Familie Archives - Side 2 af 3 - Allalankar.dk\nNem mad er vigtig i hverdagen\nGemt af Knaldhatten d. jan 27, 2013 i Familie | 0 kommentarer\nEfter en lang dag på kontoret med hovedet og frustrationer begravet dybt under årsregnskaber og månedsopgørelser, børn der skal hentes fra daginstitutioner og pludselig er ude af syne mens pædagogerne i vildrede leder i legehuse og puderum, langsommelige bilkøer på vej hjem og sultne, trætte børn på bagsædet, er madlavning sjældent førsteprioriteten i de små hjem – Og det er, om ikke andet, ganske forståeligt! Vi er ofte så stressede og fortravlede i hverdagen, at madlavning ikke længere er en fornøjelse men i stedet en sur pligt, der blot skal overståes inden vi rykker videre til det næste ærinde i hjemmet. Ofte forfalder vi derfor til nemme løsninger af købemad i hvide plastikbakker, som mest af alt ligner noget, der ville blive omdelt på sygeafdelinger på landets hospitaler – Men vi er tjent med bedre og nem mad behøver ikke nødvendigvis at være synonym med hverken købemad eller usund mad fra den lokale grillbar! Nem mad er mange ting og nem mad behøver hverken kræve de store ressourcer rent kundskabsmæssigt, ej heller økonomisk. Der findes mange alternativer til usund mad i supermarkederne. Vi kan eksempelvis købe os en færdigblandet bakke salat eller smide et par skillinger væk på selv at skære, snitte og hakke os til et lækkert, sundt og farverigt resultat der ikke mindst er mættende – Og nemt! Ydermere kræver det absolut ikke det Det er ikke kun aftensulten der skal stilles – Det er også vigtigt at få mad i maven, når du er på farten og det er derfor en god idé at have en nem snack med i tasken, således at du ikke går sukkerkold midt i et afgørende møde på jobbet eller midt i motorvejskøen hvor udsigterne til en smule fremdrift er ganske uoverkommelige. Det er for let at forfalde til pommes frittes eller en burger ved nærmeste motorvejsstop – En muslibar eller en pære på vejen kan gøre underværker! Det er bestemt ikke uoverkommeligt, det behøver ej heller at være nogen økonomisk faldgruppe, at få maven mættet på en nem måde, midt i en travl dagligdag. ...\nMan kan meget med akupunktur\nGemt af Poul d. dec 18, 2012 i Familie | 0 kommentarer\nMin gode ven, Per, døjer en hel del med sine ben, men lægerne har endnu ikke kunnet finde ud af, hvad hans smerter egentlig skyldes. Han har ondt i fødderne, hvor trædepuderne er hævede og ømme, så han går mindst muligt på dem. Han har også nogle knæsmerter, der i større eller mindre grad ødelægger hans nattesøvn. Hans læge har været inde på, at der kan være tale om noget åreforkalkning i benene. Det vil nu overraske mig, hvis det er tilfældet, for Per har de seneste mere end 30 år været fanatisk ikke-ryger, og han sørger også for at få godt med motion, ligesom han helt bestemt ikke har noget overforbrug af alkohol. Han burde ikke være typen, der bliver ramt af åreforkalkning i benene, men man kan naturligvis aldrig være sikker på den slags. Her forleden dag fortalte Per, at han havde været til en helt ny form for smertebehandling, nemlig hos en akupunktør, som havde behandlet ham med sine supertynde nåle. Allerede efter den første behandling havde han kunnet mærke store fremskridt, så nu glæder han sig til den næste behandling med akupunktur, for han håber selvfølgelig på, at næste behandling kan fjerne endnu flere af hans smerter, så han får chance for at gå nogenlunde normalt igen uden store smerter i fødderne. Det var faktisk Pers voksne datter, der havde givet ham inspirationen til at søge behandling med akupunktur. Datteren har nemlig i et stykke tid døjet med uregelmæssig menstruation, og hun havde af en veninde fået at vide, at behandling med akupunktur i mange tilfælde kan hjælpe på det problem. Datteren havde så under et besøg hos akupunktøren spurgt ham, om hans behandlinger måske også kunne hjælpe hendes far med at få et mindre smertepræget liv. Akupunktøren havde ikke været i tvivl om, at der var gode chancer for at hjælpe Per, så han havde selvfølgelig anbefalet Per at få en tid hos ham. Per fortalte, at han i første omgang havde været meget skeptisk, for han er af den lidt gammeldags type, der godt kan finde på at opfatte akupunktur som noget humbug, der kun er opfundet for at tjene penge på sygdomsramte medmennesker. Men Pers kone havde været meget efter ham og fortalt, at der bestemt også er læger, der giver behandling med akupunktur, og at der er mange eksempler på folk, der har haft stor glæde af den slags behandlinger. Efterhånden havde Per ladet sig overbevise og havde valgt at ringe til akupunktøren for at få en tid til den første behandling. Her havde akupunktøren meget grundigt udspurgt Per om de smerter, han har. Han havde en mistanke om, at problemerne i benene godt kunne stamme...\nVarmetæppe i bryllupsgave\nGemt af Poul d. okt 15, 2012 i Familie | 0 kommentarer\nDer er i hvert fald én god ting ved at blive gift og have mange gæster til bryllupsfesten, sagde vores datter med et smil efter bryllupsmiddagen i aftes: – Man får en hulens masse dejlige gaver. Og det skal jeg da lige love for, at brudeparret fik. Vi var godt og vel 40 mennesker til festen, så det blev til et meget velbesat gavebord, gæsterne og vi kunne kigge nærmere på efter middagen. Det unge par havde haft en alenlang ønskeseddel, som min kone havde sørget for at distribuere til gæsterne, så en stor del af deres ønsker var blevet opfyldt. Jeg studsede lidt over et apparat, som tydeligvis var til køkkenbrug, men som jeg ikke helt kunne finde ud af funktionen af. Jeg spurgte min datter, som så kunne forklare, at det da var en OBH poselukker, som hun havde haft med på ønskesedlen. Jamen, indvendte jeg, man kan da bare lukke en pose ved at binde en knude på den eller sno en elastik omkring. Godt med dig, far, sagde hun med et smil, men sådan en poselukker sørger altså for at suge luften ud af posen, inden den bliver lukket. På den måde får man vakuumpakket indholdet, som så kan holde sig meget længere. Da jeg fik øje på et elektrisk varmetæppe på gavebordet, var jeg lige på nippet til at komme med en morsom bemærkning om, at hun behøvede vel ikke sådan et til at varme sig, når hun nu var blevet gift. Det var vist godt, jeg undlod den...\nGemt af Hans Erik d. jul 12, 2012 i Familie | 0 kommentarer\nOvervejer du at blive gravid? Eller har du en mistanke om at du er gravid. Så er du sikkert allerede begyndt at undersøge markedet for graviditetstest. Inden du dog går helt amok, og prøver at finde den bedste og mest optimale test, så må jeg berolige dig. De fleste test er ca. lige gode, og er alle rigtig troværdige. Det betyder ikke det store om du køber en af de helt billige graviditetstest fra nettet, eller om du køber en dyr i det lokale apotek. De virker generelt på samme måde, og deres procentvise sikkerhed, er ca. den samme. Hvordan virker en test da? En graviditetstest virker ved at den prøver at spotte HCG i din urin, hvilket er et hormon som kun bliver udskilt af kroppen hvis et æg har sat sig fast i æggestokken. Altså kan en graviditets test afsløre om du er gravid. Dog er det værd at bemærke, at selvom et æg har sat sig fast, så er der stadig en chance for at det bliver udskilt af kroppen igen. Derfor venter man typisk nogle måneder før man afsløre for meget overfor familie og venner. Hvor sikker er en graviditetstest? De mest almindelige test som bliver anvendt i Danmark er typisk omkring 99,9 procent sikker. Der kan være nogle usikkerhedsmomenter hvis du er meget tidlig i graviditeten, eller hvis du har drukket utrolig meget væske, eller du har været på toilet inden. Men man beregner graviditets test som ekstremt sikre. Er du i tvivl om resultatet, så kan du bare tage en test mere, da de er utrolig billige at anskaffe. Altså kan man købe test på nettet til ca. 6 kroner stykket, så det sprænger nok ikke budgettet nogen steder. Gravid – hvad nu? Det anbefales at du selvfølgelig tager kontakt til din læge, hvis din test viser du er gravid. Så kan han eller hun hjælpe dig videre i forløbet. Skulle det usandsynlige ske, at en test viser negativ resultat, men hvor du stadig er overbevist om at du er gravid, så tag til lægen og få lavet en undersøgelse der. Så er du på den sikre side. Held og lykke med det hele....


La Tapenade - Restaurant i Genval\nSiden "http://www.latapenade.be/" udgives af:\nLa Tapenade (i det efterfølgende benævnt "restaurant")\nSiden http://www.latapenade.be/ hostes af:\nFormålet med nærværende juridiske bemærkninger og brugsbetingelser er at fastlægge de betingelser og vilkår, der finder anvendelse på brugen af websiden http://www.latapenade.be/. Bemærk: Hvis du er uenig i alle eller nogle af nedenstående brugsbetingelser, anbefales du ikke at benytte dig af siden http://www.latapenade.be/. Nærværende brugsbetingelser suppleres eventuelt af de specifikke brugsbetingelser og -vilkår, der finder anvendelse på tjenesten til onlinereservation af borde på restauranter.\nBrugeren erklærer og anerkender at have læst bestemmelserne i nærværende brugsbetingelser i deres helhed. Ved at gøre brug af siden http://www.latapenade.be/ (i det efterfølgende benævnt "restaurantens webside") anses brugeren endvidere for at have accepteret nærværende brugsbetingelser uden forbehold. Restauranten forbeholder sig retten til enhver tid at ændre i og opdatere alle eller nogle af nærværende brugsbetingelser. Det er således brugerens ansvar regelmæssigt at læse den seneste version af brugsbetingelserne på adressenhttp://www.latapenade.be/da_DK/tos Brugeren anses for at have accepteret den seneste version, hver gang vedkommende går ind på restaurantens webside. I tilfælde af at brugeren overtræder nærværende brugsbetingelser, forbeholder restauranten sig retten til uden varsel at ophæve tjenesterne og/eller at nægte brugeren adgang til tjenesten.\nLa Tapenade har betroet administrationen af sit websted og sine reservationer til lafourchette © 2019 servicebetingelser


