Totuudellisuuden mystinen valhekuva - Blogivirta.fi\nTänään on 14.12.2018 14:23 ja nimipäiviään viettävät: Jouko ja Ove. Käytämme EVÄSTEITÄ | MOBIILIVERSIO M.BLOGIVIRTA.FI\n» Lue blogi... Julkaistu: 12.03.2018 12:42 · Päivitetty: 12.03.2018 19:50\nMe ihmiset osaamme epäillä pieniä valheita, mutta uskomme emävalheisiin, kunhan ne ovat niin suuria, ettemme pysty niitä ymmärtämään. Sen vuoksi suurille johtajille on ominaista voimakas tahto ja kyky nousta tosiasioiden yläpuolelle. Suuret johtajat pystyvät sävyttämään jopa totuudellisuutta ja todellisuutta omilla väreillään. Kun suuri johtaja joutuu valitsemaan valheisiin perustuvan tien, niin sen jälkeen jatkuva menestys edellyttää järjestelmällistä valehtelua. Suuret johtajat uskovat itsekin olevansa rehellisiä, kun he saarnaavat asioita, jotka ovat tavallaan totta tai joiden ainakin pitäisi olla totta. Kuulijat puolestaan uskovat, että puheista on totta toinen puoli. Kuulijat eivät voi mitenkään uskoa, että molemmat puolet ovat silkkaa valhetta. Ihmisluonteelle valehteleminen on luontaista. Kaikki ihmiset ovat oikeastaan patologisia valehtelijoita siinä mielessä, että luomakunnasta ei löytyne muita valehteluun kykeneviä olentoja. Valehtelun skaala on hyvin laaja. On hauskaa, harmitonta, valkoista, vahingoittavaa, vaarallista ja tuhoisaa valehtelua. Valehtelua tapahtuu itselle, lähimmäisille, viranomaisille, asiakkaille, yhteisöille ja kansakunnille. Ei ole olemassa kulttuuria, filosofiaa, uskontoa, politiikkaa, tutkimusta, markkinointia, kirjaa, elokuvaa tai muuta ympäristöä, joka olisi valheellisuudesta vapaa. Ihminen elää omien valheittensa vankina siinä valheitten verkostossa, minkä hänen aikalaisensa hänelle kulloinkin tarjoilevat ja minkä manalle menneet sukupolvet ovat omana elinaikanaan kehitelleet ja jälkeensä jättäneet. Mistä totuudellisuus ja todellisuus sitten löytyvät? Ne löytyvät ilmastosta, maasta ja merestä. Ne löytyvät jäätiköiltä, tulivuorilta ja maanjäristyksistä. Niistä kertovat järvet ja joet, aavikot ja metsät. Viisaus asuu eläin- ja kasvikunnassa, tulevaisuus avaruudessa. Totuudellisuus on osa todellisuutta. Ihmisen on pakko mukautua olemassa olevaan todellisuuteen. Todellisuutta ihminen ei kykene muuttamaan. Sen vuoksi ihminen on tarrautunut totuudellisuuden mystiseen valhekuvaan eli valheellisuuteen. Ihmisestä on kehittynyt valehtelija, joka tunnistaa vain pienen osan kaikesta valehtelustaan patologiseksi.\nAvainsanat: pohdintoja ympäristö voimakas voi viranomainen viisaus vapaa vanki valita valhe vaarallinen uskoa uskonto tutkimus tulevaisuus todellisuus tahrto suuri sukupolvi puoli politiikka pieni omilla mystinen metsä meri menestys me maa laaja kyky kuulija kulttuuri kehittyä johtaja ihminen filosofia epäillä eläin elokuva avaruus asua asiakas


Haku - Saido Mohamed | HS.fi\n16.11.2018 15:48 Mohamed oli edellisellä valtuustokaudella varavaltuutettu. Hän loikkasi kesken kauden kokoomuksesta vihreisiin.\n16.10.2018 17:25 Saido Mohamed käytti kymmenen vuoden ajan hänen sisarelleen Kelan perusteettomasti maksamia lapsilisiä.\nVihreiden kuntapoliitikkona toiminut Saido Mohamed sai syytteen törkeästä rahanpesusta – siirrettiin sivuun luottamustoimista epäilyjen vuoksi\n18.5.2018 2:00 Erikoissairaanhoitajana työskennellyt Mohamed valittiin vuonna 2011 vuoden pakolaisnaiseksi.\n17.5.2018 15:11 Erikoissairaanhoitajana työskennellyt Mohamed valittiin vuonna 2011 vuoden pakolaisnaiseksi.\nBritanniassa asuva nainen lypsi kymmenen vuoden ajan 44 000 euron edestä lapsilisiä Suomesta – tuomiota lievennettiin, sisko Saido Mohamed vetäytyi kuntavaaleista\n8.11.2017 10:13 Tätä nykyä 54-vuotias nainen asui Britanniassa, mutta nosti silti yli 44 000 euron edestä lapsilisiä Suomesta 2003–2013.\n17.11.2016 19:01 Lähetyksessä näytämme presidenttikisan hävinneen Hillary Clintonin ensimmäisen julkisen esiintymisen vaalien jälkeen.\n17.11.2016 9:53 Lisäksi Mohamedilla on käräjäoikeuden mukaan vuosilta 2013–2016 yhdeksän velkomusasiaa.\nVihreiden Saido Mohamed vetäytyi kuntavaaleista – syynä sisaren saama tuomio petoksesta\n15.11.2016 9:52 Sisar sai tuomion mukaan 44 000 euroa Kelan lapsilisiä, vaikka oli muuttanut Britanniaan. Sisaren ja todistajan mukaan rahat käytti Saido Mohamed.\n14.10.2016 19:24 Haitallinen ja ihmisoikeuksia loukkaava käytäntö ei lopu lainsäädännöllä vaan asennemuutoksella, joka syntyy kouluttamalla lääkäreitä ja opettajia.\n12.9.2016 2:00 ”Vieraille sanotaan selvästi, että tähän ohjelmaan ei tulla jankkaamaan”, lupaa juontaja Markus Liimatainen.\nTapahtumia maanantaina 5. syyskuuta\n5.9.2016 2:00 Valikoima päivän menoja.\nKouluissa on kotoutumisen avain\n31.8.2016 2:00 On kaikkien etu, että mahdollisimman moni Suomeen muuttanut löytää polkunsa suomalaisessa koulutusjärjestelmässä ja työelämässä.\nKokoomuksen helsinkiläinen varavaltuutettu loikkaa vihreisiin – Saido Mohamed pettyi maahanmuuttopolitiikkaan\n8.6.2016 2:00 Yhteensä tämän valtuustokauden aikana puolueensa on jättänyt jo viisi valtuutettua ja kaksi varavaltuutettua.\n3.1.2016 2:00 Maahanmuuttajien keskustelupalstoilla suomalaisia pidetään laiskoina ja kunnianhimottomina, mutta myös huolehtivaisina vanhempina ja luotettavina ihmisinä. ”Suomessa presidentti ja siivooja ovat tasa-arvoisia.”\nSomalia-verkoston puheenjohtaja: Rasistinen huutelu on lisääntynyt – Onko Suomi enää turvallinen paikka asua?\n30.7.2015 2:00 Puheet monikulttuurisuutta vastaan ja rasismin lisääntyminen huolestuttavat monia maahanmuuttajia\nHSTV: Suomalaiset kertovat, mitä suomalaisuus tarkoittaa\n29.7.2015 16:53 Helsingin Sanomat kysyi, mitä suomalaisuus tarkoittaa eri ihmisille.\nSomalia-verkoston puheenjohtaja: Rasistinen huutelu on lisääntynyt – onko Suomi turvallinen paikka asua?\n29.7.2015 16:11 Suomen Somalia-verkoston puheenjohtaja Saido Mohamed on seurannut monikulttuurisuutta käsittelevää Facebook-kirjoittelua varautuneena.\n12.1.2015 13:34 Viisi vuotta sitten tehty ideakortti maahanmuuttajien asuntorakentamisesta ei juuri poikinut konkreettisia uudistuksia\nChelsealta vietiin pisteet viime minuuteilla\n12.2.2014 8:21 West Bromwich järjesti ikävän yllätyksen sarjajohtaja Chelsealle jalkapallon Englannin Valioliigassa tiistaina. Victor Anicheben tasoitus muutamaa minuuttia ennen loppuvihellystä vei vierasjoukkue Chelsealta arvokkaat kaksi pistettä 1–1-lukemiin päättyneessä ottelussa.\n19.1.2014 2:00 Naisten ympärileikkauksista on tavattu vaieta, mutta nykyään miehet ja naiset puhuvat niistä jo kahvipöydissä\nYmpärileikkausperinne koskettaa Suomessakin\n11.1.2014 2:00 Sunnuntaisivujen reportaasi (HS 5. 1.) kuvasi hyvin, kuinka vakavasta aiheesta tyttöjen ympärileikkauksessa on kyse. Se on ihmisoikeusloukkaus. Vaikka kuvat järkyttivät monia, on tärkeää, että tyttöjen sukuelinten silpomisesta puhutaan Suomessa. Täälläkin asuu ihmisiä, joita perinne koskettaa.\nMaamme-laulu Linnankin juhliin\n9.12.2013 2:00 Suomi on minulle toinen rakas kotimaa, jonka itsenäisyyttä kunnioitan. Vuoden pakolaisnaisena sain kutsun presidentti Tarja Halosen kauden viimeiseen Linnan juhlaan vuonna 2011. Oli kunnia saada olla mukana arvostamani naisen järjestämässä juhlassa. Tampereen juhla oli erilainen.\nTerrorismin vastaista työtä tehtävä Suomessakin\n24.9.2013 2:00 Olen lukenut huolestuneena uutisia Nairobin terroristi-iskusta. Ääri-islamilaisen al-Shabaab-liikkeen tiedetään olevan vastuussa useista ulkomailla tapahtuneista terroristi-iskuista. Liikkeen tavoitteena on saada koko maailma pelkäämään. Siksi terrorismin vastaista työtä on tehtävä kaikkialla, myös Suomessa.\nRahalähetysten estäminen kurittaa tavallisia ihmisiä\n11.8.2013 2:00 Brittipankit haluavat katkaista rahalähetykset Somaliaan (HS 5. 8.). Yhdysvaltalaisten ja Britannian pankkien vanavedessä myös Nordea on sulkenut tai sulkemassa usean rahanvälitystä tekevän yhtiön tilit Suomessa. Rahalähetykset ulkomailta Somaliaan ovat merkittävä elämänlanka somaliperheille.\nNuorison humalahakuinen juominen on huolestuttavaa\n28.7.2013 2:00 Viime päivinä virinnyt vilkas keskustelu suomalaisten alkoholinkäytön ongelmista on tärkeä ja välttämätön. Liikakäyttö aiheuttaa yli miljardin euron menot (HS Kotimaa 23. 7.). Pääasiallisesti kunnat maksavat ne. Kaikki vaikeudet, jotka seuraavat liikakäytöstä, velvoittavat puuttumaan asiaan.\nVaipat nousivat vaalipuheeksi Pitäjänmäellä\n10.9.2012 2:27 Kuntavaaliteltoilla vilisi arjesta huolestunutta väkeä ja innokkaita ehdokkaita.\nValtuustoon hinkuvat myös missi, räppäri ja presidentin professoripuoliso\n10.9.2012 2:27 Helsingissä kuntavaalien ehdokaslistat ovat lähes valmiit. Puolueiden mukaan tarjokkaita on ollut tungokseksi asti. HS poimi ehdokkaista mielenkiintoisia ryhmiä yli puoluerajojen. Pakolaisnaiset: Vuoden pakolaisnaiset ovat olleet tuttu näky Suomen politiikassa, eivätkä nämä vaalit tee poikkeusta.\nKuntavaalien ehdokasasettelu käy jo kuumana Helsingissä\nItsenäinen ei hae hyväksyntää\n"Tummakin iho ruskettuu"\nVuoden pakolaisnainen on huolissaan nuorista maahanmuuttajista\n9.3.2011 2:00 Saido Mohamedin mukaan nuorten ääntä ei kuulla.\n6.3.2011 2:00 Ensi tiistaina 8.3. vietetään YK:n kansainvälistä naistenpäivää. Päivä täyttää sata vuotta. Helsingin Sanomat teki päivän kunniaksi listan Suomen sadasta parhaasta naisesta. Etsimme naisia, jotka ovat joko poikkeuksellisen menestyneitä omalla urallaan, ja siten esikuvia, sekä naisia, jotka ovat toimineet elämässään muiden ihmisten hyväksi. Kysyimme myös lukijoilta ehdotuksia listalle. Saimme yhteensä lähes kuusisataa kirjettä tai yhteydenottoa, joissa ehdotettiin yli 300 naista. Lukijoiden suosikkeja olivat muun muassa pääministeri Mari Kiviniemi ja oikeushammaslääkäri Helena Ranta. Ehdotuksia tuli niin miehiltä kuin naisiltakin. Lämmin kiitos osallistumisesta! Koska tieteellistä totuutta siitä, ketkä ovat parhaita, ei voi olla, toivomme, että luette tätä listaa niin, että se on yksi ehdotus. Jokainen voi itse tehdä oman listansa - sen oikean. Kristiina Markkanen HS\nKätilöopiskelijoille kyllä puhutaan ympärileikkauksesta\nTyttöjen ympärileikkaukset yhä vieraita hoitajille\n13.3.2010 2:00 Suomen sairaaloissa käy jatkuvasti synnyttämässä ympärileikattuja maahanmuuttaja- naisia. Hoitohenkilökunta saa kuitenkin aiheesta vain niukasti ohjeita.\nTutkija: Huivikiellot hyödyttävät lähinnä ääriryhmiä\n29.10.2009 2:00 Suomessa kasvot peittävä vaatetus ei ole yleinen\nYmpärileikatuille somalinaisille tehty korjausleikkauksia Suomessa 1990-luvulla\n7.9.2007 3:00 Viime vuosina korjausleikkauksia ei ole tehty Hyksissä lainkaan\n22.3.2006 2:00 YK:n rasismin vastainen päivä kokosi mielenosoittajia Helsinkiin\nNaisten ympärileikkausta vastustetaan\nTerveydenhoidolle ohjeet tyttöjen ympärileikkauksista\n14.9.2004 3:00 Tutkija epäilee, että leikkauksia käydään tekemässä ulkomailla


