Adenoider hos børn: diagnose af betændelse, de vigtigste symptomer og behandlingsmuligheder (90 fotos) - Bihulebetændelse May\nAdenoider på 1, 2 og 3 grader - hvad er det, symptomer, behandling hos børn. Er det muligt uden kirurgi? Adenoider hos børn er den mest almindelige diagnose stillet af pædiatriske otolaryngologer. Oftest vises der problemer hos et barn 2-10 år.\nAdenoider er svelget mandlen placeret i nasopharynx. En vigtig funktion tildeles den - den beskytter kroppen mod infektioner. I kampperioden vokser dets væv og vender normalt efter bedring tilbage til deres tidligere størrelser. På grund af hyppige og langvarige sygdomme bliver nasopharyngeal mandlen imidlertid patologisk stor, og i dette tilfælde er diagnosen “adenoid hypertrofi”. Hvis der udover der er betændelse, lyder diagnosen allerede som "adenoiditis".\nAdenoid ansigt i et barn\nÅrsagerne til denne patologi er forskellige. Adenoid type ansigt er mere almindeligt hos børn fra dysfunktionelle familier, hvor babyens helbred ikke er opmærksom på grund af opmærksomhed.\nHvad er årsagen til udviklingen af et adenoid ansigt hos et barn, siger enhver laryngolog. Grundlaget for sygdommen er hypertrofi af mandelvævet i nasopharynx. Det udvikler sig på baggrund af en kronisk inflammatorisk proces i munden, svelget og næsen.\nHerfra kan vi konkludere, at risikoen for en krænkelse af ansigtet og kraniet er høj hos de babyer, der ofte lider af forkølelse og infektionssygdomme.\nDen kritiske svækkelse af immunsystemet forårsaget af underernæring, tilknytningen af sekundære manifestationer af raket, der er lidt i barndommen, er alle provoserende faktorer.\nForsinkelsen i udviklingen af den mentale og mentale sfære kan være udgangspunktet og ikke være en konsekvens af den adenoid type ansigt. Dette skyldes, at børn med mental retardering ofte holder deres kæbe i besiddelse. Resultatet er en stabil vane.\nGenetisk "arv" - en prædisposition til adenoider overføres genetisk og bestemmes i dette tilfælde af patologier i anordningen i det endokrine system og lymfesystemer (det er grunden til hos børn, der lider af adenoiditis, sådanne tilknyttede problemer som nedsat skjoldbruskkirtelfunktion, overvægt, sløvhed, apati osv. d.).\nGraviditet, svær fødsel - virussygdomme, som den vordende mor lider i første trimester, idet de tager giftige stoffer og antibiotika i denne periode, føtal hypoxi, kvælning af babyen og traumer under fødsel - alt dette ifølge lægerne øger chancerne for at barnet efterfølgende får diagnosen adenoider.\nDerudover forbedres chancerne for sygdomsforekomsten af ugunstige miljøforhold, en allergi i barnets og hans familiemedlems historie, svag immunitet og som et resultat hyppige virale og forkølelser.\nAdenotomi er en nødvendig operation til patologisk spredning af adenoider. Hvilken metode til kirurgisk indgriben man skal vælge, og hvilken anæstesi man skal bruge - vælg forældrene og den behandlende læge. Den tidlige postoperative periode er vanskeligere for børn, der har gennemgået generel anæstesi, og den sene postoperative periode er den samme for enhver type anæstesi. Er det muligt at behandle adenoider hos børn uden operation?.\nRettidig udført adenotomi er den rigtige vej til bedring og effektiv forebyggelse af komplikationer ved barndommen adenoiditis.\nKarakteristiske træk ved adenoiditis\nDet medicinske navn for den patologiske spredning af nasopharyngeal mandler er kirtelhypertrofi, og deres betændelse kaldes adenoiditis. Det er nødvendigt at differentiere hævede adenoider hos et barn og adenoiditis hos børn, dets symptomer og behandling ligner mandlernes patologi med betændelse i mandlen. I tilfælde af overgang til en kronisk form er der sandsynlighed for alvorlige komplikationer og spredning af infektion til hjerte, nyrer, led.\nDet kliniske billede er kendetegnet ved udseendet af purulent slimafgivelse fra næse og hals, feber, åndedrætsbesvær. Ofte involverer en akut lidelse høreorganer placeret ved siden af barnets adenoidbetændelse, en manifestation er overbelastning af ørerne, smerter i dem og et fald i lydopfattelsen. Symptomer og behandling af adenoiditis hos børn manifesteres:\nsløvhed med samtidig søvnforstyrrelse;\nKomarovskys websted indeholder fotos og videoer om symptomer på adenoider og deres terapi samt anmeldelser af patienter.\nKomplikationer af adenoider og adenoiditis\nAdenoider fører til åndedrætssvigt gennem munden, hvilket resulterer i, at luften ikke når den ønskede dybde. Den resulterende fiasko kompenseres ikke. Nedsat iltforsyning til blodet er kendetegnet ved sløvhed, nedsat aktivitet og handicap, børn hængende bagefter i skolen, hyppig hovedpine.\nMund vejrtrækning bidrager til udviklingen af betændelse i mandlen og atrofisk faryngitis. Den nedre luftvej påvirkes. Mellemør betændt.\nEt langt forløb af sygdommen påvirker dannelsen af ansigtsskelettet: underkæben hænger, nasolabiale folder glattes, munden er halvåben, den hårde gane bliver høj og smal, hvilket krænker bid. Patientens ansigt bliver adenoid.\nHos børn med adenoider dannes "kyllingebryst".\nFig. 11. Det lange forløb af sygdommen påvirker dannelsen af ansigtets skelet.\nFig. 12. Ved kronisk adenoiditis dannes ansigtsskelettet ikke korrekt: den hårde gane bliver høj og smal, hvilket krænker bid.\nI øjeblikket udføres fjernelse af adenoider - adenotomi - på flere måder. Den mest almindelige:\nStandard - ved hjælp af et specielt værktøj, Beckman adenotom.\nEndoskopisk - ved hjælp af en barbermaskine eller mikrodebrider og visuel kontrol af det kirurgiske felt med endoskoper.\nKoblatsionny - dissektion af væv ved hjælp af det såkaldte "kolde" plasma.