Den amerikanske forbindelse - Filmmagasinet Ekko\nDu er her: Artikler | Essay | Den amerikanske forbindelse\nFoto | Brian Hamill\nI midten af 1990’erne brød en ny dansk filmgeneration igennem. De var inspireret af amerikansk film og omplantede med succes amerikanske filmformler i en dansk samtidsvirkelighed. Nu forsøger den samme generation sig med engelsksprogede film. Det er en fejltagelse, mener lektor Peter Schepelern.\nAf Peter Schepelern / Ekko #21\nEuropæerne tjener kunsten, amerikanerne tjener kassen. Det har været en underforstået grundregel i europæisk kulturdebat, hvor der i det hele taget er tradition for at opfatte kontrasten mellem europæisk og amerikansk film som kontrasten mellem kunst og underholdning, mellem forfinelse og vulgaritet, kultur og kommercialisme.\nEn sådan holdning er ikke helt uberettiget. Det kommercielle er utvivlsomt den overordnede drivkraft i den amerikanske filmindustri, mens en stor del af filmhistoriens kunstneriske nybrud faktisk er opstået som alternative tiltag i europæisk film. Men det er også en tilsnigelse. For også europæiske filmproducenter ønsker at tjene penge, og også amerikansk film har budt på stor og original filmkunst.\nI Danmark har man altid set masser af amerikanske film i biograferne – i 1920’erne var cirka 85 % af udbuddet fra Hollywood – men danske filmkunstnere har kun sjældent søgt forbilleder i amerikansk film.\nBevares, Dreyer imiterede Griffiths Intolerance i sin tidlige Blade af Satans Bog (1920). Men den folkelige danske film fra 30’erne slægtede først og fremmest tyskerne og svenskerne på; 40’ernes ”sorte” danske krimier hentede snarere inspiration i den franske poetiske realisme end i den amerikanske film noir (som kom forholdsvis sent til Danmark); 50’ernes Morten Korch-film var en dansk variation af de tyske Heimat-film, og i 60’erne var det fransk nybølge, der blev beundret og efterlignet.\nFor der har altid blandt danske filmfolk været en klar fornemmelse af, at man skulle lægge afstand til Hollywood og koncentrere sig om den europæiske ånd. Den var mindre lukrativ, men til gengæld meget finere. Denne holdning markerer sig også i 70’ernes humanistiske ungdomsfilm, der i smukt afdramatiseret form skildrer sårbar og tvivlrådig ungdom (Søren Kragh-Jacobsen, Nils Malmros, Morten Arnfred og en tidlig Bille August). Samme holdning markerer sig tillige i 80’ernes kulturarvsfilm (på engelsk heritage film) – film, der formidler kulturskatte fra (litteratur)historien, for eksempel Augusts Pelle Erobreren og Gabriel Axels Babettes gæstebud.\nDet er på denne baggrund, at et påfaldende holdningsskifte markerer sig i 90’ernes nye danske film. Amerikanske film, især fra en bestemt epoke, fremstår her som forbilleder og inspirationskilder, og samtidig oplever vi nu en nærmest eksplosiv interesse blandt danske instruktører for at lave engelsksprogede film; ikke engelske eller amerikanske film, men danske film, der er engelsksprogede.\nDet var Ole Bornedals effektive gyser Nattevagten (1994), der varslede nye tider. Slut med kultiverede litteraturfilm, nænsomme historier om stilfærdige tabertyper og konventionelle folkekomedier. Nu skulle der laves effektive genrefilm, som ikke var bange for at ligne Hollywood. Bornedal siger selv, at Nattevagten ”var drevet udelukkende af fortællelyst, havde en meget stram dramaturgi og gik næsten hæmningsløst efter nogle underholdende elementer”.\nHermed bryder en mere pragmatisk holdning igennem i dansk film. Hvor man tidligere – i den kunstneriske film – fulgte den europæiske tradition for, at filmkunst blev lavet af en auteur (altså en enerådende instruktør) uden smålig skelen til kommercielle hensyn, markerer Nattevagten og de andre mainstream-orienterede film i de følgende år – af instruktører som Lone Scherfig, Susanne Bier, Thomas Vinterberg, Jonas Elmer, Lotte Svendsen, Peter Flinth, Ole Christian Madsen, Per Fly og Annette K. Olesen – en anden dagsorden. Nu skal der ikke enten laves smal kunst eller bred underholdning, nu gælder det om at lave film, som har kunstnerisk power samtidig med, at de er henvendt til et publikum. Film der kan bruges, film der fortæller.\nDet er også typisk, at et selskab som Zentropa fra midt-90’erne begynder at benytte publikumstests. At spørge forbrugerne om deres mening – og efterfølgende tage hensyn til denne mening – er et klart brud med den europæiske filmkunsts elitære traditioner, hvor kunstneren normalt kun har spurgt sig selv til råds.\nMed Bænken (2000) og Arven (2003) markerer Per Fly sig som en instruktør med en pragmatisk tilgang til det at lave film. Han har i EKKO 15 sagt om sin filmskoletid (1989-93):\n”Der skete meget på Filmskolen netop i de år. Man kan sige, at der skete et skift fra Tarkovskijs våde kældre til instruktører, som interesserede sig for at fortælle en historie. Jeg gik på hold med Thomas Vinterberg, Peter Flinth og Ole Christian Madsen. Vi blev kaldt ’den amerikanske årgang’. Sammen med Mogens Rukov studerede vi en film som Pretty Woman. Vi beskæftigede os meget med karaktererne og fik nogle nye begreber til fortællingen, for eksempel at en karakter skal have ’en vilje’, ’en lidenskab’. Vi gad ikke se flere bløde mænd i dansk film. Vi ville have nogle mænd, der vil noget.”\nDe nye helte er amerikanske instruktører fra 70’ernes gennembrud. Hvor de unge filmfolk tidligere spejlede sig i Godards fragmentering, i Bergmans dybsindighed, Antonionis fremmedgørelse og Tarkovskijs metafysik, så har den nye generation fået øje på de store skikkelser, der for cirka 30 år siden tilførte amerikansk film en ny stil uden at sætte den elementære filmfortælling over styr. Det var instruktører, som nok trak på modernistiske elementer, men samtidig bevarede det kausale, fortællemæssige drive, der er så afgørende for Hollywood-filmens tilgængelighed og globale appel.\nDe eksemplariske værker er film som Francis Ford Coppolas to første Godfather-film (1972, 1974) og Dommedag nu (1979), Martin Scorseses Taxi Driver (1976) og Raging Bull (1980), Robert Altmans Nashville (1975), dertil Dennis Hoppers Easy Rider (1969), Roman Polanskis Chinatown (1974), Milan Formans Gøgereden (1975) og eksil-amerikaneren Stanley Kubricks A Clockwork Orange (1971) og Barry Lyndon (1975). Og pionerskikkelsen John Cassavetes, især beundret for En kvinde under indflydelse (1974), Mordet på en kinesisk bookmaker (1976) og Gloria (1980).\nDisse værker udgør en slags ny amerikansk kanon, der i stigende grad har fået klassisk status. Det er nok typisk, at det hovedsagelig er disse mere uafhængige, individuelle auteur-skikkelser af europæisk tilsnit, der beundres i det danske filmmiljø, og ikke så meget de mere ”amerikanske” Hollywood-skikkelser som Steven Spielberg, George Lucas, James Cameron eller Robert Zemeckis med deres eventyrlige universer. Dog er der eventyrlige træk hos Peter Flinth (Ørnens øje), Åke Sandgren (Et rigtigt menneske), Natasha Arthy (Mirakel) og Henrik Ruben Genz (En som Hodder).\nMed Godfathers hjælp\nEn hovedskikkelse i den amerikanske inspiration er Mogens Rukov, der som lærer på Filmskolens manuskriptuddannelse og som medforfatter og dramaturgisk konsulent på en række af de nye danske film har fået status som en slags Godfather. Han har i høj grad stået for en amerikansk inspireret satsning på nogle ofte større og voldsommere historier præget af mere handlekraft, end vi er vant til i dansk film, kombineret med den pragmatiske tilgang til processen, hvor publikumstænkningen er central.\nRukov, der fokuserer på det, han kalder ”den naturlige historie” – historier udsprunget af banale aktiviteter, som gerne må føre til normalitetens sammenbrud, til skandale – hentede blandt andet inspiration hos Paul Schrader. Schrader har instrueret en række ujævne film, men er især kendt for manuskriptet til Taxi Driver og for sin pædagogiske virksomhed. Han holdt et indflydelsesrigt manuskriptseminar på Filmskolen i 1995, hvor han understregede, at film først og fremmest ikke må være kedelige. Og den amerikanske inspiration er særlig klar i de film, Rukov enten har været dramaturg på – som for eksempel Kragh-Jacobsens Mifunes sidste sang – eller medforfatter på, nemlig Vinterbergs Festen og It’s All About Love, Madsens En kærlighedshistorie og Flys Arven.\nMifunes sidste sang har med sin historie om den yndige, forløsende luder med et hjerte af guld mindelser om Garry Marshalls Pretty Woman, men ellers kommer et påfaldende spor i flere af filmene fra Coppola. I The Godfather viser det sig, at det er søsterens mand, Carlo, der har optrådt som forræder og lokket storebror Sonny i et dræbende baghold. Svogeren bliver likvideret. Og det gentages i The Godfather II, da det viser sig, at det er mellembroren Fredo (John Cazale), der har optrådt som forræder over for sin egen lillebror, Michael (Al Pacino), der er blevet den nye Godfather. Fredo følte sig forbigået: “I was your older brother and I was stepped over.” I en virkningsfuld scene, på én gang hjerteskærende og brutal, tager Michael afsked med Fredo, som siden bliver sendt ud at fiske med en af de tro håndlangere, en fisketur han ikke vender tilbage fra.\nTilsvarende scener forekommer både i It’s All About Love og i Arven. I Vinterbergs film er det svogeren, Elenas bror (Douglas Henshall), der er forræderen, og ligesom Fredo undskylder han sig med, at han altid er blevet ydmygende behandlet: “You saw how they treated me – like a dog.” I Arven er det igen svoger, som træder ved siden af: Søsterens mand (Lars Brygmann) har intrigeret mod firmaet og bliver summarisk afskediget i en effektiv scene.\nOgså Festen har – med historien om den magtfulde og magtmisbrugende far og hans sønner – mindelser om The Godfather, og den store festscene er klart i stil med Coppolas indledende bryllupsscene (selv om den også står i gæld til Bergmans Fanny og Alexander og Viscontis Leoparden): ”Min direkte hovedinspiration var noget så banalt som Godfather. Altså familiemønsteret og udgangspunktet med den umulige søn og den stille søn, der gør oprør,” har Thomas Vinterberg fortalt. Også Arven – med historien om sønnen, der giver efter for familiens pres og træder ind som faderens efterfølger, selv om han egentlig havde tænkt sig noget andet – henter sin grundfortælling fra The Godfather.\nAmerkanske drømme og mareridt\nRukov er også medforfatter på Ole Christian Madsens En kærlighedshistorie (2001). Den er i hovedtræk modelleret over Cassavetes’ En kvinde under indflydelse. Begge film handler om en kvinde, der efter behandling for en psykisk lidelse vender skrøbelig tilbage til familien. I begge film er der et lidt malplaceret modtagelsesselskab, i begge film indlader kvinden sig på en tilfældig affære med en fremmed. Og begge film har den samme rå, anti-æstetiske billedstil. Man kan også notere sig, at Ole Christian Madsen dannede par med sin stjerne, Stine Stengade, ligesom Cassavetes havde hustruen Gena Rowlands i hovedrollen.\nAmerikansk indflydelse kan man også se i dyrkelsen af road movie-genren som i Bornedals Charlot og Charlotte (tv-serie, 1996) og især Vinterbergs De største helte (1996), der dog må lade personerne rejse op gennem Sverige – Danmark er for lille til roadfilm!\nEn mere konventionel orientering mod den amerikanske mainstream finder man i Per Flys Bænken (2000), der effektivt præsenterer sit sociale problemstof som et sentimentalt melodrama i stil med amerikansk made-for-tv-movie. Samt i Susanne Biers Den eneste ene (1999) og Lone Scherfigs Italiensk for begyndere (2000), der begge uden dårlig samvittighed hengiver sig til den romantiske komedie-genre.\nEn veteran som Morten Arnfred følger i Lykkevej (2003) den pragmatiske, imødekommende film efter amerikansk feel-good-model. Og producenten Regner Grastens ungdomsfilm – Kærlighed ved første hik med fortsættelser – ligner forbilleder i den amerikanske ungdomsfilm, og det er jo netop den, som også den danske ungdom forholder sig til. Han har da også haft sine unge stjerner, Robert Hansen og Sofie Lassen-Kahlke, en tur på skuespillerskole i Hollywood. Og i tegnefilmen dyrkes den lidt upersonlige amerikanske stil overbevisende i Stefan Fjeldmark og Michael Hegners Hjælp! Jeg er en fisk (2000). Samtidig har de amerikanske tv-formater slået igennem på dansk tv-dramatik, først og fremmest med primetime-soap’en Taxa (1997-99), hvor Ole Christian Madsen, Lone Scherfig og Per Fly var blandt instruktørerne.\nCoppola, Scorsese og Cassavetes står som de moderne klassikere og rollemodeller, men også nyere amerikanske filmskabere – typisk de mere skæve, alternative skikkelser som David Lynch, Jim Jarmusch, Quentin Tarantino og Joel Coen – har sat sig spor, især hos de yngre i den nye danske film. Henrik Ruben Genz’ afgangsfilm fra Filmskolen, Omveje (1995), om to unge mænd og en pige, der kører sammen rundt i en provinsby, var en umiskendelig Jarmusch-pastiche (a la Stranger than Paradise). Og Tarantinos barokke vold og skæve dialoger har sat sit tydelige præg på Anders Thomas Jensen-film som I Kina spiser de hunde (instrueret af Lasse Spang Olsen), Blinkende lygter og De grønne slagtere.\nNicolas Winding Refn har et særligt nært forhold til det amerikanske, idet han som barn flyttede med moren (fotografen Vibeke Winding) til New York, hvor han boede det meste af opvæksten. Her blev han optaget af Scorsese, især Raging Bull, og af alternative film som Tobe Hoopers Motorsavsmassakren – ofte ubehagelige, men stilistisk intense film. Det mærkes i den højst udanske dynamik og sorte energi, der pulserer i Refns egne Pusher og Bleeder, som også har klare inspirationer fra Tarantino.\nLars von Trier tog generelt sit udgangspunkt i den europæiske kunstfilm – Dreyer, Bergman, Duras, Godard, Fassbinder, Bertolucci og Tarkovskij, selv om der dog også i Befrielsesbilleder og Forbrydelsens element kan ses indflydelse fra Coppolas Dommedag nu. Den eneste amerikanske filmkunstner, Trier rigtig beundrede, var Cassavetes, en interesse der ikke mindst skyldtes indflydelse fra vennen og kritikeren Jan Kornum Larsen. Cassavetes’ saglige, lidt rå og improviserede billedstil, hans arbejde med skuespillerne, der resulterede i lange, intense scener, og hans generelle anti-Hollywood-holdning har klart været en inspirationkilde til dogme.\nMen ellers har det amerikanske udgjort en slags modsigelsens inspiration for Triers senere værker. I Dancer in the Dark, Dogville og den projekterede Manderlay svinger han pisken over hulheden i de amerikanske værdier for at tydeliggøre, at USA ikke nødvendigvis er et frihedens og demokratiets land, hvor enhver har adgang til ”the pursuit of happiness” og ”the American dream”, men tværtimod et mere og mere ensrettet, reaktionært samfund på randen af voldelig social undergang. Man kan således i Dogvilles afsluttende massakre se en forbindelse til den apokalyptiske kulminationsscene i Taxi Driver.\nDen gik i gråt tøj\nHvis den amerikanske forbindelse generelt har været en givende inspiration – positivt eller negativt – for den danske film i disse år, så har til gengæld dragningen mod at lave engelsksprogede produktioner – ud fra devisen ”engelsksproget = international” – ikke været nogen indlysende gevinst. For generelt er de engelsksprogede film fra danske instruktører ikke blevet entusiastisk modtaget af det danske biografpublikum.\nMærkeligt nok blev lignende erfaringer allerede gjort, da Bent Christensens The Only Way (Oktoberdage, 1970) uden succes fortalte historien om de danske jøders skæbne under besættelsen med engelsktalende danske skuespillere. Og igen, da Nordisk Film filmatiserede Anders Bodelsens velkomponerede thriller Hændeligt uheld. Ud fra ræsonnementet, at en sådan historie i international klasse var for stor til lille Danmark, lavede Erik Balling One of Those Things (Hændeligt uheld, 1971) med engelske skuespillere i et slags engelsktalende Danmark og med handlingens klimaks henlagt til Japan!\nResultatet interesserede imidlertid ikke det danske publikum, som alle dage har foretrukket dansk virkelighed og danske skuespillere, og ude i den store verden fremstod filmen blot som endnu en af de utallige gennemsnitlige spændingsfilm: “Det var ikke rigtig noget for et amerikansk publikum. Den var for langsom og for pæn. Den gik i gråt tøj. Og den gik slet ikke til de ekstremer, som man er vant til derovre. Den virkede lidt temperamentsforladt,” har Balling fortalt, og filmen blev aldrig udsendt i USA. Et nyere forsøg som Jon Bang Carlsens Time Out (1988) om en ung dansker, der leder efter sin far i New Mexico, solgte kun 26.000 billetter.\nDet er lignende dobbelt-skuffelser, der gøres nu. Som hovedregel synes stadig at gælde, at en dansk film, der er engelsksproget, hverken tiltrækker det nationale eller det internationale publikum. Hvor en ny dansksproget spillefilm typisk skal kappes om publikums opmærksomhed med 20 andre film pr. år, skal en engelsksproget film (bare i Danmark) kappes med måske 250 film pr. år. Sandsynligheden for, at den overhovedet bliver bemærket af publikum, er altså meget lille. Dette kunne imidlertid opvejes af den omstændighed, at der kun er 5,3 millioner dansksprogede, mens der er cirka 320 millioner engelsksprogede i verden, men det synes ikke at være tilfældet.\nI sjældne tilfælde har danske instruktører direkte arbejdet i Hollywood. Benjamin Christensen lavede seks gyserfilm i stumfilmtiden (1926-29), og Ib Melchior har fået en vis kult omkring sine primitive science fiction-film fra 60’erne. Bille Augusts ”amerikanske” film er i høj grad tyske, produceret med udgangspunkt i München og optaget i Europa. Bornedal blev inviteret til at lave en remake af Nattevagten i USA, hvor Nightwatch (1998) dog ironisk nok blev opfattet som en europæisk kunstnerisk sag uden større gennemslagskraft. Og så har fotografen Mikael Salomon blandt andet lavet action-thrilleren Hard Rain (1998).\nDen udenlandske erfaring kan være spændende og personligt udviklende for instruktøren, men den fører næsten altid en marginalisering med sig. I sine danske film var Bille August en af landets vigtigste kunstnere, med sine udenlandske film tilhører han det jævne internationale gennemsnit. Udlængslen mod det internationale gennembrud er i de fleste tilfælde blevet en temmelig lokal affære. Mange kommer med film, der ligner en slags besværgende offergaver for at få tidens engelsktalende guddom i tale. Men kun få bliver bønhørt.\nBornedals norsk-danske, engelsksprogede I am Dina (2002) opnåede ganske vist 260.000 solgte billetter i Danmark, men det svarede ikke til filmens høje omkostninger og forventninger. Og grunden kan vel være filmens karakter af identitets- og nationalitetsforvirret ”euro-pudding”, branchens lidt hånlige betegnelse for sådanne europæiske co-produktioner. Den serverer sin populær-psykologiske historie med alt for krasse effekter, kulørte sex-scener, en decideret malplaceret Gérard Depardieu (som fransk, engelsktalende bonde i Norge!) og den særlige Hollywood’ske metode, der – med en blanding af arrogance og naivitet – præsenterer andre lande og kulturer som et kulørt univers, hvor alle taler engelsk, mens de udfører deres lokale gøremål.\nIngen af Søren Kragh-Jacobsens dansksprogede film er blevet set af så få som Skagerrak (2003), selv om den havde en populær dansk stjerne (Iben Hjejle) i hovedrollen og udspillede sig i Skotland, som kulturelt og socialt ikke ligger fjernt fra det danske samfund. Alligevel var der kun 40.000 danskere, der købte billet.\nThomas Vinterberg, der havde stor succes med Festen (over 400.000 billetter), fik – trods massiv foromtale – kun solgt 50.000 billetter til It’s All About Love (2003). Det er dog tænkeligt, at filmen, uanset om den var på dansk eller engelsk, under alle omstændigheder ville blive oplevet som en noget usammenhængende og lidet troværdig historie, der blandede thriller, romance og fabulerende science fiction. Men det var påfaldende, at den store verden uden besvær kunne interessere sig for en rent dansk film som Festen med spillere, som udlandet intet kender til, men ikke for den engelsksprogede It’s All About Love med flere etablerede stjerner.\nNicolas Winding Refn – der havde solgt henholdsvis 184.000 og 91.000 billetter til Pusher og Bleeder – tiltrak så lidt som 6.000 til den stilsikre thriller Fear X (2003). For Refn var det logisk at søge tilbage til det amerikanske. Han fik kontakt til forfatteren Hubert Selby, der først og fremmest er kendt for prosabogen Last Exit to Brooklyn (1964, svagt filmatiseret i 1989 som engelsksproget tysk produktion), hvis voldsomme historier fra et brutalt taberunivers fornemmes som en inspirationskilde til Bleeder. Fear X med John Turturro lægger sig i slipstrømmen fra Coen-brødrenes Fargo og Lynchs Lost Highway og Mulholland Drive, som den ikke kan hamle op med. Den mangler forbilledernes intensitet og sorte humor.\nThe King is Alive (2002), spillefilmdebutanten Kristian Levrings dogmefilm om en flok rejsende, der kører vild i en afrikansk ørken, solgte 13.000 billetter. Tómas Gislason, der har markeret sig som nyskabende dokumentarist med blandt andet Den højeste straf, fik med sin debutspillefilm P.O.V. (2002), optaget i USA med Trine Dyrholm og Ulrich Thomsen, kun solgt 1460 billetter. At der heller ikke var gevinst ved at koble sig til andre verdenssprog, dét dokumenterede Gabriel Axels Leïla (2001), en dialogløs film optaget i Marokko med fransk fortællerstemme. Den solgte 856 billetter, et beskedent resultat af en dansk produktionsstøtte på 9,5 millioner.\nMest overbevisende gik det Lone Scherfig, der med Wilbur Wants to Kill Himself (2002) fik solgt 170.000 billetter i Danmark. Filmen var oprindelig planlagt til at fortsætte med samme hold skuespillere som i Italiensk for begyndere, der i sin tid solgte 819.000 billetter, men blev henlagt til Skotland, blandt andet fordi de danske skuespilleres honorarkrav var for høje. Wilbur er fuld af den samme ømfindtlige sorte humor og menneskevarme som gennembrudsfilmen, og man må formode, at den – som dansk film – ville have tiltrukket et stort dansk publikum. For selv om 170.000 er et pænt resultat, så kan man godt få den mistanke, at det engelsksprogede nok har kostet filmen differencen mellem de 170.000 billetter og de 819.000, altså cirka 650.000 billetter. Og spørgsmålet er, om disse billetter vil blive solgt på det meget større engelske/skotske marked.\nMen – kunne man sige – så er der Lars von Trier, som har lavet de fleste af sine film som danske, engelsksprogede film. Hvis der er en regel nr. 1 i dansk film i disse år, er det imidlertid, at regler ikke gælder for Trier. Han er på alle måder atypisk. Han har altid lavet film, der var internationale og demonstrativt uden for danske traditioner. Men typisk nok blev han først en rigtig succes i Danmark, da han med Riget gik ind i dansk virkelighed, danske spillere og dansk sprog (med et islæt af svensk). Film som Breaking the Waves, Dancer in the Dark og Dogville er klart international filmkunst af en anden kaliber end dagens danske film. Men man skal bemærke, at denne omstændighed utvivlsomt også er blevet behørigt straffet af det danske publikum. Med den kolossale omtale og kritiske hyldest, der har omgivet Trier siden Breaking the Waves, er det trods alt beskedne billetsalg, filmene har opnået – henholdsvis 298.000, 202.000 og 110.000 billetter.\nOg bølgen fortsætter. Vinterberg er i disse måneder ved at optage Dear Wendy med amerikanske skuespillere efter manuskript af Trier (der hermed indirekte fortsætter sin USA-kritik). Historien drejer sig om våbenfascinerede unge i en amerikansk mineby, som pt. ligger på hovedgaden i Filmbyen i Avedøre.\nAndre aktuelle engelsksprogede projekter er Triers egen Manderlay, fortsættelsen af Dogville om Graces oplevelser i Sydstaterne, og Nicolas Winding Refns Billy’s People, en New York-gyser. Lone Scherfig fortsætter med to samhørende, skotske film, What Wayne Didn’t Know og Waltzing Griselda, der som Wilbur har Anders Thomas Jensen som medforfatter.\nFor den nye danske film er det utvivlsomt positivt, at berøringsangsten over for Hollywood og amerikansk mainstream omsider er forsvundet. Det har givet ny inspiration og ny dynamik. Det har bragt den gode fortællekunst i fokus og skabt en pragmatisk tilgang til mediet, hvor kunstnerne forstår, at det er nødvendigt at stille taktløse spørgsmål om, hvor mange billetter en film kan sælge. At det med andre ord gælder om at lave film, der både tjener kunsten og kassen.\nMen det vil være en fejltagelse, hvis man styrer dansk film væk fra de historier, der kan fortælles om Danmark og danskerne – på dansk. Lars von Trier skal selvfølgelig forfølge sin kunstneriske bane som en af de store nybrydere på verdensplan. Men det vil være urimeligt, hvis dansk film generelt bruger sine kræfter og beskedne midler på at holde verden forsynet med almindelig engelsksproget fiktion. Det er vel også tvivlsomt, om danske instruktører kan yde deres bedste, når de instruerer præstationer på et andet sprog. Endelig er det under alle omstændigheder en temmelig ensidig ordning, for det er næppe sandsynligt, at skotterne til gengæld vil give os skotske film med danske skuespillere, dansk tale og danske historier. Og hvis ikke danskerne laver danske film, hvem skal så?\nKilder: Ole Bornedal og Thomas Vinterberg citeret efter Instruktørens blik, red. Mette Hjort & Ib Bondebjerg (Rosinante 2001). Erik Balling citeret efter Gyldendals Filmguide (2000, side 231). Andre kilder er Mogens Rukovs essaysamling Festen og andre skandaler (Lindhardt & Ringhof 2002), Nationale spejlinger (Museum Tusculanums Forlag 2003) og branchetidsskriftet FILM #2 og #24. Tal for solgte billetter findes på Det Danske Filminstituts hjemmeside.\nSe anmeldelser af Festen og andre skandaler og Nationale spejlinger.