Rauno Niiranen kirjoittaa kolumnissaan eroista: BrExit, RaXit\nlauantai 24.8.2019 | 20:40\nTi 5.2.2019 klo 18:00\nPainava lumivaippa peittää pakkasessa värjöttelevää maisemaa. Kylmyyden jähmettämät puut kantavat taakkaansa äänettömän tyyninä, suorastaan juhlallisella hartaudella helmikuun helmeilevässä auringon kirkkaudessa. Satunnainen tuulenvire saa koko metsän huojumaan majesteetillisen hitaassa liikkeessä saaden oksilta irtoamaan lunta kimaltelemaan jalokivisateen lailla pakkassäässä, vaeltaessaan kirkkaan harson lailla metsän halki vain sataakseen hangen pintaan. Talvi pitää otteessaan luomakuntaa. Nousevat ja pidentyvät auringon kaaret lopulta siivoaa lumiset metsät, jäiset järvet, kevättä kohden.\nKevät koittaa myös pienentyvälle Euroopan unionille. Maaliskuun lopun auringonpaiste viimeistään sulattaa hangen alle piiloon jääneet syksyn ja talven saastat 29.3. lauantaina, kun Iso-Britannia karistaa Brysselin tomut jaloistaan ja eroaa unionista. Kansanäänestyksen niukka eroa kannattaneiden voitto on vaatinut ennennäkemättömän vaikeat neuvottelut EU:n kanssa, sekä myös vaikeat äänestykset syntyneestä erosopimuksesta brittiparlamentissa. Ulkopuolisen silmiin parlamentin istunnot näyttävät lähinnä kiivailta vaaliväittelyiltä välihuutoineen, mutta Euroopan pitkäikäisimpiin kuuluva kansanedustuslaitos vain sattuu kyseisellä tavalla toimivan. Lopullinen ero saattaa myös siirtyä ”syssymmälle” mutta toteutuvan kaikesta huolimatta.\nOn hienoa, että suuriakin liittoutumia ja valtioita voi purkaa pienempiin osiin, ja hankalista erota demokraattisen prosessin kautta neuvotteluteitse. Paljon ratkaisee eroavien oma kanta prosessin alkuun saattamisessa. Soraääniltäkään ei prosessin kuluessa voi välttyä, suurimmaksi osaksi niitä kuuluu liittoutumaan jäävien taholta. Lopulta on kuitenkin parempi sekä liittoutumalle että eroajalle, että ero tapahtuu, eikä vastahakoisessa liitossa tarvitse kärvistellä.\nKuluvana keväänä jokainen äänioikeutettu suomalainen pääsee taas vaaliuurnien ääreen peräti kahteen kertaan huhti- ja toukokuussa. Toistaiseksi vaalilupausten suhteen on vielä ollut melko hiljaista, mutta lämpenevien kevätsäiden mukana myös ilmapiiri kuumenee mitä lähemmäksi määräpäivää käydään. Taas on luvassa levenevää leipää köyhän kansan pureskeltavaksi, ja lisää särvintä niille joilla jo leipää olikin. Ja jos terveys sattuisi pettämään, niin sitähän pääsee korjaamaan huippuunsa viritetyillä terveysasemilla ihan naapurissa melkein ilmaiseksi. Eurovaalien lupaukset jäävät tosin ensimmäisten vaalien jalkoihin, mitäpä sitä lupailemaan kun valituksi tultuaan pääsee kauas vaalikarjan mölinää kuulemasta, Brysselin lihapatojen ääreen. Paras lupaus mitä eurovaaliehdokas voikin äänestäjilleen antaa on, että ette hänestä mitään kuule ettekä näe muutamaan vuoteen.\nYhden vaalilupauksen voisivat ehdokkaat oikeasti yhteisellä sopimuksella kuitenkin sitoutua toteuttamaan, nimittäin parantamaan vanhusten hoidon tasoa. Yksityiset riistäjäfirmat vanhuksia hoitamassa tulisi kieltää ja palata perusasioiden ääreen. Yhteiskunnan ylläpitämät vanhainkodit ja hoitolaitokset toteuttivat tehtävänsä aikaisemmin vähintäänkin tyydyttävästi, vaikkakin kustannuksiltaan hieman korkeammalla hinnalla. Kustannustehokkuutta metsästettäessä vain tahtoi joidenkin puolueiden rahanahneus päästä voitolle, ja leikkaukset oli helppo toteuttaa vanhuksista ja vaivaisista välittämättä. Vaahteramäen Eemelistä tutun vaivaistalon, ilkeine komentoorineen, pystyttäminen joka kuntaan ehkä olikin lopullinen tavoite leikkausten takana. Lopputulos ei kauas tavoitteesta heitä, kauhu-uutisia yksityisistä hoitolaitoksista kuultuansa.\nPs. Jos joku odotti allekirjoittaneen ottavan mitenkään kantaa RaXit:iin, eli Rahkosen eroon Kokkolasta - No comment!


Hämeen rahasto palkitsi valokuvataiteilija Marjukka Vainion – Hämeen Sanomat\nHämeen rahasto palkitsi valokuvataiteilija Marjukka Vainion\nSuomen kulttuurirahaston Hämeen rahasto jakoi perjantaina 25. toukokuuta vuoden 2018 apurahat.\nKaikkiaan tukea myönnettiin 584 000 euroa 42 kantahämäläiselle tiede- ja taidehankkeelle. Hakemuksia rahasto oli saanut 258.\nRahasto nosti vuoden kärkihankkeikseen hämeenlinnalaisen Lotta-Sofia Aaltosen yläkoululaisten lukukokemuksia koskevan väitöstutkimuksen ja Musiikkia Linnassa ry:n 30-vuotisjuhlavuoden konserttien järjestämisen.\nApurahojen jakamisen yhteydessä rahasto palkitsi hämeenlinnalaisen valokuvataiteilija Marjukka Vainion 10 000 euron palkinnolla.\nRaati kuvailee Vainiota suomalaisen valokuvataiteen edelläkävijäksi ja keskeiseksi uudistajaksi 1980-luvun lopulta alkaen. Häntä kiitellään myös opetustyöstään ja poikkitaiteellisesta yhteistyöstään esimerkiksi kirjailijoiden kanssa.\nRaati toteaa Vainion juurien olevan syvällä hämäläisessä mullassa.\n– Kasviaiheisissa teoksissaan hän on käsitellyt omaelämäkerrallisia muistojaan ja muistamisen kerroksia. Kuvat kertovat myös yleispätevästi kaiken elollisen kiertokulusta, luomisesta, kasvusta ja muutoksesta – kehästä syntymästä kuolemaan. Niiden taustalla on syvää taiteen tradition tuntemusta.\nHämeen rahaston palkinnon ovat aiemmin saaneet muun muassa säveltäjä Kari Rydman, maisterit Talvikki ja Valvatti Vaulo, varatuomari Arvi Paloheimo, lehtori Hilja Mörsäri ja tekstiilitaiteilija Pirkko Hammarberg.\nAiheesta lisää lauantaina Hämeen Sanomissa.


Ålandsbanken | Ålandsbanken Abp: Päätös osingonjaosta vuodelta 2019\nLehdistötiedotteet / Ålandsbanken Abp: Päätös osingonjaosta vuodelta 2019\nÅlandsbanken Abp: Päätös osingonjaosta vuodelta 2019\n1.1.2021 klo 15.01\nÅlandsbankenin hallitus on 1. tammikuuta 2021 tehnyt päätöksen, että pankki jakaa osinkoa 1 euron (80 sentin varsinaisen osingon ja 20 sentin juhlaosingon) toimintavuodelta 2019 yhtiökokoukselta 2. huhtikuuta 2020 saamansa valtuutuksen mukaisesti.\nOsingonmaksun täsmäytyspäivä on tiistai 5. tammikuuta 2021. Osinko maksetaan tiistaina 12. tammikuuta 2021.\nVallitsevan pandemian vuoksi Suomen Finanssivalvonta antoi 28. maaliskuuta suosituksen, että pienet pankit pidättäytyisivät voitonjakopäätösten tekemisestä ennen 1. lokakuuta 2020. Finanssivalvonta ilmoitti 28. heinäkuuta 2020 pidentävänsä sitovien voitonjakopäätösten tekemisestä pidättäytymistä koskevan suosituksensa voimassaoloaikaa 1. tammikuuta 2021 asti. Ålandsbanken noudatti kyseisiä ei-sitovia suosituksia.\nFinanssivalvonta antoi 18. joulukuuta uuden ei-sitovan suosituksen, joka käytännössä pidentää osinkojen jakamista ja osakkeiden takaisinostoja koskevaa rajoittamista 30. syyskuuta 2021 asti. Ålandsbanken on päättänyt, että pankki ei noudata tätä uutta suositusta.\nÅlandsbankenin tulos toimintavuodelta 2019 oli pankin 100-vuotisen historian paras. Ennuste toimintavuodelle 2020 viittaa siihen, että liiketulos muodostuu paremmaksi tai merkittävästi paremmaksi kuin 33,2 miljoonan euron liiketulos vuodelta 2019.\nOman pääoman tuoton suhteen Ålandsbanken kuuluu Euroopan kannattavimpiin täyden palvelun pankkeihin. Viranomaisten suosituksissa ei tehdä eroa sille, onko kyse Euroopan vahvimmasta vai heikoimmasta pankista.\nÅlandsbankenin hallitus on tarkoin arvioinut riskit, jotka voivat liittyä osingon jakamiseen vallitsevissa olosuhteissa.\nHallitus toteaa, että sekä vuoden 2019 tulos että vuoden 2020 ennuste parantavat merkittävästi pankin kykyä jakaa osinkoja aikaisempiin vuosiin verrattuna. Järjestämättömät luotot ovat edelleen alhaisilla tasoilla ja pankin voiton muodostumisen odotetaan jatkuvan hyvällä tasolla. Vuoden 2020 ensimmäisellä neljänneksellä pandemian vuoksi tehtyjä ylimääräisiä arvonalentumisvarauksia ei ole tähän mennessä tarvinnut ottaa käyttöön.\nViranomaiset ovat luokitelleet kaikki Suomen pankit, kahta suurinta lukuun ottamatta, ”vähemmän merkittäviksi pankeiksi”. Näin ollen mahdollisessa tulevassa kriisitilanteessa Ålandsbankenin ja muiden tähän luokkaa kuuluvien pankkien ei odoteta tulevan pelastetuiksi valtion taholta. Ålandsbanken on yli sadan vuoden ajan toiminut pitkäjänteisesti ja vastuullisesti, miten aiomme toimia vastaisuudessakin.\nViranomaisten suositukset ovat haasteellisia pitkäaikaisten omistajien edellytyksille sijoittaa pankkeihin. ”Vähemmän merkittäville pankeille” on erittäin tärkeää, että niillä on pitkäaikaisia omistajia, jotka haluavat olla tukena, mikäli mahdollinen tuleva kriisi vaatisi heidän panostaan.\nTämän vuoksi Ålandsbankenin hallitus arvioi, että pitkän aikavälin riskit ovat suuremmat Ålandsbankenille, jos päätämme, pankin nykyinen tulos- ja riskitaso huomioiden, jatkaa viranomaisten suositusten noudattamista kuin, että alamme ottaa huomioon myös pankin muut tärkeät sidosryhmät.\nYksi näistä sidosryhmistä on Ålandsbankenin noin 5 300 ahvenanmaalaista osakkeenomistajaa, joiden omistus pankista on noin 56 prosenttia. Hallituksen arvio on, että Ahvenanmaan yhteiskunnalla on selvästi suurempi tarve näille osingoille kuin Ålandsbankenilla.\nNyt päätetty osingonjako toimintavuodelta 2019, samoin kuin pankin osinkopolitiikan mukainen osingonjako toimintavuodelta 2020, on jo vähennetty pankin ydinpääomasta. Osingonjaon toteuttaminen ei näin ollen vaikuta Ålandsbankenin tärkeisiin vakavaraisuustunnuslukuihin. Jo aikaisemmin suunniteltu ensisijaisen lisäpääoman (AT1-pääoman) liikkeeseenlasku ensimmäisellä vuosipuoliskolla 2021 vahvistaa tosiasiassa entisestään Ålandsbankenin jo vahvoja vakavaraisuustunnuslukuja.


Saksan kouluja siirtyy avoimien pilvipalvelujen eOppimiseen - COSS.fi Saksan kouluja siirtyy avoimien pilvipalvelujen eOppimiseen - COSS.fi\tCOSS.fi\nSaksan kouluja siirtyy avoimien pilvipalvelujen eOppimiseen\nNextCloud palveluiden Ucloud4schools-ohjelmistoa hyödynnetään yli sadan Colognen alueen koulun eOppimisessa. Palvelu on käytössä myös esimerkiksi Aachenissa, missä johto pyrkii tuomaan ohjelmiston saataville myös muualle. Lisäksi palvelua hyödynnetään ammatillisia tutkintoja tarjoavissa organisaatioissa kuten Essenissä, Güterslohissa ja Hückelhovenissa.\nMyös suomalaisissa kouluissa avoimen lähdekoodin järjestelmät ovat ahkerassa käytössä. Keskeisimpiä kouluorganisaatioissa hyödynnettyjä avoimen lähdekoodin ratkaisuja on esimerkiksi Linux, LTSP, Unelmakoulu, Moodle, Mozilla Firefox, OpenOffice, GIMP ja Audacity.\nLisää yleisimpiä suomalaisten koulujen käyttämiä avoimia ohjelmistoja löydät täältä.\n3000 Users at ucloud4schools migrated to Nextloud 11 by regio iT\navoin lähdekoodi, eOppiminen


dit un dat sitä sun tätä: Patisserie Allu\nEnää kuukausi jouluaattoon ja ensimmäinen adventti lähellä eli oli aika alkaa joululeivonnaiset. Kokeilin eilen joulupiparitaikinaan possujen, sydänten, tähtien, enkeleiden ja joulukuusien lisäksi uutta muottia. Voilà, nämä pikkupiparit voi laittaa espresso- tai kahvikuppiin kiinni.\nJa sitten vielä Kissinger Brötchen, perinteisiä saksalaisia joululeipiä. Kissingen on kylpyläkaupunki, Brötchen sämpylä. En saanut selville, mistä nuo (isohkot) pikkuleivät ovat saaneet erikoisen nimensä.\n2 Stück munaa\n1 purkki aprikoosimarmeladia\nJauhot ja muut kuivat aineet keoksi leivinlaudalle, keskelle kuoppa, johon kananmunat. Kylmä voi palasina reunoille.\nKaikki aineet sekoitetaan nopeasti taikinaksi, jonka annetaan levätä tunti jääkaapissa. Muottina snapsilasi, noin 4-5cm halkaisija.\nPaistetaan 10 min +200C. Väliin aprikoosikonfityyriä ja päälle suklaakuorrutus ja saksanpähkinä. Reunoille pitäisi laittaa vielä jauhettua pähkinää, mutta ei ollut tarpeeksi, joten jouduin jättämään pois. On kuulkaas mahtavan herkullista.\n♥ Hannelen jouluparatiisi 24. November 2011 um 09:22\nMinä syönyt eka lussepullan..\nLeena Lumi 24. November 2011 um 09:34\nAllu, eikö Bad-Kissingen? Lumimies täytti siellä 40 vuotta. Hotelli tarjosi samppanjat!\nMinä olen aikaköyhä, eikä nyt jouluun vielä yhtään aikaa, ei ajatusta vaikka joulu on kaikista juhlista ianin. Hesarissa oli tänään hyvä juttu aikaköyhyydestä. Lumimies jo kolmena iltana viikossa valmennuksessa pitkän työpäivän jälkeen. Kuvittele, mitä se merkkaa minulle!\nTanja 24. November 2011 um 10:00\nIhana tuo "sydän kupissa". Näin jossain lehdessä (oon ostanut suomalaisia, ruottalaisia ja saksalaisia joululehtiä ni en muista missä...)juuri vastaavan ja mietin, että jaksaisko.\nOn niin nätti, että tekis mieli jaksaa ;-D\nAllu 24. November 2011 um 10:36\nHannele: pitäiskin kokeilla lussebullar tänä vuonna\nLeena: no sehän se, Bad Kissingin. Enpä osannut odottaa, että joku suomalainen tuntisi paikan.\nTanja: kannattaa jaksaa. Me tarjotaan aina espressoa aterian jälkeen ja siihen on kiva laittaa tuollainen pieni sydän koristeeksi.\nClarissa 24. November 2011 um 10:47\nTuosta piparisydämestä kupin reunalla näyttää tulevan blogilaisten tämän joulun ykkösidea - sinä olet jo tehnyt, Tanja tuossa tumaili ja minäkin olen ollut jo aikeissa:-)\nAllu 24. November 2011 um 11:02\nClarissa: minäkin olen tuota varmaan vuosia miettinyt, mutta kun joskus syksyllä tuli tuo formu vastaan, niin ostin ja jopa leivoin\nAnonym 24. November 2011 um 13:20\nHauska idea piparille tai muillekin pikkuleiville.\nKuukausi, tosiaan. Vettä kun roikaa, niin ei joulu tule edes mieleen.\nSira 24. November 2011 um 14:02\nHui kauheata kuinka säikäytit - vain kuukausi jouluun, enkä ole vielä aloittanutkaan. Nyt tuli kiire. Tosin piparit leivon vasta jouluviikolla kun tyttäreni tulee tänne. Hän halusi niin. Minäpä otan reseptisi muistiin.\nHelena 24. November 2011 um 14:26\nKivan näköinen, taidan välittää idean meidän perheen/suvun joululeivontavastaavalle jollei hän ole jo sitä löytänyt jostain joululehdestä!\nYaelian 24. November 2011 um 15:53\nNami,saanko tulla maistamaan?`\nAika ihana pipari ,kun sen voi laittaa kupin kulmaan ja nuo kakkuset ovat tosi namin näköisiä!\nLeena Lumi 24. November 2011 um 17:07\nNo onhan siinä Goethe -kuppi.\nBad Kissingenissä on suuria musiikkitapahtumia. Silloinkin oli.\nAllu 24. November 2011 um 18:51\nSaga: ai vettä tulee? Meillä on kuuman kevään ja sateisen kesän jälkeen mitä aurinkoisempi syksy, jatkuvasti vaan aurinkoa, uskomatonta.\nHelena: ai niin, sulla on oma kokkileipuri, mun pitää tehdä kaikki itse\nYaelian: voi kun tulisitkin♥\nLeena: no Johann Wolfganghan siinä\nVihreatniityt 25. November 2011 um 18:22\nVoi, Allu...älä minua piinaa noilla ihanilla leivonnaisilla. Yritän olla syömättä makeaa, mutta on se vaan niin vaikeaa.\nVihreätniityt: eihän tämä kaukosyönti lihota


