanhat ja kestävät lajit leviävät isoiksi mättäiksi ja pitkällejalostetut taasen eivät.\narleena - niin ovat minustakin.\nSussi - kerrotut ovat jänniä, ne vaan eivät lisäänny. Aina tulee vain tuo yksi kukkavarsi.\nJa kun jakaa narsisseja, huomaa etteivät ne mahdukaan takaisin samaan penkkiin ; )\nMinä olen jakanut narsissit myös aikaisin keväällä, sillä syksyllä ei näe, missä narsissit tarkalleen kasvavat.\nMukavaa viikonloppua sinullekin Sussi !\nAinosofia 8. toukokuuta 2009 klo 13.21\nSinulla riittääkin kauniita kuvia.\nUpeita narsisseja. Niitä minun penkeistäni ei "vielä" löydykkään.\nrautaharakka 8. toukokuuta 2009 klo 18.46\njaa skillako se on jonka tuoksua tänään ihastelin! mietinkin että mikä tuoksuu kukkapenkin tienoilla niin hyvältä. muita vaihtoehtoja olisi ollut narsissi ja pieni, matala keltainen tähtimäinen tulppaani ( nimeä en muista) ja helmililja.\nnarsut on upeita, ja kukkivatkin niin pitkään. ja skillat kun leviävät ihanasti ja ihan itsestään, ilman työtä!\npioni 8. toukokuuta 2009 klo 21.21\nMinäkin innostuin viime vuonna laittamaan narsissien sipuleita enemmältikin, ensimmäisessä näkyy jo nuppu:)\nNina 8. toukokuuta 2009 klo 21.37\nNarsisseja on tosiaan montaa lajia. Minulla pihalla kerrattu ihan valkoinen ja joku vanha myös valkoinen laji, jota tästä vanhoilta pihoilta löytyy, oikein tuoksuva ja kukan "tötterön" reunuksessa on ohut tumman oranssi reunusjuova.\nSariW 8. toukokuuta 2009 klo 22.12\nAinosofia - rakastan puutarhan kuvaamista : ) Tänäänkin sain kuvia kuupuutarhani uusista valkoisista narsisseista, jotka olivat juuri auenneet - siis vihdoinkin auenneet !\nrautaharakka - skillat ovat tosiaan niin helppoja ja sitkeitä. Minun mielestäni niistä lähtee hyvä tuoksu. Tosin jotkut väittävät tiukasti, etteivät skillat tuoksu.. meillä on erilaiset nenät ; )\npioni - narsissit ovat ihanan varmoja kukkijoita ja pitkäikäisiä. Tulppaanit eivät aina ole monivuotisia, etenkään savipohjaisilla mailla.\nNina - se valkoinen tuoksuva saattaa olla valkonarsissi. Se on hyvin vanhaa perua ja monesti löytyy vanhoilta puutarhapihoilta. Minullakin pitäisi sitä olla, mutta ainakaan vielä sitä ei näy. Narissit kun ovat ihanasti sekaisin eri kukkapenkeissä ; )\nSirkka 9. toukokuuta 2009 klo 8.56\nNarsissit on minullakin, muistan kun ensimmäiset istutin, niin halusin runoilijan narsisseja..minusta ne ovat kauniita, nyttemmin on lisääntynyt muutamia toisiakin, ihan puhtaanvalkoisia ei ole ja tosiaan siinä kohdassa missä ovat on savimaa..\nSariW 9. toukokuuta 2009 klo 17.34\nSirkka - se on kyllä jännää, ettei täysin puhtaanvalkoista narsissia ole saatu jalostettua. Valkoiset ovat auetessaan kellertäviä ja vasta myöhemmin valkoisia. Vaikka täytyy sanoa, että kauniita ne tuollaisenakin : )\nelina 10. toukokuuta 2009 klo 16.54\nIhania kuvia. Täälä ei vielä tulppaanit kuki ja narsisseja minulla ei vielä olekaan.