Cirkus Melbollis' farvestrålende hverdag: Tvillingemødre når det er allerbedst...\nTvillingemødre når det er allerbedst...\nJeg er gået hos APA* (afspændingspædagogernes aftensskole) på et efterfødselshold for tvillingemødre da jeg var på barsel med pigerne, det var intet mindre end super fantastisk!! At mødes med andre kvinder der er i samme båd (flere af dem havde store søskende til deres twins) var skønt. Vi fik snakket om stort og småt, lavet lidt gymnastik og strukket de stive arme og ben, ikke mindst ryggen... - og der var altid en hjælpende hånd. Selv når man havde to sovende børn var det en selvfølge at give en hånd til en anden, hvor der var brug for det.\nFire af 'de damer' mødes jeg stadig med regelmæssigt til frokost inde i byen. Vi har aftalt at mødes fast den sidste fredag i måneden, hver anden måned - for det er SÅ hyggeligt - at følge med i hinandens liv. Høre om børnene, give og få tips og tricks og bare være tvillingemor - og Sandra - på samme tid. Særligt at være begge dele samtidig (som jeg jo er) - og blive mødt fordomsfrit af ligesindede er fantastisk. Den forståelse man møder for de udfordringer man som mor til tre børn - hvoraf de to har præcis samme alder og behov - er unik og kan kun gives/forstås af andre tvillinge-mødre/familier/fædre. Jeg synes den holdning vi efterhånden møder er 'jamen det må da efterhånden blive nemmere, nu de er større'. Ja, det er blevet nemmere - men der er jo stadig bjerge af vasketøj, mad på gulvet når vi har spist, - børn der skal pilles ned af 'diverse' de er kravlet op på, børn der skændes om fx en lyserød klapvogn, en bog, eller andet - så ja, det er nemmere end før - vi pakker jo bare bilen og kører en tur, tager en bolle og vand med og vupti får en enorm dejlig eftermiddag sammen alle fem, men der er da stadig enormt meget arbejde i tre små børn... (det blev lige en til en 'hov der kom jeg ud af en tangent'... ).\nDet jeg egentlig ville sige - i fredags mødtes jeg med intet mindre end Verdens bedste damer, og det blev til en forlænget frokostpause, men hvor var det skønt at snakke tvillingesnak og høre hvordan det går hjemme hos de andre. Det var en absolut god start på weekenden!!\n* Jeg kendte godt APA fra tidligere - jeg gik der både før og efter fødslen af Karoline - jeg havde fået anbefalet stedet af en kollega. De har fødselsforberedelseshold til både førstegangs- og flergangsfødende. Og ditto efterfødselshold. Der er jo helt klart forskel på de tanker man gør sig i første og anden graviditet...\nSkrevet af S. kl. tirsdag, september 25, 2012\nEtiketter: fredag, hygge, Sandra-tid, tvillingesnak\nKøbenhavnerhjerte. 15. februar 2013 kl. 22.37\nOg dejligt at I stadig ses.\nJeg gik os samme hold, det har vel været tilbage i 2010.\nTrækker stadig på smilebåndet over når man kom anstigende med en baby i sele på maven og en i liften og lift nr. 2 i den anden hånd og pusletasken om halsen. Og så sad der de dersens mødre med et enkelt pus og så trætte ud.\nDer føltes jeg mig alligevel lige lidt sejere... (Godt de ikke vidste hvor presset jeg var indeni.) :-)\nS. 17. februar 2013 kl. 21.43\nJa, det er virkelig dejligt stadig at ses - og på fredag er det tid igen - jeg glæder mig!!\nJeg havde det på samme måde, da jeg gik der til Fødselsforberedelse da jeg var gravid med trunterne. Jeg tænkte - dejligt at se nogle med tvillinger der hænger sammen og kommer ud. Og da jeg gik der med pigerne var jeg stolt over at være kommet afsted, og synes også 'dem med bare et barn' så godtnok trætte ud...\nJa, en i slynge, en på armen og pusletasken på ryggen. Det mindede du mig lige om! Jeg fandt ud af at tomme voksier kan fungere som rygsæk, ved at lægge dem ind i hinanden og snøre dem sammen. Så 'sparede' jeg én gang trappegang... Hold fast når jeg tænker tilbage - har jeg godtnok SLÆBT... godt de nu går, og kan ting selv :) god søndag (aften) til dig! KH.\nDen 13. April 2011 - fødselsberetning\nSøndagstur i efterårsvejret...\nSikke en stor pige vi har...\nEn u-almindelig morgen i Cirkus Melbollis...\nAt amme sine twins.\nAmmevejledning - en trin for trin vejledning


