Petteri Pyrrö OHJELMISTOTUOTANTOPROSESSIN KEHITTÄMINEN INFOMATES SOFTWARE TECHNOLOGIES OY:SSÄ - PDF\nDownload "Petteri Pyrrö OHJELMISTOTUOTANTOPROSESSIN KEHITTÄMINEN INFOMATES SOFTWARE TECHNOLOGIES OY:SSÄ"\n1 Petteri Pyrrö OHJELMISTOTUOTANTOPROSESSIN KEHITTÄMINEN INFOMATES SOFTWARE TECHNOLOGIES OY:SSÄ Insinöörityö Kajaanin ammattikorkeakoulu Tekniikan ja liikenteen ala Tietotekniikan koulutusohjelma Kevät 2001\n2 Osasto Tekniikka ja liikenne KAJAANIN AMMATTIKORKEAKOULU INSINÖÖRITYÖ TIIVISTELMÄ Koulutusohjelma Tietotekniikka Tekijä Petteri Pyrrö Työn nimi Ohjelmistotuotantoprosessin kehittäminen Infomates Software Technologies Oy:ssä Vaihtoehtoiset ammattiopinnot Ohjaaja Jukka Heino Aika Kevät 2001 Sivumäärä Tiivistelmä Tämän insinöörityön tarkoituksena on kehittää ohjelmistotuotantoprosessia Infomates Software Technologies Oy:ssä luomalla prosessille uusi rakenne ja toimintatavat. Insinöörityön teoriaosassa käsitellään yleisesti ohjelmistotuotannon osa-alueita ja prosessimalleja. Malleja esitellään kolme: vesiputousmalli, spiraalimalli ja Rational Unified Process eli RUP-malli. Prosessin laatutason määrityksessä sivutaan CMM-kypsyysmallia (Capability Maturity Model). Lisäksi kerrotaan inkrementaalisen ja iteratiivisen prosessin eroavaisuuksista sekä erilaisten tuotantotiimien muodostamisesta. Esittelyosassa esitellään Infomates Software Technologies Oy:n taustatiedot ja kuvataan vanha prosessi yleispiirteissään. Lisäksi kuvataan yhtiön liiketoiminnan erikoispiirteitä ja käytännön kokemuksia ohjelmistoprojekteista. Jälkimmäisessä osassa määritetään vanhan prosessin kriittisimmät kehityskohteet ja luodaan uusi prosessimalli yhdistäen eri prosessimallien käytäntöjä yhtiön vanhan prosessin hyvien ominaisuuksien kanssa. Tiimirakenteita korjataan prosessin edellyttämään muotoon. Prosessin kehittyminen osoitetaan CMM-avainominaisuuksien avulla vertaamalla vanhan ja uuden prosessin avainominaisuuksia keskenään. Kehitystyö on vertauksen perusteella onnistunut: viemällä tässä työssä kuvatun mallin yhtiössä käytäntöön, nousee prosessin kypsyysaste CMM-laatutasossa ylöspäin yhden tason verran. Luottamuksellinen Kyllä Hakusanat Ohjelmistotuotanto, tuotantoprosessi Säilytyspaikka Opinnäytteen ohjaajan työhuone\n3 KAJAANI OLYTECHNIC ABSTRACT FINAL YEAR PROJECT Faculty Faculty of Engineering Author Petteri Pyrrö Degree programme Information Technology Title Improving the Software Development Process in Infomates Software Technologies Ltd. Optional professional studies Instructor(s) / Supervisor(s) Jukka Heino Date Spring 2001 Total number of pages Abstract The purpose of this final paper was to improve the software development process in Infomates Software Technologies Ltd. By developing a new process structure and activities. The theory chapter covers the basics of software engineering and various software process models. The models presented are the Waterfall Model, the Spiral Model and the Rational Unified Process (RUP). The process quality issues are visited with the Capability Maturity Model (CMM). In addition, the differences between incremental and iterative development are presented, and a method for building developer teams is discussed. The middle part presents the basic background information about Infomates Software Technologies Ltd. and the previous software process used in the company. The special features of the company s software business and some experiences from real-life software projects are also presented. In the latter part of the project the most critical factors of the previous process in need of improving are defined. A new process is formed by combining features from the process models presented in the theory chapter with some good features from the previous process. The team structures are rebuilt in new form to comply with the new process structure. The improvement accomplished is shown by comparing the CMM Key Process Areas (KPAs) of the previous process with the new software process. Putting the new process described in the project in practise will increase the process maturity level one step higher. Confidential Yes Keywords Software engineering, software process, development process Deposited at Kajaani Polytechnic Library\n4 Alkusanat Työskenneltyäni vuoden ajan osittain opiskelujen ohella Infomates Oy:n tuotekehitysjohtajana, aiheen valinta insinöörityölle tuntui hyvinkin luontevalta. Varsinkin, kun työtehtäviin kuuluvat erilaiset kehitystehtävät ja ohjelmistoprojektien läpivienti. Kuluneen vuoden tuomat käytännön kokemukset ohjelmistoalan liiketoiminnasta, tekniikasta ja projekteista johtivat haluun kehittää kokonaisuutta paremman hallittavuuden aikaansaamiseksi. Myös aiemmat tapahtumat ja työtehtävät opiskelujen yhteydessä ovat antaneet näkökulmaa ja lisänneet itsetuntoa kehittämistehtävissä onnistumisesta; projektitoiminnasta ja johtamisesta olen saanut kokemusta toimiessani hallituksen puheenjohtajana ammattikorkeakoulun opiskelijayhdistyksessä ja Kajability Oy:ssä, teknistä ja asiantuntijanäkökulmaa sain kosolti Nokialta toimiessani siellä määrittelytehtävissä tuotekehitysyksikössä kesällä Insinöörityön tekeminen ei silti ole ollut mikään helppo tehtävä. Aihepiirin rajaaminen, olennaisen löytäminen ja sovittaminen Infomates Oy:n tarpeisiin on ollut haastava tehtävä. Koko prosessin muodostaminen ja käytäntöön saaminen kestää kauemmin kuin sen kirjallinen kuvaaminen, ja varsinainen käytännön työ alkaakin tämän työn valmistumisen jälkeen. Pohjatyöllä on kuitenkin ratkaiseva merkitys prosessin kehittämisen kannalta. Haluaisin esittää kiitokseni yliopettaja Jukka Heinolle insinöörityön ohjauksesta sekä sisältöön liittyvistä huomioista. Lisäksi haluan kiittää Infomates Oy:n suunnittelujohtaja Seppo Liuskia, samoin kuin toimitusjohtaja Kimmo Niskasta sekä ohjelmistoarkkitehti Aleksi Kalliota, heidän arvokkaista kommenteistaan ja näkemyksistään koko insinöörityön tuotantoprosessin ajalta. Kajaanissa Petteri Pyrrö\n5 SISÄLLYSLUETTELO 1 JOHDANTO 7 2 OHJELMISTOTUOTANNON TEORIAA OHJELMISTOTUOTANNON KEHITYKSESTÄ Ohjelmistotuotannon erityispiirteitä OHJELMISTOTUOTANNON OSA-ALUEET Ohjelmiston elinkaari PROSESSI Prosessin laatutason määrittäminen PROSESSIMALLEJA Vesiputousmalli Evo-malli Spiraalimalli Rational Unified Process PROSESSIN ARTEFAKTIT Artefaktin määritelmä Artefaktiryhmät INKREMENTAALINEN VAI ITERATIIVINEN PROSESSI? V-W -vaiheistus ORGANISAATIOMALLIT JA ROOLIT Roolit organisaatiossa: iso-m ja pieni-m OLIOSUUNTAUTUNEISUUDESTA 38 3 OHJELMISTOTUOTANTO INFOMATES OY:SSÄ INFOMATES OY Sovellusten arkkitehtuuri OHJELMISTOTUOTANTOPROSESSI Prosessin artefaktit SOVELLUSVUOKRAUS ASP Sidokset ohjelmistotuotantoprosessiin ORGANISAATIO JA HENKILÖSTÖ KÄYTÄNNÖN PROJEKTIKOKEMUKSIA Case A Case B 47\n6 3.5.3 Case C 47 4 OHJELMISTOTUOTANNON KEHITTÄMINEN VANHAN PROSESSIN KEHITTÄMISKOHTEET UUDISTETTU PROSESSI Prosessin muoto erityyppisissä projekteissa Artefaktit Oliosuuntautuneisuuden huomiointi Mukautuminen muutoksiin Laadun arviointi ROOLIT JA TIIMIT Tiimien työnjako Muita organisaatiouudistuksia Vertailu kypsyysmalliin 58 5 JOHTOPÄÄTÖKSET 61 LÄHDELUETTELO 63 LIITTEE\n7 7 1 JOHDANTO Tämän insinöörityön lähtökohtana oli tarve kehittää Infomates Oy:n ohjelmistotuotantoprosessia siten, että se vastaisi nykyaikaisia oliopohjaisen tuotannon vaatimuksia, mukautuisi projektin aikana tapahtuviin muutoksiin ja olisi lisäksi projektin koon mukaan skaalautuva. Nämä vaatimukset asettavat prosessin kehittämiselle suuria haasteita, ja vaatimuksien perusteella on selvää, että prosessin täytyy olla hyvinkin dynaaminen. Tavoitteena on muodostaa nämä kriteerit huomioiva puitekehys ohjelmistotuotantoprosessille. Koska Infomates Oy on vielä nuori yritys, toimintatavat eivät ole vielä täysin vakiintuneet. Lisäksi työntekijät ovat lähes kaikki alle kolme vuotta työkokemusta omaavia, joten henkilöstö ei ole ehtinyt aikaisemmassa elämässään urautua mihinkään tiettyyn toimintamalliin. Toisaalta ohjelmistoalalle tyypillinen jatkuva muutos on tullut useimmille jo tutuksi. Suurta vastarintaa ei siten ole, päinvastoin; työntekijät ovat motivoituneita olosuhteiden ja toimintatapojen kehittämiseen. Ajankohta on siis oivallinen uusien toimintatapojen muodostamiselle ja läpiviennille sekä aiemmissa projekteissa käytettyjen menetelmien arvioinnille. Prosessin toimintatapojen muodostamisessa ei kuitenkaan pyritä urauttamaan tai rutinoimaan työmenetelmiä ja käytäntöjä enempää kuin on välttämätöntä. Oliopohjainen ohjelmistotuotanto on luonteeltaan iteratiivista, asiakasprojekteissa vaatimusmäärittelyt muuttuvat monesti projektin kuluessa, teknologian kehitys tuo uusia huomioitavia asioita prosessiin jne. Tuotantoprosessissa on kuitenkin oltava puitekehykset käytännöille, toimintatavoille ja menetelmille, jotta projekteja voidaan ylipäätään hallinnoida ja viedä läpi järkevästi sekä verrata tehtyjä projekteja yhteismitallisesti keskenään ja muodostaa mitattavia laatukriteerejä. Ohjelmistotuotannon prosessien luomisen ja kehittämisen kanssa ovat painiskelleet pitkään monet ohjelmistoyritykset, yliopistoissa alaa on tutkittu ja kehitetty jo vuosia, jopa vuosikymmeniä. Nuoren yrityksen onkin hyvä ottaa oppia muiden kokemuksista. Lähdemateriaalin valinnassa on pyritty ottamaan huomioon kirjoittajien käytännön kokemus\n8 8 ohjelmistoalalta ja toisaalta akateeminen, tutkimustuloksiin sekä koestettuihin teorioihin perustuva näkökulma. Ohjelmistotuotanto on kokonaisuutena huomattavan laaja käsite ja kattaa varsinaisen teknisen tuotannon lisäksi paljon kaupallisia ja henkilöjohtamiseen liittyviä asioita. Tässä insinöörityössä on kuitenkin pyritty lähestymään ohjelmistotuotantoprosessia enemmän tuotekehityksen näkökulmasta, talouteen ja henkilöstöjohtamiseen liittyviä seikkoja on sivuttu vain silloin kun ne olennaisesti liittyvät ohjelmistotuotantoprosessiin ja sen eri vaiheisiin. Työn tarkoitus on luoda Infomates Oy:lle ohjelmistotuotantoprosessille uudet perusteet sekä toimia tuotannon johtohenkilöstön ja hallinnon tukimateriaalina.\n9 9 2 OHJELMISTOTUOTANNON TEORIAA Kehittämistyön pohjustukseksi käydään aluksi läpi ohjelmistotuotannon perusteita sekä erilaisia ohjelmistotuotannon prosessimalleja. Lisäksi kuvataan inkrementaalisen ja iteratiivisen prosessin eroja sekä tiiminmuodostusmetodologia. Käytetty terminologia voi osittain olla lukijalle uutta tai ainakin vaikuttaa siltä, koska lähdemateriaali oli enimmäkseen englanninkielistä, eikä kaikille termeille ole olemassa suoraa kotimaista vastinetta. Tällaisissa tapauksissa on pyritty tekemään asiaa kuvaava vapaa suomennos tai on käytetty pelkästään englanninkielistä nimikettä. Suomenkielisen termin tai suomennoksen ohessa on mainittu alkuperäinen englanninkielinen termi tärkeimpien termien osalta. Suomenkielisessäkin lähdemateriaalissa englanninkieliset vastineet oli mainittu. Tällä pyritään myös varmistamaan, että ohjelmistotuotannon teoriaan englannin kielellä perehtynyt lukija saa yhteneväisen käsityksen kulloisestakin asiakohdasta. 2.1 Ohjelmistotuotannon kehityksestä Ohjelmistojen toimivuus ja käytettävyys on ollut puheenaiheena eri medioissa ja pöytäkeskusteluissa jo siitä lähtien, kun ensimmäiset ohjelmistosovellukset tehtiin. Ihmetellään usein, miksei ohjelmistoja voitaisi suunnitella ja toteuttaa yhtä huolellisesti ja rutiininomaisesti kuin esimerkiksi rakennuksia. Eräs syy lienee alan suhteellinen nuoruus (esimerkiksi rakennusalaan verrattuna). Mary Shaw  on todennut, että tekniikan alasta riippumatta kehitys noudattaa kuvan 1 mukaista kehämäistä mallia (suomennos ja selitteet ovat Haikalan ja Märijärven  kirjasta).\n10 10 ad hoc -menetelmät uudet ongelmat kansanperinne koulutus ja tutkimus soveltaminen käytäntöön kiteytyminen mallit, teoriat Kuva 1: Tekniikan yleistä kehittymistä kuvaava kehä  Lähtökohtana tekniikan kehittymiselle ovat käytännön ongelmat, joihin etsitään ratkaisuja. Aluksi ongelman ratkaisuksi kelpaa mikä tahansa jo käytännössä koestettu toimiva tapa, eli sovelletaan ns. ad hoc -menetelmiä. Vähitellen löydetään ratkaisuja, jotka toimivat useammassa kuin yhdessä tapauksessa näistä syntyy eräänlaista kansanperinnettä. Kun kansanperinteenä välittyvä tietotaito kehittyy systemaattisemmaksi, se kiteytetään heuristiikoiksi ja työskentelymenetelmiksi. Vähitellen nämä menetelmät kehittyvät riittävän järjestelmällisiksi tukeakseen malleja ja teorioita niihin liittyvine formaaleine menetelmineen. Kun syntyneitä malleja ja teorioita sitten käytetään uusiin, entistä vaativampiin sovelluksiin, löytyy uusia ongelmia ja kokonaisia sovellusalueita, joille ei ole riittäviä ratkaisumalleja. Ympyrä siis sulkeutuu: on jälleen lähdettävä liikkeelle ad hoc menetelmin. Ohjelmistotuotantoon ei ole vielä syntynyt kovinkaan paljon puhtaasti alalle ominaisia ad hoc -menetelmiä, käytännöt ovat olleet muilta aloilta johdettuja lähinnä erilaisia teollisuusalojen prosessimenetelmiä. Niitä on sitten sovellettu kulloiseenkin tilanteeseen ja tarpeeseen.