\nTyttäreni, joka on Oulussa kasvanut ja nyt ensimmäistä kevättä Kotkassa, soittelee minulle Sapokan puiston kukista ja pensaista. Kyllä on pohjoisen lapsella ihmettelemistä. Tämän päivän satoa olivat kylmänkukka ja jokin keltakukkainen pensas,noin pari metriä korkea, eikä siinä ollut vielä yhtään lehteä. Tiedätkö, mikä se voisi olla?\nSariW 10. toukokuuta 2009 klo 17.58\nelina - Suomi on ihanan pitkä maa ; ) Keltakukkainen pensas on varmaan onnenpensas. Kukkii nyt lehdettömänä keltaisin kukin. Joka vuosi se ei kuki näin upeasti kuin nyt tänä vuonna.\nSapokassa on tosi paljon nähtävää, koko kesän....\nHenska 11. toukokuuta 2009 klo 13.26\nMiten mieletömmän ihana "narsissimeri" :D\nsarppa 11. toukokuuta 2009 klo 21.33\nUpeita narsisseja!Minulla vasta yksi narsissi aloittaa kukintaa.Voi kun saisi oikein narsissi meren :)Jospa ne siitä leviävät ajan kanssa..\nSariW 11. toukokuuta 2009 klo 22.27\nHenska - tuo narsissimeri on tosi tiheästi istutettu. Siinä ei kasva kuin harvakseltaan maanpeite kasvina suikeroalpia. Kukinnan jälkeen näkyvissä on pitkään narsissin lakastuvat lehdet.\nsarppa - narsissit leviävät sivusipuleista, ajan kanssa. Jos haluaa paljon narsisseja, kannattaa istuttaa niitä jo aika paljon alunperinkin.


Foorumi: Lappiin liityvä kirjallisuus Lähetetty: 19.10.2007 17:56 Aihe: Lappiin liittyvä kirjallisuus\nFoorumi: Ostetaan ja Myydään Lähetetty: 23.09.2007 20:09 Aihe: Myydään porontalja\nMiullekkin kelpais tuommonen pieni ja sievä sisäkäyttöön, mistä ei ne karvat irtoais. Lähetä vaikka yv...\nAihe: Inarinjärveltä kajakkeja?\nFoorumi: Lappi Lähetetty: 03.05.2007 20:07 Aihe: Inarinjärveltä kajakkeja?\nAluksi kyllä olen nuori mies (15v). Olen itse melonut koko pienen ikäni. Käyn viikoittain melomassa kesäisin mutta muu seurue ei ole järin kokeneita (ei ainakaan ainoa täysi-ikäinen). Mutta ovat heki ...\nFoorumi: Lappi Lähetetty: 02.05.2007 18:12 Aihe: Inarinjärveltä kajakkeja?\nvarmaan kallista. pitääpä soittaa. laittakaapa muitakin jos on.\nFoorumi: Kalastus Lähetetty: 02.05.2007 17:55 Aihe: Suruviesti.\nFoorumi: Lappi Lähetetty: 02.05.2007 17:54 Aihe: Inarinjärveltä kajakkeja?\nMistä vai voiko mistään Inarinjärveltä vuokrata kajakkeja?\nFoorumi: Ostetaan ja Myydään Lähetetty: 26.01.2007 17:53 Aihe: Myydään porontalja\nAihe: Lappiin pyöräilemään\nFoorumi: Pyöräily Lähetetty: 16.12.2006 17:40 Aihe: Lappiin pyöräilemään\nOlen suunnitellut jo puolisen vuotta lappiin pyöräretkeä. kesto olisi noin 2-4 viikkoa ja ajankohta ensi heinäkuussa. tarkoitus olis ajella rauhallista tahtia pitää paljon lepopäiviä ja käydä niissä p ...