Køb HENNE PET KRONCH PEMMIKAN for kun 27,97 kr. - Spar 30%\nHENNE PET KRONCH PEMMIKAN\nKronch Pemmikan består for det meste af fedt, protein og sukker.å\nMed Kronch Pemmikan kan man give hunden store mængder letoptagelig energi i et lille rumfang foder, hundens mave- tarmsystem overfyldes derfor ikke.å\nKronch Pemmikan er særdeles velegnet til jagt- og vagthunde i den kolde tid i efterårs- og vintermånederne. Er hunden fyldt med energi, fryser den ikke og dens ydelse holder sig på et konstant højt niveau hele dagen, samtidig med at den er mere vagtsom.å\nKronch Pemmikan modvirker stress under udstilling og andre lignende situationer med lang ventetid, ved fodring med Kronch Pemmikan bliver hunden derfor lettere at styre.å\nUdstillingshunde opnår ofte en højere bedømmelse, når de får et stykke Kronch Pemmikan ca. en time før fremvisnig.å\nTil højaktive konkurrence- udstillings- jagt- vagt- slæde- politi- og andre brugshunde, anvendes 100 - 200 gram Kronch Pemmikan pr. dag, dog afhængigt af hundens vægt og formiddagens aktivitet.å\nVirkningen af Kronch Pemmikan sætter ind efter ca. en ½ time og max. effekt opnås efter ca. 1½ time, det kan derfor være en fordel at dele dagsrationen op i flere små portioner, for at bevare den maksimale ydeevne dagen igennem. Efter aktivitets perioden, kan der med fordel anvendes Henne Pet Food’s Kronch Active eller Kronch Basic fuldfoder, som er baseret på proteiner og fedt (olie) fra friske laks.å\nKronch Pemmikan er velegnet til diegivende tæver med for lille mælkeproduktion.å\nVed fodring med Kronch Pemmikan øges tævens mælkeproduktion, således at fodring af hvalpene med flaske undgåes.å\nKronch Pemmikan bevirker ligeledes, at tæven ikke afmagres på grund af diegivningen.å\nTæven fodres med fra ½ til 4 terninger a ca. 50 g dagligt, afhængigt af race, størrelse og antal af hvalpe, dagsrationen deles op i 3 portioner morgen, middag og aften. Det er vigtigt, ikke at give for meget eller for store portioner, da tæven så kan få tynd afføring.å\nSvinefedt, vegetabilsk fedt, fiskemel, druesukker, majs, byg, ølgær, ris ogåsukkerroe.\nKronch Pemmikan indeholder 24% protein og 59% fedt.\nEnergi 2485 KJ/600 Kcal, råprotein 24 g., råfedt 59 g., træstof 0,5 g., råaske 6,8 g., vand 4,1 g


Efter 60 års arbejde: Både hjertet og hammeren banker fortsat for kunsten | hsfo.dk\nJesper Bruun Rasmussen fejrer 60-års jubilæum torsdag 25. november. Arkivfoto: Mads Claus Rasmussen/Ritzau Scanpix\n25 nov. 2021 kl. 14:32\nJubilæum: Igennem 60 år har Jesper Bruun Rasmussen holdt auktionshammeren i hånden i auktionshuset Bruun Rasmussen Kunstauktioner.\nDet markeres torsdag 25. november ved åbningen af eftersynet til juleauktionen i aktionshusets lokaler i Bredgade i København.\nJesper Bruun Rasmussen er i dag kendt og anerkendt som den danske auktionsbranches grand old man. I en menneskealder har han været en del af kunstmarkedet og er en kendt skikkelse langt ud over Danmarks grænser.\n- Jeg nyder fortsat hver eneste dag i kunstens tjeneste, og det, der driver mig, er særligt detektivarbejdet omkring kunstværkernes ophav og fastsættelsen af vurderingspriser for så at indtage podiet med min fars nu 73 år gamle elfenbenshammer, siger Jesper Bruun Rasmussen.\nSiden 1985 har Jesper Bruun Rasmussen stået i spidsen for firmaet, der i dag er et af Skandinaviens største og ældste auktionshuse. Arkivfoto: Philip Davali/Ritzau Scanpix\nI stedet for gymnasiet blev Jesper Bruun Rasmussen sendt på dannelsesrejser til England, Frankrig og USA, hvor han lærte sprog og fik indblik i kunstverdenen.\nHan arbejdede for andre store auktionshuse, bl.a. hos Sotheby's i London og Parke Bernett i New York, inden han som 19-årig i 1961 gik i lære hos sin far, Arne Bruun Rasmussen, hvor han startede med at veje sølvtøj.\nSiden 1985 har Jesper Bruun Rasmussen stået i spidsen for huset, der i dag er et af Skandinaviens største og ældste auktionshuse, hvor hans to børn, Alexa og Frederik, nu har deres virke. Også i Aarhus driver Bruun Rasmussen i dag en afdeling.\nJesper Bruun Rasmussen har fortsat sin daglige gang i domicilet i Københavns nordhavn og i den gamle auktionssal i Bredgade. Han deler gerne ud af sin store viden, og det er stadig i dag ofte ham, som virksomhedens eksperter rådfører sig hos, når et kunstværk skal vurderes.


Polsk prideparade får politihjælp mod voldelige demonstranter\nDer blev kastet flasker og æg mod en prideparade i det østlige Polen, hvor politiet mødte talstærkt op.\nModdemonstranter støder sammen med politiet ved prideparaden i Lublin. Fold sammen\nLørdag d. 28. september 2019, kl. 20.39\nHundredvis af moddemonstranter mødte lørdag op i et forsøg på at blokere en prideparade i den største by i det østlige Polen, Lublin.\nDe kastede blandt andet flasker og æg mod paradens deltagere, beretter en journalist fra nyhedsbureauet AFP.\nLublin, hvor paraden foregik, ligger cirka 170 kilometer sydøst for den polske hovedstad, Warszawa.\nDe fremmødte LGBT-personer viftede med regnbueflag og fremviste blandt andet bannere med teksten »Homofobi truer polske familier«.\nPolitiet brugte tåregas og vandkanoner for at holde moddemonstranterne tilbage. Flere af dem blev også anholdt.\nFoto: AGENCJA GAZETA.\nTidligere på ugen omstødte en polsk domstol Lublins borgmesters beslutning om at forbyde lørdagens parade. Borgmesteren, Krzysztof Zuk, forklarede oprindeligt, at forbuddet var grundet sikkerhedshensyn.\nRettigheder for seksuelle minoriteter er et stort emne i Polen frem mod næste måneds parlamentsvalg i landet. Det holdes 13. oktober.\nJaroslaw Kaczynski, der er formand for Polens nationalkonservative regeringsparti, Lov- og Retfærdighedspartiet (PiS), har tidligere rettet kritik mod, hvad han kalder et »omrejsende teater« af LGBT-aktivister.\nI juli blev en prideparade i den østpolske by Bialystok angrebet af fodboldhooligans - flere af dem fra den yderste politiske højrefløj.\nDen polske ærkebiskop Marek Jedraszewski har også bidraget til den ophedede diskussion om homoseksuelles rettigheder.\nHan kalder prideparaderne for »en ny plage, der vil overtage vores sjæl, hjerter og ånd. Det er ikke en rød plage, men en regnbuefarvet plage«. Med den røde plage henviser ærkebiskoppen til kommunisme.\nHans kommentarer fik flere til at forlange hans afgang, skriver AFP.


Indvandrerpolitikken - Asylpolitik - Dialog // Alternativet\nPilgrim (Reidun Fynø) 2018-11-25 19:33:02 UTC #1\nJeg er bekymret for Alternativets stilling til emner der har med integration asyl mv. at gøre.\nFørst i Aarhus, hvor Alternativet deltog i Simseks ghetto planer, som er helt forfærdelige og nu med hensyn til udsendelse af afviste asylansøgere. Hvis Alterativets deltagelse i disse tiltag har haft som resultat at vedtagelser er endt ud i et lempeligere resultat, så vil jeg være meget glad for at høre om det. Jeg synes efterhånden situationen på området er så alvorlig, at det ikke er muligt at fortsætte med venlig og håbefuld påvirkning. Der skal mere til. Efter min mening bliver vi nødt til at kæmpe meget hårdere for de mennesker det går ud over, som det er nu. De føler sig totalt svigtede - og det er de.\nC.R.Klemp 2019-01-20 19:01:37 UTC #2\nFørst og fremmest vil jeg anbefale du bliver ædru inden du vrøvler videre:\nDer er forskel på asylsøgere, flygtninge, immigranter og afviste flygtninge. Når du, trods tømmermænd, har klarhed over begreberne er der basis for en fornuftig debat.\nArne (Arne Thomsen) 2019-04-11 11:43:24 UTC #3\nHvad stiller vi op med et snart stigende antal flygtninge og migranter?\nIndvandrerpolitik er et ømt emne overalt – også i alle rige lande, hvor den høje levestandard tiltrækker migranter og flygtninge fra fattige, krigshærgede, korrupte og overbefolkede områder på kloden.\nBefolkningseksplosionen – især i Afrika – vil gøre det endnu værre, og når klimaforandringerne sætter ind, bliver det antagelig yderligere problematisk.\nDer er stor uenighed om, hvor meget vi bør hjælpe, og om hvor stor faren er for, at vi bliver ”tromlet ned” af ”nye fremmede” i vores samfund.\nHjælper vi mere end vi kan, bliver vi selv fattige, og hjælper vi mindre end, hvad rimeligt er, får vi svært ved at se os selv i øjnene – mens presset vokser.\nDer er lande, der bruger migranter som noget nær slaver, og der er danske politikere, der har hævdet, at vi ”stjæler” ca. 10 gange mere fra ulandene, end vi yder dem i ulandshjælp – f.eks. ved at presse priserne på deres råvarer – som de så ikke selv kan komme i gang med at forarbejde.\nSå er der idéen om, at vi burde oprette ”flygtningelejre i nærområderne” – selvom der i forvejen er rigeligt af dem – især i nærområderne – og ofte med elendige vilkår.\nHvad stiller vi op med et forventeligt stærkt stigende antal flygtninge og migranter?\nMåske man kunne oprette nye samfund rundt om på kloden på affolkede steder, nye selvbærende samfund hvor flygtninge og migranter kunne overleve og kunne skabe sig en tilværelse, der er bedre end, hvad de kommer fra?\nDet kunne være steder, der er ved at være forladt af hidtidige beboere, men hvor der stadig er levemuligheder, og hvor måske FN eller andre kunne administrere oprettelse af sådanne med tiden økonomisk selvbærende og velfungerende mindre samfund af flygtninge og migranter.\nHvis vi samtidig satte effektivt ind med børnebegrænsning overalt, hvor en befolkningseksplosion er i gang, er der måske udsigt til at vores art, homo sapiens, kunne komme i balance med, hvad kloden har plads til.\nJeg tænker her på ældreforsørgelse, som i ulande opnås ved at få mindst 2 sønner – den ene kunne jo dø – dødeligheden er ofte høj – altså i gennemsnit 4 børn = befolkningseksplosion.\nÆldreforsørgelse skulle jo så sikres økonomisk i stedet for traditionelt via 2 sønner: Folkepension til alle.\nMen er det muligt at finde områder, der er egnet til at modtage migranter og flygtninge, og som kan blive økonomisk selvbærende?\nSå vidt jeg ved, er der små bygder i Grønland, der forlades.\nKunne Grønlands selvstyre være interesseret i en genbefolkning sådanne steder – med frivillige flygtninge og indvandrere – på nogle for Grønland attraktive betingelser?\nKunne Alaska, Sibirien, Amazonas?\nKunne EU finde egnede områder?\nKunne vi selv i Udkantsdanmark?\nJeg kan ikke se, vi kan slippe udenom at skabe nye samfund til de nødstedte – samt at hjælpe med effektiv børnebegrænsning (global folkepension) – og jeg gætter, at det også er muligt – hvis viljen er der – helt ligesom det samme jo gælder klimakrisen.\nArne (Arne Thomsen) 2019-04-13 15:36:52 UTC #4\nDet bør nok tilføjes, at den nuværende håndtering af afviste asylsøgende flygtninge ikke fungerer godt: “Afviste asylansøgere forsvinder i tusindvis”


Museumsgården 'På Lynget'\n45 tons tang er siden kartoffelferien 2018 lagt på museets tag, primært ind mod gårdspladsen, men også over port og ud mod parkeringen. Kom og se det nye og gamle tag sammen - og oplev tangtagenes historie i Læsø Museums infostand.\nMuseumsgården, eller Lynggården, er et frilandsmuseum. Med sit enorme sølvgrå tangtag med bevoksning af blomstrende planter er gården et af de efterhånden få eksempler på de tanghuse, der tidligere var så almindelige på Læsø - og som ikke findes andre steder i verden.\nSkriftlige kilder fortæller, at der har boet mennesker "På Lynget" fra 1630´erne, og gården var beboet indtil 1949 af Sine Krogbæk. Sine ændrede ikke meget på stuerne, så indboet er stadig placeret, som da hendes forældre overtog gården omkring år 1860; med åbne ildsteder, alkovesenge, ingen elektrisk lys og med brønd på gårdspladsen.\nStaldene står også som dengang og fortæller om den enorme forandring, der er sket inden for landbruget i løbet af en relativ kort årrække.\nI gårdens udstillingsdel kan man blandt andet:\nse kirkedøren fra den tidligere Hals Kirke, der måtte forlades i første halvdel af 1700-tallet på grund af sandflugt.\nnyde malerier fra museets samling, bl a Læsøpige i Nationaldragt af Michael Ancher.