\nRadiografi - giver dig mulighed for at tage nøjagtige konklusioner om størrelsen på adenoider, men det har også ulemper: strålingsbelastning på kroppen til en lille patient og lavt informationsindhold i nærvær af betændelse i nasopharynx.\nPå grund af konstant vejrtrækning gennem munden mangler barnets krop ilt\nDet er nødvendigt at behandle adenoider i næsen rettidigt, ellers kan komplikationer ikke undgås. Faren er ikke spredningen af selve lymfoide væv, men de sygdomme, der er forbundet med det. Blandt komplikationerne:\nKronisk otitis media er en langsom inflammatorisk proces i mellemøret. Det er farligt for perforering af trommehinden og høretab. Otitis fører ikke til døvhed, men en person med en kronisk form hører ca. 20% værre end raske mennesker.\nKronisk bihulebetændelse, især bihulebetændelse, er en anden almindelig komplikation af adenoider. Sygdommen manifesteres ved betændelse i bihulerne og kræver kompleks behandling..\nEn anden almindelig komplikation er forekomsten af talefejl. Da barnet ikke kan trække vejret gennem næsen, udtaler han ikke nogle lyde. Med en overtrædelse af næse-vejrtrækning observeres også en mærkbar nasestemme.\nHypoxia eller iltesult i væv - en komplikation af adenoider i grad 3. Dette skyldes det faktum, at når kroppen trækker vejret gennem munden, mangler kroppen ilt. Som et resultat forværres metabolske processer, søvnkvaliteten falder, og kognitive funktioner lider. Dette bemærkes især hos børn i grundskolealderen, der oplever koncentrationsproblemer i lektionerne, fordi hjernen mangler ilt.\nDen farligste komplikation er nattlig apnø. Denne overtrædelse manifesterer sig som en kortvarig åndedrætsarrest i en drøm. I alvorlige tilfælde er der risiko for fuldstændig åndedrætsstop.\nFysioterapi giver et hurtigt resultat, en målrettet effekt på sygdommens fokus, muligheden for en individuel tilgang og alsidige effekter uden at påvirke kroppen som helhed. Typer af procedurer for adenoiditis:\nelektroforese med prednison, novocaine, kaliumiodid;\ndarsonvalisering af kravezonen;\nultraviolet bestråling af svelget, næsen;\nmudterapi med tørv, silt;\ndampindånding med æteriske olier, hardware med Mucolvan, saltvand, steroider.\nIsolerede teknikker bruges sjældent. Ofte ordineres de som et kompleks af to til tre retninger i 10-14 dage.\nAdenoider kommer i 3 grader:\nBarnet føler sig godt, mens han er vågen, men når han sover, begynder han at trække vejret gennem munden og snuse. Dette forklares med det faktum, at lymfevæsken under bevægelse flyder intenst, så adenoiderne vaskes og reduceres i volumen. Når barnet tager en vandret position, kvælder mandlerne og forstørres, hvilket gør luften vanskelig.\nTonsiler forstørres så meget, at de overlapper næsepassagen med 2/3. Udledninger fra næsen, åndedrætsbesvær, barnet åndes konstant gennem munden.\nTonsils dækker fuldstændigt nasopharynx. Barnet begynder at sove dårligt om natten, og i løbet af dagen bliver han hurtigt træt, hans opmærksomhed er spredt og hovedpine vises. Han ånder konstant gennem munden, som er åben hele tiden, og det er grunden til, at ansigtstræk ændres. Næsehulen ophører med at være ventileret, en kronisk løbende næse opstår. Stemmen bliver nasal, og talen sløret.\nI de fleste tilfælde opdager forældre en sygdom, når den har en anden eller tredje fase..\nEn erfaren læge kan let diagnosticere sygdommen korrekt. Nogle gange er et blik nok til at mistænke mandler. Årsagen til den unøjagtige erklæring om konklusion ligger dog undertiden i manglen på erfaring eller overdreven hastighed. Umuligheden af åndedræt betyder ikke nødvendigvis tilstedeværelsen af adenoider.\nFaktorer kan være en allergisk rhinitis, en buet næseseptum, en neoplasma. En kvalificeret læge vil korrekt bestemme sygdomsgraden ved hjælp af stemmefarve, diktion. En sand konklusion opnås først efter en detaljeret undersøgelse af patienten, der består af visse handlinger:\nfra den indledende undersøgelse af barnet og afklaring af sygdommens familiehistorie;\nden ældste diagnostiske metode, der ofte bruges i børnsklinikker, er fingerforskning;\nfra undersøgelse ved hjælp af specielle spejlværktøjer;\nfra en røntgenstråle (ufuldkommenhed af metoden - manglende evne til at vise betændelse, hævelse, slim, du kan kun se en stigning i mandler);\ni anvendelsen af de mest moderne metoder - endoskopi og computertomografi, som med stor nøjagtighed genkender størrelsen af væksten og den skyldige i deres ekspansion, kursets funktioner, tilstedeværelsen af pus, ødem, status i nærheden af organer.\nUndersøgelse af otolaryngologen med forældede metoder kan ikke vise de korrekte resultater. Palpation af mandler og næsehorn, ofte forårsager opkast, er smertefuldt og smertefuldt for børn. Endoskopi giver mere information, men denne metode har også ulemper. Et smalt aflangt rør med et kamera indføres i næsehulen. Ømheden i denne procedure kræver bedøvelse af slimhinden, mens du bruger lidocaine, som kan irritere membranen og endda forårsage allergi. Hvis forældrene ikke er sikre på, at barnet let kan udholde denne procedure, er det nødvendigt at foretage en allergenprøve før undersøgelsen eller opgive denne metode.\nEndoskopisk undersøgelse og computertomografi betragtes som de mest informative diagnostiske metoder, der nøjagtigt kan bestemme graden af vækst af adenoid vegetation, årsagerne til deres stigning og vævets struktur, tilstedeværelsen af ødemer. Og også for at finde ud af, hvordan tilstødende organer er tilstede, bestemme mulighederne for konservative terapimetoder (lokal behandling, laserterapi, terapi med folkemedicin og homøopati, fysioterapi) eller behovet for kirurgi og adenotomiteknik. [Adsen1]\nKonstant forkølelse og inflammatoriske sygdomme i luftvejene - udstrømningen af slim med adenoider er vanskelig, det stagnerer, og som et resultat udviklingen af en infektion, der har tendens til at gå ned.