\n11 11 Brooks  kiteyttää paljon referoidussa artikkelissaan tuotantoprosessin eri vaiheiden merkityksen seuraavasti: Uskoakseni ohjelmiston tekemisen vaikeimmat osa-alueet ovat kokonaisuuden käsitteellisen rakenteen määrittely, suunnittelu ja testaus, ei varsinainen toteutustyö ja toteutustuloksen laadun testaus. Teemme itse asiassa silti syntaksivirheitä (ohjelmakoodia kirjoitettaessa); mutta ne ovat vain pisara meressä verrattuna useimpien järjestelmien käsitteellisiin virheisiin. (Suomennos kirjoittajan). Brooksin kiteytys kertoo paljon prosessin alussa tehtävän työn merkityksestä ja siitä, minkälaiseen osaamiseen ohjelmistotuotannossa tulee ohjelmointiosaamisen lisäksi merkittävästi panostaa. Myöhemmissä luvuissa kuvataan erilaisia tuotantoprosesseja, niiden eri vaiheet ja vaiheiden sisältö tämä kiteytys on hyvä pitää mielessä verrattaessa erilaisia prosessimenetelmiä toisiinsa Ohjelmistotuotannon erityispiirteitä Jos ohjelmistotuotannon jonkinasteiselle kehittymättömyydelle löytyykin selitys alan nuoresta iästä, on ohjelmistoilla myös muutamia muista tekniikan aloista poikkeavia erityispiirteitä. Brooks mainitsee tällaisiksi ohjelmistojen luontaisen monimutkaisuuden (complexity), näkymättömyyden (invisibility), muunnettavuuden (changeability) ja yhdenmukaisuuden (conformity). Haikala ja Märijärvi lisäävät erityispiirteisiin vielä ainutkertaisuuden (uniqueness) ja skaalautumattomuuden (unscalability). Monimutkaisuus. Ohjelmistotuotteet ovat luonnostaan monimutkaisia. Koska ongelmat joita ohjelmistot ratkovat ovat monimutkaisia, myös ohjelmistot ovat pakostakin monimutkaisia. Hyvälläkään ohjelmistosuunnittelulla monimutkaisuutta ei siis pystytä poistamaan huonolla suunnittelulla sitä kylläkin pystyy lisäämään. Ohjelmistosuunnittelun keskeisin periaate onkin monimutkaisuuden minimointi ja hallinta pitämällä eri komponenttien väliset rajapinnat mahdollisimman vähäisinä, selkeinä ja yksinkertaisina. Ohjelmistotuotteen monimutkaisuus liittyy usein sen kokoon: suuret järjestelmät ovat yleensä myös monimutkaisia.\n12 12 Näkymättömyys. Projektinhallinnan kannalta ohjelmistotyön hankalin ongelma on näkymättömyys: ohjelmistotyön keskeneräisistä tuotuoksista on hankala sanoa, mikä projektin valmiusaste on. Projekti saattaa esimerkiksi olla hyvin aikataulussa, vaikka puolet ajasta on jo käytetty, eikä riviäkään ohjelmakoodia ole vielä kirjoitettu. Vastaavasti projekti saattaa olla pahasti myöhässä, vaikka vasta puolet ajasta on käytetty ja järjestelmätestaus on jo alkanut. Projektinhallinnassa onkin tärkeää pyrkiä tekemään projektin todellinen eteneminen näkyväksi mm. erilaisten välietappien ja laadunvarmistustoimenpiteiden avulla. Muunnettavuus. Ohjelmistoprojekteille on tyypillistä, että ohjelmistolle asetetut vaatimukset tarkentuvat, lisääntyvät tai muuttuvat projektin aikana. Myös kustannustekijät saattavat vaikuttaa muutostarpeisiin: ohjelmistotuotteen hinnan määrää yleensä tuotekehityskustannukset uusien ohjelmakopioiden tuottaminen on niihin verrattuna mitätön kustannustekijä. Tyypillisesti myös ohjelmistosta löytyvät virheet, toimintaympäristössä tapahtuvat muutokset ja ympäristön muuttuvat vaatimukset aiheuttavat ohjelmistolle muutospaineita koko sen elinkaaren ajan. Huolellisella määrittelyllä ja suunnittelulla muutostarpeita voidaan vähentää, mutta tuskin juuri poistaa. Muun muassa tästä syystä ohjelmistojen ylläpidettävyys on tärkeä ominaisuus. Yhdenmukaisuus. Ohjelmiston toteuttamistavoille ei ole mitään yhdenmukaista säännöstöä tai lakeja, on olemassa vain hyviä tapoja. Käytännössä ohjelmointitapoja on yhtä paljon kuin on ohjelmoijia. Ohjelmointikielet antavat ohjelmoijille runsaasti vapauksia erilaisten toteutustapojen käyttämiseen, jopa samaa ohjelmointikieltä käyttävät ohjelmoijat tuskin koskaan ratkaisevat annettua tehtävää tai ongelmaa samalla tavalla. Tästä seuraa, että eri ohjelmistojen osat koostuvat eri tavoilla toteutetuista komponenteista. Mitä useampi ihminen tekee projektissa ohjelmistokomponentteja, sen monimutkaisemmaksi järjestelmä ja sen hallinta käyvät. Yhdenmukaisuutta pyritään aikaansaamaan käyttämällä ohjelmiston suunnittelussa ja toteutuksessa tarkoin ennalta määriteltyä ja sovittua arkkitehtuuria, työkaluja ja työmenetelmiä. Lisäksi on sovittava lukuisista esitetyistä hyvistä toteutustavoista sopivin. Yrityksessä luodun ohjelmistotuotantoprosessin tai laatukäsikirjan tulee määrittää kaikki\n13 13 nämä seikat, jotta yhdenmukaisella toimintatavalla voitaisiin toteuttaa edes jossain määrin yhdenmukaista jälkeä. Ainutkertaisuus. Ohjelmistoprojekteista erityisesti asiakaskohtaiset, räätälöidyt sovellukset ovat paras tyyppiesimerkki samantapaista ohjelmaa ei ehkä ole tehty koskaan aikaisemmin, eikä ehkä tehdä myöhemminkään. Ohjelmistoyrityksen sisäisissä tuotekehitysprojekteissa on kuitenkin usein asetettu tavoitteeksi toteuttaa osa komponenteista uudelleenkäytettäviksi tai yhteensopiviksi muiden tuoteperheen ohjelmistojen kanssa. Turhan usein tämä tavoite jää taka-alalle, koska uudelleenkäytettävyyttä ei osata suunnitteluvaiheessa ottaa riittävästi huomioon. Vasta oliopohjaiset menetelmät ovat tuoneet mukanaan todellisen mahdollisuuden komponenttien uudelleenkäytettävyyden suunnittelulle ja toteutukselle. Skaalautumattomuus. Aiemmin hyväksi havaitut menetelmät eivät välttämättä toimi projektin koon kasvaessa. Pienehkön ohjelman tapauksessa jokainen projektiin osallistuvista omaa yleensä riittävän tarkan käsityksen koko käsillä olevasta ohjelmistosta, ja projekti saattaa onnistua erinomaisesti ilman dokumentaatiota, projektisuunnitelmaa ja kunnollista projektinohjausta. Ongelmien ilmaantuessa projekti saattaa olla pelastettavissa yhden projektitiimiin kuuluvan sankarisuorituksella. Menetelmät tulee kuitenkin valita siten, että ne sopivat kulloinkin kyseessä olevan projektin kokoon. Tämä asettaa haasteita henkilöstön ammattitaidolle yrityksen johdon työkalupakista tulisi löytyä riittävä määrä sopivia työkaluja erikokoisiin tapauksiin, ja lisäksi pitäisi vielä osata käyttää jokaista työkalua sekä siirtää osaamista organisaation eri kerroksiin. Myös ohjelmistokomponenttien skaalautuvuus on suuri haaste. Tämä liittyy ainutkertaisuuteen; kun suunnitellaan uudelleenkäytettäviä komponentteja, joudutaan miettimään, kuinka paljon voidaan havaita ja ottaa huomioon erilaisia uudelleenkäyttökohteita.\n14 Ohjelmistotuotannon osa-alueet Ohjelmistotuotanto jakautuu eri osa-alueisiin esimerkiksi kuvassa 2 esitetyllä tavalla. Lähestymistapa on perinteinen, ja ehkä erottelee eri osa-alueita liikaa toisistaan, mutta antaa kuitenkin ohjelmistotuotannon tärkeimmistä aihealueista kokonaiskuvan. Liiketoiminta, johtaminen Laatujärjestelmä Hankkeiden hallinta (tuotteen tasolla) Projektinhallinta Projektinhallinta Projektinhallinta käyttöönotto, määrittely suunnittelu ohjelmointi testaus käyttöönotto, määrittely suunnittelu ohjelmointi testaus ylläpito käyttöönotto, määrittely suunnittelu ohjelmointi ylläpito tuotteenhallinta testaus ylläpito tuotteenhallinta laadunvarmistus tuotteenhallinta laadunvarmistus dokumentointi laadunvarmistus dokumentointi vaatimustenhallinta dokumentointi vaatimustenhallinta vaatimustenhallinta Kuva 2: Ohjelmistotuotannon osa-alueet  Ohjelmistot toteutetaan projekteissa, jotka etenevät tiettyjen vaiheiden mukaisesti. Projektin vaiheet ovat yleensä ainakin määrittely, suunnittelu, ohjelmointi eli toteutus, testaus sekä käyttöönotto ja ylläpito. Projektiin liittyy myös koko sen elinkaaren ajan kestäviä tukitoimintoja, joista tärkeimpiä ovat tuotteenhallinta, laadunvarmistus ja dokumentointi. Tukitoimintojen määrä ja laajuus riippuu projektin koosta, isoissa projekteissa erilaisia tukitoimintoja on enemmän (kuten esimerkiksi vaatimustenhallinta ja riskienhallinta), pienemmissä ne on sisällytetty edellä mainittuun kolmeen tärkeimpään tukitoimintoon. Prosessin ja projektien vaihejakomalleja käsitellään tarkemmin jäljempänä.\n15 15 Ohjelmistotuotantoprosessin tulisi luoda toimintatavat kuvan 2 mukaiselle kokonaisuudelle, painopisteen ollessa projektimenetelmien ja -käytäntöjen sekä tukitoimintojen ohjeistuksessa siten, että hankkeiden hallinta, laatunäkökohdat ja yrityksen liiketoiminta on otettu huomioon. Prosessin yksi merkittävä dimensio on yrityksen organisaatio ja sen adaptoiminen kokonaisuutta tukevaksi. Käytännössä tämä edellyttää linjaorganisaation ja projektiorganisaation osittaista yhteismallia. Erilaisia organisaatiomalleja on käsitelty jäljempänä. Perinteisessä lähestymistavassa on myös ajateltu, että yrityksen toimintaa (ja tuotantoa) ohjaa laatujärjestelmä, joka määrittelee yrityksen toimintatavat ja toimintaprosessit. Tällä on haluttu korostaa laatuajattelun kattavuutta ja ohjaavaa roolia koko yrityksen toimintatavoissa. Tässä insinöörityössä lähestytään asiaa kuitenkin prosessinäkökulmasta, jossa ajatellaan laatutekijöiden ja -mittareiden kuuluvan erottamattomaksi osaksi tuotantoprosessia. Nopeasti ajateltuna voisi ajatella, ettei näkökulmissa ole mitään eroa. Ohjelmistoyrityksessä voi kuitenkin olla vaikeaa muodostaa tuotantoprosessia jonkun laatukäsikirjan pohjalta (esimerkiksi ISO 9001 tms.) on luonnollisempaa optimoida itse prosessi ohjelmistotuotannollisista lähtökohdista ja sisällyttää laatukriteerit sen osiksi. Tällöin myös vältytään kahdelta erilliseltä järjestelmältä Ohjelmiston elinkaari Ohjelmistotuotteella on elinkaari, kuten millä tahansa kaupallisella tuotteella. Elinkaari koostuu karkeasti ottaen tuotekehityksestä, myynnistä (aluksi voimakkaasti kasvava, myöhemmin tasaantuva), ylläpidosta ja markkinoilta poistamisesta. Ohjelmistotuotannon kannalta prosessi koskettaa lähinnä tuotekehitystä: kun tuotteen myynti on voitu aloittaa, on tuote (tai sen ensimmäinen myyntikelpoinen versio) valmistunut, ja näin ollen kulkenut tuotantoprosessin päähän. Usein ohjelmistotuotteiden elinkaarta jatketaan uusilla ohjelmistoversioilla, joihin on korjattu mahdollisia virheitä, lisätty toiminnallisuuksia ja parannettu käytettävyyttä. Ohjelmistojen monistaminen ei ole merkittävä tuotannollinen toimenpide, ohjelmistoteollisuudessa monistaminen on usein ulkoistettu jollekin toiselle yritykselle. Ylläpito on\n16 16 puolestaan ohjelmistoyrityksessä kategorioitu tuotekehitystoiminnan ulkopuoliseksi toiminnaksi, jolle on usein määritetty oma henkilöstö tai kokonainen liiketoimintayksikkö. Niinpä erilaiset ohjelmistoprosessimallit keskittyvätkin tuotekehitykseen ja sen eri vaiheisiin jättäen ylläpidon ja tuotteen poiston mallien ulkopuolelle. 2.3 Prosessi Ohjelmistoyrityksen liiketoimintaan sisältyy useita prosesseja. Esimerkiksi markkinointi, myynti, tuotanto ja koulutus muodostavat kukin oman prosessinsa, joilla kylläkin voi olla monia yhtymäkohtia. Walker Royce  on erotellut prosessit kolmeen tasoon seuraavasti: Metaprosessi käsittää yrityksen korkean tason sovitut toimintatavat, menetelmät ja käytännöt, joilla tähdätään ohjelmistokeskeiseen liiketoimintaan. Metaprosessin kohteita ovat yrityksen talous, pitkän tähtäimen strategiat ja tuotetun ohjelmiston ROI (Return On Investment) eli ohjelmistotuotantoon sijoitetun pääoman tuotto. Makroprosessi käsittää ohjelmistoprojektin sovitut toimintatavat, menetelmät ja käytännöt, joiden avulla ja joita noudattamalla tuotetaan tietyillä kustannus-, aikataulu- ja laatukriteereillä valmis ohjelmistotuote. Makroprosessin tarkoitus on luoda rajattu instanssi metaprosessista rajatulle projektille. Mikroprosessi käsittää projektitiimin sovitut toimintatavat, menetelmät ja käytännöt, joita noudattamalla ohjelmistoprojektissa saadaan konkreettisia tuotoksia. Mikroprosessin tarkoitus on saavuttaa projektin vaiheille asetetut tavoitteet riittävin toiminnallisuuksin riittävän laadukkaasti niin nopeasti ja taloudellisesti kuin on käytännöllistä. Vaikkakin nämä kolme eri prosessitasoa ovatkin jonkin verran päällekkäisiä, niillä on erilaiset päämäärät, kohderyhmät, mittarit, huolenaiheet ja ajalliset kehykset (ks. taulukko 1).