Steven Wilsons Vega-koncert var et imponerende udstyrsstykke. En tre timer lang, integreret seance, der med materiale fra de sidste 20 år forenede tungt metalrifferi, popmelankoli og alt ind imellem.\nPå progtur i popland\nProg rockens kronprins Steven Wilson træder på sit femte soloalbum væk fra de progressive udskejelser og over mod popmusikken. Det er både velskrevet og vellykket, men albumkunstneren Wilson må se sig slået af sangskriveren, for det er i albummets enkelte numre, at det for alvor stråler.\nPrognoder i akustikvenlige rammer\nDet er flere år siden, Steven Wilson rockede så hårdt, som han gjorde fredag aften i sidste uge i Koncerthusets store sal. Mere af det, Wilson!\nMusikken er ikke død\nSteven Wilson vendte mandag aften tilbage til København og leverede en koncert, der var lige så progrockende velspillet, som den var imødekommende og humoristisk.\nDet mystiske i det bekendte Populær\nSteven Wilson tager en kovending – og så alligevel ikke. Steven Wilson overrasker –og så alligevel ikke. Steven Wilson har lavet (endnu) en fremragende soloplade – absolut ingen tvivl om det!\nMed sublim lyd samt en håndfuld fikse hyremusikere bag sig satsede Steven Wilson mere på det effektfulde frem for det personlige foran et siddende publikum i Store Vega.\nDet lystige og det mørke Populær\nDet musikalsk overlegne samt en overdådig 70’er-inspireret produktion gør Steven Wilsons tredje soloalbum til en dejlig udgivelse. Så gør det ikke alverden, at sangskrivningen på pladen emmer mere af svævende studieimprovisationer end af det afklarede.\nNye progkalorier from heaven\nPå deres fjerde live-samarbejde til dato er det audiovisuelle-makkerskab mellem britiske Steven Wilson og danske Lasse Hoile stadigvæk en solid blanding af legende gå-på-mod og suveræn professionalisme.\nEt wunderkind af Fader Prog Populær\nSteven Wilson leverede autentisk og udfordrende 70’er-prog med moderniseringer for et velbesøgt Amager Bio, der aldrig har lydt bedre. Det siger ikke så lidt.\nIndstuderet miks-maks Populær\nPå sin jomfruturné under eget navn leverede Porcupine Trees Steven Wilson en virkelig skuffende koncert i Berlin, som samtidig blev dét dårligere af ekstremt ringe lydforhold.\nPersonligt postkort fra progland Populær\nPorcupine Trees Steven Wilson bevæger sig ud af en moderne og stilfuld prog-tangent på 'Grace for Drowning'.\nRoskilde '18: Lørdag – Som en tyndskidt Anselmo\nDet ser ud til, at Anaal Nathrakh lige har offentliggjort sig selv til Aalborg Metal Festival i november. 👍🤘 https://t.co/MX5mKkQjKd


Feriesteds websted Ilgaz Mountain Resort åbner i et nyt vindue\nStor efterspørgsel 08-May-2021 to 02-Oct-2021\nlav efterspørgsel 10-Apr-2021 to 08-May-2021\nIlgaz Mountain Resort ligger i maleriske omgivelser med spektakulære bjerge og skove, perfekt placeret for vinterens sne og sommerens sol. Dette område er hjemsted for nogle af de bedste skiløjper i Tyrkiet – og det bjergrige terræn byder på fantastiske vandreture, når sneen smelter. De moderne studiolejligheder og lejlighederne med et eller to soveværelser har delvise køkkener, og der findes to restauranter og en spa med fitnesscenter, samt indendørs swimmingpool på selve feriestedet. Du kan tage snowboardingundervisning på feriestedet.\nTalte sprog på stedet: Engelsk , Tyrkisk\nKastamonu, Tyrkiet 37000\nFeriesteds telefonnummer: 366-2391040\nFeriesteds faxnummer: 366-2391054\nFeriestedet ligger i et omr-de, der byder p- et af Tyrkiets bedste skiterr-ner - med fantastiske bjerge og skove. Blandt andre aktiviteter i omr-det finder man jagt, rafting, ridning, shopping og sightseeing.\nSengestørrelse / sovearrangementer (i tilsvarende typer lejlighed): 2 Single pull out sofa\nSengestørrelse / sovearrangementer (i tilsvarende typer lejlighed): Double , Sidestillede senge , Dobbeltseng\nMED FLY: Nærmeste lufthavn: Ankara Esenboga 250 km. MED BIL: Fra lufthavnen skal du køre 75 km mod Bolu. Følg skiltene mod Kastamonu og bjerget Ilgaz. Når du kommer til Ilgaz, er der skilte til feriestedet. Transport kan arrangeres af feriestedet mod forudgående aftale. MED BIL: Fra Istanbul til Kastamonu 467km Kør mod Bolu-Gaerde og drej fra ved skilt- ene til Gerede, og følg herfra skiltene mod Samsun. Ved krydset Kastamonu-Samsun- Ankara kør mod Kastamonu. Nør du kommer til Ilgaz fortsæt mod bjerget Ilgaz. Drej til venstre ved "ilgas Mountain Park" og du vil efter 1km finde feriestedet.


Hæld vinen på kaninen | Kristeligt Dagblad\nMadopskrifter 08.02.08 Kl. 00:00\nHæld vinen på kaninen\nSAFTIGT KANINKØD Hemmeligheden er åbenbart at drukne dyret i rigelige mængder cognac og rødvin\nTamkaniners kød minder umiddelbart om kyllingekød, men man kan ikke bare smide en kanin i ovnen ved 180 grader i en time og ti minutter. Kaniner skal kæles for, også når de er slagtet. – Foto: .\nMin yngste søn blev af og til passet i en reservedagpleje med en særlig attraktion: kaniner i massevis. Bagest i villahaven stod der rækkevis af kaninbure. Børnene hjalp med at fodre kaninerne, og af og til fik de lov til at lukke dem ud på plænen og lege og kæle med dem. Og så, et par gange om året, blev de slagtet. Kaninerne, altså. Dagplejemor var gift med en græsk kok, og græske kokke har det med kaniner, som vi andre har det med kyllinger: De skal spises, inden de bliver for gamle.\nKaninbesætningen reproducerede imidlertid sig selv i et tempo, som selv den græske kok ikke kunne følge med til, og derfor kunne man i slagtetiden hente ikke blot sin søn, men også et parti billige kaniner hos dagplejemoren. Som konsekvens heraf har jeg gennem tiden tilberedt et pænt antal kælekaniner, og tro mig: Det er noget tørt skidt!\nTamkaniners kød minder umiddelbart om kyllingekød, men man kan ikke bare smide en kanin i ovnen ved 180 grader i en time og ti minutter. Kaniner skal kæles for, også når de er slagtet. Og selv når man synes, man har gjort sig rigtig umage med at grydestege og dryppe med fedtstof og passe tiden, så sker det jævnligt, at det er en tør og trevlet affære, man sætter på bordet.\nDet irriterende er bare, at kanin også kan være mør og saftig og smage forbandet godt. Derfor bestiller jeg ofte kanin, når jeg er på restaurant, simpelthen for at se, om der er nogle tricks, jeg kan lure af. Og en af de lækreste kaninserveringer, jeg har smagt, er risotto med kanin. En mørk og kraftigt smagende risotto med det mest vidunderlige, møre kaninkød.\nOg nej, det er ikke noget, jeg har smagt i Italien. Første gang, jeg stødte på retten, var på en restaurant i Bergen. Anden gang var på en restaurant i Helsingfors, og det ved jeg ikke rigtig, hvad man kan udlede af.\nMen da jeg for nylig faldt over nogle pakker med halve franske kaniner i Irmas køledisk, besluttede jeg, at tiden var inde til at prøve kræfter med den delikate risotto.\nDer var ikke megen hjælp at hente på internettet, og da slet ikke på dansk, hvor kanin-opskrifter tilsyneladende er ikke-eksisterende. Men efter nogen tid fandt jeg en italiensk opskrift på coniglio al risotto, der lød som noget af det rigtige, og den tog jeg udgangspunkt i. I virkeligheden minder opskriften om den franske kyllingeklassiker coq au vin. Det må hedde lapin au vin. Og det virker! Hemmeligheden er åbenbart at drukne dyret i rigelige mængder cognac og rødvin.\nI sin norditalienske oprindelse er risotto ligesom pasta altid en selvstændig ret og typisk en forret. Man serverer altså aldrig risotto sammen med noget andet (med mindre man laver osso buco og serverer den safranduftende risotto alla milanese til, men det er en anden historie). Men derfor kan man jo godt snyde, når italienerne ikke lige kigger, og servere en let salat til.\nSå kan kaninrisottoen mageligt gøre det ud for en hovedret.\nMarinade: 1 flaske rødvin 1 hakket fed hvidløg 1 lille hakket løg 10 knuste peberkorn 700 g kaninstykker med ben 1 gulerod i små tern 1 finthakket løg 1 selleristængel i små stykker 1 hakket fed hvidløg 1 dl cognac 1 kvist timian 1 lille bundt persille Smør Salt og peber Risotto: 350 g risottoris (arborio) ½ finthakket løg 1 glas hvidvin 1 liter kyllingefond Smør Friskrevet parmesanost Marinér kaninstykkerne i et par timer. Tag dem op af marinaden og brun dem med salt og peber i smør i en stor stegegryde. Tag kaninstykkerne op og svits grøntsagerne og krydderurterne i gryden. Læg kaninen tilbage i gryden og hæld cognacen over. Når den næsten er fordampet sies marinaden over i gryden. Skru ned for blusset, læg låg på og lad det simre i 40 minutter. Kaninstykkerne tages op, kødet pilles af benene, skæres i tern og lægges tilbage i saucen. Simrer i yderligere 10 minutter og smages til med salt og peber. Undervejs sættes risottoen i gang i en anden gryde. Løget svitses i smør til det er glasagtigt, men uden at tage farve. Risene vendes i, og hvidvinen tilsættes under omrøring. Når vinen er absorberet, tilsættes den varme kyllingefond lidt efter lidt under jævnlig omrøring. Når risene har opsuget så meget væde, de kan, men stadig har bid (suppler evt. med kogende vand), tilsættes en håndfuld parmesanost. Vend kaninsaucen sammen med risottoen og server i dybe tallerkener med ekstra parmesanost til. En risotto skal være så blød og fugtig, at den lægger sig som en bølge på tallerkenen. Spises med gaffel.\nLav rigeligt risotto og gem resten til dagen efter. Så kan man lave supplì en slags riskroketter. Risottoen røres sammen med et par æg, formes til kroketter og vendes i rasp, salt og peber. Man kan også forme kroketterne uden om en lille terning kogt skinke eller mortadella-pølse og/eller et lille stykke mozarella-ost. Steges i smør på en pande og serveres med grøn salat. mad@kristeligt-dagblad.dk