\nHealing af adenoider er en lang proces og kræver tålmodighed. Hjemme anbefales det at bruge folkemedicin:\nSkylning af halsen ved hjælp af eukalyptusinfusion, for disse 100 g tørre blade hældes med 1 liter kogende vand og lodes stå i 6 timer i en termos og filtreres derefter. Vask udføres tre gange om dagen. Gendannelse kommer om seks måneder.\nTilførsel af aloe juice tre gange om dagen, og det er nødvendigt nøje at observere mikrodosen - 2 dråber pr. Gang. Begivenheden anbefales at udføres gennem hele året for at konsolidere resultatet, der vises ret hurtigt..\nCelandine bouillon brygget i henhold til opskriften: 2 spsk. l den tørrede blanding i 2 kopper vand, tjener til at vaske halsen eller friskpresset juice - den dryppes ned i næseborene 2 dråber to gange dagligt i halvanden måned. Tilsammen gælder disse teknikker ikke..\nInstillation i næsen af tetræolie, havtorn, thuja. Metoden er temmelig kompliceret og kræver en foreløbig forberedelse: vask af næsen med en saltopløsning, brug af vasokonstriktormedikamenter for at lindre overbelastning. Med tilsyneladende fri åndedræt begynder medikamentet at dryppe i henhold til ordningen: havtorn sættes 4 ml til hver næsebor to gange om dagen i 2 uger. Gentag proceduren for thuja og tetræ.\nDer er andre metoder til hjemmebehandling af mandler, hvis effektivitet testes i praksis og kræver en individuel tilgang..\nFor at behandle adenoider i næsen begynder med den anden grad. Ved en mild sygdom (grad 1) anvendes kun symptomatisk behandling, hvis adenoider mærker sig ved otitis eller bihulebetændelse. Men adenoider i næsen i tredje grad eller fase behandles oftest kirurgisk. Det endelige valg af terapi afhænger af de tilknyttede symptomer og tilstedeværelsen af komplikationer. Behandling af adenoider ordineres kun af en otolaryngolog og individuelt.\nDosering: dryp skal ske om morgenen, eftermiddagen og aftenen (antallet af dråber vælges af lægen på baggrund af patientens alder)\nKonservativ terapi refererer til medicin og fysioterapi. Det er mest effektivt for adenoider 1 og 2 grader. Hvis sygdommen blev påvist i trin 1, og behandlingen blev startet i tide, er det i de fleste tilfælde muligt at stoppe processen med tonsilhypertrofi og reducere risikoen for komplikationer.\nLægemiddelterapi er rettet mod at stoppe symptomerne og inkluderer:\nbrugen af dråber i næsen;\nat tage antibiotika (mod betændelse);\nAdenoider hos børn i næsen kræver kompleks behandling. Først skal du genoprette nasal vejrtrækning. Til dette bruges et antal lægemidler i dråber - vasokonstriktor, antiseptiske, antibakterielle eller immunostimulerende medikamenter.\nHvis sygdommen er kompliceret af akut otitis media eller bakteriel bihulebetændelse, ordineres antibiotika. Oftest bruges bredspektret antibakterielle lægemidler, der er effektive mod stafylokokker og streptokokker, de forårsagende midler til otitis og bihulebetændelse hos børn. Ved betændelse i mellemøret er antibakterielle dråber yderligere nødvendige.\nEfter et behandlingsforløb, der tager sigte på at eliminere sygdommen provokeret af adenoider i næsen, kan den behandlende læge vælge immunostimulanter, da det for at forhindre forværring er nødvendigt at styrke generel immunitet.\nFysioterapi bruges til at genoprette funktionen af nasopharyngeal mandlen og desinficere infektionsfokus. Den mest anvendte UV-eksponering.\nVed kronisk løbende næse er professionel næsevask angivet - "gøg" -proceduren. Hjemme bruges havvand til vask (spray Humer, Aquamaris). For at reducere hævelse i nasopharynx ordineres ofte allergipiller.\nMetoden til fjernelse afhænger af mange nuancer og tildeles først efter alle undersøgelser og diagnostiske foranstaltninger\nFjernelse af adenoider hos børn ordineres, hvis konservativ terapi er ineffektiv. Indikationer for operation kan være apnø og hyppige forværringer af sygdomme forbundet med adenoider. For eksempel, hvis et barn har otitis media mere end 4 gange om året, kan der træffes en beslutning om at fjerne nasopharyngeal mandlen.\nAdenoider hos voksne diagnosticeres meget sjældent og bør fjernes. Faktum er, at en voksnes immunitet, i modsætning til et barn, ikke lider meget på grund af fraværet af en nasopharyngeal mandel, derfor er det lettere at fjerne årsagen til alle helbredsproblemer end at regelmæssigt behandle otitis media eller bihulebetændelse.\nMange er interesseret i den adenoid type ansigt, hvordan man kan løse det bedre, konservativt eller hurtigt.?\nLæger siger, at konservativ terapi er meget effektiv i den første og anden fase af adenoider.\nKonservativ terapi bør omfatte:\nLægemidler mod bakterier, der hurtigt bekæmper luftvejsinfektioner.\nLægemidler, der fremmer vasokonstriktion. De vedrører symptomatiske stoffer, der ikke har nogen indflydelse på den underliggende sygdom. Midler hjælper med at eliminere næsehæmning og lindre barnets generelle tilstand i et stykke tid.\nImmunstimulerende stoffer, der bekæmper forkølelse forårsaget af nedsat immunitet.\nAfhængig af sværhedsgraden af symptomerne på sygdommen og graden af indsnævring af lumen i nasopharynx bruges 2 fremgangsmåder - behandling af adenoider hos børn uden operation eller fjernelse af dem (se adenoider på billedet). Den sikreste måde er laserfjernelse af adenoider. De foreslår kun at behandle børn straks i fravær af virkningen af konservativ terapi. Det betragtes som det mest foretrukne. Der var altid et problem - at fjerne eller ikke vokse adenoider.\nMandlernes opgave er at begrænse mundhulen fra infektion. Derudover løser fjernelsen af lymfoide væv (adenotonsillotomi) ikke problemet, og med tiden kan det vokse, hvilket vil kræve gentagen operation.