\n17 17 Taulukko 1. Prosessin kolme tasoa attribuutteineen  Attribuutti Metaprosessi Makroprosessi Mikroprosessi Aihe Liiketoiminta-alue Ohjelmistoprojekti Iterointi (projektin vaiheessa) Päämäärät Liiketoiminnan tuottavuus Projektin tuottavuus Resurssienhallinta Kilpailukyky Riskienhallinta Riskiherkkyys Kohderyhmä Osakkaat, asiakkaat Organisaation johto Mittarit Huolenaihe Projektin (onnistumisen) ennustettavuus Liikevaihto, markkinaosuus Byrokratia vs. standardisointi Projektin budjetti, aikataulu, laatu Projektipäälliköt Vastaavat ohjelmistosuunnittelijat Budjetin sisällä, aikataulussa Tärkeimmät välietapit onnistuneet Projektin työmäärä ja tuotokset Laatu vs. taloudellisuus Aikakehys 6 12 kk 1 useita vuosia 1 6 kk Välietapin budjetti, aikataulu, laatu Aliprojektipäälliköt Ohjelmistosuunnittelijat Budjetin sisällä, aikataulussa Tärkeimpien välietappien edistyminen Iterointiosuuksien työmäärä ja tuotokset Sisältö vs. aikataulu On ehkä paikallaan valottaa projektin ja prosessin eroa sekä yhteneväisyyksiä. Projekti on kertaluonteinen tapahtuma(sarja), jolla on selkeä tavoite, tehtävät, aikataulu ja resurssit. Prosessi taas on jatkuvaluonteista, määrittää ja mallintaa sekä toimintatapoja että menetelmiä. Projektit viedään läpi jonkin prosessimallin mukaisesti, ja projektin eri vaiheissa voidaan hyödyntää erilaisiakin prosessimalleja. Tässä insinöörityössä keskitytään erityisesti makroprosessin kehittämiseen. Roycen prosessitasot ovat paikoin toisiaan leikkaavia, ja joitakin meta- ja mikroprosessiin liittyviä asioita on sisällytetty silloin, kun niillä on tuotantoprosessin kehittämisen kannalta merkitystä Prosessin laatutason määrittäminen Ohjelmistoprosessin laatutason voi määrittää Software Engineering Instituten (SEI) kehittämällä Capability Maturity Modelilla (CMM), josta tässä käytetään nimitystä\n18 18 kypsyysmalli. Kypsyysmallissa on viisi tasoa, jotka kuvaavat ohjelmistotuotantoprosessin laatutasoa eli kypsyyttä (taulukko 2, koostettu ja suomennettu lähteestä ). Taulukko 2. CMM-tasot ja avainominaisuudet  CMM-taso 1. Alku. Ad hoc, jopa kaoottinen. Menestys riippuu täysin yksilösuorituksista. 2. Toistettavissa. Perustason projektinhallintaa, jossa on määritetty sovelluksen toiminnallisuudet sekä projektin kustannukset ja aikataulu. 3. Määritetty. Prosessin hallinnointi ja suunnittelu on dokumentoitu, standardisoitu ja integroitu. Kaikki projektit käyttävät hyväksyttyä ja räätälöityä versiota prosessista. 4. Hallittu. Prosessista ja tuotteiden laadusta kerätään tietoja eri mittareilla. Toimintatavat ovat itsestään selviä ja hallittuja. 5. Optimoitavissa. Prosessia hiotaan ja parannetaan jatkuvasti eri laatumittareista saadun tiedon sekä uusin innovaatioiden ja tekniikoiden hyödyntämisen avulla. Ei ole Avainominaisuudet Vaatimustenhallinta Ohjelmistoprojektin suunnittelu Ohjelmistoprojektin seuranta ja valvonta Ohjelmistoalihankinnan hallinta Tuotteiden laadunvarmistus Muutoksienhallinta Organisaation prosessisuuntautuneisuus Organisaation prosessin määrittely Koulutusohjelma Tuotteenhallinta Tuotesuunnittelu Tiimityöskentely Katselmoinnit Kvantitatiivinen prosessinhallinta Laadunhallinta Virheiden estäminen Teknologiamuutosten hallinta Prosessimuutosten hallinta Kypsyysmallissa voidaan havaita yhtenevyyttä aiemmin esitetyn tekniikan yleisen kehittymisen malliin (kuva 1, sivu 8). Ensimmäinen taso kuvaa tilannetta, jossa yrityksessä ei ole yhteistä, sovittua toimintatapaa, vaan kukin työntekijä tekee työtään omalla tavallaan, ilman yhteisiä säännöksiä tai seurantaa. Tällaisesta yrityksestä voisi olla ehkä esimerkkinä muutaman hengen taideteollinen yhteisö. Toinen taso kuvastaa jossain määrin hallittua toimintaa, jossa on määritetty joitakin tuotannon kannalta kriittisimpiä asioita kuten tavoitteet, toiminnallisuudet, kustannukset, aikataulu ja resurssit. Useimmat aloittavat yritykset toimivat tällä tasolla.\n19 19 Kolmannessa tasossa toiminta on määritetty ja yhdenmukaistettu; lisäksi tuotantoa tukevia asioita on otettu huomioon, kuten esimerkiksi henkilöstön koulutus. Neljäs ja viides taso edustavat tilannetta, jossa yritys on jo toiminut pitkään kolmannella tasolla, hankkinut siitä kokemusta ja saadun kokemuksen avulla edelleen kehittänyt toimintatapojaan. Näillä tasoilla olevat yritykset ovat usein hankkineet laatusertifikaatin (esimerkiksi ISO 9001) ja ovat tyypillisesti toimineet alallaan useita vuosia tai vuosikymmeniä. 2.4 Prosessimalleja Ohjelmistotuotannon juuret ovat Yhdysvalloissa, ja niinpä prosessimallit ovatkin kotoisin Yhdysvaltalaisten ohjelmistoalalla pitkään työskennelleiden insinöörien ja asiantuntijoiden piirustuspöydiltä. Lähtökohtana on ollut teollinen prosessi, josta on ajan saatossa kehitetty erityisesti ohjelmistotuotantoon paremmin soveltuvia menetelmiä. Ohjelmistotuotantoprosessi kun poikkeaa paljolti liukuhihnaprosesseista, kuten luvussa on todettu. Tässä luvussa esitellään vesiputousmalli eri variaatioineen, spiraalimalli ja RUP-malli Vesiputousmalli Edellisessä luvussa esitetty ohjelmiston elinkaaren rajaus ulottuu Haikalan ja Märijärven  määritelmän mukaan pidemmälle: ohjelmiston elinkaarella (life cycle) tarkoitetaan aikaa, joka kuluu ohjelmiston kehittämisen aloittamisesta sen poistamiseen käytöstä. Vaihejakomallilla tarkoitetaan tapaa, jolla ohjelmiston kehitystyö tai koko elinkaari jaetaan vaiheisiin. Tavallisin vaihejakomalli on ns. vesiputousmalli (waterfall model), jonka eräs versio on esitetty kuvassa 3. Mallista on olemassa useita eri muunnelmia, mutta yleensä niistä voidaan erottaa ainakin määrittely-, suunnittelu- ja toteutusvaiheet. Määrittelyvaihetta edeltää usein esitutkimukseksi (feasibility study, preliminary analysis) tai tarvekartoitukseksi (requirements study, requirements analysis) kutsuttu vaihe .\n20 20 Esitutkimus Mikä on ratkaistava ongelma, onko ratkaisua olemassa, mitä se maksaa, mitä reunaehtoja sillä on Määrittely Millainen järjestelmä täyttää ongelman vaatimukset Suunnittelu Miten järjestelmä toteutetaan, järjestelmän osittaminen Toteutus Osien ohjelmointi Integrointi ja testaus Osien yhteenliittäminen Käyttöönotto ja ylläpito Kuva 3: Esimerkki vesiputousmallista  Kaikkiin vaiheisiin liittyy laadunvarmistustoimenpiteitä, kuten tarkastuksia, katselmuksia ja testausta. Tarkastukset ja katselmukset ovat projektitiimin ja projektin muiden osapuolten keskinäisiä muodollisia kokouksia, ja niitä pidetään useampia projektin eri vaiheissa, tarpeen mukaan. Tarkastuksilla ja testauksella pyritään poistamaan toteutettavasta ohjelmistosta mahdollisia virheitä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa sekä tarkistamaan, että eteneminen tapahtuu aikataulussa ja sisällöltään osapuolten kesken sovituissa puitteissa. Katselmuksia pidetään kunkin vaiheen päättyessä. Niissä todetaan projektin tilanne ja erityisesti se, että kaikki vaiheeseen liittyvät tavoitteet on saavutettu ja kaikki sovitut tuotokset on tuotettu (ns. vaihetuotteet, artifacts, deliverables) . Vesiputousmallissa vaiheet ovat peräkkäisiä, eikä vaiheesta toiseen periaatteessa siirrytä, ennen kuin aiempi vaihe on suoritettu loppuun. Käytännössä projektin koosta ja resursseista riippuen joitakin vaiheita viedään läpi osittain rinnakkain. Vesiputousmallia sovellettaessa on tärkeää, että alussa tapahtuva määrittely- ja suunnittelutyö tehdään huolella, koska myöhemmässä vaiheessa tapahtuvat muutokset määrittelyissä voivat moninkertaistaa projektin läpivientiin kuluvan ajan ja viedä projektin taloudellisesti tappiolliseksi.\n21 21 Roycen  mukaan viisi välttämätöntä edellytystä vesiputousmallin mukaisen prosessin toimivuudelle ovat 1. Tee määrittely- ja suunnittelutyö valmiiksi ennen toteutusta. 2. Ylläpidä kattavaa ja ajantasaista dokumentaatiota. 3. Tee homma toistamiseen, mikäli mahdollista. 4. Suunnittele, kontrolloi ja seuraa testausta. 5. Ota asiakas mukaan projektiin (involve the customer). Esitutkimus (feasibility study, preliminary analysis) saa sysäyksen joko asiakaslähtöisestä tarpeesta tai yrityksen sisällä syntyneestä ideasta. Esitutkimuksessa kartoitetaan ja määritellään, mikä on ratkaistava ongelma (ongelmakenttä tai -avaruus, problem space), onko sille olemassa ratkaisua (ratkaisukenttä tai -avaruus, solution space), mitä toteuttaminen saa maksaa, ovatko resurssit riittävät jne. Esitutkimus vastaa kysymykseen miksi ohjelmisto tai järjestelmä tulisi tehdä (tai miksi sitä ei kannata tehdä), mutta ei ota kantaa sen toteuttamistapaan. Esitutkimus ei myöskään sisällä yksityiskohtaisia seikkoja, vaan esittää asiat laajemmalla tasolla ja pyrkii esittämään asiat yksinkertaisesti. Määrittelyvaiheessa (requirements) kootaan asiakasvaatimukset ja analysoidaan niitä. Asiakasvaatimuksista johdetaan tekniset vaatimukset, jotka määrittelevät ohjelmiston teknisen toteutustavan. Termin tekniset vaatimukset lisäksi Haikala ja Märijärvi  kertovat käytettävän myös termejä järjestelmävaatimukset, ohjelmistovaatimukset ja ominaisuudet (features) enemmän tai vähemmän synonyymeinä. Määrittelyn tuloksena syntyy usein kaksi dokumenttia, vaatimusmäärittely (requirements specification, requirements analysis) ja toiminnallinen määrittely (functional specification, operational specification). Projektin koosta ja luonteesta riippuen nämä voidaan yhdistää yhdeksi dokumentiksi. Suunnitteluvaiheessa (design, engineering) tehdään määrittelyissä kuvattujen toimintojen toteutuksen suunnittelu. Suunnitteluvaihe jaetaan usein kahteen (tai useampaan) tasoon, jälleen kerran projektin koon ja toteutettavan ohjelmiston monimutkaisuuden mukaan. Haikala ja Märijärvi nimittävät näitä kahta tasoa arkkitehtuurisuunnitteluksi (architectural design) ja moduulisuunnitteluksi (module design, detailed design). Arkkitehtuurisuunnittelussa ohjelmisto jaetaan mahdollisimman itsenäisiin, toisistaan riippumattomiin osiin, moduuleihin. Moduulisuunnitteluvaiheessa suunnitellaan\n22 22 jokaisen toteutettavan moduulin sisäinen rakenne. Oliopohjaisessa tuotannossa arkkitehtuurisuunnittelussa tehdään olioanalyysi, jossa määrittelyn pohjalta muodostetaan luokkakokonaisuudet ja erilaiset rajapinnat. Moduulisuunnittelussa vastaavasti suunnitellaan erilliset luokat ja rajapinnat tarkemmalla tasolla sellaisella, että suunnitelman voi viedä tuotantoon koodareille, ohjelmiston toteuttajille. Oliosuuntautuneisuudesta on kerrottu luvussa 2.8. Toteutusvaiheessa (implementation, coding, programming) kirjoitetaan ohjelmakoodi suunnittelussa tehtyjen mallien mukaan. Toteutusvaihe tuottaa ohjelmiston konkreettisesti näkyvän ja käytettävän osan eli itse ohjelmiston. Myös toteutus ositetaan usein toteutettavan ohjelmiston koon mukaisesti; yleensä erotellaan ainakin käyttöliittymän, sovelluslogiikan ja tietokantojen toteuttaminen omiksi osikseen. Testauksen tarkoituksena on löytää ohjelmistosta virheitä. Testauksessa on useampia tasoja, joita kuvaa ns. V-malli (kuva 4). V-mallissa testaus jaetaan määrittelyn ja suunnittelun tasojen mukaisiin osiin: Määrittelytasoa vastaa järjestelmätestaus, arkkitehtuurisuunnittelutasoa integrointitestaus ja moduulisuunnittelua moduulitestaus. Moduulitestauksessa etsitään vikoja yksittäisistä moduuleista ja olioista, integrointitestauksessa moduulien yhteistoiminnasta ja järjestelmätestauksessa koko ohjelmiston eli järjestelmän toiminnoista ja suorituskyvystä. Määrittely Arkkitehtuurisuunnittelu Moduulisuunnittelu Testauksen suunnittelu ja tulosten verifiointi Moduulitestaus Järjestelmätestaus Integrointitestaus Ohjelmointi Kuva 4: Testauksen V-malli \n23 23 V-mallin mukaan kunkin tason testaus suunnitellaan jo määrittely- ja suunnittelutyön yhteydessä, eli järjestelmätestaus suunnitellaan osana ohjelmiston määrittelyä ja testauksessa verrataan valmista järjestelmää sen määrittelydokumentaatioon. Vastaavasti integrointitestaus suunnitellaan arkkitehtuurisuunnittelun yhteydessä ja moduulitestaus moduulisuunnittelun yhteydessä. Ylläpito on Haikalan ja Märijärven mukaan asiakkaan ongelmien ratkomista, virheiden korjaamista, ohjelmiston muuttamista vaatimusten muuttuessa sekä uusien piirteiden lisäämistä. Ylläpito edellyttää palautekanavan luontia ohjelmiston toimittajan ja asiakkaan välille. Ylläpitoon siis kuuluu tuotetun ohjelmiston toimintakunnon ylläpitäminen, virheiden korjaaminen ja asiakkaiden avustaminen ongelmatilanteissa. Tämä vaihe tulkitaan usein myös itsenäiseksi, omaksi prosessikseen, koska sillä voi olla muista vaiheista poikkeavat resurssit ja käytännöt Evo-malli Eräs sovellutus vesiputousmallista on ns. evo-malli (evolutionary development) ja eri protoilumallit. Evo-mallissa ensimmäisessä projektissa rakennetaan ydinjärjestelmä, jota sitten inkrementaalisesti eli rakentaen kehitetään edelleen. Malli siis muodostuu sarjasta toistuvia vesiputouksia, joista jokaisen tuloksena on uusilla ominaisuuksilla kasvatettu järjestelmä. Ohjelmistosta syntyy näin uusia versioita. Käytännössä useimpien tuotekehityshankkeiden läpivienti tapahtuu evo-mallin mukaisesti. Uuden version kehitysprojekti käynnistyy seulomalla tärkeimmät työkohteet edellisestä versiosta saadun palautteen (virheet, toiveet uusista ominaisuuksista) perusteella. Nopeatahtisessa tuotekehityksessä version N+1 projekti käynnistyy jo ennen kuin versio N on valmis. Tällöin lähtökohdat projektille N+1 saadaan projektin N-1 palautteista sekä projektin N kokemuksista. Evo-mallin kaavio on kuvassa 5.