Træningsstuff fra en nu 30 årig. - Page 30 - Online Logbog - Motion-onlines Forum\nBy Danfanatiker, June 5, 2007 in Online Logbog\nHyggeligt at møde dig i går selvom det var ganske kort .\nDet var godt at høre jysk igen Jeg ved ikke hvad det er med jer frederikshavner , men jeres accent vil ikke forlade jer\nJeg tænkte... hvad er det sådan lidt nærmere du laver når du styrketræner, nu jeg selv har givet mig lidt i kast med det, bliver man jo lidt nysgerrig\nEllers godt at høre, du har fået FitDK medlemsskab og prøvet et par timer. Jeps, Kim Greisen kører nogle gode timer (eller det er det jo egentlig os der gør han laver nogle gode programer/musik mv.)\nHåber vi snart får kørt nogle timer sammen - f.eks. i Adelgade, hvor du ikke skal til banko bagefter\nDu må have god bedring med hosten, Julie!\nWOW hvor er det længe siden jeg har kigget herind sidst.\nGodt at se at der stadig er gang i din log Julie\nVi har jo fået nyt center her i Hjørring, så næste gang du kommer til byen, må du lige kigge derop. Det er såååå lækkert\nI will talk like that 'till the day I die.... Det var rigtigt skønt at få sat ansigt på dig Signe, og dejligt at høre lidt af den kendte nordjyske accent...\nHmm hvad jeg laver er nok mere noget af det, som alle I andre laver. Jeg kører pt et split program med øvelser i maskiner, med håndvægte og med bold...altså ikke noget hokuspokus. Jeg er selv begyndt at lave nye programmer hver 7. uge, således jeg hele tiden holder motivationen.... Grunden til jeg ikke skriver øvelserne ned eller gentagelser eller vægt i loggen....er ren og skær dovenskab. Gider ikke...\nGodt at se du selv er kommet godt af sted med styrketræningen...det er nemlig DET, der rykker...\nJeg håber så sandelig også, at vi snart kan få tjyrt lidt sammen, og jeg lover, at jeg ikke mere skal til banko...før til jul...\nTaaak søde Rune. Det går allerede bedre....det vil sige...det er væk hurraaaaaa :4thumbup:\nEj hvor er det bare dejligt at se dig herinde R... hvordan går det med dit knæ, og ja jeg ved da, at I har fået et topnice center, og tilmed den dejligste, sødeste, skønneste, dygtigste centerleder...aka Mr A fra Århus..... Hils ham endelig når du ser ham....\nUps ingen yoga....eller anden træning for den sags skyld. Efter arbejde var jeg bare så træt så træt, at jeg klappede sammen på sofaen og boblede det meste af aftenen. Jeg må have haft brug for en hvilepause.....\nSuverænt det bedste undervisningspas, jeg har haft so far i Cph. Alt klappede, musikken passede, intervallerne passede, der var mange folk på time to, og mange gode kommentarer og stærk feedback og stemning.....\nEfter de to timer fik jeg endda trænet ben og mave/ryg sammen med træningsbuddy Donkarkov.\nSpin undervisning i Equinox Valby\nCycling Basis :bike:\nIngen data.... det var meget meget basis...\nStyrketræning: Dag 2. Ryg, lænd, mave og ben.\nIgen ingen træning. Gemalen var syg, og I ved godt, hvordan mænd kan være, når de er syge...... Men et fantastisk venindepas aften med tilhørende\nIdag skal der spinnes to timer ved Lasse Traf i Fitness Falkoner.... jubii glæder mig. Desværre kommer spin-psyko-hardcore-siv-arne ikke alligevel og holder mig med selskab. Snøft.\nRigtig god snart-weekend til alle.\nHusk at tilmelde dig, hvis du ikke allerede har gjort det. Bare et godt råd - jeg taler er erfaring\nEllers kan jeg anbefale Nygårdsvej, hvor jeg kender to søde chikos der skal køre Withens time\nJa, syge mænd, det er et kapitel for sig Men godt at du er kommet dig over din sygdom\nUhh jeg er tilmeldt for længst =)=)=)=)=)=)\nHmm skulle måske prøve Henrik W næste torsdag så. Det blev jo ikke til noget i lørdags, da der var en afløser på....\nGod training til jer gæve chicks....\nSes vi imorgen til Lykkespin i Adelgade?\nHehe, oki. Ja ham må du altså prøve på et tidspunkt (hvis du ikke allerede har været der - og nej ikke på dén måde )\nJeps - tomorrow, står den på Lykkespin, det er jo efterhånden lang tid siden ..bum, bum - 10 dage faktisk. Sikke noget, det bliver der lavet om på i morgen.\nSå ses vi jo\nJulle til Traff time og slikpige til Withen time - det er jo et valg mellem skønhed og skønhed... umuligt - så helt rart at min krop ikke kan træne i dag...\nSå er det jo godt, at begge forefinder sig til en Lykke time i morgen - og der er du jo også velrestitueret\nCandy- Det var super godt at få powersnakket med dig i fredags, selvom det lige var ganske kort...\nMeeeen der mangler jo stadig én ting her i loggen jeg nævnte, ikk\nEdited January 14, 2008 by Candygirl\nJooooo jeg ved det godt....ahem kan være det kommer.....senere\n(Candy vil gerne se mine træningsprogrammer, men jeg er for doven til at skrible det ned i detaljer)....\nTorsdag den 10 januar 2008\nTræning henlagt til en enkelt spinning time med Lasse Traf i Falkonercentret. Jeg havde svært ved at banke pulsen op i gear, så jeg valgte kun at tage een enkelt time, selvom jeg oprindeligt havde planlagt to. Er stadig lidt mærket på helbredet. Timen var rigtig dejlig, og jeg genkendte en del af de omtalte floskler, som " jeg leverer redskabene, og I sørger for resultaterne".\nSpinning Øvet ved Lasse Traf :bike:\nBetjenten og jeg henlagde træningen til Adelgade centret, hvilket formentlig ikke bliver mit favoritsted styrketræningsmæssigt, men spinninglokalet er ganske fortrinligt, selvom der er lidt lavt til loftet.\nBenene var noget bedre idag... så vi kastede os ud i en spinning time ved den 'gamle' ( ) kollega C. Lykke. Det var lige guf for betjenten, og jeg var også selv noget bedre kørende end torsdag. Dårligere bliver det jo ikke af at have knokler-Candy ved sin højre side. God stemning, godt musik og bedst af alt..masser af varme og luft. :4thumbup:\nEfter timen blev det til et styrketræningspas.\nSpinning øvet ved Christian Lykke :bike:\nStyrketræning dag 1. Bryst, skuldre og triceps.\nENDELIG YOGA.... (Adelgade)\nStyrketræning dag 2. Ben, ryg, mave og biceps.\nAshtanga yoga øvet ved Pernille.\nTid 85 min\nTrods et par måneders absence lykkedes det mig alligevel at komme godt med fra start og tilmed at komme langt ned i stillingerne, men hold fast det gjorde ondt enkelte steder..nevertheless.. dejligt at være tilbage igen.\nSvære DOMS i lægge og baglår for ikke at glemme i lænden. Er du rigtig klog, det yoga virker.\nDejligt var dog at få løsnet op på min undervisningstime i Valby.\nEfter cykeltimen blev det tid til (hold nu fast) VANDAEROBICS 2.... feat betjenten... Nu troede vi lige, at vi skulle boble lidt rundt og lave lidt lette øvelser for at løsne godt op i muskler og led, men næ nej sådan skulle det ikke være. Omgivet af lidt ældre damer tøffede vi ned i det 35 grader varme vand og frem kom instruktøren. En nydelig ung dame...skindet bedrager...hun tæskede os alle sammen i det varme vand, hvor enhver bevægelse bare føltes så tung så tung så tung....ydermere havde jeg været så 'ufornuftig' at fylde ekstra vand i mine 'håndvægte'. WHY DID I DO THAT?\n45 min senere sejlede mine ben bare rundt og armene syrede for vildt, da vi slæbte os op af poolen og ud i bad.\n" Do not underestimate the power of wateraerobics...." Det var sjovt og hårdt, så det er helt sikkert noget, jeg vil prøve igen. Om det bliver fast træningsdel, vides ikke..nu må vi se.\nVandaerobic 2 ved Nivi\nIdag mandag skulle jeg ha' været til yoga i Valby, men jeg er så plaget af DOMS og under tidsmæssig pres, at jeg må tage til takke med en løbetur omkring søerne istedet for.\nGod dag til boardet.\nEdited January 14, 2008 by Danfanatiker\nJa og hun venter stadig\nForøvrigt god beskrivelse af vandaerobicen - det ville jeg nok heller ikke have forventet, var særlig hårdt\nNeeej gider ikke Candy......(endnu )\nJeg troede faktisk heller ikke at Vandgym var hårdt, men det kan jeg så konstatere, at det er...\nOprindelig planen at tage til yoga i Equinox Valby, men med lidt for hektiske arbejdspas og lidt for mange DOMS, droppede jeg tanken og holdt bare helt og aldeles træningsfri. Dejligt.\nSpin undervisning + styrke dag 1. Bryst, skuldre, triceps.\nJeg havde ladet mig inspirere af grumme Greisen og fik kørt 3 af hans frygtindgydende interval 45/45/45 sek x 3 med mere og mere belastning på. Wee det var nogle fede pas. Tak for inspiration. Lækkert med så gode instruktører.\nFrygtelig dag med det ondeste humør. Man kan ikke juble afsted hele tiden.\nTræning var henlagt til Valby Equinox til:\nLøbe på løbebånd 30 min\nStyrketræning dag 2: Ben, ryg, mave og biceps.\nTræningsfri. Forældrene fra Frederikshavn skulle hentes i Kastrup og således vil de være at finde i hovedstaden hele weekenden, så jeg skal vist være heldig, hvis der skal trænes.... Øv.\nRegner dog med et plaskebaskebadepas i varmvandspoolen i Equinox... + måske lidt styrketræning lørdag formiddag...\nNæste uges træningsplan:\nTirsdag: 2xspinundervisning i Equinox Valby.\nOnsdag: spinning elite ved Spock på Royal + styrketræning\nTorsdag: Styrketræning Equinox Valby.\nFredag: Cardio Equinox Valby.\nLørdag: 2x spinning ved Henrik W på Nygårsvej hvis det er ham, der kører. + styrketræning\nSøndag: Styrketræning og 1xspinundervisning ved mig Equinox Valby\nEdited January 23, 2008 by Danfanatiker\nPå tide med et nyt layout.\nSå blev det mandag igen efter en barsk weekend med en overordentlig omgang forældrebesøg samt svigermekanikken, der også kiggede forbi. Trods det massive udbud af mennesker hele weekenden blev det alligevel til noget træning, selvom det selvfølgelig ikke er på det niveau, som jeg ville ønske. Det var så det med at 'blæse og have mel i munden'. Et ordsprog der får mig frem til, at der nu kun er to dage til, jeg for første gang skal køre ved Maestro Spock, og jeg glæder mig rigtig meget. Det har nemlig taget mig knap 3 år snart at komme herover på øen. Dobbelt op på rødmende smileys.\nTilbage til træningpassene i de forløbne dage:\nFredag 18/1 08\nSolamente et pool/welness pas featuring min kære moder og min gemal. Den gode fader måtte pænt blive hjemme i lejligheden på Frederiksberg og male spisebord og sætte lamper op. (han elsker det heldigvis).\nLørdag 19/1 08\nDet blev rent faktisk til træning, idet forældrene blev placeret i Cph centrum og ved en af deres venner på Christianshavn.\n30 min løb på løbebånd + 15 min crosstrainer.\nStyrketræning dag 1. Bryst, skuldre, triceps og biceps...\nUalmindelig megen action på gaden den dag i form af politiaktion ved Nørrebro, brandbiler skråt overfor lejligheden og så altså desværre de to unge mænd, der blev kørt ihjel på vores gade... Sørgeligt.\nLige lovlig megen action for en jyde og dennes forældre.\nSøndag den 20/1 08\nSpin undervisning Nåx Valby\nHerefter var det tid til at sætte forældrene på flyet tilbage til nordjylland igen efter en dejlig weekend.... Faldt vist meget hurtigt i søvn søndag aften.\nJeg har desværre været nødt til at rette lidt i min uge 4 plan, da jeg absolut ikke kan få yogaen til at passe ind på noget tidspunkt i denne uge. Suk. Jeg vil sandsynligvis satse på yoga i FitnessDK Valby fremover om mandagen, da den ligger på et supergodt tidspunkt + onsdag i Adelgade...medmindre at Spock kører timer, som jeg død og pine bare ikke kan undvære.... Vil også gerne køre med Lasse Traf igen og Kim G og C. Lykke og mangler at prøve Withen....aghhhhh der er så meget, man gerne vil...men yogaen SKAL topprioriteres fra næste uge af.. og jeg er for slap til at gøre det selv modsat eksempelvis powerfolket Maxiebon og spinningsilden. Jeg har ikke disciplin til det. Det skal være eet af mine mål for 2008. At kunne finde så megen ro i mit eget sind, at jeg kan dyrke astangapas med 100% fokus alene, når det passer mig. Jeg ved jo, at jeg har så godt af det. Jeg har bare for megen uro i mit hoved til at kunne gøre det i øjeblikket.... men det kommer.\nJeg vil ønske alle en rigtig god start på uge 4.\nEdited January 21, 2008 by Danfanatiker\naghhhhh der er så meget, man gerne vil...men yogaen SKAL topprioriteres fra næste uge af.. og jeg er for slap til at gøre det selv modsat eksempelvis powerfolket Maxiebon og spinningsilden. Jeg har ikke disciplin til det. Det skal være eet af mine mål for 2008. At kunne finde så megen ro i mit eget sind, at jeg kan dyrke astangapas med 100% fokus alene, når det passer mig. Jeg ved jo, at jeg har så godt af det. Jeg har bare for megen uro i mit hoved til at kunne gøre det i øjeblikket.... men det kommer.\nTjaa, der er vel to vinkler på den sag.\nPå den ene side kan det jo sagtens være sådan at der er andre ting du må få styr på i hverdagen før der er plads til at give yogaen mere fokus.\nPå den anden side kan yogaen måske netop bidrage med lidt overskud til andre ting, så det er "bare" prioritere den engang i mellem. En ting jeg også på det seneste har set ved mig selv er at det hjælper gevaldigt ikke altid at tænke et astangapas som værende 1½+ time der skal afsættes. Solhilsner + stående tager en lille halv time, og det er ganske god træning. Jeg ved også at på Mark Darby's DVD er et par forslag til nedskalerede programmer. Når først vanen med at lave lidt er etableret er det meget lettere at udvide, frem for at ville tage det hele i én mundfuld.\nder nu kun er to dage til, jeg for første gang skal køre ved Maestro Spock, og jeg glæder mig rigtig meget. Det har nemlig taget mig knap 3 år snart at komme herover på øen. Dobbelt op på rødmende smileys.\nSamt efterfølgende café og sludresladrepas, feat indtil videre Onkel A og MH Posh, og hvem som har lyst at gøre følgeskab\nJa, jeg kan da godt se, at der har været en del trouble i dit nye hood. Der er ikke noget at sige til, hvis du føler, at det går dig lidt på. Et dobbelt trafik-drab er selvsagt en skrækkelig begivenhed (Nu har ham, der påkørte dem, i det mindste meldt sig).\nMht. blå blink og gang i gaden, så er jeg sikker på, at du vil opleve, at der skal mere til at skræmme dig, efterhånden, som du vænner dig til dine nye omgivelser. Man kan sidde hjemme i lænestolen, og se i fjerneren, når der er ballade et sted, og man kan godt se, at det ser voldsomt ud. Men den dag, man er midt i det (eller bare tæt på, som tilfældig forbipasserende), så bliver man alligevel overrasket over, hvor intenst, det virker. Man vænner sig næppe nogen sinde 100 % til det, men stress-tærsklen overfor det stiger efterhånden.\nPas godt på dig selv, og træn igennem!\nJaaaaaaaaaaaa, CG (Steptøsen ) er på\nCG (Steptøsen ) er på\nJeg er altså + (boldprinsesse) om jeg må be'\nIiihhh - hvor sker der meget i den her log lige pludselig\nJulie, man bliver næsten helt forpustet af at læse hvordan du zigzagger dig gennem dagene for at nå træningen mellem alt det andet\nJeg er også i Royal på onsdag og det der café+sludder lyder da som noget jeg også gerne vil med til