\nAdenotomi åbner indgangsporten til infektion, fordi mandler normalt tjener som en naturlig barriere for den. Fra 3-5 år gammel begynder barnet at blive syge oftere.\nAdenoider kan helbredes hos et barn uden operation ved hjælp af konservative metoder. Enhver diæt til adenoider er udelukket. Friske grøntsager og frugter skal være til stede i kosten i knust form. Retter er bedst dampet eller stuet. Af drikke foretrækkes gærede mælkeprodukter - kefir, mælk, yoghurt.\nModerne behandling uden kirurgi og hærder. Du kan starte med de luftbade, som barnet tager, mens han går på gaden. For at sikre frisk luft så ofte som muligt skal babyens værelse være ventileret.\nIkke-kirurgisk behandling inkluderer følgende muligheder:\nTil behandling anbefaler Dr. Komarovsky særlige Buteyko-øvelser. Efter hans mening opstår alle problemer med dyb vejrtrækning. Pusten skal være rolig og vare højst 3 sekunder. De udånder lidt længere - 4 sekunder, og den samme periode tager en pause.\nSkyl næsen regelmæssigt. Proceduren hjælper med at fjerne slim med patogene mikroorganismer. Oftest bruges Dolphin-opløsning. Af fysioterapimetoderne er laserbehandling, UHF, saltgrotter og massage ordineret. En af de mest populære procedurer anses for at være UV i tilfælde af adenoider hos børn. Handlingen er at tørre slimhinden og reducere hævelse. Ultraviolette stråler har en bakteriedræbende virkning, som hjælper med at bekæmpe infektion.\nElektroforese bruges også konstant til adenoider. Den ene plade er installeret i kraveområdet og den anden på korsryggen. Proceduren udføres med Novocain eller Diphenhydramin. Med henfaldet af det aktive stof lettes deres penetration til fokus på betændelse i en mere aktiv form.\nFor at lette nasal vejrtrækning bruges massage med adenoider. Under proceduren accelereres blodcirkulationen, hvilket bidrager til hurtig fjernelse af den inflammatoriske proces. Det er bedst at bruge akupressur. Påvirkningen på biologiske steder i kombination med vask af næsehulen og fysioterapi giver dig mulighed for aktivt at bekæmpe infektionen.\nTil lægemiddelterapi ordinerer børnelæge en kombination af lægemidler fra følgende grupper:\nEn af de sikreste metoder til terapi er homeopati. Dolufen i form af en spray betragtes som et effektivt lægemiddel.\nBrugsanvisning til børn indeholder oplysninger om muligheden for at bruge stoffet under graviditet og amning. Korizalia har en lignende handlingsmekanisme med Dolufen.\nHomøopati med adenoider går godt med medicin. De aktive ingredienser lindrer hævelse af væv og fremskynder blodgennemstrømningen. I tilfælde af intolerance anvendes andre midler - Lymfomyosot (dråber og opløsning) eller Adenopai.\nI granulater til børn på 2 år og ældre produceres Adenosan. Det reducerer sværhedsgraden af den inflammatoriske proces, stimulerer sin egen immunitet og lindrer hævelse af mandlerne. Når der vises en hoste, bruges Phthision. Det har en ubehagelig bivirkning - muligheden for forværring af symptomerne på sygdommen i begyndelsen af behandlingen. Lægemidlet bruges med forsigtighed op til 18 år..\nThuja-olie har også fordelagtige egenskaber. Det kombinerer flere terapeutiske effekter - det er antiseptisk, antiinflammatorisk og antimikrobielt. Thuja essentiel olie til adenoider til børn bruges i aromalamper og ved vask af næsehulen. Produktet indeholder harpikser, saponiner, have, savet. Behandling med lægemidlet er at fremskynde metaboliske processer og gendanne epitelceller.\nTil behandling ordineres lægemidler fra gruppen af antihistaminer - dette er Tavegil, Suprastin, Zirtek. Handlingsmekanismen er at lindre allergisymptomer, reducere hævelse af væv. Antiseptiske lægemidler bruges til at skylle næsehulen. Collargol og Protargol indeholder sølv i sammensætningen, hvilket letter ødelæggelsen af patogen flora. Den plantebaserede alkoholopløsning Chlorophyllipt har samme virkning..\nFor at lindre hævelse og reducere slimudskillelse anvendes vasokonstriktordråber i næsen. De mest almindeligt anvendte er Pinosol, Nazol, Naphthyzin, Rinosept. Hvis barnet har purulent adenoiditis, er lægemidler med antibakteriel virkning, såsom:\nDisse midler bruges kun efter tilladelse fra lægen, som er forbundet med muligheden for at udvikle uønskede reaktioner. Med svær hævelse af lymfoide væv og den komplette umulighed af næsevejr, ordnes barnet hormonelle dråber. Oftest er disse Nazonex, Sinoflurin og Avamis. De er effektive til allergisk disponering af sygdommen. Billigere analoger af Avamis anvendes - dette er Flixonase og Flutinex.\nMed ineffektiviteten af midler fra andre grupper, og når et barn har adenoider i grad 3, udføres behandling uden kirurgi af hormoner. Avamis er godkendt til brug af børn fra 2 år. Den negative kvalitet af stoffet Nazonex er en undertrykkelse af immuniteten i nasopharyngeal slimhinden.\nOprindeligt kan det reducere adenoider, men sygdommen vil derefter forværres igen. Sandsynligheden for bivirkninger er også stor. Når du bruger Nasonex til adenoider, er der en følelse af tørhed i næsehulen, blødning og hovedpine. For at fugte slimhinden ordineres behandling af næsehulen med havtornsolie i fravær af allergi. Før brug udføres en følsomhedstest, hvori en dråbe af midlet påføres et lille område af huden. For at se reaktionen skal du vente i 15 minutter. Hvis der er rødme, kan kun ferskenolie behandles.\nDet er muligt at reducere risikoen for forværring af adenoider ved hjælp af antiinflammatorisk behandling. Til dette anvendes inhalationer af Cycloferon, Cedovix eller Mentoclar sammen med en forstøver.\nFor at reducere symptomerne på en løbende næse anvendes Albucid. Det er effektivt til bekæmpelse af infektion og bruges i vid udstrækning i øjen- og ØNH-praksis. I sjældne tilfælde forekommer ubehagelige konsekvenser efter påføring af dråberne i form af en allergi eller afføringslidelse.