\n24 24 Määrittely Määrittely Määrittely Suunnittelu Suunnittelu Suunnittelu Toteutus Toteutus Toteutus Testaus Testaus Testaus Versio 1 Versio 2 Versio 3 Kuva 5: Evo-malli  Evo-mallia mukailee puolestaan ns. protoilumalli, jossa ensimmäisessä projektissa toteutetaan valmistettavan ohjelmiston prototyyppi. Prototyypit soveltuvat erityisesti uuden teknisen ratkaisun vaatimaan kokeilun tekemiseen tai tukemaan asiakasmäärittelytyötä. Toteutettavan ohjelmiston luonne, yrityksen valitsema toimintatapa ja prototyypin rakentamiseen käytettävä tekniikka määrittävät valmistuneen prototyypin pääkäyttövaihtoehdon. Pääkäyttövaihtoehdot ovat 1. Prototyypin valmistuttua sen perusteella määritellään toteutettava ohjelmisto, joka sitten toteutetaan alusta alkaen uudelleen. 2. Prototyyppi kehitetään valmiiksi ohjelmistoksi.\n25 25 Kuvassa 5 esitetyn mallin voidaan ajatella kuvaavan ensimmäistä tapausta, kun versioiden tilalle ajatellaan ensin prototyyppiversiot ja sitten vasta varsinaisen tuotteen ensimmäinen versio. Toisen vaihtoehdon mukainen malli on kuvassa 6, jossa on myös esitetty prosessin aikana syntyvät kriittisimmät dokumentit. Protoilumalli pyrkii erityisesti varmistamaan ennen lopullista toteutusta, että ohjelmistossa on kaikki tarvittavat toiminnot ja että käyttöliittymä on asiakkaalle mieluinen. Esikartoitus Määrittely Arkkitehtuurisuunn. Prototyyppi Muutosten määrittely Tarkastus Toteutus Esitutkimusraportti Määrittely Projektisuunnitelma Testitapaukset Ohjelmistoarkkitehtuuri Testaus Validointi Järjestelmädokumentiti Käyttöohje Testin tulokset Käyttöönotto Ylläpito Kuva 6: Esimerkki protoilumallista, mukailtu lähteestä \n26 Spiraalimalli Spiraalimallin on luonut Barry Boehm vuonna Boehmin tavoitteena oli luoda prosessimalli, jossa riskienhallinta on huomioitu koko elinkaaren ajan. Se koostuu neljästä osasta: tavoiteasettelu, riskien arviointi ja vähentäminen, toteutus ja validointi sekä suunnittelu (kuva 7). Tässä mallissa prosessin katsotaan päättyvän käyttöönottoon; ylläpito on oma kokonaisuutensa, joka alkaa välittömästi tuotteen käyttöönoton jälkeen. TAVOITEASETTELU Riskianalyysi RISKIEN ARVIOINTI JA VÄHENTÄMINEN Riskianalyysi SUUNNITTELU KATSELMOINTI Vaatimusmäärittely Elinkaarisuunnitelma Tuotantosuunnitelma Integrointi- ja testaussuunnitelma Ylläpito Riskianalyysi Toiminto- ja ominaisuuskonseptit Määrittelyjen vahvistaminen 2. prototyyppi Simulaatiot 3. prototyyppi Mallit Tuotteen mallinnus Tarkennettu mallinnus Ohjelmointi Mallinnuksen Moduulitestaus vahvistaminen Integrointitestaus Hyväksymistestaus Viimeinen prototyyppi Benchmarking TOTEUTUS JA VALIDOINTI Kuva 7: Spiraalimalli  Spiraalimallissa yksi vaihe edustaa yhtä täyttä 360 kierrosta, alkaen X-akselilta origon vasemmalta puolelta. Vaiheet etenevät origosta ulospäin spiraalikierteellä; kehän etäisyys origosta kuvaa kumuloituvia kustannuksia, joita projektin aikana syntyy tehdystä työstä ja siihen käytetystä ajasta. Kukin vaihe alkaa aina tavoiteasettelulla, jota seuraa riskien kartoitus ja vähentäminen mm. erilaisten mallien ja prototyyppien avulla. Tätä seuraa toteutusosa, jossa ensimmäisillä kierroksilla tehdään käytännössä määrittely- ja suunnittelutyötä. Toteutusosan lopussa suoritetaan validointi eli vahvistetaan ja hyväksytään tulokset.\n27 27 Ennen vaiheen päättymistä suunnitellaan seuraavan vaiheen sisältöä ja läpivientiä, jonka jälkeen kaikki vaiheen tuotokset katselmoidaan. Katselmoinnin tarkoituksena on vahvistaa kaikkien projektin osapuolien kesken edellisen vaiheen tulokset ja päättää etenemisestä seuraavaan vaiheeseen. Malli on luonteeltaan inkrementaalinen eli kussakin vaiheessa sovellus kasvaa, siihen lisätään jotain uutta. Sovellusta rakennetaan lisäämällä siihen lisää ominaisuuksia ja toiminnallisuuksia vaihe vaiheelta. Inkrementaalisuudesta ja iteratiivisuudesta on kerrottu enemmän luvussa 2.6. Spiraalimallin tarkoituksena ei ole määrittää kiinteää, yksityiskohtaista toimintaprosessia, vaan antaa kehys, jonka avulla voi projektikohtaisesti soveltaa muita prosessimalleja. Projektin koon ja erityisesti jäljellä olevien riskien mukaan voidaan toisen tai kolmannen kierroksen (määrittelyn tai suunnittelun vahvistamisen) jälkeen jatkaa Sommervillen  mukaan evo-mallilla, jos riskit ovat vielä suuria, tai vesiputousmallilla, jos jäljellä olevat riskitekijät voidaan ratkaista esimerkiksi prototyypin avulla, tai millä tahansa prosessimallilla tai niiden yhdistelmällä, jonka avulla jäljellä olevat haasteet ja riskit ratkotaan Rational Unified Process Vesiputousmallia uudempi vaihejakomalli on Rational Unified Process (RUP), jonka kehittäjiä ovat I. Jacobson, G. Booch ja J. Rumbaugh. Malli on nimetty kehittäjien työnantajan, Rational Software Corporationin mukaan. Koko prosessin perustana on iteratiivisuus. RUP-mallissa elinkaaren ajatellaan koostuvan useista sykleistä, joista jokainen tuottaa sukupolven eli tuotteen uuden julkaistavan version. Jokainen sykli koostuu vaiheista ja jokainen vaihe puolestaan yhdestä tai useammasta iteraatiosta (kuva 8).\n28 28 TUOTTEEN ELINKAARI Ensimmäinen sukupolvi Toinen sukupolvi Kolmas sukupolvi Sykli Aloitusvaihe Kehittelyvaihe Rakennusvaihe Siirtymävaihe 1. iteraatio Aloitus Analyysi Suunnittelu Toteutus Testaus (varmistus ja hyväksyntä) Kuva 8: RUP-malli  Syklit koostuvat neljästä päävaiheesta: aloitusvaiheesta (inception), kehittelyvaiheesta (elaboration), rakennusvaiheesta (construction) ja siirtymävaiheesta (transition). Erikssonin ja Penkerin  mukaan RUP-malli on kehitystyön makroprosessi, joka on suunnattu sekä projektin johtajille että kehittäjille. Mikroprosessitoiminnat, kuten analyysi, suunnittelu, toteutus ja testaus ovat edelleen olemassa, mutta ne on sijoitettu osaksi makroprosessikehystä. Jokaisessa sukupolvisyklissä suoritettuja vaiheita tarkastellaan makronäkökulmasta eli hallinnollisesti. Nämä työvaiheet koostuvat samoista työvaiheista kuin oliosuuntautunut ohjelmistokehityskin analyysi, suunnittelu, toteutus ja testaus vaikkakin ne suoritetaan iteratiivisesti makroprosessin puitteissa. Päävaiheiden sisältö on karkealla tasolla seuraava (tarkennettu sisältö liitteessä A): Aloitus. Määrittelee projektin laajuuden ja tavoitteet. Kehittely. Laajentaa aloitusvaiheen näkemystä. Projektin toteutettavuus tarkistetaan, ja projekti suunnitellaan toimintojen ja resurssien osalta. Rakennettavan sovelluksen perustoiminnallisuus ja -arkkitehtuuri määritellään. Rakennus. Tuote kehitetään yksityiskohtaisesti useamman iteraatiosarjan aikana. Vaiheeseen kuuluu lisää analyysiä ja suunnittelua sekä itse ohjelmointi.\n29 29 Siirtymä. Toimittaa sovelluksen tai järjestelmän loppukäyttäjille mukaan lukien oheistoiminnot kuten markkinointi, paketointi, tuotetuki, dokumentointi ja koulutus. Vaiheiden sisällössä voi havaita yhtäläisyyksiä spiraalimalliin. RUP-mallin ja spiraalimallin yhtäläisyyksiä onkin vertailtu kuvassa 9. Suunnitteluvaihe Tuotantovaihe ALOITUS KEHITTELY RAKENNUS SIIRTYMÄ Idea Arkkitehtuuri Beta-versiot Tuotteet Kuva 9: RUP-malli ja spiraalimalli  Spiraalin koolla Royce  on halunnut kuvata myös projektin inertian kasvamista suhteessa projektin vaiheeseen ajatellen tehdyn työn ja tuotettujen artefaktien määrää. Myöhemmissä vaiheissa reagointiaika kaikkiin suuriin muutoksiin (kuten esimerkiksi suuret arkkitehtuuri-, määrittely- tai organisaatiomuutokset) kasvaa voimakkaasti. 2.5 Prosessin artefaktit Prosessin aikana sen eri vaiheissa syntyy erilaisia tuotoksia, artefakteja, jotka palvelevat monia eri tarkoituksia. Tässä luvussa esitellään artefaktin määritelmä ja tuotantoprosessin artefaktiryhmät RUP-mallin näkökulmasta.\n30 Artefaktin määritelmä Artefakti tarkoittaa tekoesinettä. Artefakti on luonnonesineen vastakohta; artefakti on ihmiskätten työtä ja tietoisen (intentionaalisen) toiminnan tulosta, toisin kuin luonnonesineet, jotka ovat sattumanvaraisten luonnonvoimien aikaansaannosta. Tuote, tuotos eli artefakti on ihmisen työn tulos, esimerkiksi käyttöesine, taideteos, vaate, talo, atk-ohjelma, palvelu, opetustapahtuma tai teatteriesitys Artefaktiryhmät Ohjelmistotuotantoprosessissa artefakteja ovat esimerkiksi vaatimusmäärittelydokumentti, arkkitehtuurikuvaus, testaussuunnitelma ja sovelluskomponentit. Artefaktit jakautuvat RUP-mallissa viiteen ryhmään: hallinto-, vaatimus-, suunnittelu-, toteutus- ja lanseerausryhmään (Eng. management, requirements, design, implementation ja deployment) . Kuvassa 10 on periaatteellinen esitys kussakin ryhmässä tuotettavista artefakteista. Vaatimusryhmä 1. Dokumentoitu visio, synopsis 2. Vaatimukset Suunnitteluryhmä 1. Suunnittelumallit 2. Testausmalli 3. Arkkitehtuurikuvaus Toteutusryhmä 1. Lähdekoodi 2. Valmiit ohjelmakomponentit Lanseerausryhmä 1. Valmis ohjelmisto 2. Käyttäjän opas Suunnitteluartefaktit Hallintoryhmä Toimintoartefaktit 1. Työnjakokaavio 2. Business case 3. Lanseerausmäärittely 4. Ohjelmiston kehityssuunnitelma 5. Lanseerauskuvaukset 6. Tilannekatsaukset 7. Versionhallinta 8. Lanseerausdokumentit Kuva 10: Artefaktiryhmät ja niiden artefaktit  Royce  on kuvannut myös artefaktiryhmien suhdetta prosessin etenemiseen kuvan 11 mukaisesti. Kuvassa tummennettu alue kuvaa kunkin artefaktiryhmän valmiusastetta.\n31 31 Engineering Stage Production Stage INCEPTION ELABORATION CONSTRUCTION TRANSITION Requirements Design Implementation Deployment Requirements Design Implementation Deployment Requirements Design Implementation Deployment Requirements Design Implementation Deployment Management Management Management Management Kuva 11: Artefaktiryhmien valmiusaste elinkaaren eri vaiheissa  Merkittävää tässä näkökulmassa on se, että jo alkuvaiheessa mietitään valmistettavan sovelluksen kokonaisuutta. Visioartefaktien (määrittelydokumentit, projektikuvaus, projektisuunnitelma) tulee sisältää jo näkemys valmiista tuotteesta ja esitys toteutusarkkitehtuurista. 2.6 Inkrementaalinen vai iteratiivinen prosessi? Inkrementaalisuuden ja iteratiivisuuden eroa on tarpeen täsmentää. Cockburn  erottelee inkrementit ja iteraatiot toisistaan seuraavasti: Inkrementit (increments) mahdollistavat tuotantoprosessin korjaamisen tai parantamisen. Iteraatiot (iterations) mahdollistavat tuotteen laadun parantamisen. Inkrementaalisuus (incremental development) on rakentamista pala palalta. Yksi palanen on yksi inkrementti. Inkrementit voivat olla eri kokoisia ja niiden valmistusajat eripituisia. Kukin inkrementti tuo toteutusvaiheessa toteutettavaan sovellukseen lisää toiminnallisuuksia tai ominaisuuksia. Inkrementaalisessa prosessissa sovelluksen toteutus ositetaan, ja osat toteutetaan eri aikoina tai eri tahtiin. Kun kaikki osat ovat valmistuneet, ne integroidaan toimivaksi kokonaisuudeksi. Cockburnin määrite inkrementista tarkoittaa, että kunkin inkrementin toteutuksesta saa lisää kokemusta ja mahdollisesti oppii uutta,\n32 32 jolloin seuraavaan inkrementtiin siirryttäessä on mahdollista hyödyntää kokemuksia ja oppeja paremman tuloksen saavuttamiseksi. Iteratiivisuus (iterative development) on kehittelyprosessi, jossa sovelluksen osiin tehdään muutoksia ja parannuksia. Iteraation tarkoitus on parantaa kohteen laatua; kohteena voivat niin määrittelyt, suunnittelumallit kuin toteutetut komponentitkin. Iteraatio tarkoittaa uudelleentyöstämistä: sovellukselle on esimerkiksi valittu jokin arkkitehtuuri tietyin perustein, mutta valintaa päätetään vielä harkita uudelleen mahdollisten uusien toiminnallisuusvaatimusten vuoksi. Tällöin arvioidaan, onko vaatimukset mahdollista toteuttaa jo valitulla arkkitehtuurilla vai harkitaanko muita vaihtoehtoja. Iteroinnin käyttäminen on kuin kaksiteräinen miekka. Projektin riskejä voi vähentää tutkimalla iteraatioiden avulla, ovatko esimerkiksi määrittelyt riittäviä tai onko määrittelyjen pohjalta tehty mallinnus tarpeeksi tarkka. Tällä vältytään viallisen tai puutteellisen sovelluksen toimittamiselta. Toisaalta riskiä lisätään sillä, että oikein erityisesti halutaan löytää vikoja ja puutteita, jotka mahdollisesti aiheuttavat suuriakin muutostöitä ja voivat viivästyttää projektia. Katselmuksilla on tärkeä rooli tehtäessä valintoja suuntaan taikka toiseen riippuu paljolti asiakkaasta ja valmistuvan sovelluksen merkittävyydestä yhtiölle, miten näissä tilanteissa toimitaan V-W -vaiheistus Tuotantoprosessi voi perustua inkrementaaliseen tai iteratiiviseen toimintatapaan, mutta toimintatavat on myös mahdollista yhdistää. Cockburn  on muodostanut yhdistelmästä V-W -vaiheistusmallin. Nimitys juontaa mallin piirtotapaan (kuva 12). Kun RUP-mallissa iteraatio koostuu viidestä toiminnosta (ks. kuva 8), koostuu V-W -vaiheistus neljästä perustoiminnosta: määrittely, suunnittelu, testaus ja toimitus.