Bliv Skjoldunge Tur 4: Lejrliv og vild mad i skoven\nTag på tur i en af nationalparkens skove med en dygtig naturvejleder. Undersøg skovens liv, lær at hugge brænde og tænde bål. Snak om skov, træ og klima - og lav vild mad.\nKlassetrin: 4. klasse forår\nFag: Natur/teknologi og historie. Tværfag: Dansk, idræt, madkundskab, H/D.\nSteder: Lejre-klasser tager til Avnstrupshelter i Bidstrup Skovene. Roskilde-klasser tager til Den store shelterplads i Boserup Skov. Frederikssund-klasser tager til Grønlien skov eller - og klasser fra Fjordlandskolen tager til det gamle billethus udenfor Selsø Slot. Se mere i boksen nedenfor.\nLejrliv, bål og vild mad i skoven\nKlasen tager på tur i skoven med en naturvejleder. I undersøger livet i skovbunden - og taler om det I finder. Eleverne hugger brænde med kløvejern og tænder lejrbål. I taler om, hvordan vi mennesker kan overleve i skoven - og måske også om skov, træ og klima på 4. klasses niveau. I finder vilde, spiselige urter - og tilbereder dem over bål.\nMeget af det I lærer på turen, vil eleverne kunne bruge i deres eget liv - og når klassen arbejder med ude-undervisning i andre sammenhænge.\nDu kan hente materialer til BLIV SKJOLDUNGE TUR 4: LEJRLIV OG VILD MAD I SKOVEN her. Brug materialet til at forberede og bearbejde forløbet med klassen. Hent en fil med:\nLejre skoler skal på tur til Avnstrup Shelter i Bidstrup Skovene. Bus 215 går til Avnstrup Centeret. Herfra er der 500 m at gå til shelterplads. Se Avnstrupshelter på kort.\nRoskilde skoler tager på tur til Den store shelterplads i Boserup Skov. Se på kort. Sæt mindst en halv time af til at gå fra busstoppestedet og til lejrpladsen.\nFrederikssund skoler skal møde på et af to steder:\na) Fjordlandskolens klasser mødes med naturvejlederen ved det gamle billethus ved Selsø Slot, Selsøvej 30A, 4050 Skibby. Tag bus 318. Stå af ved Selsø Kirke og gå ad stien ind til Selsø Slot.


Holbæk-rytter kørte efter guldet - men havde brændt sine tændstikker før finalen - sn.dk - Lokalsport Nordvestnyt\nMathias Larsen kørte efter sejren ved U23-VM, men endte med ikke at have kræfter til spurten.\nFoto: Klaus Hestkjaer\nArtiklen: Holbæk-rytter kørte efter guldet - men havde brændt sine tændstikker før finalen\nLokalsport Nordvestnyt - 25. september 2021 kl. 14:25\nMathias Larsen var fredag en af de ryttere, der prægede U23 VM i landevejscykling.\nHan sad med i den gruppe, der kom i mål to sekunder efter den italienske vinder Filippo Baroncini, men han måtte nøjes med en placering som nummer 34. Dermed blev han næstbedste dansker, da Sebastian Kolze Changizi kom ind i samme gruppe og blev nummer 17.\n-Jeg er tilfreds og glad for den måde jeg kørte på. Men det lykkedes ikke for os at lave et resultat som hold, siger Mathias Larsen.\nHan sad med i gruppen, der fulgte Filippo Baroncini helt til dørs, og han forsøgte at jagte det store resultat.\n- Jeg sad godt med fremme hele dagen og holdt mig ude af problemer og styrt. Da vi ramte brostenene, var jeg i top 15-20 og var godt med indover. Så var de værste positionskampe overstået, for dem nede bagved var sat og kom ikke op igen, fortæller Mathias Larsen.\nJagtede det rigtige udbrud\nDa rytterne nåede frem til de afsluttende omgange ved Leuven kørte han aggressivt og forsøgte at komme i udbrud.\n- Jeg prøvede lige før sidste omgang, hvor vi var en seks mands-gruppe, men desværre blev vi lukket ned, fortæller Mathias Larsen.\nDa Filippo Baroncini angreb på den sidste bakke, gik Mathias Larsen med.\n- Jeg er nummer seks-syv på toppen. Vi får et hul, men det bliver lukket, siger Mathias Larsen.\nFilippo Baroncini kunne ingen dog røre, men efter forceringen på bakken havde Mathias Larsen ikke overskud til at spurte i finalen.\n- Jeg viste gode ben. Jeg vil ikke sige, at jeg var en af de bedste, men jeg var med til at præge løbet. Jeg var ikke bare tilskuer. Som jeg sagde inden løbet, så kom vi ikke for bare at køre cykelløb. Vi kom for at vinde. Det er lidt ærgerligt, at jeg får krampe til sidst, så jeg ikke kunne hjælpe Changizi. Men jeg brændte min sidste tændstik på bakken, siger Mathias Larsen.\nDermed fulgte han det taktiske oplæg fra landstræner Anders Lund.\n- Vi fik at vide, at vi hellere måtte prøve at vise trøjen frem end at liste ind på en 12. plads. Jeg synes, det er en fed måde at køre cykelløb på. Så er chancen for et rigtigt stort resultat der, og jeg er glad for min præstation, siger Mathias Larsen.\nUdbrud kostede for mange kræfter\nEfter løbet kan han godt se, at han ville have haft en større chance i finalen, hvis han ikke havde forsøgt at komme i udbrud lige før sidste omgang. Men omvendt ville han gøre det igen.\n- Set i bakspejlet skulle jeg ikke have kørt før sidste omgang. Der strøg jeg en del tændstikker. Men det lignede det afgørende øjeblik. De kørte fem mand, og jeg skulle lukke hullet op til dem, og det kostede mange kræfter. Det var ærgerligt, at det ikke holdt hjem. Det var nogle store nationer, der sad i udbruddet, så jeg troede, at det var nu, det blev afgjort.Hvis jeg ikke vidste, hvad der ville ske, og jeg sad i situationen igen, så ville jeg køre igen, siger Mathias Larsen.\nOg uanset resultatet, har han fået en stor oplevelse oven i den flotte præstation.\n- Det er den vildeste oplevelse nogensinde. At køre med så mange mennesker som tilskuere og lige i hjertet af cykelverdenen. Det var sindssygt, siger Mathias Larsen.


Med dette lækre termometer ved du altid, hvor varmt eller kold det er udenfor, og du ved derfor altid, hvad du og resten af familien skal tage på af overtøj! Termometeret kan monteres udenfor, og skruer medfølger.\nTermometer - udendørs brug\nLækkert termometer til udendørs brug og til en rigtig god pris!\nTermometeret kan vise fra +50 til -50 grader C.\nDu ved derfor altid, hvad du og resten af familien skal tage på af overtøj når I skal udenfor! Og det er jo særligt gavnligt i det evigt skiftende danske vejr.\nSkruer til fastgørelse af termometeret er inkluderet i købet.\nLængde på termometer: 23 cm\nMateriale: Plast med metalbøjle\nUde termometer - sølvfarvet