Sisilia koronan aikaan 2020 – Sivu 4 – Matkalla kuoleman kentillä\nKreikka vai Italia? Ennen tänne Sisiliaan tuloa mietimme lyhyesti lähdemmekö talveksi Kreikkaan vai Italiaan? Espanja oli kokonaan pois laskuista, erityisesti suomalaisten kansoittama Aurinkorannikko. Ei ole mitään ideaa matkustaa ulkomaille hengailemaan\nSisiliassa elämme elävän tulivuoren Etnan armoilla. Tiedemiehet ennustavat sen romahtavan hetkenä minä tahansa. Vuori on ontto sisältä ja lopulta se luhistuu kasaan. Se aiheuttaa valtavan tsunamin joka pyyhkii elämän Välimeren\n19.9.2020 Viimeinen päivä Suomessa Tänne on tultu, tämä on loppu, tämä on alku. Kevään ja kesän aviokriisi ei ole johtanut kuin yhteiseen pakoon Suomesta talven pimeyttä ja kylmyyttä. Avioeron harkinta-aika


NatureZOO virkattu pehmolelu soittorasialla - Ipanainen - Lastentarvikkeiden myymälä & verkkokauppa\nEtusivu / Lelut & puuha / Lelut / NatureZOO virkattu pehmolelu soittorasialla\nNatureZOO virkattu pehmolelu soittorasialla\nIhana soiva pehmolelu, jonka voit ripustaa vaikka vaunuihin\nTämä ihana soiva mobile on virkattu käsin ihanan pehmeästä Oeko-Tex 100 -sertifioidusta erittäin pehmeästä bambulangasta. Mobile soittaa pehmeää ja rauhallista musiikkia ja tämä soittorasia sopiikin erityisen hyvin kiinnitettäväksi vaunuihin tai lapsen nukkumapaikkaan. Pehmotäyte on erillisessä pussissa lelun sisällä, joten täytteet eivät pääse vuotamaan ulos.\nTuotteella on CE-merkintä ja se täyttää kaikki Euroopan Unionin leluille asetettavat turvallisuusvaatimukset.\nSopii kaikenikäisille lapsille heti syntymän jälkeen


Yritys - keitä me olemme - Clausion\nParempia päätöksiä liiketoimintaasi\nClausion on itsenäinen ja kokenut kasvuyritys, joka tarjoaa pilvipalveluihin pohjautuvia talousohjausratkaisuja- ja palveluita. Clausionin ratkaisut ovat käyttäjäystävällisiä ja helposti käyttöön otettavia. Osaavilla konsulteillamme on vuosien kokemus, ja he ovat täällä sinua varten.\nKaikkea toimintaamme ohjaavat arvomme: ammattimaisuus, innovatiivisuus, luotettavuus, positiivisuus, proaktiivisuus sekä yhteistyö.\nKokenut kasvuyritys suurella sydämellä\nClausion aloitti toimintansa maaliskuussa 2018, kun Basware myi talousohjauksen liiketoiminnan Verdanen hallinnoimalle rahastolle. Clausionilla on menestyksekäs ja vakavarainen historia talousohjauksen ohjelmistoratkaisu- ja palveluliiketoiminnassa jo 25 vuoden ajalta. Vuonna 2022 Clausion osti toisen kokeneen taloushallinnon ohjelmistoyrityksen, Tabellan.\nClausionilla työskentelee lähes 100 talous- ja ohjelmistoalan piinkovaa ammattilaista, jotka toimivat tuotekehityksen, konsultoinnin ja asiakastuen sekä myynnin ja markkinoinnin tehtävissä.\nToimialariippumaton talousohjauksen kumppani\nClausionilla on laaja, satojen suurten, keskisuurten ja kasvuyritysten sekä julkisyhteisöjen asiakaskunta. Asiakkaitamme ovat Suomen suurimmat eläkevakuutusyhtiöt, pankit, kaupungit, kunnat ja kuntien palvelukeskukset sekä lukuisat kansainvälisesti toimivat pörssiyritykset ja yksityiset yritykset toimialasta riippumatta.\nClausion auttaa pilvipohjaisilla ratkaisuillaan ja osaamisellaan sinua tekemään parempia päätöksiä liiketoiminnassasi.


Vain teidän nautinnoksenne, tiimimme on valmistanut herkullisen eroottisen videon-maailman siisteimmistä mansikoiden kokoelmista. Esitetty video Hot girls helsinki maksullinen seksi avulla voit saalis sirinä kaikenlaisia productions paras vittu kaikki mahdolliset tyylilajit. Tiimimme käytti paljon aikaa valitsemalla tämän Hot girls helsinki maksullinen seksi-materiaalin, - jota voidaan katsoa ja tarkistaa pöytätietokoneella ja älypuhelimilla. Nauti laadukkaasta ja jännittävästä äänestä, - jonka avulla voit vajota seksifantasioiden syvyyteen.\nGay fuckbook ilmaiset seksivideot


Ehkä olet kuullut erittäin suosittu ruokavalion täydentämiseksi nimeltään Raspberry Ketone Plus. Se on melko uusi täydennys, joka tuli ulos, joka esiintyi erittäin suosittu tv-lääkärit televisio-ohjelma. Mitä tehdä tämän aineena niin suosittu monet laihtuminen täydentää on uskomattomia etuja, että tämä pieni täydennys on siinä.\nSe on osoittautunut tuottaa eniten ihmisten hyvin vähän liikuntaa laihtuminen tai ruokavalioon. Tekee tämän niin hyvä on, että pitkälle suurin osa ihmisistä vain ei ole aikaa päivä tai yö työstää jatkuvasti päivittäin. Jos olet yksi niistä ihmisistä, tämä on sinulle!\nMonet ihmiset tänään kamppailevat laihtuminen ja laihduttaminen, se voi olla hyvin vaikea löytää laihtuminen täydentää, joka toimii ja todella tehdä se lupaa. Siksi kun löydät yhden, joka todella tekee ja tarjoaa 30 päivän rahat takaisin-takuu on jotain, joka on käyttänyt hyväkseen!\nMillaisia etuja voit odottaa?\nEi enemmän hullu ruokavalion että tee tuntevat nälkä koko ajan.\nLisää laskenta kaloreita jatkuvasti\nEi enemmän treenata kuntosalilla tuntikausia että laihduttaminen\nEi enemmän paino tappio järjestelmien jossa sinun täytyy tehdä koko joukko outoja asioita laihtua!\nRaspberry Ketone Plus on 5 erityisiä ainesosia siinä, että tekee niin voimakas!\nVadelma Ketoni – tämä aine edistetään rasvaa tappio\nAcai Berry -tämä on täynnä antioksidantteja ja vitamiineja\nResveratrol -tämä on todella ainesosa, joka löytyy punaviiniä ja vähentää sepelvaltimotaudin oireita\nAfrikkalainen Mango uute -tämä on osoittanut niille, jotka ottavat vs lumelääke menettää 3.999 % enemmän painoarvoa kuin ne, jotka tekivät lumelääkettä!\nVihreä tee -tämä on tehty tuhansia vuosia, ja on osoittautunut aineena niille, jotka haluavat elää terveellisempää elämää tai edistää laihtuminen.\nMitä muuta voisit mahdollisesti olla etsimässä täydentää, joka voi tarjota kaikki edut ole tunnettuja haittavaikutuksia! Tämä tulee myös 30 päivän rahat takaisin-takuu. Joten mitä muuta voisit mahdollisesti odottaa sinua ei ole mitään menetettävää, mutta paino joten tilaa omasi tänään ennen tarvikkeet ovat kaikki menneet. Nämä ovat vain rajoitettu 200 myynti viikossa niin saat omasi ennen kuin menetät ainoa mahdollisuus menettää paino!