KC Grande Resort & Spa - Ko Chang | Hotels.com\nYksityisrannalla sijaitseva lomakylä, jossa käytössäsi on 3 ravintolaa ja maksuton lastenkerho\n109 €Yliviivattu hinta perustuu majoitusliikkeen määrittämään ja julkaisemaan normaalihintaan sivustollamme. 48 €\nUlkopuoli. Kuva 1 kautta 91.\n1 / 91Ulkopuoli\n1/1 Moo 4, Haad Sai Khao, Ko Chang, 23170, Trat, Thaimaa\nLoistava hotelli loistavalla paikalla. Garden view villa on huonevaihtoehdoista paras!…\nHotellilla on hyvä sijainti ja siisti ranta. Sekä päärakennuksen, että Hillside…\nWhite Sand Beach (ranta) (1 minuutin kävelymatka)\nMu Ko Changin kansallispuisto (1 minuutin kävelymatka)\nHat Kai Mook – 3,8 km\nKoh Changin lauttaterminaali – 4,8 km\nKhlong Sonin ranta – 4,9 km\nKlong Prao (ranta) – 6,2 km\nCentre Point Ferry Pierin lauttasatama – 7,8 km\nKhlong Plun vesiputoukset – 9,7 km\nKoh Chang Medical Clinic International – 10,2 km\nKai Be Beach (ranta) – 11,9 km\nTrat (TDX) – 154 minuutin ajomatkan päässä\nKonferenssitilojen koko (jalkaa) − 3929\nKonferenssitilojen koko (metriä) − 365\nAsiakkaat voivat hemmotella itseään paikan päällä olevilla kylpyläpalveluilla. Kylpylässä on 2 hoitohuonetta sekä huoneita pariskunnille. Palveluihin kuuluvat kuumakivihieronta, klassinen hieronta, thai-hieronta ja kasvohoidot. Kylpylässä on tarjolla muun muassa aromaterapiahoidot, Ayurveda-hoidot ja refleksologiahoidot.\nThe Beach Restaurant – Tämä rannalla sijaitseva ravintola tarjoilee aamiaisen, brunssin, lounaan ja illallisen, ja sen erikoisuutena on kansainvälinen keittiö. Lasten ruokalista on saatavilla. Varaus on pakollinen.\nHorizon Pool Bar – uima-altaalla sijaitseva ravintola, jonka erikoisuutena on kansainvälinen keittiö. Ravintola tarjoilee lounaan ja illallisen. Auki joka päivä\nGusto Restaurant – ravintola, jonka erikoisuutena on italialainen keittiö. Ravintola tarjoilee illallisen. Lasten ruokalista on saatavilla. Auki joka päivä\nJouluaaton (24.12.) gaalaillallinen per lapsi: 1220 THB (4– 12 vuotta)\nLentokenttäkuljetukset ovat saatavilla 2500 THB:n lisämaksusta per ajoneuvo (yhteen suuntaan)\nLentokenttäkuljetus 4–12-vuotiaille lapsille maksaa 2500 THB (yhteen suuntaan)\nTarjoaako KC Grande Resort & Spa ilmaisen peruutusoikeuden ja täyden hyvityksen?\nKyllä, KC Grande Resort & Spa tarjoaa täysin hyvitettäviä huoneita sivustollamme. Hyvitettävän huoneen voi peruuttaa siihen asti, kunnes sisäänkirjautumiseen on muutama päivä aikaa majoitusliikkeen peruutuskäytännöistä riippuen. Muista vain tarkistaa tarkat ehdot ja rajoitukset majoitusliikkeen peruutuskäytännöistä.\nMillaisiin puhtaus- ja hygieniatoimenpiteisiin KC Grande Resort & Spa on ryhtynyt?\nTarjoaako KC Grande Resort & Spa pysäköintipaikkoja paikan päällä?\nKC Grande Resort & Spa ei valitettavasti tarjoa paikan päällä olevia pysäköintipaikkoja.\nOnko majoitusliikkeessä KC Grande Resort & Spa uima-allas?\nSalliiko KC Grande Resort & Spa lemmikit?\nMitkä ovat majoitusliikkeen KC Grande Resort & Spa sisään- ja uloskirjautumisajat?\nTarjoaako KC Grande Resort & Spa ravintolapalveluita tai onko sen lähiseudulla ravintoloita?\nKyllä, paikan päällä on 3 ravintolaa, joissa voit nauttia seuraavista: rantaravintola, kansainvälinen keittiö ja merinäköala. Läheisiin ravintoloihin kuuluvat 15 Palms Bar (11 minuutin kävelymatkan päässä), Taste of India (11 minuutin kävelymatkan päässä) ja Oodies place (12 minuutin kävelymatkan päässä).\nTarjoaako KC Grande Resort & Spa lentokenttäkuljetuspalvelun?\nKyllä, lentokenttäkuljetukset ovat saatavilla kello 7.00–16.00 pyynnöstä. Veloitus on 2500 THB per ajoneuvo yhteen suuntaan.\nMitä tekemistä KC Grande Resort & Spa ja sen lähiympäristö tarjoavat?\nAsiakkailla on mahdollisuus käydä melomassa kajakilla, käydä soutamassa/melomassa ja pelata lentopalloa paikan päällä. Lähistöllä oleviin aktiviteettimahdollisuuksiin kuuluu ekokiertomatkat. Voit halutessasi pulahtaa uimaan yhteen 4 ulkouima-altaasta. Tämän lomakeskuksen palveluihin kuuluvat myös 3 allasbaaria ja 4 baaria. KC Grande Resort & Spa tarjoaa asiakkaiden käyttöön myös yksityisen rannan, kuntosalin, kylpyläpalvelut, pelihuoneen ja puutarhan.\n1 yön matka, 12. lokak. 2021\nBest place on Koh Chang\nSimply the best hotel on Koh Chang, several pools, great food, good rooms, this time we stayed in main building but have stayed in Garden Villa previously. Great staff, well maintained and designed. Have been here many times, will return again..\nUlf, 4 yön perhematka, 8. lokak. 2021\nSasima, 2 yön matka kaverien kanssa, 9. syysk. 2021\nAllan, 2 yön matka, 5. heinäk. 2021\nScott, 1 yön perhematka, 19. helmik. 2021\n9 yön perhematka, 11. heinäk. 2020\n3 yön matka, 3. heinäk. 2020\nRionach, 20 yön romanttinen matka, 28. helmik. 2020\nDixon, 3 yön matka, 6. helmik. 2020


Norppakanta tällä hetkellä noin 320 yksilöä\nKesäkuun viimeisenä päivä päättyivät saimaannorpan kuuttien suojaksi laaditut kalanpyydysrajoitukset. Saimaannorpan suojelusta kiinnostuneet tahot haluavat kiinnittää huomiota kuuttien suojeluun myös heinäkuussa. Silloin Saimaaseen lasketaan tuhansia verkkoja, kun suvi on parhaimmillaan.\nWWF Suomi on järjestänyt Lappeenrannan Oleksille valokuvanäyttelyn, jossa on seitsemän Juha Taskisen ottamaa norppakuvaa. Taskinen on kuvannut norppia jo yli 30 vuoden ajan. Valokuvanäyttelyn tavoitteena on saada Saimaan alueen asukkaat ja mökkiläiset kalastamaan norppaystävällisillä pyyntimenetelmillä myös kesäkuun lopun rajoituskauden jälkeen. - Nielurajoitteiset katiskat olisivat paras tapa pyytää kalaa, totesi Taskinen.\nHeinäkuussa kalastetaan paljon, silloin kuutit ovat vielä kokemattomia ja ne sotkeutuvat helposti verkkoihin, joihin ne kuolevat tukehtumalla. Tämän hetkisen arvion mukaan Saimaalla on 320 norppaa, tavoitteena on saada lukumäärä nousemaan 400:aan. WWF:n sivuilla voi hakea itselleen norpan ystävä -diplomin, jossa luvataan, ettei kalasta verkolla.\nNorppatutkimusta tehdään sekä Helsingin että Itä-Suomen yliopistossa. Kuka tahansa voi ottaa kuvan norpasta ja lähettää sen Itä-Suomen yliopistoon. Siellä kerätään kuvakanta saimaannorpista niiden turkkikuvion perusteella. - Norpan turkki on sen sormenjälki, totesi Juha Taskinen.\nSaimaannorpan näkeminen, saati siitä kuvan saaminen ei ole kovin tavallista. Kuvaa otettaessa täytyy muistaa kunnioittaa norpan ja sen kuuttien rauhaa.\nHelsingin yliopistossa on meneillään tutkimus saimaannorpan genomin selvittämiseksi. Genomista pystytään selvittämään norpan koko perintöaines.\nSekä Juha Taskinen että WWF:n vapaaehtoistyöntekijä Ismo Marttinen totesivat, että norpan suojelu on aikanaan käynnistynyt eteläisellä Saimaalla. Sen jälkeen on tehty erilaisia toimenpiteitä norppakannan säilyttämiseksi. Talviset sääolosuhteet hankaloittavat norppien lisääntymistä, vapaaehtoiset ovat käyneet tekemässä pesäpaikkoja, jotta kuutit selviäisivät ensimmäisistä viikoistaan. Norppaväki toivoo myös lisärajoituksia verkkokalastukseen. Taskisen mukaan ainakin heinäkuu pitäisi rauhoittaa verkkokalastukselta.\nJuha Taskinen on käynyt kuvaamassa makeanveden hylkeitä myös Laatokalla, Baikalilla, Alaskassa ja Kanadassa. Näistä pohjoisen pallonpuoliskon hylkeistä valmistuu elokuva ensi vuoden syksyllä.\nLappeenrannan Oleksilta Juha Taskisen norppakuvat siirretään Helsingin lasipalatsin edustalle. Norppakuviin voi käydä tutustumassa 10.7. saakka Oleksilla norppapatsaan läheisyydessä.


PLANET VC-231G - toimiiko Elisan VDSL2-liittymissä | OmaYhteisö\nVastauksen tähän kysymykseen jakoi Sokrates 10 lokakuu 2019, 14:45\nOsaako kukaan elisalainen sanoa, toimiiko laite Elisan VDSL2-liittymien kanssa? En viitsi tilata turhaan. Kiitos!Hei.\nOnhan se vähän noinkin kuinka @hpguru sanoo , mutta kyllä tuo Planetin purkki on myynnissä Suomessa ja tukee Elisan käyttämää VDSL-profiilia (17a). Mitään selaimella hallittavaa käyttöliittymää ei purkissa ole. Joillekin se yksinkertaisuus voi olla ihan tavoitekin.\nJos haluat olla täysin varma, on parasta pysyä kotimaassa myynnissä olevissa VDLS2-reitittimissä. Huawei ja TP-Link valmistaa hyviä sellaisia. Kaupasta löytyy kun vähän kiertää.\nNyt soi The KGB's - Techno Gym (Hardstyle Guru Remix).\nJos minua kiinnostaisi reititin, olisin kysynyt reitittimestä. Minua kiinnostaa mahdollisimman simppeli laite ilman mitään ylimääräisiä ominaisuuksia. Tarkkaan ottaen malli PLANET VC-231G.\nToimivuuden voi testata kokeilemalla.\nOn niin harvinaisen kuuloinen laite, ettei välttämättä monella ole kokemusta tässä yhteisössä. Vastaavia laitteita, kuten tämä, löytyy myös TeleWelliltä joka toimii varmasti.\nSuomessa on onneksi etämyynnissä palautusoikeus, joten voit palauttaa, jos ei toimi.\nNyt soi Technoboy - Put Some Grace (In Your Face Mix).\nAika monesta paikasta löysin suosituksia tuosta purkista, joten tällä viikolla moisen hain itselle, vähän samat speksit oli kuin sinulla. Eli mahdollisimman simppeli bridge, ja muut laitteet hoitavat kaiken muun.\nTänään yhteys kytketty, ainakin 50/10 yhteys toimii tasan tarkkaan luvatusti. Toki suhtkoht pikainen testi vasta menossa, vieläpä vanhalla routterilla. Mutta tekee tosiaan juuri sen mitä pitääkin.\nNyt odotellaan vain että Elisa tsekkaa omasta päästään, josko nopeutta saataisiin nostettua tuohon 100/10.\nJoo eipä tuon laitteen suhteen näyttäisi olevan mitään syytä että miksi ei toimisi, vaikka tuo laite minulle uusi tuttavuus onkin. Toinen monen asiakkaan toimesta hyväksi todettu simppeli sillattu modeemi on TeleWell TW-EV902. Tuosta laitteesta en ole kuullut muuta kuin hyvää.\nToinen monen asiakkaan toimesta hyväksi todettu simppeli sillattu modeemi on TeleWell TW-EV902. Tuosta laitteesta en ole kuullut muuta kuin hyvää.\nPaitsi tässä Telewellissä ei ollut tukea vektoroinnille joka toisen topicin mukaan on tulossa ennemmin tai myöhemmin kaikkiin Elisan VDSL2 liittymiin.\nPlanet VC 231G toimii Elisan verkossa Tampereella. Eli kyllä se toimii sitten muuallakin. Ostin Saksan Amazonista hintaan 86,76€. Tuli parissa viikossa lähikaupan postilokeroon. Laite lähti käyntiin ilman mitään asetusten säätöjä. Johdot vain seinään. Se tulee valmiiksi CPE moodissa. Halusin eroon Zyxelin reititin laatikosta vaihtamalle sen pienikokoiseen bridgeen. Wifi routteri on sitten piilossa toisaalla.\nHankin kyseisen Planet VC-231G tarkoituksena rakentaa mahdollisimman simppelin bridgen, jonka päähän kytken WiFi 6 tukevan routterin (Huomattavasti kattavammat markkinat pelkistä routtereista vs VDSL modeemi yhdistelmissä).\nNo alku oli lupaava ja kaikki lähti heittämällä toimimaan ilman suurempia säätöjä. Tosin lyhyen käytön jälkeen ilmeni, että yhteys tipahtaa muutaman kerran päivässä pois päältä ilman mitään varoitteluja. Katkos on noin 1-2min luokkaa ja jälleen bitti virtaa. Mikähän neuvoksi?\nKäytettäessä vanhaa VDSL2 modeemia linja pysyy päällä nätisti. Tässä vielä linja statistiikat vanhalla modeemilla:\nPlanet VC-231G Bridgen DIP kytkimistä vielä tietona eli default asennossa CPE = ON jolloin muiden DIP kytkimien asennolla ei ole merkitystä.\nValitettavasti tuon purkin sielunelämää ei oikein pääse millään näkemään. Toki ei mikään estä kokeilemasta tuota DIP-2:ta asennossa interleave , DIP-3:a asennossa asymmetric ja DIP-4:ää asennossa 12 dB, vaikka niiden ei pitäisi mitään vaikuttaa laitteen toimintaan CPE-moodissa. Signaali keskittimeltä kyllä on asymmetric ja interleave.