\nEffektiv behandling af sygdommen er mulig, mens immuniteten styrkes. Sinupret bruges til behandling, og til børn ordineres det i form af dråber. Lægemidlet fremstilles helt på plantebasis, og derfor forårsager behandling sjældent allergi. Dråber fra adenoider hos børn ordineres i mindst 7 dage. Derefter evalueres dens effektivitet. Med positiv dynamik begraves medicinen mod adenoider fortsat i barnets næse. Den samlede varighed af behandlingen med Sinupret kan blive forsinket i flere uger, indtil symptomerne på sygdommen er fjernet..\nDu kan slippe af med adenoider ved hjælp af lægemidlet Traumeel, som hører til gruppen af immunmodulatorer. Det eliminerer hurtigt hævelse i vævet, smerter og gendanner beskadiget slimhinde.\nHvis barnet har kronisk adenoiditis og i sygdommens trin 3, foretrækkes antibiotika. Almindeligt anvendte tabletter eller sirup. Behandlingsregimen for adenoider inkluderer penicilliner (Amoxiclav), cephalosporiner (Zinat) og makrolider (Wilprofen).\nFjernelse er kun rettet, hvis behandlingen af adenoider hos børn uden kirurgi ikke får virkning. Den mest almindeligt anvendte laseradenotomi. Det forbedrer lokal immunitet og har en antimikrobiel effekt..\nBarnet begynder at blive behandlet om morgenen under generel anæstesi eller lokal afhængig af sværhedsgraden af barnets tilstand og alder. Efter fjernelse af adenoider hos børn er det nødvendigt at blive på hospitalet i en dag. Denne procedure udføres for at overvåge barnets tilstand efter operationen og hans reaktioner på anæstesi. I den postoperative periode vises en nasestemme, som er forbundet med hævelse af vævene efter laserfjernelse af mandlerne.\nEn anden effektiv og smertefri operation til fjernelse af adenoider hos børn er koldterapi eller kryogen frysning. Essensen af proceduren er ikke kun eliminering af den inflammatoriske proces. Der er en fuldstændig fjernelse af det infektiøse fokus, der forårsagede forværring.\nDe fjerner adenoider hos børn med forkølelse oftere med betændelse i mandlen og betændelse i mandlen. Cryo-frost kan behandles til børn i alle aldre. Dets største fordel er fjernelse af kun beskadiget væv. Sunde lymfoide celler overlades til at opretholde lokal immunitet.\nForældre kan være i tvivl om behovet for operation på grund af barnets risiko og mulige lidelser. De, som adenoider blev fjernet uden smertelindring, er især bekymrede. Nu udføres adenoid excision under generel anæstesi for patienter under 7 år eller for lokale ældre børn, da det er lettere for dem at forklare situationen.\nUnder lokalbedøvelse påføres først bedøvelsesmidlet, lidocaine eller novocaine, ved sprøjtning eller smøring og injiceres derefter direkte i amygdalaen. Barnet ser og er opmærksom på alt, hvad der sker, og udseendet af instrumenter og hans eget blod kan forårsage psykologisk traumer. Derfor foretrækkes generel anæstesi. Hvis babyen er for urolig og bange, administreres der desuden et beroligende middel..\nLægemidlet til smertelindring vælges individuelt af anæstesilægen; til små patienter anvendes lavtoksiske og relativt sikre medicin: Diprivan, Esmeron, Dormicum.\nFordelene ved generel anæstesi inkluderer en lav risiko for psykologisk og fysisk traume, evnen til at fjerne adenoider sikkert og undersøge halsen omhyggeligt efter operationen. Moderne eksperter bruger endotracheal anæstesi, hvor anæstetika kommer ind i både blodet og luftvejsorganerne.\nEfter fjernelse af adenoidvegetation anbefaler læger at være på et hospital under opsyn af en specialist på vagt. Normalt tager det ikke mere end en dag. Fordelene ved at være på et hospital er, at risikoen for komplikationer reduceres, og den bedste postoperative bedring garanteres..\nPå billedet afdelingen på hospitalet i øre-, hals- og næsteklinikken.\nEfter operationen skal fysisk aktivitet udelukkes i en måned. I tre dage bør barnet ikke bade i varmt vand. Det er vigtigt at følge den rette ernæring. Det er bedre at undgå at være i den åbne sol og indelukkede værelser..\nEfter operationen skal barnet være under opsyn af læger i nogen tid. Han bliver sendt til afdelingen med en af sine forældre. Få timer efter operationen kan patienten spise. Maden skal være lidt varm, ensartet og uden krydderier. Det foretrækkes at bruge potetmos til den første snack.\nHjemme vises babyen sengeleje. Det er nødvendigt at skabe komfortable psykologiske forhold, så barnet kan flygte fra den traumatiske operation. Den postoperative periode varer flere uger, hvor barnet bør undgå fysisk aktivitet og deltagelse i udendørs spil.\nVarme bade, saunaer og bade er ikke tilladt i en måned. Kontakter med mulige bærere af luftvejsinfektioner er farlige for barnet, derfor anbefaler læger i 2 uger, at du nægter at besøge overfyldte steder, herunder skole, børnehave og kreative kredse.\nFor at forhindre bakteriologisk infektion ordineres antibiotika til barnet.\nFor at forhindre betændelse i mandlerne og udseendet af vækster er det nødvendigt at styrke immunforsvaret. Moderat hærdning anbefales. Det tilrådes at lære et barn en kontrast sjæl. Overdreven forældremyndighed skal kasseres, og barnets krop får lov til at producere antistoffer. Dette vil føre til hurtig dannelse af immunsystemet og forhindre hyppige infektionssygdomme i børnehaver og skole, når de kommunikerer i et team.\nHvis barnet ofte er syge, er det vigtigt at eliminere årsagen og symptomerne i tide og også at overvåge mandlernes tilstand. Forebyggelse inkluderer behandling af inflammatoriske sygdomme for at forhindre overvækst i væv.