\nAihe: Jaksamisen ja lämpötilan vaikutuksen filosofiaa\nFoorumi: Yleisiä retkeilyyn liittyviä sekalaisia asioita Lähetetty: 20.06.2006 17:37 Aihe: Jaksamisen ja lämpötilan vaikutuksen filosofiaa\nItselleni kävi tällälailla:\nolin toissapäivänä juoksu lenkillä. Miulla ei ollut mitään juomista mukana. Noin kolmentunnin lenkin jaksoin ihan hyvin. Mutta hikoilin paljon. Lenkin jälkeen kotona jo ...\nFoorumi: Muut varusteet Lähetetty: 12.05.2006 18:02 Aihe: kolehti\nratkaisu on löytynyt!!\nnimittäin ilmaisjekelulehtien jakaminen.\nkoko kesän kun säästän saan rahat kasaan ennen syyskuuta.\nFoorumi: Muut varusteet Lähetetty: 02.05.2006 17:59 Aihe: kolehti\nolen 14 vuotias luontokuvaaja. olen kuvannut noin vuoden tavallisella digipokkarilla.\nnyt tarvitsen paremman kameran, ainoa este on raha. haluaisin digijärkkärin mieluiten canon eos 350d mutta vanhem ...\nAihe: Kolille koirien kanssa\nFoorumi: Muu Suomi Lähetetty: 10.04.2006 15:34 Aihe: Kolille koirien kanssa\nAihe: Yksinkulkija vai laumasielu?\nFoorumi: Yleisiä retkeilyyn liittyviä sekalaisia asioita Lähetetty: 03.04.2006 15:10 Aihe: Yksinkulkija vai laumasielu?\nMie olen perheen kanssa käyny joillakin reissuilla mutta muu perhe ei ole oikein innostunut vaeltamisesta eli en taida tänäkään kesänä päästä kunnon reissulle. yksinään on minusta kivempi mutta vanhem ...\nAihe: Aiotko huomenna / viikonloppuna luontoon?\nFoorumi: Yleisiä retkeilyyn liittyviä sekalaisia asioita Lähetetty: 02.04.2006 15:20 Aihe: Aiotko huomenna / viikonloppuna luontoon?\nmiekin kävin ulkoilemassa pyöräilin raxiin kaverin synttäreille\nFoorumi: Yleisiä retkeilyyn liittyviä sekalaisia asioita Lähetetty: 02.04.2006 11:56 Aihe: kuvat nettiin\nminne voisin laittaa kuvia? ilmaiseksi\nkun tuo vaellusnetin kuva albumi on maksullinen.


Likkojen lenkki - Palvelualojen ammattiliitto PAM\nEtusivu / Wiki / Likkojen lenkki\nMuokattu: 23.10.2018 - 15:36\nLikkojen Lenkki on naisille suunnattu liikuntatapahtuma Oulussa ja Tampereella – lajeina kävely, juoksu ja sauvakävely. Upeiden lenkkimaastojen ja eripituisten reittien lisäksi vaihtoehtona on osallistua ohjattuihin liikuntatunteihin tapahtuma-alueella tai Rock the City -kaupunkiseikkailuun.\nPerinteisten lenkkireittien tilalta voit osallistua Tapahtumatorilla liikuntatunteihin tai liikkua Oulun keskustassa Rock the City -kaupunkiseikkailun merkeissä yhdessä ystävän tai tiimin kanssa. Lisätiedot Oulun tapahtumasta täältä. Osallistumismaksun voi myös suorittaa tykyrahavälineillä - lisätietoja aiheesta löytyy täältä. Mikäli osallistumisen maksaa tykyrahavälineillä, valitaan maksutapahtuma kohdassa ”maksu liikuntaseteleillä tai saldomaksulla”.\nLikkojen Lenkin järjestävät yhteistyössä Bauer Media Oy / Iskelmä ja Tapahtumatuotanto Voltti Oy. Tapahtumalla tuetaan paikallista lasten ja nuorten urheilua lenkkikaupungeittain.