\nJos ei auta , niin sitten voi laitteessa olla jotakin vikaa. Toinen vaihtoehto on laittaa se vanha takaisin linjoille sekä muuttaa siltaavaan moodiin , mikäli mahdollista ja reititin perään. Myös kaikki tarpeettomat toiminnot kannattaa mahdollisuuksien mukaan modeemista sulkea.\nEdit: Kehoitan myös tekemään vikailmoituksen , että Elisa voi keskittimen päästä mittailla linjaa. Se voi selventää syytä.\nLisäiletkö @Fale asiakasnumeroa profiiliisi kohtaan Asiakasnumero tai puhelinnumero, niin voidaan varuiksi katsoa linjaa täältä päästä vielä Kuulostaa kyllä että modeemista johtuu tuo katkeilu kun toinen laite pysyy linjalla nätisti, mutta katsotaan toki varmuuden vuoksi miltä linja näyttää!\nKiitokset. Asiaa puitiinkin jo Elisan kanssa aika pitkälti ja Elisan pääty pitäisi olla täysin kunnossa.\n→ Voisin kokeilla noiden DIPien kanssa leikkimistä mikäli niillä olisikin jokin piilovaikuts vaikka ohjekirja toista sanookin… mahdollisesti voisin myös Planetin teknisen tuen kanssa asiaa vähän selvitellä mikäli tuohon on tapoja saada lisää diagnostiikkaa\n→ Mietin vaihtoehtoa pitää tuo nykyinen VDSL2 boksi siltana ja karsia siitä ihan kaikki turha pois… tosin siltaus ei ole mahdollinen ja vähän hölmöä pitää hintava vimpain vain siltana\nAs. No lisätty profiiliin\nOnhan toki niin.\nKatselin tuon Planetin hintoja ja esim. Verkkokauppa.com pyytää siitä 129,90€.\nItselläni on modeemina TeleWell TW-EAV510AC , jonka hinta on 99€. Laite on sillattuna ja perässä on erillinen reititin.\nSiinä on ihan kaikki mitä tuossa Planetissakin ja varsin monipuolinen käyttöliittymä , jonka kautta näkee mitä laite tekee ja helposti saa suljettua tarpeettomat toiminnot , halutessaan. Siis saa toimimaan Planetin tapaisena ja maksaa 30€ vähemmän.\nOnhan tämä kieltämättä vähän jälkiviisautta , mutta ei kaikki hyvät modeemit ole kalliita.\nKiitoksia. Linjan puolesta tuossa kyllä yhteys näyttää hyvältä, eli sanoisin kyllä että modeemi tekee tuossa nyt temppuja Itselläni ei valitettavasti kyseisestä modeemista ja sen asetuksista ole kokemusta.\nTällä Planetilla haetaan äärimmäistä yksinkertaisuutta/toimivuutta minkä ainoa tarkoitus konvertoida RJ-11 → RJ-45 ilman mitään hallittavaa / päivitettävää / huollettavaa softaa tai mitään ylimääräistä. Laitteessakin lukee päällä “Ethernet over VDSL2 - converter”. Tämän konvertoinnin jälkeen RJ-45:sta pitkin on hyvä kuljettaa tarvittavat yhteydet ympäri asuntoa ja varsinaiselle routterille/palomuurille. TeleWelliltä löytyisi samanmoinen laite verkkiksestä noin 100€ hintaan: https://www.verkkokauppa.com/fi/product/51596/fcdnr/TeleWell-TW-EV902-VDSL2-modeemi mutta vaatimattomat speksit… siksi 30€ kalliimpi Planet mikä olisi myös tulevaisuuden kestävä mikäli pääsemme joskus G.Fastista ym. hyötymään.\nKokeilen vielä Planetin suunnalta mikäli heiltä tulisi viisauksia ja asiaan selvyyttä. Postailen tänne updated muidenkin iloksi mikäli jotain merkittävää tulee vastaan.\nJuu todella yksinkertainen on eikä siinä ole mitään hallintaa , mikä ei ole eduksi.\nTeleWellillä on toki vähän vastaava tuote , tosin vaatimattomampi , mutta en sellaista suositellutkaan , vaan ihan toista tuotetta , jonka saa toimimaan sen Planetin tapaan siltana ja jonka speksit ovat vielä paremmat ja hinta halvempi.\nKurkistelin ko. Planetin speksejä ja en kyllä sieltä mitään mainintaa G.fastista löytänyt eikä Elisa tarjoa verkossaan G.fastia. Ylipäätään G.fastista voi olla hyötyä vain , jos etäisyys keskittimelle on enintään 100m.\nPS. Tuo Planet tukee nopeuksia 200 Mbit/s saakka ja edellä linkkaamani TeleWell TW-EAV510AC-B 300 Mbit/s saakka.\nKiitos tarkennuksesta. Juu, eipä ole G.Fastia Planetissa ja eikä ole Elisan osalta ole kuulunut myöskään, että olisivat tuomassa G.Fastia tai muitakaan uudistuksia… tosin täytyy sanoa, että tämä 100/10 on vielä varsin pätävä interwebbi omiin tarpeisiin.\nWanhassa modeemissa löytyy G.Fast, mutta ikävästi AC standardia tukeva WiFi ja olisi kiinnostus saada AX käyttöön, koska päätelaitteet ovat jo osittain AX:ssä.\nEhkä mennään tämän kanssa aika pitkälle “Ensimmäisen maailman ongelmiin” ja turhamaisuuteen. :D\nTopiciin takas! Olen nyt pitänyt 24h Planet + AX-Router setuppia pystyssä ja ollut 100% vakaa. Routterin Logi on täysin puhdas eli linja pysynyt päällä… saattoi sittenkin olla jotain Elisan päädyssä. Seurataan tilannetta.\nNiin kauan kuin se Planetin purkki toimii on turha vaivata päätään laitevaihdoilla.\nMuutimme juuri asuntoon, johon otin Elisan VDSL2-liittymän ja ostin tällaisen Planetin purkin Verkkokauppa.comin outletista. Siellä niitä oli kolme rivissä.\nOletusasetuksilla (CPE ja kaikki muutkin kytkimet alhaalla) pätkäisee monta kertaa päivässä ja pysyy pois linjoilta kiusallisen kauan, ei vain muutamaa minuuttia.\nLiekö laitteessa vikaa (kun oli palautettukin) vai millaisilla säädöillä tällaisen on saanut toimimaan vakaasti?\nVoi olla viallinen. Itse asiassa kovin paljon säädettävää ei purkissa ole. Jos laite on CPE-moodissa kuten pitääkin , niin ne muut DIP-kytkimet ovat kokonaan poissa käytöstä kuten täällä kerrotaan.\nMä vähän luulen, että kyseessä on melko yleinen häiriötilanne, että kun dslamissa on otettu vektorointi käyttöön, nousee huoneiston sisäverkon kunto/kytkennät merkittäväksi tekijäksi.\nAvaa häiriöilmoitus ja pyydä, että käydään poistamassa sisäverkosta ylimääräiset haarat aiheuttamasta häiriöitä ja katkoksia. Jos osaat poistaa haaroitukset itse, voit sen toki itsekin tehdä.\nKiitokset ripeistä vastauksista. Kokeilin tosiaan vaihdella DIP-kytkimiä yms., mutta toimivaa en Planetista saanut.\nLopulta hain kokeeksi toisen modeemin (Telewell TW-EAV510), joka on toiminut lähes täydellisesti (logeista huomasin jonkun mystisen restartin jossain vaiheessa). Telewellillä myös download-kaistan nopeus on selvästi parempi, tosin Planetia testatessa perässä oli vielä reititin ja WLAN-access point.\nNyt samasta laitteesta on myös tarjolla: PLANET VC-231GF, SFP - VDSL2 versio. Jossa on joku SFP-paikka:\nPLANET VC-231GF on VDSL2-Ethernet-muunnin SFP-modulipaikalla, joka mahdollistaa uuden G.vectoring modulaation avulla jopa 200/100Mbit/s tiedonsiirtonopeudet puhelinkaapelissa. SFP-modulipaikkaan voidaan asentaa haluttu Gigabitin SFP-valokuitumoduli.\nKannattaako ostaa sellainen, vai ilman sitä? Kun hintaero on vain 10€?\nJos OKT-kiinteistöön on myöhemmin tulossa VDSL:n tilalle kuituliittymä, toimittaa operaattori yleensä sen muuntimen, eikä asukkaan tarvitse siitä huolehtia, eli maksaisit turhasta. Jos uudessa mallissa tuo “VDSL-osuus” on teknisesti sama kuin aiemmassa mallissa, et siitäkään mitään hyötyä saa.


Napalminalle! mukaan Tampereen Holeshot-juoksuun – Bike\nNapalminalle! mukaan Tampereen Holeshot-juoksuun\n8 marraskuu, 2012\nRuokatuotteita ja -laitteita maahantuovan Poppamiehen maskottina suuren yleisön suosioon noussut Napalminalle! haastaa supercrossin SM-finaalin väliajalla Allrightin Hemmon niin sanotussa holeshot-maskottijuoksussa.\nNapalminallea! ja Allrightin Hemmoa ei ole aiemmin nähty vastakkain, joten luvassa on äärimmäinen kilpajuoksu maskottien kuninkuudesta.\n– Hemmon kikkailua ei jaksa varikoilla kukaan. Kaverilla nousi nesteet hattuun kun se pääsi piireihin ja työstämään rooliaan Raakel Liekin kanssa MP-messuilla jokunen vuosi takaperin, Napalminalle! toteaa.\n– Siilinjärvellä sen virnistelijän riekkuminen läikkyi lopullisesti yli, josta tuli sitten kimmoke lähteä samalle viivalle Tampereen kilpailuun. Nyt on lopultakin näytettävä kaapin paikka.\nTampereelle matkustamista Napalminalle! pitää pääosin positiivisena asiana.\n– On hieno päästä pitämään hauskaa ja kohtaamaan paikallisia faneja, Napalminalle! kertoo.\n– Viimeksi päädyttiin jatkoille Tesomalle, ja käytiin pikkuhönössä taksilla nyysimässä kypärä Motokeitaan pihan mallinukelta.\nTampereen kaupungin maskottina tunnetuksi tullut Kalervo Kummola on huhujen mukaan lähdössä jänikseksi holeshot-juoksuun. Yllätysnimenä lähtöviivalle on ennakkotietojen mukaan ilmoittautumassa myös alan kiistaton huippu Michelin-ukko.\n– Michelinin kaveri on maskottien raskainta old-school -sarjaa, ja on hienoa jos kohtaaminen toteutuu, Napalminalle! tuumii.\n– Napalminalle!, Allrightin Hemmo, Kummola ja Michelin-ukko. Siinä olisi neljän suora, josta on vaikea pistää enää paremmaksi.\nTapahtuman promoottori Juuso Valtakari on erittäin tyytyväinen käänteisiin, joilla ei lopulta ole paljoakaan merkitystä suurelle yleisölle.\n– 3400 tonnia maa-ainesta pitää huolen siitä, ettei hiekka lähde maskottien puvuista imurillakaan radalla rypemisen jälkeen, Valtakari kertoo.\n– Myös pyrotekniikkaa ladataan radan varteen ranteet väärinä. Tampereella nähdään onko Napalminalle! nimensä veroinen, vai sulaako fleeceturkki lämmössä.\nOffroad Expoon ja Tampere Supercross -osakilpailuun odotetaan kaikesta huolimatta kahden päivän aikana yhteensä 10000 kävijää.


Valkokankaan lemmikit (Americas Sweethearts) (DVD) - Videodivari.fi\n> Elokuvat>DVD>Komedia>Valkokankaan lemmikit (Americas Sweethearts) (DVD)\nValkokankaan lemmikit (Americas Sweethearts) (DVD)\nKuvankauniin megatähti Gwenin (Catherine Zeta-Jones) henkilökohtaisena assistenttina olo ei ole herkkua hieman ujolle ja aralle Kikille (Julia Roberts). Mutta tilanne on muuttumassa pahasta painajaismaiseksi, kun Kiki lupautuu auttamaan...\nKäytetty DVD. Kesto: 1 h 40 min. Ikäraja: 7\nKuvankauniin megatähti Gwenin (Catherine Zeta-Jones) henkilökohtaisena assistenttina olo ei ole herkkua hieman ujolle ja aralle Kikille (Julia Roberts). Mutta tilanne on muuttumassa pahasta painajaismaiseksi, kun Kiki lupautuu auttamaan legendaarista lehdistöagentti Lee Philipsiä (Billy Crystal). Tarkoitus on saada Gwen ja hänen terapian tarpeessa oleva megatähti ex-miehensä (John Cusack) läpäisemään kunnialla viimeisen yhteisen elokuvansa lehdistötilaisuus. Aluksi suurin haaste tuntuu olevan pitää ’pariskunnan’ huonot välit salassa julkisuudelta, mutta Kikin homma käy entistä hankalammaksi kun pitkäaikainen ystävyys Eddien kanssa alkaa saada romanttisia vivahteita...\nOhjaaja: Joe Roth\nNäyttelijät: John Cusack,Christopher Walken,Julia Roberts,Billy Crystal,Catherine Zeta-Jones,Hank Azaria,Seth Green,Alan Arkin,Eric Balfour,Stanley Tucci,Rainn Wilson,Scot Zeller,Larry King,Steve Pink,Marty Belafsky


220 m² Konalantie 47, 00390 Helsinki Toimistotila vuokrattavana - Oikotie 15962777\nToimistotilaa Helsingin Konalassa, lähellä Vihdintietä.\nTila on kooltaan 220m2 m2 ja se sijaitsee kiinteistön kolmannessa kerroksessa. Toimistossa on huoneita sekä omat sosiaalitilat. Kiinteistön tilat ovat helposti muokattavissa vuokralaisen tarpeiden mukaan.\nKonalantie 47 on toimisto- ja varastokiinteistö Helsingin Konalassa. Se on helposti saavutettavissa Kehä I:n ja Vihdintien kautta. Kerroksiin on tavarahissiyhteys, joka mahdollistaa tavaran liikuttamisen helposti. Kiinteistön kellarissa ja pihalla on hyvin paikoitustilaa. Lisäksi alueella on lounastarjontaa ja Kauppakeskus Ristikko muine palveluineen kävelymatkan päässä.\nLähellä Lidl ja kauppakeskus Ristikko.\nHyvät julkisen liikenteen yhteydet Vihdintietä pitkin. Kiinteistössä on runsaasti parkkipaikkoja.