Julkaistu 24.5.2012, kategoriassa Suosituimmat, Älynväläys\nLitmasen suuri saavutus Edellinen\nSekalaisia, osa 88\nTulos: +1005 (1029 ääntä)\nOispa mielenkiintoista kuulla, mihin ammattiin Miia meinas lukiosta valmistua. : o\nMeni Lukioon ennen kuin otti asiasta selvää?\nTulos: +476 (622 ääntä)\nSiwa ottaa kassalle.\nEivät ottaneet minua…\nTulos: +450 (468 ääntä)\nItsehän kirjoitin L E E E M M C ja pääsin siivoojaksi :)\nKiki: Itsehän kirjoitin L E E E M M C ja pääsin siivoojaksi\nL E C C C kuittaa, 25-vuotta ja mitään en ole.\nIhana toi vika kommentti :3 Raukka.\n… Olen sanaton\n“Saako siitä palkkaa tai rahaa”\nOlisi mielenkiintoista tietää, mitä Miia kuvittelee palkan olevan.\n“Monta vuotta opiskelee ja sit saa jonkun lakin…”\nJa sekin pitää ite maksaa.\nTulos: -41 (287 ääntä)\nNäin se on. Lapsille pitäisi kertoa, että ensin on peruskoulu 9 vuotta, sitten lukio 3 vuotta, ja sitten amk/yliopisto 4-9 vuotta, ja sitten vasta voi mennä töihin opettelemaan alusta miten hommat oikeasti tehdään. Vastavalmistuneet kun eivät vielä osaa tehdä yhtään mitään.\nMinäkin ymmärsin vasta yläasteella, että lukio on pakko käydä, ja sitten lukiossa vasta valkeni, että yo-todistuksella ei tee mitään vaan on pakko jatkaa opiskeluja lukionkin jälkeen. Ja hyvin harva yliopistossa opittu asia on ollut työelämässä millään tavalla tarpeen.\nMinusta ainakin tuntuu, että suurin osa suomalaisista viettää vuosikausia turhaa aikaa koulun penkillä opiskellen asioita, joita ei koskaan tule missään tarvitsemaan. Mutta kun hallituksen tavoite on se, että 42% suomalaisista nuorista saa korkeakoulututkinnon, niin sama ajanhaaskaus koulun penkillä tulee jatkumaan tulevaisuudessakin.\nJa ne jotka ovat eri mieltä tästä, tehkääpä kokeeksi kysely vaikkapa tietotekniikan diplomi-insinööreille, ja selvittäkää, kuinka moni on tarvinnut työssään esim. integrointia kertaakaan.\nTulos: -158 (200 ääntä)\nJust tosi epäreiluu ! Kuka haluaa maksaa jostai vⅰtun lakista? :””””D\nTulos: +132 (192 ääntä)\nNo mut vaikka sä valmistuisit amiksesta ei se takaa sitä et heti pääset töihin.\nTulos: +259 (303 ääntä)\nLukio on yleissivistävä koulutus, jonka tarkoituksena on takoa järkeäpäähän ja kasvattaa yksilöistä tiedostavia ja ajattelevia kansalaisia. Niin että Miia 16v olisikin vähän kypsempi tapaus muutaman vuoden kuluttua, eikä välttämättä julistaisi naamakirjassa miten esim. lottovoitolla voidaan pelastaa koko maailman (tms. feissarimokien palmutuskamaa). Koulussa opittu ns. turha ja työn kannalta muka tarpeeton tieto antaa välineet nähdä kokonaisuuden, menneen, nykyhetken ja tulevan. (esim. Miksi ongelma on syntynyt, miten sen voi nyt ratkaista ja miten eri ratkaisut vaikuttavat tulevaan.) koulutukseen panostaminen on kuin laittaisi rahaa pankkiin, jossain vaiheessa se hyödyttää sinun ja/tai muita.\nTulos: +150 (186 ääntä)\nLähes kaikki opiskelu on hyvää ja hyödyllistä. Ei ihminen opiskele vain työelämää varten, vaan elämää. Integrointi ja kaikki muu on yleissivistystä.\nKannattaa opiskella mahdollisimman pitkään, elämä on helpompaa ja hauskempaa koulussa kuin työelämässä. Kyllä siinä oravanpyörässä ehtii olla vielä 30 vuotta opiskelujen jälkeen. Ja töitä saa aina sitä varmemmin mitä enemmän on opiskellut.\nJessica: Just tosi epäreiluu ! Kuka haluaa maksaa jostai vⅰtun lakista? :””””D\nJos lakin maksaminen on sinusta niin kummaa, oletko kenties varastanut aikaisemmat päähineesi? :o\nMuutenkin kuka hullu nyt lopettaisi lukion jälkeen opiskelun! Eikä sieltä ole edes pakko mennä yliopistoon tai ammattikorkeakouluun jos ei halua. Sen jälkeen voi ihan hyvin mennä vaikka amikseen, jolloin ei amiksessa tarvitse opiskella luonnontieteitä, matikkaa, kieliä yms. ollenkaan. Itse menin lukioon, koska en tiedä, mihin ammattiin opiskelisin. Ei niistä lukio-opinnoista välissä haittaakaan ole.\nLisäksi ne, jotka ovat koulutustensa ohella käyneet MYÖS lukion pääsevät varmemmin töihin.\nToisaalta joku integroinnin opetus mitä tietotekniikan dippainssi joutuu seuraamaan on määrällisesti ehkä 1 opintopiste niistä kolmestasadasta mitä tutkinnon suorittamiseen vaaditaan (yliopistossa, lukio-opetusta en tähän laske). Ennen kaikkea itse kuitenkin näkisin, että teknillisten korkeakoulujen fysiikan ja matematiikan opetuksen tärkein tarkoitus ei ole suinkaan opettaa niitä tasointegraaleja vaan muokata ajatusmaailmaa. Sehän se tärkein asia on mitä yleensä mukaansa valmistuttua saa, insinöörille sopivan ajattelutavan. Koska olet oikeassa siinä, että työelämässä joutuu vielä opettelmaan ne asiat, mitä juuri siinä duunipaikassa tarvitsee.\n(Sitten pitää vielä nipottaa, tietotekniikan alle kuuluu yleensä muutakin kuin pelkkä koodaus. Tietoliikenteen puolelle suuntautuvalle integraalit tulevat yllättäen aika äkkiä opiskelun myöhemmässä vaiheessa vastaan kun signaaleita mietitään. Totta, että niitä integraaleja ei käsin välttämättä tarvitse töissä laskea jos lainkaan tarvitsee, mutta jos et ymmärrä alasi peruskäsitteitä koska integraali on hepreaa, ei voi kovin vahvalle pohjalle perustaa osaamistaan.)\nItse ostin lakkini mielelläni, se vähän kuin konkretisoi koko ylioppilaanaolon. Eipä sillä periaatteessa sitten mitään teekkään, paitsi pidetään vappuna sitten päässä. Ja tiedoksi vaan, joudut sinä maksamaan kaikista lakeista, pipoista, hatuista tms…\nMonilla amiksillakin on jo muuten lakit, jotka päässä he juhlivat valmistumistaan, näin BTW (mikä on oikein, koska amikset ansaitsevat myös juhlansa, ja saisvat saada huomiota myös meidan puolelta).\nMiia voisi vaihtaa vielä koulua, jos tosissaan sitä tahtoo. Ei ole iso juttu.\nTulos: +22 (138 ääntä)\nMiia on nyt väärässä koulussa. Äkkiä amikseen ja siivoojaksi. Sitten nyrkin ja hellan väliin rakentamaan suomalaista perheidylliä: pari kakaraa, koira ja riitaisa avioero.\npaskasen työnlisä kirjoitti:\nElämä on valintoja täynnä. Itse kävin ammattikoulua 3 vuotta -> LVI-asentaja.\n5 vuotta tehty töitä ja palkka on nyt 4 000 € /kk. Ei korkeakoulutus takaa sitä, että pääsee tienaa rahaa.\nItse opiskelin amiksessa, josta valmistuin ja pääsin alan töihin. Huomasin sitten että ei oo mun juttu ja hain ammattikorkeaan ihan eri alalle. Haaveena olisi vielä jossain vaiheessa hankkia opettajan pätevyys kyseiseltä alalta.\nPointtina on, että vaikka haluankin kouluttaa itseäni, ei minun sitä varten ole tarvinnut lukiota käydä. Sen sijaan sain itselleni ammatin, jolla olen itseni elättänyt.\nMutta siinä voi joko työllistyä tai jatkaa amk/yliopistoon. Lukion jälkeen ei ole yhtä paljon mahdollisuuksia valita mitä tekee. Itseasiassa, jos on erittäin tietoinen siitä mitä haluaa opiskella korkeakoulussa, niin ammattikoulu on helpompi väylä siihen päämäärään\nKirjotin itteni ylioppilaaksi keskinkertaisin arvosanoin. En keksiny mitään mitä haluaisin tehdä tai opiskella, ni menin sitte amikseen. Tänä keväänä, kaks vuotta ylioppilasjuhlien jälkeen valmistun kuorma-auton kuljettajaksi. Parempi se ko ei mitään ja ainaki jatko-opiskelumahdollisuudet on ihan hyvät, sitte ku kyllästyy roskakuskin uraan :D\nmaken järki: L E C C C kuittaa, 25-vuotta ja mitään en ole.\nItsehä kirjotin M C C I ja päädyin vanhainkotiin..\nEi siihen tarvitse lukiokoulutusta. Nimimerkillä peruskoulupohjalta Siwan kassalle. Huoh. :(\nL E E M M M A Yliopistossa kemiaa, 6op ekalta lukuvuodelta ja ei voisi enää vähempää kiinnostaa. Jo kirjoitusten jälkeen kaduin etten mennyt amikseen ja lukenut itseäni vaikka kokiksi tms, töitä olisi tullut vaikka heti. Opiskelepa ylempi korkeakoulututkinto ja huomaat että kolmikymppisenä elämäsi on ollut rutiininomaista koulunpenkillä istumista ilman mitään konkreettista saavutusta… Ja työelämään päästessäsi huomaat että alusta pitää kaikki taas opiskella. Näin meitä uusia ainakin vanhat valistivat, kun kävivät moikkaamassa.\nKoska elämän tarkoitushan on selkeästi työhön valmistuminen. “Turhien” asioiden opiskelulla kertyy yleissivistystä ja elämä on kiinnostavampaa jos asioita osaa analysoida eri näkökannoilta.\nEikähän sitä lukiota ole mikään pakko käydä, amikseen vaan jos ei opiskelu kiinnosta. Sekin on hyvä vaihtoehto.\nEhkä olet luonteeltasi sitä tyyppiä, joka sopisi / olisi sopinut paremmin ammattikouluun. Viittaan siis tuohon, että jos et koe saavasi itse opiskelusta mitään, on sitä ihan turha tehdä pelkästään tutkintoa ja työtä silmällä pitäen, kun yleensä yliopistokoulutuksissa on ihan totta se, että töissä joutuu vielä opettelemaan homman uusiksi. Sehän on kyllä vähän se pointtikin, hyvin harvoista yliopistotason tutkinnoistakaan valmistutaan varsinaisesti ammattiin vaan koulutus tarjoaa valmiudet siihen, että voi toimia useassa erilaisessa duunissa. Samalla koulutuksella toinen voi olla tutkija ja toinen koodaa loppukäyttäjälle menevää ohjelmaa, molemmat yhtälailla tekemässä koulutuksensa mukaista työtä jos nyt otetaan tuo yllämainittu tietotekniikan dippainssi esimerkiksi.\nJa minusta on vain hyvä, että yliopistosta ei valmistu “suoraan ammattiin”. Etenkin tekniset alat muuttuu niin nopeasti, että jos olet kouluaikoinasi opetellut jonkun tietyn tekniikan ja lähtenyt sen osaajana työelämään, ei siitä 20 vuoden päästä välttämättä ole enää mitään iloa. Joka tapauksessa täytyy valmistautua siihen, että koko loppuelämänsä joutuu niitä osaamisiaan päivittämään ja opiskelemaan uusia juttuja. Siksi siis jos ei koe saavansa mitään opiskelusta itsestään, kannattaa valita erilainen tulevaisuuden näkymä itselleen. (Tosin sanottakoon, että kyllä varmaan ihan kaikissa töissä joutuu opettelemaan uusia juttua, oli sitten siivooja tai toimitusjohtaja.)\nminde: Itsehä kirjotin M C C I ja päädyin vanhainkotiin..\nPotilaaksi vai töihin?\nL L L E E E, yliopistossa. Ei harmita yhtään, lukiossa oli hirveän mukavaa (oli musiikkilukio) ja musiikin parista nyt sitten ammattikin on tulossa. Itse teen nyt just sitä, mikä kiinnostaa minua eniten, ja olen todellakin valmis tekemään töitä sen eteen.\nEtte vissiin hoksanneet, että lukio on vasta pohjustusta seuraavaa opiskelupaikkaa varten?\nJotenkin veikkaan ettei tuosta ole edes lukiota suorittamaan…\nどどーん！: Eikähän sitä lukiota ole mikään pakko käydä, amikseen vaan jos ei opiskelu kiinnosta. Sekin on hyvä vaihtoehto.\nAmikseen jos ei opiskelu kiinnosta? Miten tämä lause kuulostaa siltä ettei ammattipuolella tarvitsis opiskella?\nMeinaan kyllä itellä ainakin ammattia opiskelevana on ollut hemmetin rankkoja tunteja ja pänttäämistä\nparas koulu on elämän koulu ja tekemällä oppii eikä kirjoja lukemalla!!\nUsein korkeakoulusta hankitulla ammatilla tähdätään muihin(kin) tavoitteisiin kuin rahan tienaamiseen. Töissä vietetään niin suuri osa elämästä, että kannattaa kuluttaa koulussa enemmän aikaa kuin sen kolme vuotta, jotta saa sellaisen työn, joka tuo elämään lisää sisältöä. Sen sijaan, että se vaan veisi sitä pois ja toisi rahaa tilalle.\nSellaisen ammatin voi löytää ammattikoulusta, mutta aika harva tietää 16-vuotiaana, mikä oikeasti tekee onnelliseksi. Silloin itsenäistyminen ja raha motivoivat vähän liikaa. Kaikki lukioon sivystämään ja kasvamaan, sieltä sitten pohdintojen jälkeen amikseen tai korkeakouluihin.\nEi voi olla niin kiire töihin, ettei osa-aikaisuus Siwan kassalla riitä opiskelun ohessa. Säästyy siltä “En ole tehnyt elämälläni mitään, mitä oikeasti halusin” -kriisiltä sitten keski-iän lähestyessä.\nPakko kyllä sanoa, että lukio tuottaa lähinnä vain nuorisotyötömiä. Ei ole mitään takuita jatko-opiskelupaikasta ja YO-kirjoitukset on täyttä kuraa. Hirveä Neuvostoliiton meininki niissä ja vain tietyt ytl:n papereissa olevat ratkaisut kelpaa, mitkä on kaivettu 50-100v jälkeenjäänneistä koulukirjoista, vaikak siihen tehtävään olisi vaikka kuinka monta käypää ratkaisua.\nSuoraansanoen koko järjestelmä toimii näin: Tehdään niin kuten viimeiset 50 ja 100 vuotta ollaan tehty ja omille ajatuksille ei ole tilaa, vaan kaikki tarvittava on niissä jälkeenjäänneissä kirjoissa.\nTuolla pänttäämisellä ja kaiken kirjasta/opettajalta tullun tiedon täydellisellä uskomisella ei muuta tehdä kuin turhia osaamattomia byrokraatteja ja koetuloksetkin lähinnä kerttoo kuinka hyvin sopii asumaan Neuvostoliittoon tai muuhun vastaavaan.\nKoko järjestelmä on täysin mätä eikä huomio nykypäivän tarpeita ja teknologiaa lähes yhtään!\nRiippuu kuule paljon kunnianhimosta ja yritteliäisyydestä. :)\nItse ainakin tarvitsen olla yo että pääsen haluamaani työhön.\nTeetkö töitä 38,5h/vk?\nKaikki muutkin amiksen käyneet ja viisi vuotta töissä olleet 4000€/kk tienaavat huutaa HEP! (Aika hiljasta pitelee :D)\nOpiskeliuaika on elämän parasta aikaa ja sitä kautta pääsee paljon mielenkiintoisempii ja haastavampii tehtäviin.\nmm. dippainssien palkkauksesta\nJos unelmana on nimen omaan työnteko ja sellaisella alalla, mihin voi ammattikoulussa opiskella, niin silloin tietysti ammattikouluun.\nJos unelma-ammattiin pääsemiseen vaaditaan ammattikorkeakoulututkintoa, niin helpoin reitti on valita lukiossa oikeat kurssit tai valita ammattikoulusta saman alan koulutusohjelma.\nJos tulevaisuudensuunnitelmiensa lisäksi (tai niiden sijasta) pitää nimen omaan opiskelusta ja uuden oppimisesta (kuten allekirjoittanut), ehdottomasti helpoin reitti on lukion kautta yliopistoon. Tai jos unelma-ammattiin vaaditaan ylempää korkeakoulututkintoa.\nKukaan ei tietenkään kiellä menemästä vaikeimman kautta, se vain vaatii enemmän työtä.\nHihii, minä kävin kaksoistutkinnon eikä tarvinnut maksaa lakista yhtään mitään. :)\nYlioppilaana pääsee lyhyemmällä koulutuksella jatkossa, riippuu tietenkin koulutuksesta. Itseä otti hirveenä päähän, että piti mennä kirjoittamaan huonot paperit, joilla ei tee mitään. Mutta toisaalta, jos oisin päässyt silloin ammattikouluun, niin en tiedä, oisinko ollut tarpeeksi kypsä silloin (ja olin silloin paljon aikuisempi kuin kys. jutun kirjoittaja).\nMutta on siitä hyötyä, eikä se lakki paljoa maksa, jos ostaa sittarista sellasen perus. Hifistelijät ostakoot 100 euroa maksavan nahkalakin. Yleissivistyksellä tekee jotain, vaikka sen kyllä voi myös oppia itse, jos on halua siihen.. Mutta kaikille näille miioille yleissivistys tekisi ihan hyvää\nLos Insinööriopiskelija kirjoitti:\nRiippuen kyllä ihan mitä tekee, jos menee sulautettuja järjestelmiä ja sitä kautta esimerkiksi digitaalisen signaalin prosessointia ni siellä integrointi on aika tärkeä asia, samoin että tämä meidän 8. ihme “internetti” toimii ni sielläkin integrointi saattaa jo merkitä jotain.↑↑\nps. ei tarvinnut edes olla di tietääkseen tämän :D\nMikä järjen riemuvoitto taas… Mä en jaksa. Ei voi ottaa sitte ensin asioista selvää, ennen ku ryhtyy johonkin? Uusavuttomuus kukoistaa..\nItse kirjoitin E C C C C B A ja kaksi vuotta tuosta ja istun suuryrityksessä tienaamassa n. 2000e kuukauspalkkaa..\nOnhan sitä kaksi vuotta vielä kouluja jäljellä, mutta hyvin on asiat mulla ku duunipaikka todnäk niin pitkäks aikaa ku tahon :)\nMinya: Amikseen jos ei opiskelu kiinnosta? Miten tämä lause kuulostaa siltä ettei ammattipuolella tarvitsis opiskella?\nOn lukiossa kumminki paljon enemmän sitä opiskelua.\n↑ väärinkäsitysten välttämiseksi: kommentoin siis mokaa, en kommentteja. BTW hyviä pointteja kaikilla.\nno siis jeejeee ja äxdee\nnii mikä pakko oli käyä lukio?!?! terveisin ammattikoulusta valmistunut ja töissä oleva :)\n(tarkennetaan tyhmille vielä siis etten oo käynyt todellakaan lukioo) ↑↑\njokuvaaaaaaan: On lukiossa kumminki paljon enemmän sitä opiskelua.\nToki varmasti, mutta kyllä joillain aloillakin opiskellaan aika reippaasti, nimim. oman alan opinnot teoriapohjaista pääsääntöisesti.\nL L L L L A ja työttömänä. että jes\nJos vain olisin löytänyt itseäni kiinnostavan ammatin, niin olisin mennyt amikseen. Sen sijaan menin lukioon miettimään, en keksinyt ja luin “vääriä” aineita kuin mille olisi ehkä myöhemmin ollut käyttöä… No tämä epätietoisuus tulee varmaan ilmi nyt kun olen työtön. Eikä ole kivaa.\nKoska ei tarvi. Ainakaan kovin paljon. Mä suoritan kaksoistutkintoa eli lukio + amis, ja amisjakso tuntuu aina ihan lomalta ku ei tarvi käyttää päätään yhtään, saa vain istua ja rentoutua. Aluksi ku olin valinnut pelkän amiksen, olin sitä mieltä että kyllä sielläkin opiskellaan, mutta vuoden pelkkää amista kestettyäni oli pakko ottaa lisäksi lukio-opintoja kun tuntui että aivot olisi kytkeytyneet off-tilaan.\nSori vaan te lukilaiset pätijät. Itse valmistuin elintarvikelinjalta vuosi sitten, ja pääsin heti kyllä ihan alani töihin. 3 vuotta opiskelin. Te lukiolaiset ette opi siinä ajassa muuta, kuinka egoilla amislaisille. Säälittävää elitistiporukkaa olette. Ette mitään muuta.\nAABM ja kokki olen :D Enpä tiennyt mitä peruskoulun jälkeen teen joten menin lukioon. Siellä koin ahaa-elämyksen ja lakin saatuani menin amikseen.\nTulevana ohjelmistoalan dippainssinä voin kyllä sanoa että suurin osa opiskeluista ovat tuntuneet liittyvän hyvinkin läheisesti työelämään. Ihan konkreettisesti siellä koodataan ja tutustutaan ohjelmistotuotannon prosesseihin. Ei se opiskelu pelkkää koulun penkin kuluttamista turhan panttina ole, vaan sopiva sekoitus teoriaa ja käytäntöä. Ihmetyttää kun vieläkin on näitä ennakkoluuloja opiskelun hyödyttömyydestä/liittymättömyydestä työelämään.\ntakaapas. siis jos osaat alan työt.\nitsehän kävin amiksen ja vedän sähkärinä kolme tonnia kuussa euroja kotia päin\nEiköhän se ole aivan turha taistella kumpi on parempi käydä. Itsekin kävin amiksen, koska teininä olin niin surkea opiskelija, että lukiosta olisin varmasti saanut huonoimmat paperit ikinä. Nyt vanhempana taas olen sitä mieltä, että jossain vaiheessa opiskelen korkeammalle ja varmasti se opiskelu sujuukin nyt paremmin. Toiset koulut sopivat toisille ja toiset toisille, turha siitä on tapella. Egoilijoita löytyy molemmista leireistä.\nTöitä saa suhteilla.\nYleissivistys on se sana, jonka takia lukioon mennään.\nLukiossa tehdään tietäjiä, amiksessa taitajia. Onko siinä jotain epäselvää?\nEi, lakilla ei todellakaan työllistytä yhtä hyvin kuin amiksesta valmistuneena, mutta siitä nyt pitäisi jokaisen valintansa tekevän olla aivan tietoinen. Itse ainakin olin. Hyvä jatkokoulutuspaikka tuli myöhemmin.\nAmislaiset pääsevät kyllä hyvin töihin,ja joidenkin mielestä se on tarpeeksi hyvä perustelu amiksen valitsemiselle, ymmärrän sen, mutta se on yleissivistys, jonka pohjalta ihminen arvioi jokapäiväistä elämää: uutisia, tapahtumia, politiikkaa jne. Peruskoulu on nimenä harhaanjohtava, sillä sen tarjoama tieto on aivan ehdoton minimi. Ei ihme, että meillä on ammattitöissä niin paljon väkeä, joiden ajatusmallit ja mielipiteet ovat täysin medialta omaksuttuja ilman minkäänlaista kriittisyyttä tai omaa pohdiskelua, kun kerran moni pitää lukion tarjoamaa perustietoa vain snobimaisena tärkeilynä.\nEn usko, että kommentin kirjoittaja on edes ajatellut asiaa oikeasti, kunhan vain on lähtenyt sokeasti mukaa “lukio vastaan amis”-asetteluun heti kun joku lukiolainen on keksinyt kritisoida ammattikouluja. Kirjoittaja itse ei ainakaan anna minkäänlaista aihetta muuttaa käsitystäni ammattikoulujen tarjoamasta huonosta sivistyspohjasta ja näin sanoessani vahvistan aika varmasti hänen käsitystään lukiolaisten egoilusta, vaikka oikeasti minulle on aivan sama se, että onko joku amis vai lukiolainen.\nTyhmä ei ole se, joka ei ymmärrä, vaan se, joka kieltäytyy ymmärtämästä.\nJumalauta että naiset osaa olla TYHMIÄ.\nnyt vittu oikeesti :D kirjoitti:\ntääl on selvästi kaks eri leiriä, amikset ja luiolaiset, ettekste ny oikeesti tajua että ammattikouluun mennään kun tiedetään mihin ammattiin halutaan ja lukiooon jos ei tiedetä tai tarvitsee haluamalleen alalle, esim. lääkäriksi, pitkän kaavan kautta. Ja tokihan amiksestakin voi kouluttautua korkeammalle ammattikorkean kautta, Lukiosta vain pääsee paljon pidemmälle jos on selvät sävelet. Ja lukiossa ja ammattikoulussa ero on se että lukiossa on pelkkää opiskelua ja lukemista, sen sanoo jo nimikin, ja ammattikoulussa on tietysti yleissivistävät teoriat kaikesta ja perusasiat mitä opetetaan, mutta ei siinä kyllä paljoa syvennytä yhtään mihinkään. Puolet ammattikoulusta on työssäoppimista ja työntekoa koululla. Miettikää ihmiset vähä :D\nnyt vⅰttu oikeesti :D Lainaa\nOtaNamu: Teetkö töitä 38,5h/vk?\nKaikki muutkin amiksen käyneet ja viisi vuotta töissä olleet 4000€/kk tienaavat huutaa HEP!(Aika hiljasta pitelee )\ntasan sama yhdistelmäkin vielä, amis + 5 vuotta töitä. Välillä tekee mieli vaihtaa tosin alaa mutta minkäs ahneudelleen voi kun ei malta jäädä opintotuille 4 vuodeks\nT: Koska ei tarvi. Ainakaan kovin paljon. Mä suoritan kaksoistutkintoa eli lukio + amis, ja amisjakso tuntuu aina ihan lomalta ku ei tarvi käyttää päätään yhtään, saa vain istua ja rentoutua. Aluksi ku olin valinnut pelkän amiksen, olin sitä mieltä että kyllä sielläkin opiskellaan, mutta vuoden pelkkää amista kestettyäni oli pakko ottaa lisäksi lukio-opintoja kun tuntui että aivot olisi kytkeytyneet off-tilaan.\nKyllä itse ainakin joutunu opiskelemaan, vaikka ammattiin opiskellut. Yritysturvallisuus, jv- ja vartijakoulutuksen tunneilla lakia monta helvetin tuntia putkeen useampana päivänä ym. Kyllä ne tunnit oli mulle raskaita, lakia 8 tuntia päivässä muutamana viikkona ja sen lisäks kaikkea muuta alaan/lakiin/huumeisiin/ihmisten mielenliikkeisiin jne liittyvää. Sentään välillä oli käytännönharjoitteita koulussa, jolloin pääsi hiukan levähtämään psyykkisellä tasolla.\ntk: Tulevana ohjelmistoalan dippainssinä voin kyllä sanoa että suurin osa opiskeluista ovat tuntuneet liittyvän hyvinkin läheisesti työelämään. Ihan konkreettisesti siellä koodataan ja tutustutaan ohjelmistotuotannon prosesseihin. Ei se opiskelu pelkkää koulun penkin kuluttamista turhan panttina ole, vaan sopiva sekoitus teoriaa ja käytäntöä. Ihmetyttää kun vieläkin on näitä ennakkoluuloja opiskelun hyödyttömyydestä/liittymättömyydestä työelämään.\nYliopistoissa ja korkeakouluissa se on sitä tietyn alan opiskelua ja työharjoittelua ja tutkimista, mutta lukioissa se on juuri sitä penkin kulutusta ja vanhentuneen tiedon pänttäämistä.\nKaikki muutkin amiksen käyneet ja viisi vuotta töissä olleet 4000€/kk tienaavat huutaa HEP!\nItse kävin amiksen ja sen jälkeen olenkin ollut säännöllisessä työelämässä, 19-vuotiaasta alkaen siis. Tällä hetkellä opiskelen oppisopimuksella uutta ammattinimikettä.\nEräs tuttu opiskeli dippainssiksi ja ala kuulemma oli sellainen, ettei siellä oikeastaan ollut edes töitä tarjolla. Tyyppi oli 29v., kun valmistu lopulta koulusta. Siihen ikään mennessä työkokemusta vain muutamasta kesätyöpaikasta. Oli vähän opiskelyt venyny osittaisen laiskuuden takia ja osittain siksi, kun jotkut “kokeet” ei ollu mennyt läpi.\nKyllä mä ainakin oon tyytyväinen omaan reittiini.\nHitusen huvittaa, että olen jopa paremmilla palkoilla, kuin valmistunu DI ja olen kerennyt olla työelämässä 10 vuotta, kun siihen samaan ikään pääsen. Olen myös saanut kokoajan tehdä töitä joista tykkään.\nNimim. Teknisellä alalla työskentelevä nainen\nMoe: Yleissivistys on se sana, jonka takia lukioon mennään.\nJo lukemalla päivittäin uutisia ja seuraamalla maailman tapahtumia saa paremman yleissivistyksen kuin koulussa. Lisäki on parempi vedota uusiin tutkimuksiin argumentoidessa/keskustellessa kuin koulussa opittuun.\nYleissivistyksen kannalta internet+tv (uutiset ja hyvät dokumentit)+sanomalehdet ovat parempi vaihtoehto kuin koulu, koska niissä oleva tieto on ajankohtaisempaa ja jopa kattavampaa ja lisäksi halvempaa.\nLIsäksi lukion käynneenä voin sanoa, että siellä ei opeteta läheskään mitään esimerkiksi sähköstä ja sen tuotannosta muutamaa laskukaavaa ja patteri+hehkulamppupiirejä lukuunottamatta ja nekin valinnaiselta kurssilta.\nJoten monet eivät esimerkiksi tiedä ydinvoimasta yhtään mitään ja vastustavat/kannattavat sitä ihan miten sattuu.\nSisko kirjoitti EMCCB ja on yliopistossa.\nEn usko, että edes Siwa huolii tuollaista pässiä kassalleen. Korkeintaan palautuspullojen järjestelijäksi.\nHaluan tässä välissä huomauttaa että Miia ei edusta älykkyystasoltaan keskiverto lukiolaista.\nHeitän villin veikkauksen että olet käynyt amiksen?\nMusta on ihan turhaa väitellä kumpi on parempi vaihtoehto, lukio vai amis. Niiden tarkoitusperät ovat täysin erilaiset ja hyvä niin.\nItse lukion käyneenä arvostan ammattikoululaisia, on hyvä että jotkut tyytyvät käymään 3 vuotta koulua ja tekemään lopun elämäänsä samaa duunia. Itse en olisi 16-vuotiaana tiennyt mitä tahdon tehdä elämälläni kuusikymppiseksi saakka. En kyllä itse sen paremmin olisi halunnut 19-vuotiaana mennä työelämäänkään lopullisesti, mutta jos joku muu haluaa niin se on ihan fine. Korkeakoulujen opiskelijaelämä on mahtavaa, ja mä kerkeän kyllä tehdä kasista neljään duunia melkoisen monta vuosikymmentä sen jälkeenkin. Pidän nyt hauskaa ennen sitä.\nSen verran on kyllä ihan pakko sanoa yhtään mollaamatta ketään, että yhtään pintaa syvemmälle menevässä keskustelussa kyllä huomaan lähes poikkeuksetta onko keskustelukaveri käynyt lukion vai amiksen. Ja eihän se ole ihmekään: lukiossa opiskellaan esimerkiksi historiaa, yhteiskuntaoppia, filosofiaa ja psykologiaa melko paljon enemmän kuin amiksessa. Mun näkökulmasta nuo aineet kyllä rakentaa sitä yleissivistystä melkoisesti, enkä mä itse ainakaan olisi osannut koskaan keskustella mistään kovin älyllisestä ilman tätä pohjatietoa. Käsitteiden käytöstä puhumattakaan.\nplöää: Heitän villin veikkauksen että olet käynyt amiksen?\nVäärin. Lukio on käyty, olen vain sitä mieltä että se kaipaa uudistamista.\nOlen varsinkin kettuuntunut YO-kirjoitus keskeisyyteen ja kurssien sisältöön.\nJa siihen, että ei ole mitään takuita jatko-opiskelupaikasta…\nHerra Huu, kukas muu: Meni Lukioon ennen kuin otti asiasta selvää?\nIhme, että edes pääsi lukioon…\nKaveri joskus totesi: “Lukion huonoilla papereilla voi pyyhkiä ahterinsa jos ei tiedä mihin haluaa opiskella.”\nÖlp: Väärin. Lukio on käyty, olen vain sitä mieltä että se kaipaa uudistamista.\nTotta tämä, mutta paljon siinä lukiossa on hyvääkin. Äidinkielessä opetellaan keskustelu- ja tekstinanalysointitaitoja, ja mm. filosofiasta ja psykasta joita ei ollenkaan ole peruskoulussa oppii suht hyvät perustiedot. Yleisesti ottaen opiskeluun liittyy paljon enemmän analysointia.\nTietenkin paras vaihtoehto olisi, että analysointi ja oma tutkimus alkaisivat jo peruskoulun puolella, kun pienestä asti opittu nyt vaan tuppaa olemaan helpompaa.\nPelkkä tiedon omaksuminen on eri asia kuin valmiudet arvioida sitä kriittisesti. Elämän koulussa oppii toki sitäkin jatkuvasti, mutta ainakin minulle lukio tarjosi niitä valmiuksia paljon nopeammin, ja lisäksi sain valmiin pohjan, jolle tietämystä voi rakentaa. Vaikka esimerkiksi pitkän fysiikan tunneilla tuntui jatkuvasti, etten tajua siitä paljon mitään, nyttemmin olen huomannut että sehän antoi minulle eväitä elävän elämänkin ongelmien ratkaisuun ja ylipäätään kaiken ympärilläni olevan fyysisen maailman ymmärtämiseen. Amis taas antoi varmaan enemmän valmiuksia työelämään ihan siitä riippumatta, minkä alan töitä tulen lopulta tekemään (en tosin ainakaan sen alan, jota siellä opiskelin).\nTästä mokasta saa kyllä semmoisen kuvan, että Miia luulee, ettei lukion käytyään voi enää ikinä valmistua ammattiin mistään koulusta. Olenko ainut joka käsitti näin? “Lukion jälkeen ei valmistu mihinkään, käynkö siis koko mun elämän ajan vaa kouluja?” Miia siis kuvittelee että lukion käytyään ei voi elämässään enää muuta tehdä kuin opiskella, kuitenkaan ikinä valmistumatta :D\nMieluummin ottavat merkonomin sinnekin. :(\nKyllä kai sitä ammattia saa vaihtaa niin monesti kuin haluaa. Minä tuskin tulen pysymään samassa ammatissa kaikkia työvuosiani. Ja vaikka valmistuisikin amiksesta 19-vuotiaana ja menee töihin samantien, ei se tarkoita sitä että olisi lopullisesti työelämässä, vaan ainahan opiskeluja voi jatkaa vaikka neljäkymppisenä, jos siihen vain halua ja motivaatiota on. Nykypäivänähän tuo mahtaa olla suht yleistäkin.\nYleissivistystä voi hankkia myös aivan itse vapaa-ajalla. Itse ainakin luen paljonkin ja olen kiinnostunut historiasta ja yhteiskunnallisista asioista ja väittäisin, että kykenen suht älylliseen keskusteluun. Daijuja löytyy joka kansanosasta, eikä keskustelutaidot tai sivistyneisyys välttämättä ole koulutukseen verrannollinen (tokihan siitä apua on).\nTuleva inssi kirjoitti:\nKomppaan tuota, että moni ei tiedä mitä haluaa tehdä iässä, jolloin valitaan lukio tai ammattikoulu. Ammattikoulu tosiaan niille, jotka tietävät mitä haluavat tehdä. Erittäin hyvä valinta siinä tapauksessa. Lukio niille, jotka eivät tiedä mitä haluavat. Ammattikorkeata myöhemmin suunnitteleville ehdottomasti lukio! Tekniikan puolella lukion matikasta, fysiikasta ja kemiasta on ollut todella suuri hyöty. Itse luin ammattikoulussa ravintolakokiksi ja samalla lukiota (thank god että otin sen siihen rinnalle!). Lukio antaa tosiaan hyvät eväät ja laajemman valikoiman korkeakouluopiskeluun. Lukion tärkeimmät mulle onki ollu juuri fysiikka, matikka ja kielet. Siinä sivussa vaan piti lukea jotain muutakin, että sai ylioppilaan paperit :D Näin inssiopiskelijana se valkolakki ei tunnu mitenkään arvokkaalta kun vertaa opiskeltavia asioita lukiossa olleisiin. Lukio oli vaan lähinnä jollain tasolla välttämätön vaihe, josta oli apua. Ja tosiaan vaikka korkeakouluopiskelu on haastavaa, niin se on myös mielenkiintoista ainaki itsellä, kun saa olla tekemässä sitä mikä todella kiinnostaa. Haastavuudesta huolimatta opiskelijaelämä korkeakoulussa on mahtavaa!