\nFor at forhindre udvikling af sygdomme i luftvejene, bør optimale indendørs forhold opretholdes. Fugtighedsniveauet bør ikke falde til under 40%. Det tilrådes at reducere koncentrationen af støv. Dette kan opnås ved vådrensning og fraværet af overskydende genstande i rummet. Kilden til støv er souvenirs, figurer, blødt legetøj. I ekstreme tilfælde kan de pakkes i en plastfolie for at forhindre penetrering af partikler.\nFor at lindre betændelse, hævelse i mandlerne og smerter bruges behandling også med folkemedicin. Infusioner og afkogninger opnået fra medicinske planter begraves i næsehulen, tages internt eller anvendes som en af komponenterne til inhalation.\nFor at forberede opløsningen har du brug for 200 ml roesaft og honning. Ingredienserne blandes, og i 3 gange om dagen indstilles 2-5 dråber i hver næsegang.\nDu kan behandle en løbende næse med Kalanchoe juice. 2-3 dråber i løbet af dagen 3 gange indsprøjtet i hver næsegang. Den samme opskrift er også velegnet til tilberedning af produkter fra aloe juice.\nAfhængig af barnets alder ordineres fiskeolie. Det fugter slimhinderne, bremser væksten af adenoider. Det frigives i opløsning eller kapsler..\nFor at undgå betændelse i mandler i barnet er forebyggelse af infektionssygdomme og styrkelse af immunitet vigtig. Hvis det er muligt at bevare lymfoide væv, er det nødvendigt at prøve alle konservative behandlingsmetoder. I en knivspids henvises patienten til operation.\nSe videoen af Dr. Komarovsky:\nHar det ondt at fjerne\nHvorvidt babyen oplever pine eller ej afhænger af operationens metode og typen af anæstesi. I moderne klinikker bruges følgende metoder til fjernelse af adenoider: klassisk (Beckmans kniv), koblationsmetode, laser, barberingsadenotomi.\nDe sidste tre metoder betragtes som de sikreste og mindst traumatiske, risikoen for infektion og blødning er næsten elimineret, da karene er cauteriserede under operationen. Alle typer operationer er hurtige. Hvor længe operationen varer - afhængigt af metoden, normalt ikke mere end ti minutter.\nVed lokalbedøvelse vil barnet føle smerter og ubehag, under generel anæstesi udelukkes ubehagelige fornemmelser, da babyen vil sove. Men under komplet anæstesi er der en chance for at udvikle pludselige komplikationer forbundet med indgivelse af et bedøvelsesmiddel. Derfor skal forældrene vælge mellem kortvarigt ubehag, barnets smerte og faren for at udvikle anafylaktisk chok. Du skal alligevel tage risici.\nDer er en opfattelse af, at det ikke er nødvendigt at fjerne adenoider, da det barn efterhånden vokser op, at svelget mandlen kan falde i størrelse. Ifølge Dr. Komarovsky er det uacceptabelt at udsætte behandlingen indtil ungdom, da der er en stor risiko for at få en kronisk sygdom og komplikationer. Voksne adenoider kan fjernes i henhold til indikationer og i voksen alder.\nSe hvad en berømt telelæge siger om fjernelse af adenoider:\nOperationsformer: nasopharyngeal adenoiditis\n"Hvordan fjernes adenoider, hvilke operationer, hvilke af dem er mere smertefri, der forårsager fysisk og følelsesmæssig stress mindre for et barn?" - en lignende strøm af spørgsmål begynder at ryste mod forældrene, når beslutningen træffes - barnet vil blive opereret.\nDen vigtigste ting, som forældrene har brug for at vide og være opmærksomme på i dette aspekt, er generel information (hvilke typer teknologier der bruges), hvor meget de adskiller sig i præstationer, er smertefri for barnet og er tilgængelige på opholdsstedet, på børnehospitaler.\nDet er nødvendigt at understrege en vigtig faktor, som ikke bør gå glip af under operationen. Vi taler om det faktum, at børn ikke har en operation, hvis de har løst for denne periode:\nLuftvejssygdomme (ARVI, ARI, influenza, tonsillitis);\nFeber, løbende næse, hoste (ledsagende symptomer på forkølelse);\nMedfødte patologier i hjertet, lungerne, bronchierne (astmatisk syndrom, bronkial astma);\nVigtig! Før den endelige beslutning om operationen afholdes en fælles konsultation af pædiatriske specialister for at diskutere lignende kliniske manifestationer. Der ordineres et intensivt behandlingsforløb, eller andre former for behandling af adenoiditis vil blive anvendt på barnet, hvis det er umuligt at udføre driftsteknologi.\nLad os se på, hvordan adenoid fjernelse sker med følgende typer kirurgisk invasion:\nDet består i indgangen til nasopharyngeal hulrum i et specielt ENT skæreværktøj, et adenotom (en ringformet sløjfe med dobbeltkantede kanter). Denne enhed introduceres gennem lumen fra ekspandererne: de afskærer de patogene mandellag, som i en cirkulær bevægelse fjerner lag for lag og trækkes ud, når de samler sig i løkken (eller suges af med en mikrosugning). Operationen udføres under lokalbedøvelse, i ekstreme tilfælde anvendes generel anæstesi. I kirurgi betragtes det som en streaming-operation, det udføres overalt, især i perifere områder, hvor der ikke er andet moderne udstyr. Det varer ikke mere end en halv time, blødningen bestemmes i acceptable normer, stopper uafhængigt. Det anbefales, at du ikke giver dit barn mad i 4-5 timer efter sengelejen (kun kogt vand).\nInnovativ teknik - endoskopisk ektomi\nmandler, adenoider på dem.\nEn virkelig avanceret, progressiv form for minimal invasiv moderne kirurgi. Næsten blodløs teknik, minimal blødning fra små kar. Det kirurgiske hovedinstrument er en endoskopisk barbermaskine, der indsættes i det viscerale nasopharyngeal hulrum.\nRelaterede artikler Behandling af adenoider i 2. grad\nPå den ene side er et skæreplan, på den anden er en mini-linse på et videokamera monteret. På skærmen ser kirurgen visuelt hele det kirurgiske felt, og med fortrolighed og nøjagtighed fjerner de mindste knoldophopninger, "renser" svære at nå frem til hjørner, områder med den pastaagtige overflade.