21.04.2019, klo 22:10:15\nOhjeita toimittajille! 0 jäsentä ja 1 vieras katselee tätä aihetta. « edellinen seuraava »\nKirjoittaja Aihe: Ohjeita toimittajille! (Luettu 45529 kertaa)\nVs: Ohjeita toimittajille!\n« Vastaus #75 : 16.02.2008, klo 17:29:59 »\nIrenen ökpö-haastattelu oli todella mielenkiintoista luettavaa. Kvaakissa liikkuu monta muutakin tekijää, kuten esm Tertsi, hra Rauhala, Ossi Hiekkala ja Jyrki, joiden ajatuksia sarjakuvanteosta lukisi mielellään...\n*vink vink* toimittajille\n« Viimeksi muokattu: 16.02.2008, klo 17:52:03 kirjoittanut rama » tallennettu\n« Vastaus #76 : 16.02.2008, klo 17:50:38 »\nLainaus käyttäjältä: Pässi - 21.11.2007, klo 22:42:38\nHei, värvätkää nimimerkit mastermind ja barks92 toimittajiksi Kvaakkiin!\nLainaus käyttäjältä: Surfin Joe - 22.11.2007, klo 17:59:15\nEhkä myöhemmin. Nyt he ovat uusia, ja toistavat paljon samaa mitä Kvaakissa on jo käsitelty, eivätkä ole täydellisesti sisäistäneet yhteisön toimintatapaa.\nMutta ilmeisesti tämä oli Pässin yritys huumoriksi.\nJaa tekee Pässi huumoria meikäläisen kustannuksella?\nMutta jos ihan vakavia ollaan niin kyllä minä mielelläni joskus tekisin jotain sisältöä Kvaakiin. Uusi toki olen, mutta mielestäni olen keskustellut tällä palstalla ihan asiallisesti...\nViestejä: 36 446\n« Vastaus #77 : 16.02.2008, klo 18:33:45 »\nHarkitaan ylläpidossa. Olet kirjoittanut paljon tekstiä lyhyessä ajassa, eikä oikeinkirjoituksessa ole ollut valittamista. Mutta aika suuri osa viesteistä menee turhien puolelle. Laadun paranemista on ollut Pässin herjan jälkeen havaittavissa.\nJa kuten olet varmaan huomannut, sisältöä tuotetaan omalla nimellä. Kaikilla sisällöntuottajilla ei kuitenkaan löydy selkeää yhteyttä oman nimen ja fooruminimimerkin välillä.\n« Viimeksi muokattu: 16.02.2008, klo 18:37:07 kirjoittanut Surfin Joe » tallennettu\n« Vastaus #78 : 16.02.2008, klo 18:35:58 »\nLainaus käyttäjältä: Surfin Joe - 16.02.2008, klo 18:33:45\n"Paljon tekstiä lyhyessä ajassa", sanoo mies joka kirjoittaa keskimäärin vajaat kahdeksan viestiä päivässä.\n« Vastaus #79 : 16.02.2008, klo 18:38:17 »\nLainaus käyttäjältä: rama - 16.02.2008, klo 17:29:59\nKiitos! Heitänpä pallon muille sisällöntuottajille, ettei ihan samasta makkaratehtaasta rupea tulemaan liukuhihnahaastatteluja...\nPidän kyllä silmäni auki vastaavien juttujen varalta jatkossakin, jos kiintoisia ihmisiä sattuu hollille.\nAnssi Rauhalaa tuli jo kesällä jututettuakin: http://www.kvaak.fi/naytajuttu.php?articleID=871\n« Viimeksi muokattu: 16.02.2008, klo 19:50:24 kirjoittanut Irene » tallennettu\n« Vastaus #80 : 16.02.2008, klo 18:39:10 »\nLainaus käyttäjältä: mastermind - 16.02.2008, klo 18:35:58\nSitähän en väittänyt että se olisi huono asia.\n« Vastaus #81 : 10.08.2008, klo 00:13:03 »\nPalautteita kolumnistani? Hiukan erilaista tyyliä kokeilin. Toimiiko?\nVs: Johannes ja Pirkale\n« Vastaus #82 : 01.04.2009, klo 11:07:36 »\nLainaus käyttäjältä: Joe - 25.03.2009, klo 06:57:21\nOtavalla taitaa mennä muutenkin huonosti. Sain juuri tiedusteluuni vastauksen, että he eivät toimita enää nettisivustoille arvostelukappaleita.\nEi pidä olla niin kriittinen arvosteluissa. Pitää kehua ja repostella aiheettakin, niin voi olla että lähettävät kaksin kappalein arvostelukappaleita.\nEikö isompien kustantamojen kanssa voisi yrittää rakentaa sellaista järjestelyä, että lähettävät arvostelu kappaleet Kvaakin toimittajille, jotka arvostelujen jälkeen toimitetaan Suomen sarjakuvaseuran kokoelmiin? Saisivat ilmaista mainosta tuotteillensa ja jatko käyttökin olisi hyödyllinen. Tuohon kun saisi muutaman mukaan, niin ei ne muutkaan kehtaisi poissa olla.\nTosin eipä minulla ole hajuakaan vaikka tälläinen järjestely olisikin.\nTosin voi tulla pidemmän päälle tilan puutetta, kun kaikki sarjakuvia arvostelleet henkilöt jatko sijoitetaan sarjakuvaseuran kokoelmiin, hyvää yötä..\n« Viimeksi muokattu: 01.04.2009, klo 11:15:19 kirjoittanut EetuT » tallennettu\n« Vastaus #83 : 11.04.2009, klo 11:43:01 »\nItse epäilen että tuo niukkuus arvotelukappaleissa johtuu tästä lamasta (ai niin sehän ei Kataisen mukaan koske Suomea) tai siis jostain, toisaalta kun ottaa huomioon esim. postimaksujen rajun nousun lähes joka vuosi, niin tavallaan ymmärtää sen että ei oo varaa lähettää enää kaikille medioille arvostelukappaleita, Suomessa lehtiäkin on suhteellisen paljon.\n« Vastaus #84 : 14.04.2009, klo 14:01:21 »\nLainaus käyttäjältä: EetuT - 01.04.2009, klo 11:07:36\nTämä on snadisti hankala kysymys. Olen itse päättänyt että ostan tai lainaan kirjastosta jos en kaiva omasta kirjahyllystä. Näin vältyn kaikelta epäilyltä korruptiosta, kirjoitan vain sarjakuvista joista aidosti pidän. Keijo Kommunisti sanoi kyllä asiaa kun se jossain vaiheessa näpäytti minulle että nimenomaan paskoja mutta kehityskelpoisia sarjakuvantekijöitä pitäisi arvostella. Vaikka minusta saa sellaisen kuvan että haluan murskata ja masentaa ihmisiä olen melko mukava jätkä, ei kiinnosta haukkua jos joku on tehnyt tosissaan. Se että kehua retostelisi paskaa sarjakuvaa kun on saanut sen ilmaiseksi haisee tosi pierulle.\n« Vastaus #85 : 14.04.2009, klo 16:16:34 »\nTämähän oli vitsin omaiseksi tarkoitettu heitto. Lisäksi tuosta minun aikaisemmasta viestistähän saa sellaisen mielikuvan, että haluaisin neuvoa Kvaakin arvostelijoita, näinhän ei kyllä ole. Joe siirsi tuon viestini (kylläkin aiheesta) toisesta osastosta tähän osastoon. Se mitä tuossa aikaisemmassa viestissä halusin tuoda ilmi huonolla ulosannillani, tulee tässä hiukan tarkemmin mietittynä: Uskoisin että Kvaakilla olisi kokonaisuutena isoimpana suomalaisena sarjakuva sivustona mahdollisuus siihen, että nuo näytekappaleet saataisiin klaarattua isolla prosentilla. Tämä tietenkin vaatisi tietynlaista yhteistä linjaa Kvaakin toimittajilta noiden albumien/lehtien pyytämisessä kustantajilta. Tuo arvostelu kappaleiden jatko sijoitus sarjakuvaseuran kokoelmiin taas mielestäni nostaisi asian arvoa koska ne menisi yhteiseen hyötykäyttöön. Jos Kvaakin ja sarjakuvaseuran puolelta ilmoitettaisiin selkeästi ketkä kustantajat tälläistä toimintaa tukee/tekee + arvosteluista tuleva mainosarvo, olisi lopputulos mielestäni niin hyödyllinen kustantajille näkyvyyden kannalta, että niiden kannattaisi lähettää arvostelukappaleet vaikka kaksin kappalein (sarjakuvaseuraan&arvostelijalle). Postimaksujahan minä en tässä taivaan rannan maalaus ideassani huomioinut.\n« Vastaus #86 : 15.04.2009, klo 00:27:39 »\nPitäisiköhän pistää pilkku tälle arvostelukappalekeskustelulle definitiivisellä näkemyksellä aiheesta? Kokemukseni perusteella kaikki kustantamot tässä maassa koosta riippumatta lähettävät arvostelukappaleen, jos on kirjoittamassa siitä arviota vähänkin luetumpaan mediaan. Automaattiseen ja kaikki kriitikot kattavaan postitusrumbaan ei riitä täällä yhdenkään kustantamon logistiikka.\nKuulostaa melkein julmalta ajatukselta, että Kvaakkiin kirjoittavien tahojen pitäisi luopua arvostelukappaleistaan. Palkatonta työtä, josta ei hyötyisi edes arvostelukappaleen muodossa. Luulisin Kvaakin kriitikoiden jos keiden tarjoavan arvostelukappaleilleen hyvän ja arvostavan kodin...\n« Vastaus #87 : 28.04.2009, klo 23:39:18 »\nNimimerkki Kreegah Bundolo kirjoitti ehkä liioitellusti ja ainakin tylysti etusivun Kapteeni Kuolio -arvostelun kieliasusta: http://www.kvaak.fi/keskustelu/index.php/topic,9370.0.html\nOnhan tuossa kritiikissä silti perää. Arvostelija Curtvilen kirjoitukset arvosteluissa ja foorumilla ovat mielestäni aina ilahduttavan sisällökkäitä ja älykkäitä sekä kunnioitettavaa lukeneisuutta osoittavia, mutta joskus niiden ajatusta on vaikea hahmottaa. Jos hän miettisi, missä kukin lause aina loppuu ja panisi siihen välimerkin, tekstit olisivat sujuvampia lukea.\nLaskin tuosta Kuolio-arvostelusta noin 30 kirjoitusvirhettä, jos puuttuvat pilkut luetaan mukaan. Onhan se aika paljon punakynää.\n« Vastaus #88 : 29.04.2009, klo 01:08:59 »\nLainaus käyttäjältä: Satunnainen kävijä - 28.04.2009, klo 23:39:18\nJos hän miettisi, missä kukin lause aina loppuu ja panisi siihen välimerkin, tekstit olisivat sujuvampia lukea.\nTotta. Kieliasu on sanoineen kuitenkin ihan miellyttävää.\n« Vastaus #89 : 23.11.2009, klo 09:50:46 »\nOlisi ihan hyvä, jos Tex Willereitä tai muita B-luokan paskapapereita lukevia ihmisiä ei päästettäisi arvostelemaan sarjakuvia.


lauantai 2.7.2022 | 12:04\nTo 27.1.2022 klo 08:30 | päivitetty to 10:10\nMonet lukivat järkytyksellä Keskipohjanmaan ja Lestijoen digistä jo viime viikolla toholampilaisen ikäihmisen karun kokemuksen. Hänet siirrettiin elämänkumppaninsa ulosveisuupäivänä Ullavan hoitopaikkaan. Julkaisemme riipaisevan jutun myös Lestijoen printissä.\nTuon jutun jälkeen toimitukseen on soittanut useampikin järkyttynyt ikäihminen. He ovat kyselleet, missä on nykyään inhimillisyys ja sydämen sivistys ihmisten kohtelussa. On ollut sydäntäsärkevää kuunnella näiden iäkkäämpien pelko omasta tulevaisuudesta. Miten heille käy? Joutuvatko hekin pois tahtomattaan omalta paikkakunnalta, kun heistä ei ole enää itsestään huolehtimaan.\nHe kaikki ovat sen ikäpolven edustajia, etteivät he turhasta marise. He ovat tyytyväisiä varsin vähään, mutta että heidät viedään pois tuntemattomaan vielä joskus. Se on montaa jäänyt vaivaamaan. Itkua pidätellen he ovat tuntemuksiaan kertoneet. Mitäpä minä olen voinut juuri sanoa? Eivät he ole odottaneet vastauksia. Mutta sydämen purkamisen tarve heillä on ollut suuri. Toivottavasti olen pystynyt palan matkaa siinä antamaan lohtua.\nOlen sanonut, etten jaksa uskoa kenenkään olevan niin kylmän, että näitä ilkeyttään tekisi. Kukaan ei tietenkään ota tästä vastuuta. Yksittäistapaus. Mutta mitä jos se yksittäistapaus sattuu sinulle tai läheisellesi?\nKaikesta huolimatta on ollut hyvä, että asia on tullut julkisuuteen. Tämä laittaa miettimään kaikkia ja toivottavasti jatkossa voidaan ripaus inhimillisyyttä tuoda päätöksentekoonkin mukaan.\nAluevaalit käytiin ja siellä yksi osa sote-kokonaisuutta on vanhusten hoito ja huolenpito. Auttavia ja huolehtivia käsiä tarvitaan jatkossa entistä enemmän, kun väestörakenne vanhenee. Hoitajista ja lääkäreistä on pulaa ja korona-aika on pulaa vain pahentanut.\nPalkkaustason parantaminen, alueen vetovoiman parantaminen, työvoiman hankkiminen ulkomailta. Siinäpä ääneen sanottuja ratkaisuja, jotka vaihtelevat puoluekannan mukaan. Onneksi uuteen aluevaltuustoon valittiin paljon myös sairaanhoitajia ja lähihoitajia. Heillä on paljon ruohonjuuritason tietämystä, joka toivottavasti näkyy päätöksissä.


Aikakoneita ja utopioita – Tarvaspään dialogit - Gallen-Kallelan Museo\nAikakoneita ja utopioita – Tarvaspään dialogit\n21.8.2021 - 30.1.2022\nAkseli Gallen-Kallela, Palanut honka, hiiltynyt kelo, 1913, öljy kankaalle, yksityiskokoelma. Kuva: GKM/Jukka Paavola\nJärjestämme osana Aikakoneita ja utopioita näyttely- ja yleisötyöhanketta arkea ilmastonmuutoksen ajassa käsittelevän dialogien sarjan. Dialogeissa sukellamme ilmastonmuutoksen herättelemään murrokseen: menneeseen ja tulevaan, taiteeseen ja elämään, arkeen ja filosofiaan, tietoon ja tietämättömyyteen. Taiteilijamuseot ja niiden historia omavaraisina, luonnonläheisinä, taiteeseen ja elämiseen liittyvien kokeilujen paikkoina tarjoavat inspiroivan paikan ajankohtaiselle keskustelulle tämän murroksen äärellä.\nDialogien tavoitteena on rakentaa yhteistä ymmärrystä erilaisista näkökulmista ja kokemuksista. Dialogeihin osallistuu kutsuvieraiden lisäksi myös taiteilijamuseoiden henkilökuntaa ja hankkeen taiteilijoita. Dialogit käydään suomen kielellä.\nDialogeja vetävät FT Sini Forssell ja KTT Timo Järvensivu, jotka ovat kokeneita, ekologisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin kysymyksiin erikoistuneita dialogien fasilitaattoreita.\nKävijät ovat tervetulleita kuuntelemaan dialogeja museon aukioloaikana. Dialogia kuunnellessa voi halutessaan kirjoittaa ajatuksiaan ja kysymyksiään lapuille. Lapuille kirjoitetut kysymykset ja ajatukset puretaan dialogin lopuksi yhteisesti.\nAikakoneita ja utopioita -dialogit, Tarvaspään ateljee.\n12.6.2021, Dialogi 1: teemana ruoka HUOM! Koronarajoitusten vuoksi tapaaminen siirretään pidettäväksi 4.9.2021\n21.8.2021, Dialogi 2: teemana ruoka (HUOM! Koronarajoitusten vuoksi tapahtuma ei ole avoin yleisölle ja ensimmäinen dialogi järjestetään vain osallistujien kesken.)\n25.9.2021, Dialogi 3: teemana matkustaminen\n30.10.2021, Dialogi 4: teemana matkustaminen\n27.11.2021, Dialogi 5: teemana asuminen\n29.1.2022, Dialogi 6: teemana asuminen\nLisätietoja ja vastauksia kysymyksiin dialogeihin liityen: minna.turunen(at)gallen-kallela.fi.