\nSe mitä ammattikoulussa opein, olisi voinut hyvin oppia työtä tekemälläkin paria teoria-aluetta lukuunottamatta. Ja se onkin lähinnä sitä, että opetellaa juuri sitä itseään tekemään. Sen kaiken melkein pystyisi opettelemaan työnteon lomassa. Ainakin ravintola-alalla. Vaativimmat ammattikoulututkinnot lienevät tekniikan puolella tyyliin automaatio-, sähkö- ja LVI-asentajilla. Näissä on varmaan teorian merkitys lienee hieman suurempi kuin muilla. Vaikkei sekään mitää vaikeaa ole. Itse luen tällä hetkellä AMK:ssa automaatioinsinööriksi.\nYlioppilastutkinnosta sen verran, että sillä ei tee juuri mitään. Päättötodistuksella tekee! Oleellisinta ei ole kirjoitusten tulos vaan pohjatiedot opiskelluista aineista, joista on hyötyä korkeakoulutasolla. Tästä syystä sanoin, että valkolakki ei tunnu enää miltään.\nMinusta lukio oli ihan hyvä paikka pohtia omaa tulevaisuuttaan ja opiskella aikalailla oman mielenkiintonsa mukaan kaikkea. Nyt ammattikorkeassa on hyvä kiittää omasta valinnastaan, kun taskuun on jäänyt kelvollinen kielioppi ja yleissivistystä; luennoilla kehtaa avata suunsakin välillä. Ja koht kaikki miinustaa tän, koska lukio on kuulemma out. :D\nLLEEEE ja yliopistossa englantia. Työkseni hoidan kehitysvammaisia lapsia laitoksessa.\nAikoinaan oppari ei osannut ylä-asteella ohjata kuin lukioon. KAIKKIEN olisi hänen mukaansa pitänyt mennä lukioon.\nMeninkin, mutta jätin kesken kun hain ja pääsin käsi- ja taideteolliseen (linja, joka oli aivan uusi. Pääsin siis ns pilottiryhmään).\nPärjäsin kyllä lukiossa, mutta koko ajan tiesin, että tahdoin olla jossain aivan muualla. Ainoastaan kuvistunnit olivat OIKEASTI kivoja ja muistan miten kuvaamataidon opettajakin kysyi, että mitä teen lukiossa kun taito ja halu on selvästi muualla.\nToivoisin todella, että opintojenohjaus olisi paljon parempaa mitä se aikoinaan oli. Keskustelemalla nuoren kanssa saattaa nuori itsekin havahtua siihen, mitä hän mahdollisesti tahtoisi isona tehdä.\nKirjoitin LLEEE ja nyt yliopistossa opiskelemassa biologiaa. Työllistyminen valmistumisen jälkeen pelottaa, kun tutkijan mutta paikkoja on rajoitetusti ja palkkauskin on mitä on. Mut eipä sille mitään voi kun mikään muu ala ei oikein kiinnosta :)\nAinakin itselleni lukio oli “lisäaikaa” miettiä, miksikä sitä haluaa ja mitä ammattia lähtisi opiskelemaan.\nJuuri näin. Yläasteella oppilaan ohjaus oli vähän niin, että jos olet hyvä käsitöissä, mene ammattikouluun ja jos taas lukuaineissa, mene lukioon. Sanomattakin on selvää, ettei moinen järjestelmä jätä kovin paljoa marginaalia yksilöllisille eroille. Minä menin lukioon, koska en nähnyt ammattikoulua itselleni sopivana vaihtoehtona. Järkytys oli sitten suuri, kun lukiossa opinto-ohjaus oli seuraavaa: Voit mennä lääkikseen, jonne on vaikea päästä mutta valmistuu varmasti. Vaihtoehtoisesti voit mennä jonnekin muualle yliopistoon, minne pääsee helposti, mutta valmistuminen on vaikeaa. No lääkis ei sitten oikein puhutellut, joten LEEMMM (tai jotain) papereilla yliopistoon, jossa valmistuminen etenee sellaisella 7 vuoden tahdilla.\nNyt voin allekirjoittaa täällä esiintyneitä väitteitä, että lukiossa ja yliopisto-opiskelussa on enemmän kysymys ajattelemisen kuin asioiden opettelemisesta. Mitään selkeää ammattia, johon valmistua, ei ole edelleenkään. Toisaalta olen oppinut sen, että ihminen ei ole työtä varten, vaan työ ihmistä. Raha ei ole motivoinut koskaan, kunhan ei tarvitse jokaista senttiä laskea. Toisekseen olen oppinut olemaan arvostelematta muiden valintoja. Oikein valitessaan ihminen on onnellinen ja väärin valitessaan huomaa sen itsekin ennemmin tai myöhemmin.\nE M M C B A ja oon harjottelijana Leipzigin Max Planck-instituutissa ja suomessa yliopistossa. Se on halusta eikä tiedosta kiinni se menestys.\nItsehän olen käynyt vai peruskoulun ja maalarin hommissa tienaan 4000-5000€ kuussa ja joskus enemmänkin jos oikein inspiroi olla töissä. Eipä tarvi asuntoo ostaessa lainaa hakea ku vielä vuoden jaksais säästää. Siinä teille molemmille ryhmittymille miettimistä.\njuuri siksi opiskelet, ettei tarvis kysyä tommosia kysymyksiä.\nVoihan sitä yleissivistystä hankkia vapaa-ajallakin, mutta lukio opettaa arvioimaan, kyseenalaistamaan, tulkitsemaan ja soveltamaan sitä kaikkea tietoa mitä hankkii. Uskallan väittää että melko harva nuori ihminen pystyy noita itse ilman ohjausta tekemään. Tiedon arvioinnin oppii joko pitkällä elämänkokemuksella tai lukiossa.\nJoo-o, kyllä vaan on niin että ne jotka menee amikseen, saa ammatin, saa töitä. Amikset on duunareita ja lukiosta päässeet ei vielä mitään. Sama aika menee, se kolme vuotta, mutta selvästi paremmat mahkut amiksesta päästessä saada töitä vaikka loppuelämäks. Ja on kyllä paskapuhetta ettei amiksessa tarvitse päntätä. Ei ehkä maolia sun muita elämän turhuuksia tarvita, mutta oman alan kätytännön asiat on osattava. Duunarit rulaa, lukiolaiset voi painuu konttoriin\nEn menis vannomaan, pääsin yliopistoon aika paljolti YO-arvosanojen perusteella, tosin olinkin valinnut kirjoitettavat aineet sen mukaan, että niistä olisi mahdollisimman paljon hyötyä.\nVoi Karpo.. kirjoitti:\nKarpo: Usein korkeakoulusta hankitulla ammatilla tähdätään muihin(kin) tavoitteisiin kuin rahan tienaamiseen. Töissä vietetään niin suuri osa elämästä, että kannattaa kuluttaa koulussa enemmän aikaa kuin sen kolme vuotta, jotta saa sellaisen työn, joka tuo elämään lisää sisältöä. Sen sijaan, että se vaan veisi sitä pois ja toisi rahaa tilalle.\nUskomatonta! Siis kaikkien mielestä työ tekee onnelliseksi ihmisen ja muita tapoja ei ole elää? Itse käynyt amiksen, pääsin työnjohdon tehtäviin ja siirryin paskaduunarin hommiin. Mua ihmetyttää ihmisten arvosteleminen sen mukaan mitä on ammatiltaan!\n“Sitten näistä tulee tämmösiä jotkä löytyy feissarimokista”. Jaa kaikki ne löytyy feissarimokista jotka ei ole käyneet lukiota?\nSanoisin näin että itse tosiaan vaihdoin alaa totaalisesti. En tahdo jämähtää paikoilleni, haluan kokeilla eri juttuja ja pysyä liikkeessä. En halua olla 50-vuotiaana se taukohuoneessa muista paskaa puhuva akka joka on vaan elämäänsä niin kyllästynyt ja katkeroitunut kun ei itse tehnyt unelmien eteen mitään vaan meni kaavan mukana: peruskoulu, lukio, ( ehkä ammatti) töihin, parisuhde, oma koti, perhe, eläke. Ja sitten ketuttaa kun eli muiden ihmisten ja yhteiskunnan arvostuksen mukaisesti elämänsä eikä omien toiveiden ja halujen.\nLukio spede kirjoitti:\nIte kävin lukion vasemmalla kädellä ja en ole katunut päivääkään että kuitenkin kävin lukion!!\nTällä hetkellä yliopistossa pääsykokeiden kautta ja opiskelumotivaatio kasvanut hurjasti!\n( eli ihan hyvin menee!)\nEi se lukion käynti tarkoita sitä että “vⅰttu tosta ei tule mitää” tai elämä olis niiltä osin Hukkaan heitettyä! Musta lukio oli kuitenkin kivaa aikaa ja ei tää elämä mitään helvetin vakavaa saa olla! Jokaisen pitää tehdä se oma päätös mistä tykkää!\nMutta ei siitä lukiosta mulle ainakaan mitään haittaa ole ollut! Sitäpaitsi ollaan varmaan vielä 70 töissä niin mikäpä kiire sinne työelämään on!\njepajee: Joo-o, kyllä vaan on niin että ne jotka menee amikseen, saa ammatin, saa töitä. Amikset on duunareita ja lukiosta päässeet ei vielä mitään. Sama aika menee, se kolme vuotta, mutta selvästi paremmat mahkut amiksesta päästessä saada töitä vaikka loppuelämäks. Ja on kyllä paskapuhetta ettei amiksessa tarvitse päntätä. Ei ehkä maolia sun muita elämän turhuuksia tarvita, mutta oman alan kätytännön asiat on osattava. Duunarit rulaa, lukiolaiset voi painuu konttoriin\nNiin mulla oli tarkotus konttoriin lukion ja amk:n kautta. Helpompaa kun duunarina ja parempi palkka :D\nVoi herraneaika… Kiva juttu ku joku mun kaveri on tänne lähettäny hehheh. :–)\nMutta ku aika moni on kirjotellu tänne jtn “ihme kun on ees mihinkään lukioon päässyt” niin aivan helposti pääsin kun keskiarvo oli melkeen 8.5 peruskoulun jälkeen. Olin vaan koko yläasteen ajan varma että meen amikseen ja sainkin sieltä paikan joten en kuunnellut ollenkaan opon tunneilla “lukiojuttuja”. Mutta mulla ei kyllä oo ollu mitään ongelmaa koko lukion aikana ja hyvin olen pärjännyt!\nMikä tää keskustelu on siitä, että amikseen menee nuoret jotka tietää mitä haluaa työkseen tehdä ja lukioon ne, jotka haahuilee? Itse tiesin tasan tarkkaan mihin haluan, eikä sinne olisi amiksen kautta päässyt. Eikä amk:nkaan. Ainoo tie oli yliopisto, ja sen tietäen kirjoitin itelleni E:n paperit ja pääsin niiden avulla heti yliopistoon sisään.\nKyllähän niitä töitä ehtii tehdä. Siis niitä töitä, joihin meillä yliopistossa on erikseen käytännön harjoitteluja ja muuta opetusta. Ei se pelkästään teoriaa ole. Alkaa ärsyttämään tää puhe siitä, ettei maisterit ei valmistu miksikään.\nMieluummin opiskelen elämää varten ja ymmärtääkseni tätä paikkaa jossa tallustan, kuin vaan pyrkiäkseni johonkin tiettyyn ammattiin suoraan. Joskus tuntuu aika epätodelliselta, että monen unelma on ennemmin se hieno auto ja talo sekä muhkea summa rahaa pankkitilillä kuin esim. luonnossa kulkeminen, taiteen tekeminen, aminohappojen tutkiminen…\nItse opiskelen lukiossa ensimmäistä vuotta ja jotkut viikot ovat venähtäneet viisipäiväisiksi ja 48-tuntisiksi. Vaikka saankin “vain lakin”, se ei harmita tai haittaa, sillä matka on tärkeämpi kuin määränpää. Miialle sanoisin, että elämässä voi olla joskus muutakin tavoittelemisen arvoista kuin ammatti, toimeentulo ja raha (vaikka toki nekin on tärkeitä, en sitä kiellä).\nVaikka meidän yhteiskunta painottaa kamaIastⅰ opiskeluun ja Suomelle on jotenkin hirveen tärkeää pysyä oppijoiden huippuina, mä opiskelen itseäni ja tätä maailmaa varten, en kenenkään maineen tai ammatin vuoksi. Elämä on lyhyt, siihen on hyvä perehtyä!\nlukion 1 kohta takana kirjoitti:\nOlisi mukava käydä tätä samaa keskustelua siinä vaiheessa, kun nämä kaikki amiksesta valmistuneet huippupalkkaiset raskaan työn raatajat ovat keski-iässä ja painaneet samaa duunia 20-25 vuotta.\nOma isäni kävi aikoinaan amiksen, pääsi töihin n.parikymmpisenä, tehnyt saman alan hommia juuri sen 25 vuotta ja lukee nyt 45-vuotiaana tradenomiksi ja voin kertoa, että ei tunnu olean mitään kovin suurta herkkua vetäistä ensin kahdeksan tunnin työpäivä ja sen jälkeen pari kolme tuntia koulujuttuja.\nPointtina siis on, että jos opiskelut ei ole koskaan kiinnostaneet, niin ei välttämättä kannata laskea sen varaan, että kouluttautuu uudelleen myöhemmällä iällä, jos saman duunin puurtaminen päivästä toiseen alkaa vituttamaan.\n(Tähänhän liittyy siis oletus, että tällä henkilöllä, joka vanhemmalla iällä aloittaa opiskelut uudelleen , on esim. lapsia/lainoja, jotka pakottavat käymään töissä). Kuulluin lause faijan suusta onkin :”Kunpa olisin mennyt lukioon”.\nTästä viisastuneena, kohta 1. vuosi lukiota takana ja toistaiseksi sellainen 9 ka. Uskoen siihen, että Suomen harmaantumisen myötä minulle jokin työpaikka lohkeaa sitten, kun sen aika koittaa.\nlukion 1 kohta takanaLainaa\nOpiskelu on helppo (ja hauska) joillekuille… Silloin kannattaa opiskella. Muutama hyvä tutkinto, ja elämä ja tulevaisuus on turvallisempi ja helpompi. Luulen (jälkikäteen) että melkein mikä tahansa ala olisi kiinnostanut minua… AMK jos tietää mitä haluaa eikä halua opiskella kauan/paljon… lukio jos tieto ja opiskelu kiinnostaa ja erityisesti jos pelkkä ajatus että pitäisi olla samassa töissä 40 vuotta kauhistaa…\nItse olen DI ja lääkäri tähän asti. 30+ vuotta työelämässä jäljellä, sekin on pitkä aika ja ehdin varmaan opiskella vielä jotain muuta ennen kuin tietohimo loppuu (taloustiedettä ja oikeustiedettä myös kokeiltu). Tieto on voimaa. Suomessa on hyvä asua, kun saa opiskella aivan niin paljon kuin haluaa/voi. = Saa opiskella, ei ole pakko.\nJännä, että näihin lukio vs. amis-keskusteluihin tulee aina vaan sellaisia amiksia, jotka tienaa suht. paljon.. kun ei se aina meekkään niin. Riippuu täysin alasta pääsetkö edes oman alasi töihin. Esimerkiksi siskoni kävi amiksen, ja on nyt S-marketin kassalla – samoin olen minä, lukion toisen vuoden opiskelija, ensi vuonna abi. Että ei se pelkkä koulutus ole tae kaikelle, siskon ammatti on sen verran suosittu verrattuna kysyntään että oman alan töitä ei edes löydy.\nMun mielestä on ihan turha taistella siitä, kumpi on parempi, lukio vai amis. Sehän riippuu täysin sun omista tavoitteista kumpi on sulle sopivampi. Jos haluat heti kolmen vuoden jälkeen töihin, niin käy amis. Tai pääseehän sitä töihin heti lukion jälkeenkin, mutta toki heikommalla menestyksellä ja esimerkiksi kaupan kassalle, mutta työtä sekin. Jos taas sulla ei oo kiire työelämään / et tiedä mikä on sun tulevaisuuden ammatti / tarvitset joka tapauksessa tulevaa työtä varten korkeakoulutuksen, niin lukio on ihan hyvä vaihtoehto. Jos tahtoo korkeampaa palkkaa, niin sitten hankkiutuu lisäkoulutuksiin, sama sille onko pohjalla lukio vai amis.\nItse tulin lukioon siksi, etten kertakaikkiaan tiennyt yhtään mikä ammatti olis mua varten. Ite oon tykänny tosi paljo lukioelämästä, vaikka opiskelua onkin paljon, niin ei edes järjettömiä määriä toisin kuin kuvittelin. Meillä tosin on pieni lukio ja rennot opettajat :D Aluksi olin asenteella “jee, yleissivistystä..” eli toisin sanoen ei kiinnostanut yhtään, mutta mitä pidemmälle oon opinnoissa menny, sitä enemmän oon tajunnu miten paljon tästäkin koulusta on kuitenkin hyötyä. Mediakriittisyys, yleiselämän taidot ja tietämys oikeasti on ihan eri luokkaa kuin ylä-asteen jälkeen, missä käsiteltiin vain pintaraapaisu näistä asioista.\nLukion jälkeen vietän varmaan välivuotta ja sitten suuntaan ammattikorkeaan, vielä en tiedä mille alalle mutta lisäaikaa miettimiseen olen saanut. En oo kokenut tätä aikaa turhana, koska mulla ei oo kiirettä työelämään.\nLisäksi koko elämä on aikaa kouluttautua – äitini kävi lukion, sen jälkeen toimi kotiäitinä ja perhepäivähoitajana (ilman ammattikoulutusta) , 40-vuotiaana kävi ensin lähihoitajakoulun ja nyt päälle viiskymppisenä opiskelee sairaanhoitajaksi. Eli mikäpä kiire mullakaan on! :D\nPS. Sinä, joka valitit ettei esimerkiksi ydinvoimasta opeteta, et ole ilmeisesti valinnut oikeita kursseja. Esimerkiksi biologian ja maantiedon kursseilla (niillä pakollisillakin sivutaan aihetta) opiskellaan kyseistä asiaa. Ja kirjojahan uusitaan yleensä parin vuoden välein.\nProvosoituminen on hieno asia ja sarkasmin voi hahmottaa. Keskustelu päättyy.\nVoi Karpo..: Uskomatonta! Siis kaikkien mielestä työ tekee onnelliseksi ihmisen ja muita tapoja ei ole elää? Itse käynyt amiksen, pääsin työnjohdon tehtäviin ja siirryin paskaduunarin hommiin. Mua ihmetyttää ihmisten arvosteleminen sen mukaan mitä on ammatiltaan!\nLöytyyhän niitä lukiolaisiakin. Kuten tämä Miia. Onnelliseksi tulee monella tapaa ja onnellisuuteen vaikuttaa monta tekijää, mutta onhan työ suuresti vaikuttava tekijä.\nÖlp: Jo lukemalla päivittäin uutisia ja seuraamalla maailman tapahtumia saa paremman yleissivistyksen kuin koulussa. Lisäki on parempi vedota uusiin tutkimuksiin argumentoidessa/keskustellessa kuin koulussa opittuun.\nNo ei siellä koulussa ajankohtaisia uutisia opetella :D Ei yliopistossa valtio-opin kursseillakaan käydä läpi politiikkaan liittyviä uutisia ja selitellä tapahtumia. Koulussa opetellaan ne erilaiset ajatusmallit (joka tulikin jo esille) joiden avulla voi sitten sitä maailmaa hahmottaa uutisten kautta ja itse analysoida ja ymmärtää sitä ;) Historialliset tapahtumat on sitten asia erikseen, niitä voi itsekseenkin opiskella netistä lukuien ja dokkareita katsellen, mutta siinäkin sitten on ihan hyödyllistä harjoitella sitä kriittisyyttä ja syy-seuraussuhteita.\nHarvemmin mäkään tarvitsen talouspoliittisia teorioita käytännön töissä, mutta ne eri näkökulmat on opettanut ottaan erilaisia asioita huomioon ja kriittistä ajattelua, ettei ihan oo iltapäivälehtien uutisten armoilla.\nJa sitten, miks lukiota ja amista pitää verrata keskenään? Ihan erilaisia kouluja tarjoamssa erilaista koulutusta erilaisin lähtökohdin erilaisiin tuloksiin :D\nMiia on lukiossa ja löytyy feissarimokista. Koulutus kuitenkin parantaa yleissivistystä ja ja rohkaisee hankkimaan sitä koulun ulkopuolelta ja suhtautumaan saatuun tietoon kriittisesti ja ns. maalaisjärjellä.\nKeskustelua silmäilemällä en huomannut, että suurta ammattien välistä vertailua ja arvostelua olisi tapahtunut. Turha siis siitä meuhkata. Kiva jos viihdyt paskaduunissa, vaikka mielestäni paskaduunia on vain työntekijää sortava työ, enkä mitenkään ymmärrä miten se liittyy keski-iän kriisin välttämiseen. Tai no, ehkä se nimenomaa auttaa pysymään liikkeessä, kun joka päivä vituttaa mennä töihin ja etsii aktiivisesti uutta työpaikkaa. Sitä en ymmärrä, miten koulutus poissulkee työpaikkasurffaamisen.\nEn huomaa kenenkään täällä väittäneen että VAIN työn tekeminen tekee onnelliseksi. Elämä ilman työtä on mahdollista ja vaihtoehtoista, mutta harva on onnellinen työttömänä.\nMenin musiikkilukioon, elämä ei voisi olla hienompaa. Syynä tähän mm.: en ole iloisempia ja ystävällisempiä ihmisiä tavannut. Ja ne muusikot ovat aivan käsittämättömiä virtuooseja (itse en ole, vielä).\nitsehän kävin amiksen ja tienaan nykyään 4000e kuussa, en valita.\nHuum: Mutta siinä voi joko työllistyä tai jatkaa amk/yliopistoon. Lukion jälkeen ei ole yhtä paljon mahdollisuuksia valita mitä tekee.\nSamat vaihtoehdothan siinä ovat. Joko ammattikorkeakouluun, yliopistoon tai töihin. Amiksesta valmistuttuaan pääsee paremmin töihin vain sille alalle mille on valmistunut, muuten se on ihan yhtä vaikeaa.\nL L E E E E kiittää ja kuittaa että lukiossa oli hirviän kivaa ja yliopistoonki pääsi heti lisäsivistämään itteään :) Tosin vuoden päästä vaihtu tiedekunta kun ei kielet kiinnostanutkaa. Ja ilman töitä ei oo ikinä tarvinnu olla jos niitä on vaa halunnu tehä, sitte vaikka menny sukulaisille leikkaa nurmikoita ja ulkoiluttaa naapurin koiria jos on ollu rahasta puute…\nL L L E E E E ja yliopistossa kandi paketissa, viime kesänä heti valmistuttuani tienasin lähemmäs 2500 euroa kuussa alani töissä. Yliopistossa on mukavia aloja, joilla on helppo opiskella samaa rentoa tahtia, johon lukiossa on tottunut, ja valmistuu sitten 3 vuodessa hyväpalkkaisiin töihin. Meidän kandit ei ole työttömiä.\nNyt elelen kivasti opintotuella ja opiskelen maisterin tutkintoa, joka avaa ovet 2000–6000 euron kuukausipalkan hommiin. Alemmin palkatut työt ovat sitten vastaavasti sisällöltään mielekkäitä tutkijanhommia. :) Harrastuksena voikin sitten lukea vaikka toista yliopistotutkintoa, niin kuin itse teen ja moni kaverinikin, ja haaveilen myös joskus tekaisevani vaikkapa vaatetusalan koulutuksen esimerkiksi amistasolla.\nAmis on tosi jees, jos tietää, mitä tahtoo. Kahden vuoden amistutkinnot lukion jälkeen ovat tosi hieno homma, ja kaksoistutkinto vasta mahtava saavutus onkin! :) Minusta vain oli kiva keskittyä teini-iässä aikuiseksi kasvamiseen ja opiskella (akateemiseen) ammattiin vasta lukion jälkeen.\nMiten toi on päässy sinne lukioon alunperinkää?\nNiinno, amiksestakin voi jatkaa vaikka lukemaan inssiksi mille tahansa linjalle.\nKesätöitä on sitten iisimpi saada kuin lukiopohjaisena amk-opiskelijana.\nMinä kävin lukion jonka jälkeen amk:n ja mitä olen eniten katunut on se, etten valinnut amista. Kukaan vain ei kertonut että sieltä voi jatkaa amk:hon mille tahansa linjalle.\nOpiskelin sähköasentajaksi, jonka jälkeen sähkötekniikkaopinnot AMK:ssa puolivälissä. Ylioppilaat käyvät saman AMK:n samassa ajassa, mutta raukoilla ei ole valmistuessaankaan välttämättä päivääkään työkokemusta alalta. Kumman työnantaja palkaa kesäharjoitteluun jos vaihtoehtoina on insinööriopiskelija ~kolmen vuoden alan työkokemuksella tai insinööriopiskelija, joka on toiminut Lidlissä kassatätinä?\nNimim. Viime kesän kesätöistä 2900 e/kk käteen.\nHei, miksi aina sanotaan että “lukioon menee ne, jotka eivät tiedä mitä tulevaisuudeltaan haluavat.”\nItse en tosiaankaan 16-kesäsenä tiennyt mitä haluan. Yhteishaun kautta tie vei kauppikseen, no sehän oli täysin perseestä. Sen jälkeen vaihdoin opiskelemaan eräälle teollisuuden alalle. En ollut alasta millään tavalla kiinnostunut aloittaessani. Koulun edetessä pidemmälle ja erityisesti työssäoppimisten kautta tajusin oikeasti pitäväni tästä hommasta. Ja jos haluaa ammattikoulusta hyvät numerot aineista, niin saa kyllä oikeesti tehdä töitä. Toki valmistut vaikka saisitkin ykkösen joka kurssista.\nNyt ikää 21v, toiseen (kemian alan) ammattiin valmistun loppuvuodesta ja kolmannen tutkinnon (ammattitutkinto) opiskelun aloitan toivottavasti syksyllä. Ja tällähetkellä viettelen tässä vuorotöiden suomaa kuuden päivän vapaata ja palkkaa saan vuoroista riippuen 3000-3500€/kk. :)\nItse opiskelin amiksessa, josta valmistuin ja pääsin alan töihin. Huomasin sitten että ei oo mun juttu ja hain ammattikorkeaan ihan eri alalle. Haaveenaolisi vielä jossain vaiheessa hankkia opettajan pätevyys kyseiseltä alalta.\nOon kuullu, että yks tyyppi jonka kanssa joskus oli säpinää, on nykyään Di ja ei se ole ikinä lukiota käynyt, vaan pitkän kaavan mukaan opisto-muuntokoulutus.\nJuu ja ei toi Miia taida nyt ihan niin tosissaan olla kuin mitä moni ottaa…\njos miettii että lukio vai amis, aina on vaihtoehto: molemmat kerralla! Kestää vaan yleensä neljä vuotta.\nIhme vastakkainasettelua taallakin taas. Onko tosiaa niin, etta lukiolaiset hengaa vain lukiolaisten kanssa ja amikset amiksien? Itsella on hyvina ystavina niin lukion kautta yliopistoon, lukion kautta kassalle, amiksen kautta hyviin toihin, kassalle ja tyottomaksi paatyneita. Jokainen tehnyt omat ratkaisunsa elamassaan ja tehnyt mita tehnyt, mita niita sen kummemmin listaamaan paremmuusjarjestyksessa?\nItse olin peruskoulussa toivoton tapaus, muistaakseni 7 keskiarvolla paasin ulos ja jatkoin lukioon (mihin paasin haastattelun kautta), lahinna siksi ettei ammattikoulun hommista tuntunut loytyvan kiinnostavia toita. Oltuani lukiossa kaksi vuotta, siirrtin sahkoasentajan hommiin (ilman koulutusta), joita tein seuraavat kaksi vuotta samalla kayden iltalukiossa koulujani loppuun. Lukio oli kokemuksena aarimmaisen huono, inhosin ja vihasin koko touhua yli kaiken, mika oli osasyyna siihen etta hyppasin tyoelamaan.\nLukion jalkeen pysyin tyoelamassa miettien mita tekisin (opiskella kun en halunnut). Palkka oli kiva, mutta eipa tyon tekokaan niin kivaa ollut (olin vaihtanut alaa valissa). Lopulta eraana iltana sangyssa maatessani paatin jatkaa opiskelujen pariin ja paadyinkin lahtemaan Aasiaan yliopistoon 24-vuotiaana. Ensimmaisena yliopistovuotenani sain toita kansainvalisesta firmasta siten, etta pystyin tekemaan toita paaosin kotoani kasin. Nyt valmistuminen haamottaa, valmis tyopaikka alalta, tyotarjouksia muista firmoista edessa eika ikaa ole edes 30.\nJokainen on sita mita saa aikaiseksi elamallaan. Itsekin totesin rakastavani opiskelua yliopistossa, kun kaikki lukion ylimaarainen kakka jatetaan pois.\nSamaa mieltä, kysäisin tässä sähkötekniikan vastaavalta, ja vaikka hyvin osaakin, ei sitä koskaan ole missään _tarvittu_ :D\nMiian tuskin tarvitsee huolestua asiasta kun eipä tuollaisilla aivoilla siihen lakkiin taida olla mahdollisuuttakaan.\nKaksi tyyppiä; toinen menee amikseen raksalle, opiskelee kolmne vuotta ja sen jälkeen tekee töitä n.3000€/kk. Toinen taas käy lukion ja DI koulutuksen rakennustekniikasta, yhteensä 8 vuotta. Tämän jälkeen tienaa n.3500€/kk työnjohtajana rakennustyömaalla, eli on käytännössä toisen kaverin pomo.\nKuten huomataan amiksen käynyt on tienannut viiden vuoden aikana sievoisen summan rahaa. Yllä olevien palkkojen mukaan kestäisi n.6 vuotta, että DI olisi tienannut saman verran rahaa, kun ammattikoulun käynyt. Toisaalta DI:llä on paremmat mahdollisuudet edetä urallaan kuin ammattikoulun käyneellä.\nNyt molemmat kaverit ovat 40-vuotiaita; ammattikoulun käynyt tekee samaa työtä edelleen / toimii työnjohtajana rakennustyömaalla tienaten 3500€/kk. DI-koulutuksen saanut kaveri on vaihtanut työpaikkaa, ja suunnittelee rakennettavia taloja yksityisellä puolella n 4500€/kk.\nTietysti poikkeuksiakin on, yksi sadasta ammattikoulun käyneistä tienaa n.4500€/kk ja yksi sadasta DI:sta +6000€/kk.\nMitäs sitä sitten mihinkin tarvitaan kirjoitti:\nL L E E E E E E E M\nOpintoja mielettömän kiinnostavalla alalla Yliopistossa sähkötekniikan DI. Oman alan töitä tokasta opiskeluvuodesta lähtien opintojen ohessa hyvällä palkalla. En valita, lukiossa oli hauskaa, yleissivistys on korkea, ja pääsi opiskelemaan kiinnostavaa alaa joka tarjoaa tarpeeksi haasteita. Hetkeäkään en voi väittää lukioon menoa katuneeni kun pidän sitä yhtenä elämäni ehdottomasti parhaista päätöksistä. Toki itse kukin valitsee oman reittinsä mutta oma filosofiani on että perusduunia ehtii kyllä opintojen jälkeen painamaan ihan tarpeeksi monta vuotta.\nJa voin muuten kertoa että kyllä se integrointi on ollu välttämätöntä meleko monien sähköteknisten sovellusten KEHITTÄMISESSÄ vaikka sitä ei niiden käyttöön ja jatkosoveltamiseen tarvittaiskaan välttämättä. Semmosta matemaattista mallia ei oo olemassa, jota ei jonkunlaisen nykyteknologian kehittämiseen olis tarvittu.\nMitäs sitä sitten mihinkin tarvitaanLainaa\nHuum: Mutta siinä voi joko työllistyä tai jatkaa amk/yliopistoon. Lukion jälkeen ei ole yhtä paljon mahdollisuuksia valita mitä tekee. Itseasiassa, jos on erittäin tietoinen siitä mitä haluaa opiskella korkeakoulussa, niin ammattikoulu on helpompi väylä siihen päämäärään\nRiippuu vähän kyllä siitä alasta, jota haluaa päästä lukemaan.\nEsimerkisi lääkiksen/teknillisen yliopiston pääsykokeisiin lukeminen voisi olla amispohjalta turhan hankalaa, kun pääsykoemateriaali edellyttää lukiotason pitkän matematiikan ja fysiikan oppimäärän hallitsemista.\nNaamamoka: Samaa mieltä, kysäisin tässä sähkötekniikan vastaavalta, ja vaikka hyvin osaakin, ei sitä koskaan ole missään _tarvittu_\nMinä olen (eri alan) insinööri ja olen tarvinnut töissän integrointia ja fysiikan labroistakin on ollut hyötyä. Suurinta osaa koulussa opittua ei kuitenkaan tarvitse koskaan, mutta loppujen lopuksi jotain aina joku tarvitsee. Sepä siinä, kun ei soveltaviin tehtäviin asti päästä, ei tajuta että integrointi ja deriviointi ei ole pelkkää kaavoihin sijoittamista. Derivoimalla esimerkiksi optimoidaan materiaalikustannuksia mahdollisimman pieniksi. Integroimalla saa laskettua pinta-aloja, kas kun elämässä kaikki ei ole suorakaiteen muotoista.\nOispa mielenkiintoista kuulla, mihin ammattiin Miia meinas lukiosta valmistua.: o\nEräs tuttava luuli pääsevänsä opettajaksi lukiosta valmistuttuaan… ei ihan.\nHuoh… Ei se et on saanu viis L yo-kirjotuksista takaa sitä, että saa heti duunia… Ne viis L auttaa saamaan haluamansa jatko-opiskelupaikan ja sitä kautta sitten töitä. Itsekkin kirjotin keväällä L E E M M C B, eikä niistä ole ollut yhtään hyötyä töiden saamisessa, toivon mukaan niistä on sitten jotain hyötyä ens vuonna kun haen jatko-opiskelupaikkaa.\nElikkä joo, onhan ne ylioppilaanpaperit periaatteessa aika turhia, mutta en kadu päivääkään, että menin lukioon. Ensiksi en voisi saada haluamaani ammattia amiksen kautta, toiseksi lukiosta saa paljon ihania kokemuksia kuten esimerkiksi vanhojen tanssit ja penkkarit, eikä siitä yleissivistyksestä kelleen haittaakaan ole :)\nPs. En yritä vähätellä amiksen käyneitä, tai haukkua ketään tyhmäksi tai mitään. Kaikki menee juuri siihen kouluun, mikä on itselleen sopiva vaihtoehto, itselleni se oli lukio. :)\nKanoja tai vuohia tai kenties siemenviljavakka. Ehkä pari pärettä kainaloon.\nMutta perinnöllinen väriheikko näkö takaa sen, että on ammatteja joihin ei vain pääse.\nPoor Miia, hän saa varmaan itkupotkuraivokohtauksen kun eräänä päivänä ymmärtää, ettei vielä yliopistonkaan jälkeen valmistu mihinkään ammattiin paitsi lähes automaattisesti opettajaksi. Vain ammattikoulusta saa valmiin ammatin, mutta sekään ei vielä takaa, että saisi sillä alalla töitä, joilla myös elättää itsensä ja perheensä.\nAiemmin oli mainintaa noista useamman L:n kirjoittaneista ja siltikään ei ole mitään kunnollista ammattia. Tuollaisilla arvosanoilla mennäänkin yliopistoon ja yritetään valita se paras mahdollinen kiinnostava ala, joka myös tulevaisuudessa työllistää.\nValitettavaa kuitenkin on, että Suomi on täynnä korkeakoulutettuja filosofeja, valtiotieteilijöitä ja lakimiehiä, jotka ovat useinmiten työttömänä, sillä oman alan töitä on lähes mahdotonta saada ja muihin töihin heitä oteta, sillä ovat ylikoulutettuja.\nTässä elämän suuri dilemma, joko olet alikoulutettuna lukiopapereilla ja jäät siihen Siwa – mäkkäri -kierteeseen ja tuurilla saat jotain hieman parempaa työtä, joka ylennysvaiheessa tyssää siihen, ettei ole tarvittavaa koulutusta. Tai sitten olet käynyt elämästäsi 16 vuotta kouluja ja saat vähän hienomman sihteerin tittelin ja 200€ enemmän palkkaa, kuin mäkkärissä.\nMinä lopetin koulut peruskoulun jälkeen koska en tiennyt mitä ammattia lähtisin opiskelemaan. Lukio ei ollut edes vaihtoehto keskiarvon puolesta, joka oli laskenut motivaation puutteen takia eikä sen takia etten olisi älykäs. Sinä aikana kun ikäiseni elivät tuota amis- ja lukio-elämää, minä etsin tietoa kiinnostavista asioista, nostin fyysistä kuntoani, juhlin rankalla kädellä, kävin armeijan ja tein erilaisia töitä vähän aikaa. Valintaani ei moni hyväksynyt ja muiden silmissä olin luuseri, vaikka itse tiesin asian olevan toisin. Olin jo oikeasti aikuinen siinä vaiheessa kun nuo huutelijat vasta opettelivat äitinsä kanssa pesemään omia vaatteitaan.\nKouluttamattomuus tuo mukanaan vaikeuden saada töitä, mutta varmasti sellainen löytyy kun soittelee tarpeeksi kauan. Ei pitäisi kuitenkaan koko elämää töissä käyntiin tuhlata.\nAsukkaaksi vai työntekijäksi?\nAvainsanat: ammatti, lukio, ylioppilas