\nOperationen udføres under generel anæstesi, ikke mere end 20-35 minutter, normalt observeres komplikationer og postoperative problemer (blødning, apnø, stigning / reduktion i blodtrykket observeres ikke). De opererede børn kommer let ud af anæstesi, oplever ikke følelsesmæssig stress, frygt for panik hverken før eller efter operationen. Smertefulde fornemmelser i næsen eller halsen, hvor operationen blev udført, er mindre, stoppes derudover af en beroligende injektion (smertestillende). Det eneste problem er tilgængeligt i store byer, regionale centre, betalt drift.\nLasereksponering: forbrænding, kulde\nEn lignende version som den forrige form, kun i stedet for en barbermaskine, bruges en tynd, fokuseret laserstråle. Princippet er baseret på ”udbrændt” patogene patologier og ikke på skæring. For nylig ved hjælp af "cryo laser frysning." Frysemetodens nuværende funktionalitet adskiller sig fra den første af en fysisk faktor, der er fokuseret på effekten af negativ (kold) nitrogenstrøm.\nSpecialister bemærker fremragende ydelse fra disse operationer: hurtig kirurgi, blodløs kirurgi, en positiv postoperativ periode. Tilbagefald (tilbagevenden af en adenoid sygdom) observeres slet ikke. Men igen - for små byfolk en mere tilgængelig type operation end for jævnaldrende.\nAdenoid ansigt: årsager og udvikling, symptomer, behandling\nAdenoiditis er en akut eller kronisk betændelse i den pharyngeal mandel i lymfopharyngeal ringen. De vigtigste symptomer inkluderer en følelse af ubehag inde i næsen, snorkning om natten, mangel på næste vejrtrækning, slim eller purulent udflod, lukket næse, tør paroxysmal hoste, rus syndrom, søvnforstyrrelser. Diagnosen er baseret på en patientundersøgelse, mesopharyngoscopy, posterior rhinoscopy, laboratorieundersøgelser, radiografi eller computertomografi af nasopharynx. I behandling af adenoiditis anvendes lokale og systemiske medicin, fysioterapi, adenoidektomi udføres sjældnere.\nJ35 Kroniske sygdomme i mandler og adenoider\nAdenoiditis (retronasal tonsillitis eller epipharyngitis) er den mest almindelige sygdom i pædiatrisk otolaryngologi. Oftest observeres det hos børn i førskole- og grundskolealder - fra 3 til 9 år. Det er sjældent hos voksne, som er forbundet med aldersrelateret involvering af lymfoide væv i nasopharyngeal mandlen.\nI henhold til statistik forekommer denne patologi hos 5-28% af repræsentanter for den almindelige børnepopulation og hos 70% af ofte syge børn og unge. Den primære forekomst af kronisk adenoiditis er 1,8-2,7 pr. 1.000 børn.\nPatologi er lige så almindelig blandt mandlige og kvindelige repræsentanter, i 35-45% af tilfældene er den ledsaget af tilbagevendende eller kroniske sygdomme i bronchopulmonary system.\nRetronasal tonsillitis er en polyetiologisk sygdom. Betændelse af adenoider provoseres af vira eller patogene bakterier. Gruppen af vira inkluderer adenovirus og herpesvira, inklusive herpes simplex-virus type 4 - Epstein-Barr.\nI bakterieforeninger er en mangel på den konstante (oprindelige) faryngeale flora og en stigning i antallet af forbigående mikroflora af slægterne Moraxella (M. catarrhalis), Bacillus, Micrococcus, Pseudomonas, enterobacteria (K. pneumoniae, K.oxytoca, E. coli), staphylococci (S.aureus), streptococcus (Str.\npneumoniae, Str.pyogenes). Følgende faktorer kan også bidrage til udviklingen af adenoiditis:\nHyppige SARS. Den konstante høje antigene belastning på grund af kontakt med et stort antal vira i kombination med umodenhed for børnenes immunsystem fører til forstyrrelse af normale immunologiske processer i svelget mandlen, dannelsen af adenoiditis.\nLedsagende sygdomme. De inkluderer tilbagevendende eller kroniske sygdomme i den øverste luftvej, som er infoceringscentre - rhinitis, nasopharyngitis, tubootitis, bihulebetændelse, betændelse i mandlen, stomatitis. GERD, hvor saltsyre understøtter kronisk betændelse i adenoider, isoleres separat.\nImmunopatologiske tilstande. Listen inkluderer diabetes mellitus, hypothyreoidisme, HIV-infektion, genetisk bestemte immundefekt, allergiske patologier. Hos små børn er fraværet af amning, vitamin D-mangel og raket, der udvikler sig på denne baggrund, vigtigt.\nMedfødte funktioner. De inkluderer en arvelig tendens til at vokse over adenoidvegetationer og deres betændelse, konstitutionelle afvigelser af typen exudativ-catarrhal diathesis. En vigtig rolle spilles af misdannelser, der krænker nasal vejrtrækning - krumning af nasal septum, deformation af næse concha osv..\nEkstern indflydelse. Miljøsituationen er vigtig: overdreven tør eller forurenet af industriel emission af luft, forbedret strålingsbaggrund. Medvirkende faktorer inkluderer hypotermi, dampforbrændinger i nasopharynx, indånding af dampe af kemikalier og flygtige giftstoffer.\nPatogenesen af adenoiditis er baseret på skade på det ciliære epitel, der er placeret på overfladen af svælg mandlen, provokeret af fysiske, termiske, kemiske eller biologiske faktorer.\nPå denne jord dannes såkaldte ”skaldethed” -områder, der er sårbare over for indtrængen af patogene bakterier og vira, og der udvikles kompenserende hyperplasi af lymfoidvæv. Ved overdreven antigen belastning forstyrres regenereringsprocesserne i mandlen, ændringen af dens celler forbedres.\nSom et resultat opstår atrofierede og reaktive follikler, som i kombination med hæmning af fagocytose, mangel på oprindelig mikroflora og umodenhed i barnets immunsystem fører til udvikling af betændelse.\nSygdommen har ingen patognomoniske symptomer eller klager. De primære manifestationer er kilende, ridse i de dybe dele af næsen, støjende vejrtrækning under søvn.\nEt andet af de tidlige tegn er nattsnorken, som et resultat af, at barnets søvn bliver rastløs, overfladisk. Efter et stykke tid slutter forværringen af næsevejrning i løbet af dagen, slimhinderne fra næsen.