Bloggervisit på Molskroen – oplevet med EatCard - My-Pleasure.dk\nHome\tPindemadder\tBloggervisit på Molskroen – oplevet med EatCard\nby Nicolai Klingenberg 24. oktober 2010\nwritten by Nicolai Klingenberg 24. oktober 2010\nDu er overordentlig heldig, hvis du bor i Jylland, for det er jyderne, der har kortest til Molskroen, jeg netop har besøgt. Det var EatCard, der sendte mig af sted, da der skulle skrives en artikel til Pleasure.dk. EatCard har tidligere sendt bloggeren på tur, for at opleve og rapportere om nogle af de fordele, kortet giver på gourmetoplevelser med dertilhørende overnatning.\nEt kig udefra og ind. Atmosfærefyldt vil jeg nok mene.\nTuren begyndte i Nordsjælland med en letpakket bil – en overnatning i suiten ventede forude, og alle suitens lyksaligheder lokkede i den grad. Det samme gjorde en menu, der skulle vise sig at sende begge udsendte i madhimlen”¦\nVærelset for en eftermiddag, aften og morgen.\nVarm velkomst med jysk lune, kaffe i suiten (der kunne huse en mindre lejrskole), og en udpakning af den lette bagage samt opkobling til trådløst og gratis internet kendetegnede den første time.\nFin balkon med ly for den værste vind - men med kig til hav.\nTilsæt dernæst egen kakkelovn på værelset, to badeværelser (det ene med spabad), to dobbeltsenge med luksuriøse dyner og betræk og balkon med havudsigt. Designikoner som B&O, PH og Philippe Starck bor i øvrigt sammen med dig på værelset”¦\nDet ene badeværelse - der var nemlig også to af af disse. Dog kun et med spa.\nOg så til bords”¦\nSom flittigt skrivende og dermed til tider også flittigt udespisende skal der en del til at overraske. Men det lykkedes. Ikke blot i form af fornem mad, men allerede fra første syn for detaljen – en lille taskepuf blev bragt frem til den kvindelige medspisende. Prisværdigt og detaljeorienteret. I øvrigt skal det nævnes, at der var pænt fyld op på sådan en råkold søndag aften – en del lokale, folk fra sommerhusområderne og nogle lidt længere fra som undertegnede.\nSådan! Der er tænkt på damernes tasker...\nSå vender vi 180 grader\nDet skulle vise sig, at EatCards tilbud henvender sig til dem, der ikke blot vil have en god søndagsmiddag, men derimod nærmere en fuldendt gourmetoplevelse med omtrent ni serveringer. Plus det løse. Vi lagde ud med en let, søsalat på sten med blandt andet musling og lidt grønt, men også en omgang nytænkning.\nSøsalat på sten - elegant! Og faktisk ikke så svært at spise.\nFinskbrød og Iberico Gris samt marmorkage med bechamelsauce lyder sært, men ingrediensudskiftning af for eksempel sukker med salt vidner om, at der er tale om kendte navne og ”kager” i nye klæder. Innovativt og velsmagende i øvrigt. I glasset: Egly-Ouriet Champagne Brut ”Vignes de Vrigny”. Et – ifølge tjeneren – eksperimenterende Champagnehus.\nÆsker med nyfortolkning af søde sager.\nMens vi venter på næste servering, lægger jeg mærke til flere detaljer. Dugene er nystrøgne, de levende lys skaber rar atmosfære, og der tales ved bordene – ikke lavmælt, og ikke højlydt, men behageligt, og det er først sidste på aftenen, at der kommer musik i højtalerne. En særdeles velassorteret brødkurv kommer til bordet med smørelse i form af brunet smør, krydderfedt med bacon og smøreost af gedemælk. Et godt tip vil være, at nippe til brødet, da maven skal have plads til meget mere”¦\nBrødkurv med lækre smørelser\nNæste to borddekorationer bliver båret ind – i øvrigt af unge, engagerede, stolte og smilende tjenere. Her er det kun nogle af retterne, der er i sky, mens næsen er holdt til detaljerne. En omgang rødbede i cylinderform med persille og citron kommer til bordet efterfulgt af porre med friske hasselnødder, smør og kaviar. Sidstnævnte imponerer smagsmæssigt med den salte kaviar, smørrets fedme og de friske porrer. Og serveres i stentøj (vistnok marmor), som i øvrigt kan erhverves.\nPorre, kaviar og cylinderrødbede på persille.\nEt rygende kunstværk i smuk kasserolle er aftenens næste højdepunkt. Røgen er kapslet inde under låget, som løftes foran os – indholdet er en salat af røget kammusling, rejer med radise og basilikumolie, som er toppet med grønt. Et smukt og rygende show, der snyder en smule, da røgen kunne illudere lun ret – kasserolleindholdet er køligt. Med vilje naturligvis.\nDet rygende kunstværk med blandt andet rejer og kammusling.\nI glasset: 2006 Chablis ”Montée de Tonnerre”, Billaud-Simon, Bourgogne, Frankrig\nI den heftige strøm af tallerkener og godter, skal det lige nævnes, at de foreløbige retter ikke er af voldsom størrelse. Et vist fyld i maven fornemmes selvsagt, men glemmes kvikt, da en gravad torsk med æble og trøffelmysli bæres ind. Tjener Signe hælder frisk fløde over torsken og ønsker velbekomme. Jeg er solgt på denne torskeversion – jeg fornemmer nærmest saltvandssprøjt og efterårsvind i ansigtet, mens fløden nedtoner æblesyren.\nVel nok en af aftenens største hits i min smags bog: Gravad torsk.\nI glasset: 2007 Roero Arneis, Bruno Giacosa, Piemonte, Italien\nTo efterfølgende saltvandsherligheder kommer til: En ristet multe på blomkålscreme med råkost og trøffel – anrettet i rund form på kvadratisk (og lun) skiferplade”¦\nRistet multe med blandt andet trøffel. Jeg ser en ligheder med rettens arkitektur og RUCs logo...\nI glasset: 2009 La Reine des Bois, Domaine de la Mordorée, Lirac, Frankrig\nSidste ombæring inden det våde element forlades er kongekrabbe og muslingejuice, med sprøde kastanjer, salturt og kaviar – det kræver lidt koncentration at skelne smagene i munden, men med lukkede øjne lykkedes det.\nKongekrabben på smuk grøn bund.\nI glasset: Riesling Sekt Brut, Peter Lauer, Saar, Tyskland\nHavet forlades tørskoet for at gå i marken – to gange firbenet, velsmag står for tur. Mætheden har for længst meldt sin ankomst, men duft og synsindtryk overskygger nemt mætheden. Først en mindre portion stegte kalvebrisler og marv på Blanquette Sauce, som serveres i et stykke ben, som hviler på sirlig og ekstremt, finthakket persille. Smukke farver og fantastisk smag.\nBrisler på persillebund - serveret på ben. Og finthakket persillebund.\nI glasset: 2006, Frühburgunder, Meyer-NÃ¤kel, Ahr, Tyskland\nEn tung, velsmagende glaseret oksesteg med stegt foie gras og tyttebær (herlig samspil mellem fedme og syre) lægger for alvor den velsmagende finale, og må kategoriseres som ”det så godt som møreste nogensinde”. Kødet stammer fra ”guldruten”, som er særligt gode udskæringer til særligt gode restauranter.\nMørt som aldrig før - og med favorit foie gras som indlæg til glaseret oksesteg.\nI glasset 2005 La Tourtine, Domaine Tempier, Bandol, Frankrig\nFinale i flertal\nDe mange smag, dufte og sanseindtryk er langt fra forbi. Når man hører fænomenet ”Oste med Hyben og Havre” som næste ret, sukker man – af nydelse, men også fordi tanken om mæthed er blevet en realitet. Gudskelov er det fine stykker ost, der er høvlet frem for de traditionelle ”blokke”. Jeg imponeres af appetitten hos den medspisende, som klarer endnu en ombæring ost til allersidst”¦\nElegant, høvlet ost.\nI glasset: 2004 Gewurztraminer ”Cuvée Theo”,Domaine Weinbach, Alsace, Frankrig\nKold kærnemælk med sprødt, skovmærke og karse renser munden med et herlig lethed og puffede ris, men der er et stop mere i form af hyben og havre som flager, vaniljeis, chokolade, peanutpuré og hytteost – hytteosten gør det godt til de søde sager.\nKernmælk, puffede ris og 80'er platte!\nI glasset til den kolde kernemælk: 2009 Sauvignon Blanc Auslese, Tschida, Burgenland, Østrig\nI glasset til sidstnævnte: 2004 Coteaux du Layon ”Carte d’Or”, Domaine Baumard, Loire, Frankrig\nEn obligatorisk kaffe (dobbelt espresso i dette tilfælde) er tiltrængt. En poleret sten med inskriptionen Molskroen kommer ind med sødt til kaffen. Der nippes let. En elevator til værelset kunne være tiltrængt, men det lykkedes akkurat at komme til suiten. Spabad, B&O og levende ild i pejsen måtte dog passe sig selv. Med et måltid af en sådan kaliber, er det efter sigende i orden at efterlade lidt på tallerkenen, men det var altså ikke tilfældet.\nKroplatte: Til kaffen blev der serveret chokolader på fin sten med logo.\nTil bords igen – cirka syv timer senere\nEn forfriskende morgendush i det store badeværelse giver pudsigt nok en let maverumlen forklædt som sult. Ikke heftig sulten, men morgensulten. I underetagen venter endnu et traktement.\nGrød i fin, lille skål og passende størrelse, når man tænker på aftenens menu...\nÆg som ønsket, lækkert bagværk, hjemmelavet rullepølse, kaffe og te, havregrød, hjemmelavet marmelade og chokoladesmørelse og müsli. Kernesundt smager det – og er det med garanti også. Et tip? Hvis du vil nyde suitens fortræffeligheder, så kom i god tid, og nyd sagerne inden, du går til bords om aftenen.\nMorgenstund med hjemmelavede marmelader\nEatCard er i øjeblikket ved at sammensætte et fornemt tilbud, der gør, at du kan opleve ovenstående på egen hånd og regning. Til en god pris og med ekstra EatCard fordele, naturligvis. Læs mere her.\nDer skrives flittigt.\nalsacebandolbrislerChablisdomaine tempierEatCardfeaturedfoir grasfrankriggedemÃ¦lkgewurztraminergravad torskhjemmelavet marmeladekernemÃ¦lksdessertkongekrabbekrydderfedtmaltbrÃ¸dMolskroenmultepuffede risrabatkortsÃ¸salatskindstegt fisksmÃ¸rreost\nAnders 25. oktober 2010 - 10:11\nSer super lækkert ud og Molskroen står højt på todo listen.\nDer er dog så mange informationer i indlægget, at jeg sagtens kunne se det delt i 2 eller 3:)\nKlingenberg 25. oktober 2010 - 10:16\n@Anders – det glæder mig at høre! Også med inddelingen. Det er måske noget, jeg skal gøre fremover – tre indlæg: Forretter, hovedretter og desserter / det løse?\nrepsak 25. oktober 2010 - 14:44\n….opdeling af oplevelsen er da så absolut en mulighed,dog med risiko for at læseren må gå småsulten i seng!\nMads Windeballe 25. oktober 2010 - 14:52\nDet ser fuldstændig fantastisk ud :O\nNicolai Klingenberg 25. oktober 2010 - 15:00\n@Windeballe – tak. 🙂 Og det, du ser, var helt fantastisk!\nLissi Korsgaard 6. april 2011 - 19:51\nHvor er det skønt at høre om andre som har haft en god oplevelse på Mols Kroen. Der er også skønne steder på Sjælland som jeg ofte har misundt sjællænderne, men så tænker jeg blot på Mols kroen. Godt vi jyder har det sted.Jeg skal med en veninde derud på søndag, for at fejre hendes fødselsdag.\nPrøv det, der så smukt.\nNicolai Klingenberg 7. april 2011 - 12:21\n@Lissi: Tak for ordene – og tillykke med stedet, om man så må sige. :O) Jeg er sikker på, at søndagens fødselsdag bliver lige i øjet – og maven. Jeg krydser for fornemt vejr!


Motion og Vaegttab, - Gather.com : Gather.com\nJeg regelmaessigt se ovelse viser, laes vaegttab artikler og er altid pa udkig efter vaegt tab tip.h Der er uger, at tabe sig, har vaeret en enorm udfordring.h Dette er en af de typer af uger, at dens 1 skridt frem og mange tilbage.\nJeg laerte pa Den Storste Taber pa at gore motion, sa din arbejdsdag forskellige muskler grupper.h Sit til at lade kroppen hvile.t jeg vidste ikke, at jeg er overbelastning nogle dele af min krop, og det kan muligvis forklare, hvorfor min shouldar gor virkelig ondt nu.\nJeg gjorde det komme pa vaegten i gar, og havde mistet mere vaegt.h-i Dag er jeg trukket ud af dammen planter, og nu er begge skuldre foler det samme er meget omme.h Sin meget sandsynligt, at der er mere motion end jeg havde brug for i dag.h jeg har taget 2 Tylenol og haber, at jeg vil vaere i stand til at afslutte rengoring en dam senere i dag.\nJeg har nu tabt 20 kilo i henhold til omfanget, men vil gerne tabe 10 mere i ar.h det har vaeret svaert at miste, og holde det ud.h slankepillen garcinia cambogia Flere tips i gar er dem, som vi alle bor gore nu:\nMa ikke shop, nar du er sulten Dette kan medfore, at mange flere elementer i din kurv.\nGore en liste en virkelig gor mit shopping ga hurtigere og http://en.wikipedia.org/wiki/Weight_loss lader mig have mere tid til andre aktiviteter.\nAlle tips er velkomne.h Haber, at din rygning gor det godt pa din tab.h Vaere sikker pa, og gore det lofte, til pund tabt http://www.pfpchallenge.com/\nFor hvert kilo du taber, pund For Pund, vil donere 10h til Fodring America(TM) - nok til at give et pund dagligvarer til en lokal food bank. Hvis du er klar til at indberette din endelige vaegttab, ved at klikke nedenfor. Du kan rapportere resultaterne mellem 4/1/09 og 5/5/09.


▷ Køb Sparkly Kobber – G6 – 0 kr.\nSparkly Kobber – G6\nKobberfarvet glimmer er den perfekte løsning til at skabe varme i din pejsestue – ja eller hvis du gerne vil lave en smuk (midlertidig?) væg til dit kobberbryllup.Â Sparkly kan blandes i alt vandbaseret maling – altså kan du nu helt selv designe og skabe (Læs mere)\nNavn: Sparkly Kobber – G6\nKategori: Husmaling > Sparkly\nEn stor portion online selskaber tildeler nu mange forskellige former for fragt. Den mest benyttede er for øjeblikket udleveringssteder, hvor du så selv henter ordren når det passer ind i din hverdag. Leveringsmetoden er nemlig ekstremt ligetil, samt mange gange desuden den billigste leveringsmodel ved køb af Sparkly Kobber – G6.\nDu burde tillige foretrække at få pakken sendt til din bolig eller ud til din arbejdsplads. Muligheden viser sig oftest lidt mere pebret, men lige så vel ekstremt simpel. Den mest betalelige leveringstype er utvivlsomt at du selv henter produkterne, som jo afhænger af at du bor lige ved e-butikkens arbejdslager.\nAntal dages levering på Husmaling > Sparkly kan vise sig at være yderst udslagsgivende om du behøver produkterne omgående, så af den grund er det ret så centralt at du efterser det forventede leveringstidspunkt på den aktuelle vare.\nEn del internet varehuse tilbyder muligheden for dag-til-dag levering på de fleste af deres varenumre, eksempelvis Sparkly Kobber – G6, men som ikke desto mindre er betinget af at ordren aflægges før et konkret tidspunkt, så at de har mulighed for at nå at få produkterne betjent forinden pakkepersonalet tager hjem.\nFlere outlets på nettet tilbyder fragtfri levering, men i reglen er det så nødvendigt at man køber for en konkret sum. Som alternativ burde du snuppe den mest betalelige mulighed for fragt, der ofte – uden hensyn til om du bor ved Odense, Frederiksværk eller Gilleleje – vil blive at få bragt dine produkter til et udleveringssted.\nDet er jo ualmindeligt bekvemt for os alle at søge sig frem til priser på tværs af e-forretninger, og til tak har mange 173355 online forretninger ikke kunne slippe for at stampe udsalgspriserne på specielt deres bedst i test produkter – til piger og drenge, og samtidig til damer og herrer – kolossalt, og endda nogle gange love gratis fragt.\nMen det kan imidlertid vise sig fordelagtigt at inspicere nogle enkelte online forretninger efter tilbud på Sparkly Kobber – G6 før du færdiggør din shopping, således at man er på den sikre side med at opnå den bedste pris.\nMan skal imidlertid ikke glemme, at såfremt en netbutik tilbyder varer til en pris der virker overordentlig billig, er det tit være en varsel om en uærlig e-forretning. Køb med kort er på den anden side en del af en vedtægt, der sikrer dig som kunde imod falske online forretninger.\nVi foreslår generelt bestillinger med kort eller MobilePay. Som et alternativ burde du benytte en afdragsløsning som eksempelvis ViaBill, hvis du gerne vil afbetale omkostningerne over en længere periode.\nFør folk shopper på en 173355 butik bør de i princippet sætte sig ind i e-shoppens vilkår, men det er i mange tilfælde et omfattende projekt.\nEt alternativt forslag kunne derfor være at se om online butikken er e-mærket medlem, fordi det skulle være et billede på at internet forretningen understøtter de danske love, og at internet virksomheden undertiden gennemses af specialister som har megen viden om bestemmelserne på området. Det giver dig lejlighed til at få bistand, når du udsættes for problemstillinger som følge af din shopping.\nLigeså anbefaler vi at du er vidende om de mest vedkommende vilkår der kan have indflydelse på købet, som eksempelvis hvilken bytteret netbutikken bruger. Her er det på samme måde vigtigt, at man altid opbevarer sin e-mail kvittering, så man senere vil kunne eftervise bestillingen af Sparkly Kobber – G6, hvad end man efterspørger produkter til en dreng eller pige.\nTrustpilot yder helt tiltalende løsninger til at eftersøge ret mange andre forbrugeres opfattelser og derfor kan det være til hjælp, at du tolker online virksomhedens bedømmelser af Sparkly Kobber – G6 forinden du handler.\nFacebook giver dig derudover absolut tiltalende metoder til at få indblik i online forretningens kundetilfredshed. Tilmed er der en række internet foretagender hvor det er muligt at forfatte en vurdering af købsoplevelsen, hvilket ligeledes kan bruges til at få et indblik i hvor tilfredse kunderne er.\nDette website er finansieret af reklameindtægter. Vi har et fast samarbejde med en lang række online butikker når vi introducerer firmaernes produkter, og indtjener kommission for så vidt den person vi sender videre udfører en bestilling.\nVejledning om produkter og online virksomheder værnes om fra tid til anden, men det er ikke muligt for os at give garantier imod ændringer der potentielt er udarbejdet efter at vi senest opdaterede websitets oplysninger.