Liikkuva mittauslaboratorio tutkii maaliskuussa mustan hiilen ja ultrapienten hiukkasten pitoisuuksia pääkaupunkiseudulla - HSY\nTiedotteet 03.03.2021, 10:21\nMobiililaboratorion voi nähdä liikennöivän muun muassa Ruskeasannan pientaloalueella. Kuva: Tampereen yliopisto\n- Mittaustulokset tuovat tärkeää lisätietoa hiukkasten pitoisuusvaihtelusta kaupunkialueella ja auttavat arvioimaan menetelmiä, joilla voidaan parantaa pääkaupunkiseudun ilmanlaatua, kertoo erikoistutkija Sanna Saarikoski Ilmantieteen laitokselta.\nPuunpoltto on näkynyt HSY:n mittausasemalla Ruskeasannan alueen ilmanlaadussa alkuvuoden kylmillä pakkasilla. Lähiympäristössä on runsaasti pientaloasutusta ja alueen kaduilla on vähän liikennettä. Helsingin keskustassa mitattuihin mustan hiilen pitoisuuksiin vaikuttaa pääasiassa liikenne.\n- Alkuvuonna korkeimmat mustan hiilen pitoisuudet on mitattu pääkaupunkiseudulla Ruskeasannan mittausasemalla. Ultrapienten hiukkasten pitoisuudet ovat puolestaan erityisen korkeita vilkasliikenteisissä mittauspaikoissa, ilmansuojeluasiantuntija Jarkko Niemi HSY:stä kertoo.\nMittauskampanjan toteuttavat yhteistyössä Ilmatieteen laitos, Tampereen yliopiston aerosolifysiikan laboratorio, Itä-Suomen yliopisto ja HSY. Mittaukset ovat osa Black Carbon Footprint ja “Transport derived Ultrafines and the Brain Effects" (TUBE) -hankkeita. Black Carbon Footprint -hanke on Business Finlandin ja hankkeeseen osallistuvien tahojen rahoittama laaja ja kansainvälinen tutkimuskokonaisuus, johon osallistuu yhdeksän suomalaista eri alojen tutkimusryhmää, kymmenen yritystä ja useita viranomaistoimijoita. TUBE on Euroopan komission rahoittama Horisontti 2020 -tutkimushanke, jonka tarkoituksena on selvittää mekanismeja, jotka liittyvät ilmansaasteille altistumiseen etenkin neurologisten sairauksien kannalta. TUBE-konsortio koostuu kahdeksasta akateemisesta ja kolmesta teollisuuskumppanista sekä neljästä tutkimusorganisaatiosta, jotka tulevat kahdeksasta Euroopan maasta, Kiinasta sekä Chilestä. Lisätietoja Black Carbon Footprint hankkeesta ja mustasta hiilestä löytyy Black Carbon Footprint -hankkeen verkkosivuilta. TUBE-hankkeesta saa lisätietoja myös hankkeen verkkosivuilta.\nBlack Carbon Footprint -hanke\nAiheet: Ilmanlaatu Puunpoltto