Lida Haddas ylsi esteratsastuksen maajoukkueeseen\nLoviisalainen esteratsastaja Lida Haddas valittiin mukaan nuorten maajoukkueeseen. –¿Tulevaan kauteen lähden hyvillä mielin, ensi keväänä 18 vuotta täyttävä nuori tuumaa. Kuva viime marraskuun hallimestaruuskilpailuista, jossa Lida sijoittui toiseksi varahevosellaan Rubens II:lla.\nLOVIISA Loviisalainen esteratsastaja Lida Haddas, 17, ylsi lajin maajoukkueeseen haastajajuniorina.\n– Ensimmäinen maajoukkueleiri pidettiin Ypäjällä viikko sitten perjantaina ja lauantaina. Ilmapiiri leirillä oli hyvä ja Lida otettiin hyvin mukaan, tyttärensä henkilökohtaisena valmentajana ja tukijana toimiva Esma Haddas kertoo.\nMaajoukkue koostuu A-valmennusringistä, haastajaryhmästä, poniluokasta sekä lasten ja nuorten ryhmästä. Joukkuetta valmentaa ammattiratsastaja Sanna Backlund.\n– Haastajaryhmään valittiin kaksi uutta ratsastajaa. Saimme tiedon asiasta juuri joulun alla, Esma Haddas sanoo.\nHän laskeskelee, että alkava kausi maksaa maajoukkueleireineen ja kotimaan kilpailuineen noin 6 500 euroa. Ulkomaan kilpailumatkat nostavat kisabudjetin noin 10 000 euroon.\n– Olemme käynnistäneet "kampanjan" sponsorirahoituksen saamiseksi, koska taloudellisesti kisakauden kustantaminen ratsastuskouluni tuloilla on lähes mahdotonta, Esma sanoo.\nRatsastus ei lajina saa valtiontukea. Haddakset saavat valmennusapua Suomen Ratsastajainliitolta.\n– Jos joku yritys on kiinnostunut tukemaan paikallista ratsastajaa, voi minuun ottaa yhteyttä, Esma jatkaa.\nKotimaan kisakausi alkaa Järvenpäästä\nMaajoukkueen seuraava valmennusleiri pidetään Ypäjällä tammikuun lopulla.\n– Kotimaan kilpailukauden aloitamme ratsastuskeskus Ainossa Järvenpäässä helmikuun lopulla, Haddas kertoo.\nMaajoukkue harjoittelee joukkuekilpailua parin viikon ajan Norjassa ja Tanskassa 10.5. alkaen.\n– Leiri tähtää pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin, jotka pidetään Tanskassa heinäkuussa. Ne ovat myös Lidan tämän kauden päätähtäin, Esma kertoo.\nLäpimurto syntyi viime kaudella\nLoviisalainen menestyi viime kaudella niin hienosti, että kautta voi kuvailla läpimurroksi nuoren ratsastajan uralla.\n– Lida on osoittanut arvokilpailuissa erityisen kyvyn keskittyä kilpailusuoritukseen, mikä näkyy tuloksissa ja sijoituksissa, Esma kiittelee.\nEsteratsastaja hyppäsi SM-kilpailuissa elämänsä korkeimman radan ja sijoittui kolmanneksi. Helsinki International Horse Showssa hän sijoittui toiseksi.\n– Kauden päätteeksi marraskuussa pidetyissä hallimestaruuskilpailuissa Lida sijoittui toiseksi, Esma kertoo.\nLidalla on hyvät fiilikset siitä, että on yltänyt maajoukkueeseen. Hän on pienestä pitäen tykännyt urheilla ja harrasti lapsena yleisurheilua.\n– Hevoset ovat kuitenkin se minun juttu, sillä ne ovat aina olleet arjessani mukana. Ratsastus tuntui omalta, sillä olen aina tykännyt vauhdista ja kilpailemista. Pikkuhiljaa aloin tavoitteellisesti harrastaa lajia. Hyvät hevoset ovat edistäneet kehittymistäni, hän kertoo.\n"Tiimi on tärkeä, sillä yksin ei kukaan pärjää"\nHaddas kilpailee pääasiassa 11-vuotiaalla Oboral Metaxa -nimisellä tammalla.\n– Siinä virtaa aika paljon ranskalaista verta, joten se on aika tulinen sielu, Esma naurahtaa. Hän itse aloitti kilpailemisen hevosella, kun se tuli Haddaksen talliin 5-vuotiaana.\nVarahevosena Lidalla on ruuna Rubens II, jonka kanssa hän muun muassa kilpaili hallimestaruuskilpailuissa viime marraskuussa.\nÄidin lisäksi loviisalaisen valmennustiimiin kuuluu Kari Nevala, joka on toiminut Lidan valmentajana kilpailumatkoilla.\n– Nevalalla on pitkä kansainvälinen ura takana, joten hän on tuonut kisavalmennukseen oman tärkeän lisänsä. Menestyksen taustalla vaikuttaa hyvä tiimi, sillä yksin ei kukaan pärjää, Esma Haddas korostaa mottonaan.\nLajin monipuolisuus kiehtoo\nTulevaisuuden ratsastajalupaus kertoo, että häntä viehättää ratsastamisessa lajin monipuolisuus.\n– Ratsastusurheilussa on paljon eri puolia: ei vain kilpaileminen, vaan myös eläimen huomioiminen. Hevosen hyvinvointi menee kaiken edelle, Lida muistuttaa.\nHaddas korostaa ratsukon eli ratsastajan ja hevosen välistä saumatonta yhteistyötä.\n– Tällöin on tärkeää oppia tuntemaan eri hevosten luonteet ja ominaisuudet.\nÄiti–tytär-valmennussuhde toimii Lidan mukaan hyvin.\n– Äidiltä uskaltaa kysyä paljon asioita sekä aina saan tukea ja apua. Lisäksi Kariin (Nevala) voi luottaa kilpailuissa. Hänellä on ainutlaatuiset kisahermot, mikä tulee kokemuksen myötä, Lida toteaa.\n"Niin korkealle kuin vain mahdollista"\nLoviisalainen sanoo tähtäävänsä niin korkealle urallaan kuin vain voi.\n– Tavoitteeni on kehittyä niin hyväksi ratsastajaksi kuin mahdollista. Toivon saavani ratsastaa hyvillä hevosilla ja olla jossain vaiheessa maailman huipulla, Lida toteaa.\nEsikuvakseen hän nostaa saksalaisen Marcus Ehringin ja ruotsalaisen Stephanie Holménin, joka on nouseva tähti ratsastuksessa.\nHaddas opiskelee tällä hetkellä toista vuotta Loviisan ruotsinkielisessä lukiossa.


Voimaa ja iloa ruuasta -valmennukset verkossa onnistuvat | Gery ry\nVoimaa ja iloa ruuasta -valmennukset verkossa onnistuvat\nKirjoittanut: Avoine Super 18.12.2020 13:37\nKulunut vuosi on ollut täynnä yllätyksiä ja se on ollut monella tavalla vaikea meille kaikille. Erityisesti ikäihmisillä on ollut huolta omasta tai läheisten terveydestä. Mieltä virkistävät tapaamiset harrastusten ja liikunnan parissa ovat vähentyneet. Yksinäisyyden kokemus on myös monilla lisääntynyt. Kaipaamme tapaamisia, ryhmäliikuntaa, yhdessä ruokailua ja arkipäivän ihania halauksia.\nToisaalta pitkään puhuttu digiloikka on ottanut ison harppauksen eteenpäin. On tullut tutuksi zoomit, teamsit ja muut yhteydenpitopalvelut. Kaikilla ei ole kuitenkaan mahdollisuutta, osaamista tai halua liittyä verkon kautta tapahtuvaan yhteydenpitoon. On ollut tärkeää kuulla palautetta sekä onnistuneista netin kahvikutsuista, ryhmäohjauksesta ja kauppa-asioinnista että toisaalta haasteista selvittää puhelimitse, miten ottaa käyttöön selain ja liittyä sovelluksen kautta ryhmiin.\nOlemme Voimaa ruuasta -toiminnassa miettineet uusia tapoja lähestyä ikäihmisiä ja ammattilaisia hyvän ruuan ja ravitsemuksen merkeissä. Syksyn alussa ikäihmisille suunnitellut luennot siirtyivät verkkotapahtumiksi. Otimme lisäksi käyttöön säännölliset ”Voimaa ja iloa ruuasta” -verkkovalmennukset, joihin voi vapaasti osallistua ilman erillistä ilmoittautumista ajastetun linkin avulla. Ikäihmisten aktiivisuus on ollut positiivinen yllätys ja palaute myönteistä. Osallistujia on ollut eri puolilta Suomea, ja mukana on ollut myös ryhmiä.\nTapasimme lokakuussa kaksi aktiivista eläkeläistä, jotka kertoivat omista arjen valinnoistaan ja tavoistaan toteuttaa hyvää ja heille sopivaa ruokavaliota. Kerromme lehdessä myös uusista ikäihmisiä koskevista uusista ravitsemustutkimuksista, luustoterveyden edistämisestä ja tunteiden merkityksestä syömisen hallinnassa. Toivotamme tervetulleiksi ikäihmiset ja heitä ohjaavat ammattilaiset osallistumaan Voimaa ruuasta -toimintaan ja tutustumaan uuteen viestintä- ja ohjausmateriaaliimme.\nKirjoittaja on Geryn toiminnanjohtaja, dosentti Merja Suominen.\n< Kun kauppaan ei pääse itse tekemään ruokaostoksia, mitä asioita tulee huomioida?\nVoimaa ruuasta -viikko ja ravitsemustreffit onnistuivat >


Nuorten syrjäytyminen, yhteiskunnan vai lapsuuden aikaansaannos? | Viittä vaille valmiina työelämään\nNuorten syrjäytyminen, yhteiskunnan vai lapsuuden aikaansaannos?\nNuorten syrjäytyminen on huolestuttava ilmiö. Viime aikoina mediassa on ollut runsaasti kirjoituksia nuorten syrjäytymisen lisääntymisestä. Koti- ja perhetausta, taloudelliset asiat, ylivelkaantuminen, eriarvoisuus, yhteiskunnan asettamat paineet, odotukset ja kiire ovat esimerkiksi asioita jotka nousevat esille toistuvasti julkisessa keskustelussa. Nykymaailmassa vaaditaan paljon ja nuorille asetetut odotukset ovat suuria. Eri alojen asiantuntijat ovat mediassa ottaneet kantaa syihin nuorten syrjäytymisen taustalla ja esimerkiksi Suomen mielenterveysseuran internetsivuilla olevan nuorten syrjäytymistä tutkineen dosentti Mikko Aaltosen haastattelussa nousee vahvasti esille näkökanta siitä, että koti- ja perhetaustalla on suuri merkitys siihen, ketkä nuorista tippuvat yhteiskunnan ulkopuolelle.\nAjatellaan peruskoulun päättävää nuorta, toisen asteen koulutus on tärkeä vaihe nuoren elämässä. Kuvitellaan tilanne, jossa nuori pohtii erilaisia jatkokoulutusmahdollisuuksia. Lukio vai ammattikoulu? Aaltosen mukaan vanhempien matala koulutustaso ja toimeentulotuen varassa eläminen tekevät nuoren tilastollisesti alttiimmaksi pudota koulutuksen piiristä. Joten entä jos perheen taloudellinen tilanne vanhempien työttömyyden tai esimerkiksi työkyvyttömyyden takia estää jo lähtökohtaisesti lukiossa opiskelemisen vaihtoehtona? Lasketaanpa mitä lukion aloitus maksaa. Vuonna 2016 lukion aloittaminen maksoi keskimäärin 1600-2000 euroa ensimmäisenä vuonna, riippuen esimerkiksi hankittavan tietokoneen hinnasta. Lukuvuonna on viisi jaksoa ja lähestulkoon jokaiselle jaksolle tulee ostaa uudet kirjat. Loput kulut koostuvat vihkoista, koepapereista, kynistä, laskimesta ja tietokoneesta/tablettitietokoneesta. Tietokoneen järjestelmävaatimukset asettavat hankinnalle omat vaatimuksensa ja valitettavasti kaikista halvin vaihtoehto ei välttämättä ole opiskelijan tarpeisiin riittävä. Tietokonetta tarvitaan opiskeluun ja lisäksi ylioppilaslautakunta velvoittaa, että oppilaan tulee hankkia itse ylioppilaskirjoituksiin sopiva tietokone.\nLukiossa tehdään myös erilaisia kotimaahan ja ulkomaille suuntaavia opintomatkoja kursseihin liittyen. Matkoille osallistuminen on vapaaehtoista, mutta kuinka nuori kokee sen, jos ei taloudellisista syistä voi osallistua matkalle? Kelalta voi hakea tukea opiskeluun ja ainakin osassa maata sitä on myös myönnetty. Edellytys tukien saamiselle kuitenkin on, että opiskelijan vanhemmat ovat toimeentulotuen piirissä. Nuorelle avun hakeminen voi olla kynnyskysymys, sillä leimaantuminen ”köyhäksi” voi olla nuoresta ahdistava ajatus. Tuen hakeminen ei ole välttämättä helppoa, sillä siitä ei kokemuksemme mukaan informoida riittävästi koulussa ja tiedon etsiminen jääkin monesti nuoren itsensä ja perheen tehtäväksi.\nKuinka moni nuori jättää tai joutuu jättämään lukion taloudellisten seikkojen vuoksi suunnitelmista? Ammatillinen koulutuskaan ei ole täysin ilmaista, mutta alkukulujen jälkeen kuitenkin halvempaa kuin lukiossa opiskeleminen. Perustamme mielipiteemme nyt erityisesti lukiovaihtoehtoon. Eriarvoisuus korostuu peruskoulun jälkeen jo merkittävästi. On ilmeinen riski ja tosiasia, että nuori jolla olisi resursseja opiskella lukiossa voi joutua luopumaan haluamastaan koulutuksesta kalliiden opiskelukustannusten vuoksi.\nDosentti Mikko Aaltonen nostaa Mielenterveysseuran tekemässä haastattelussa esille myös nuorten ylivelkaantumisen etenkin peruskoulun varaan jäävien nuorten osalta. Nuorena tehtyjen virheiden seurauksena voi ylivelkaantua niin, ettei opiskeleminen tai työn tekeminen enää ole kannattavaa ulosoton viedessä osan tuloista.\nJokaisen syrjäytyneen tai syrjäytymisvaarassa olevan nuoren tarina on erilainen, omanlaisensa. Syrjäytymistä voidaan ja pitää voida ehkäistä vaikuttamalla erilaisiin riskitekijöihin, että nuorten syrjäytyminen saadaan vähenemään. Järjestämällä maksuton toisen asteen koulutus tai ainakin pienentämällä sen kustannuksia voi olla suuri vaikutus nuorten syrjäytymisriskiin. Kouluille hankittavat yhteiskäytössä olevat tietokoneet, internettiin ladattavat ilmaiset oppimateriaalit ja koulukirjojen tehokas kierrättäminen sekä lukio-opiskelijoiden tukien helpompi saatavuus voisivat olla esimerkiksi kokeilemisen arvoisia ratkaisuja tilanteen korjaamiseksi.\n-Valmistuvat terveydenhoitajat Pia Kuokkanen ja Outi-Leena Uniluoma,\nmielipidekirjoitus osana Yhteiskunnallinen terveydenhoitotyö -kurssia\n← Imetysohjauksen tarpeellisuus neuvoloissa Terveydenhoitaja varhaisen vuorovaikutuksen edistäjänä →