Hupparin lisäksi tilattavissa on T-paitoja. Värejä on tarjolla neljä ja malleja kolme. Väreinä ovat\n- Hupparin sävyinen tumman sininen\n- Suomenlipun sininen keskisininen\n- Huivimerkin sävyinen kirkkaan vihreä\nMalleina on lasten paita, aikuisten unisex eli ns. "miesten paita" sekä naisten istuvampi malli. T-paidan hinta on 19 €.\nLisäksi uutuutena tarjoamme mahdollisuutta tilata lippukunnan logolla varustetun trikoopipon. Pipo on väriltään tumman sininen ja logo on valkoinen. Pipoa voi tilata joko täysin trikoisena (12 €) tai fleece vuorella varustettuna (14 €)\nTilauksen pääset tekemään alla olevasta linkistä. Tilaus on sitova.\nTuotteet pyritään toimittamaan ennen joulua.\nAikuiset / miehet http://dc-collection.fi/index.php?dispatch=products.view&product_id=462\nAikuiset / naiset http://dc-collection.fi/index.php?dispatch=products.view&product_id=461\nHuhtikuun lopulla vietettiin partioviikkoa, jonka teemana Etelä-Karjalassa oli Koloilta kylille. Ajatuksena oli suorittaa erilaisia aktiviteetteja, jotka vievät partiolaiset ihmisten ilmoille ja näkymään myös muille kyläläisille ja kaupunkilaisille. Tarpojien Mikropossut <3 -ryhmä suunnisti ympäri Imatraa ottaen selfieitä paikallisten nähtävyyksien edessä. Poikien ryhmä Kettu-vartio teki hyvän työn ja keräsi Korvenkylässä Yhteisvastuukeräystä, jonka kohteina ovat tänä vuonna lasten ja nuorten koulutus ja koulujen rakentaminen Haitissa sekä Suurella sydämellä -vapaaehtoistoiminta Suomessa. Sudenpennut valtasivat koulun pihamaan ja kertoivat muille partiosta taiteilemalla asfalttiin katuliiduilla erilaisia teoksia siitä, mikä on partiossa kivointa ja parasta. Kuviin ilmestyi paljon nuotioita, telttoja ja metsiä kuvaamaan retkiä. Myös leikit olivat monen mielestä parasta partiossa: kirkonrotta, poliisi ja roisto sekä nurkkajussi. Sunnuntaina lippukunta osallistui paraatipäivään, jota oli paranneltu aiemmista vuosista monipuolisemmaksi ja mielenkiintoisemmaksi. 16 sudenpennun ja 6 tarpojan porukka kerääntyi Imatran Valtionhotellin nurkalle heti aamusta ja suuntasi kohti ikäkausiohjelmia. Tarpojilla oli mysteerisuunnistusta ympäri keskustaa, kun taas sudenpennuilla oli ohjelmapisteillä leikkejä, hassuttelua valokuvauspisteellä, maalausta valtavalle pahville sekä oman musiikin luomista rytmisoittimin. Ruokailun jälkeen oli vuorossa itse paraati läpi Imatrankosken kohti Imatrankosken urheilukenttää, jossa vietettiin partiomessu tullessa ja vesisateessa. Korven Vaeltajien paraatijoukko oli paljon aiempia vuosia suurempi, joten oli ilo marssia. Myös huudot sujuivat harjoittelun myötä reippaalla äänellä. Partioviikko toi Korven Vaeltajia näkyviin muiden partiolaisten ohella myös medioissa. Ekaluokkalaisten Ilves-lauma pääsi esiin Joutseno-lehdessä yhdessä Joutsenon Ainotyttöjen kanssa. Kuvia partioviikon tapahtumista löytyy galleriasta.\nPartioviikko ja niin myös paraatipäivä lähestyvät taas kovaa vauhtia ja on aika alkaa kerätä marssijoita kasaan. Tänä vuonna Imatralla pidettävään paraatipäivään on paraatin lisäksi kehitetty monen moista ohjelmaa eri ikäkausille sekä ruokailu kaikille paraatilaisille. Paraatipäivään kuljemme kimppakyydein kololta, jossa kokoontuminen 9.30 ja lähtö 9.45. Tapahtuman hinta on pyöreät nolla euroa, sillä lippukunta kustantaa osallistujien osallistumismaksun. Mukaan tarvitset partioasun tai muuta mieluiten tummaa/sinistä säänmukaista vaatetusta, partiohuivin sekä juomapullon. Päivä vietetään ulkona, joten varmistatha ettet palellu. Lisätietoja voit kysyä puhelimitse lippukunnanjohtaja Heini Jokiselta (050 405 9424), lippukunnan Facebook-ryhmästä taikka lippukunnan nettisivuilta. Paraatipäivän alustava ohjelma (muutokset mahdollisia):\n10.30 ikäkausittaiset ohjelmat alkavat\n12.00-13.30 ruokailut porrastetusti\n13.45 järjestäytyminen Koskentorilla\n15.00 PJ-kahvit Olavinkulmassa\nViime syksyn hyväntuulisin tv-sarja Partiomestari saa jatkoa ensi syksynä, kun uudet partionuoret vastaavat entistä suurempiin haasteisiin tv-yleisön edessä. Ohjelmassa tarpojaikäiset, eli 12–15-vuotiaat nuoret kisaavat erilaisissa yhteistyö- ja selviytymistaitoja vaativissa partiotaitotehtävissä. Ohjelma on suunnattu kaikenikäisille – ei vain nuorille.\nSarjaa kuvataan kesä-, heinä- ja elokuussa 2014 Lounais-Suomessa ja sarja esitetään YLE TV2-kanavalla seitsemänä viikkona syksyllä 2014. Sarjan juontaa ensimmäiseltä tuotantokaudelta tuttu Ronja Salmi, ja kisan tehtävät suunnittelee viime vuonnakin kisan arkkitehtinä toiminut Antti Knuuti. Kisavartioiden mukana kulkee myös partioässä ja kisan tuomari, löytöretkeilijä Patrick ”Pata” Degerman.\nSaimaan Sankarit odottavat jo innolla kesää ja kuvauksia. Voit seurata oman lippukunnan joukkueen kilpailua 1.9.2014 alkaen TV-kakkosella.


Mustavalkoista leipää – Lähi(ö)ruokaa\nLeivän leipominen on minulle ikuinen ihmetyksen aihe: kuinka niin yksinkertaisista aineista syntyy mitä moninaisempia leipiä! Tällä kertaa höystin taikinaa paahdetuilla pellavansiemenillä, joilla vaalesta leivästä saa hauskan pilkullista. Ovat vielä terveellisiäkin nuo siemenet, täynnä sydämelle hyvää tekeviä rasvahappoja. Valmiste on Valo24, kotimaista tuotantoa.\nPellavansiemenet tuovat väriä vaaleaan leipään.\nAamulla: sekoita kulhossa 1/4 pala hiivaa, puoli litraa kylmää vettä ja puoli litraa vehnäjauhoja, sekoita ja pingota kelmu kulhon päälle. Jätä odottamaan iltapäivään tai iltaan asti.\nIllan suussa: lisää taikinaan 1 rkl suolaa, 1 dl paahdettuja pellavansiemeniä ja noin 6-7 dl vehnäjauhoja. Vaivaa hyvin taikinaksi, helpoimmin se käy yleiskoneen taikinakoukulla. Jaksan ylistää kanadalaisia Manitoba Cream-vehnäjauhoja, vaikka niitä ei lähikaupasta (vielä) löydäkään. Näiden runsasproteiinipitoisten ja lujasitkoisten jauhojen muuntuminen leiväksi on uskomaton metamorfoosi. Leivät nousevat niin että suhina vaan kuuluu! Vaikka muuten olen lähiruuan vankkumaton kannattaja, niin valitettavasti ei samoilla leipoutumisominaisuuksilla varustettua kotimaista vehnää ole tielleni osunut. Tarkasta kaupassa jauhopussin kyljestä viljan alkuperämaa ja proteiinipitoisuus, kokeile eri merkkejä ja tee itse havaintoja – jauhoilla on väliä!\nKoska taikina on jo lähtenyt hyvin elämään, leivon sen arki-iltana leiviksi jo tässä vaiheessa. Voit antaa taikinan levätä puolisen tuntia kelmun alla ja leipoa sen sitten. Arkipäivinä nälkä on tässä vaiheessa jo siinä pisteessä, että on pakko käyttää ohituskaistaa! Jaa taikina kahteen osaan ja leivo ne haluamasi muotoisiksi leiviksi. tein niistä tällä kertaa kaksi paksua patonkimaista leipää. Anna nousta kaksinkertaisiksi, voitele kylmällä vedellä ja paista ensin 250 asteessas viisi minuuttia, laske sen jälkeen lämpö 220 asteeseen. Paistoaika on leivän muodosta riippuen kokonaisuudessaan 25-35 minuuttia. Tumma paisto tuo vehnän aromit paremmin esille!