\nDe fleste patienter har en tør eller uproduktiv hoste af paroxysmal art, der forværrer natten og om morgenen.\nI fremtiden udvikler beruselsessyndrom - en stigning i kropstemperatur til 37,5-39 ° C, diffus hovedpine, generel svaghed, døsighed, forværring eller appetitløshed. Tidligere forekommende paræstesier transformeres gradvist til kedelige pressesmerter uden en klar lokalisering, som intensiveres ved indtagelse.\nMængden af slimudladning fra næsen øges, en purulent urenhed opstår i dem. Dræningsfunktionen af hørselsrørene er nedsat, hvilket fører til forekomst af smerter i ørerne, ledende høretab. Nasal vejrtrækning bliver umulig, og patienten bliver tvunget til at trække vejret gennem munden, hvilket resulterer i, at sidstnævnte konstant er i fare.\nPå samme tid, på grund af obstruktion af choanaerne, forekommer en stemmeskift som en lukket næse.\nMed et langvarigt løb på grund af kronisk hypoxi udvikles neurologiske lidelser - barnet bliver sløv, sløv, hans evne til at koncentrere sig om noget, hukommelse, skolepræstation forværres.\nDer er en forvrængning af ansigtsskallen afhængigt af typen af "adenoid ansigt": den hårde gane bliver smal og høj, produktionen af spyt øges, derefter drænes fra mundhjørnet.\nOverkæben er også deformeret - de øvre forænder stikker fremad, på grund af hvilke de nasolabiale folder glattes, bidet forvrænges.\nKomplikationer af adenoiditis er forbundet med spredning af patogen mikroflora med purulente masser ind i næsehulen, ned ad tracheobronchial træet. Dette forårsager udvikling af kronisk rhinosinusitis, faryngitis, laryngitis, triobronchitis, lungebetændelse. Under 5 år er der risiko for en pharyngeal abscess.\nLangvarig rhinorrhea provoserer eksem i næsens vestibule og andre dermatologiske læsioner i dette område. Samtidig betændelse i mandlerne med forhindring af de svulmede åbninger i hørselsrørene fører til eustachiitis, purulent otitis media og alvorlig høreinsufficiens i fremtiden.\nLangvarig iltesult i hjernen manifesteres ved en forsinkelse i barnets mentale udvikling, vedvarende neurologiske lidelser.\nDiagnosen stilles på grundlag af anamnestiske data, klager over barnet og forældrene, resultaterne af fysiske og instrumentelle metoder til forskning. Laboratorietest spiller rollen som hjælpemetoder til at afklare sygdommens etiologi og bestemme den terapeutiske taktik. Et komplet diagnostisk program består af:\nFysisk undersøgelse. Ved en generel undersøgelse gør otolaryngologen opmærksom på patientens stemme og tale, arten af nasal vejrtrækning. Samtidig afsløres nasal lukning, vanskeligheder eller fuldstændig fravær af vejrtrækning gennem næsen. Ved palpation af lymfeknuderne bestemmes moderat forstørrede, smertefri submandibulære, occipitale, anterior og posterior cervikale grupper.\nMesopharyngoscopy Når man undersøger svelget, visualiseres en stor mængde lysegul eller gulgrøn udladning, der strømmer ned langs den hyperemiske bageste væg i svelget. Der er også rødme i palatinbuerne, en stigning i lymfoide follikler eller laterale faryngeale kamme.\nRygnoskopi. Det gør det muligt at identificere en forstørret, hyperemisk, ødematøs nasopharyngeal mandel, dækket med fibrinøs plak. Synlige lakuner er fyldt med purulente eller slimagtige eksudative masser.\nLaboratorieanalyse. Med viral adenoiditis vises en ændring i leukocytformlen til højre, en stigning i antallet af lymfocytter og ESR i KLA. Tilsætningen af bakteriefloraen ledsages af leukocytose, en forskydning i formlen mod stikk og unge neutrofiler. Derudover udføres en mikrobiologisk undersøgelse af nasale sekretioner..\nStrålingsdiagnostiske metoder. Radiografi om nasopharynx bruges i direkte og laterale fremskrivninger. Det giver dig mulighed for at registrere hypertrofi af lymfoidvævet i svelget mandlen, overlapper hullerne i choan. I de senere stadier afspejler røntgenstråle deformationen af den hårde gane, overkæben. Til differentiering med tumorer anvendes CT i ansigtets skelet med kontrastforbedring..\nFormålet med behandlingen er eliminering af fokus på infektion, forebyggelse af kronicitet i den patologiske proces, dens spredning til tilstødende anatomiske strukturer.\nTil dette er aktuelle og systemiske farmakologiske midler ordineret fysioterapeutiske procedurer.\nI alvorlige tilfælde, med samtidig markant vækst af adenoid vegetation eller udvikling af komplikationer, indikeres kirurgisk behandling. Således udføres med adenoiditis:\nLægemiddelterapi. Det er repræsenteret af antibakterielle eller antivirale lægemidler, hyposensibiliserende stoffer, afgiftningstiltag, immunmodulatorer, vitaminkomplekser. Som lokal terapi ordineres vasokonstriktive dråber, aktuelle kortikosteroider, desinfektionsmidler i form af spray, inhalation af antiseptika..\nadenoidectomy Kirurgisk behandling består i excitation af hypertrofiseret lymfoidvæv, der blokerer for nasalgangerne og forstyrrer normal nasal vejrtrækning. Operationen kan udføres på en klassisk måde ved hjælp af en skalpell eller ved hjælp af en endoskopisk teknik..\nFysioterapi. Meget brugt: rørkvarts, bestråling af næsehulen og posterior pharyngeal væg med en helium-neon laser, elektroforese af medicin til regionale lymfeknuder, åndedrætsgymnastik. Effektiv spa-behandling, hvor forløbet inkluderer kryo-oxygen og ozon-ultralydbehandling, mudder.\nVed en fuld, korrekt valgt behandling er prognosen for liv og helbred gunstig. Risikoen for at udvikle farlige komplikationer i sådanne situationer er ekstremt lav - højst 0,3-1%. Specifikke forebyggende foranstaltninger til denne patologi er ikke udviklet.\nIkke-specifik profylakse af akut eller forværring af kronisk adenoiditis inkluderer tidlig diagnose og behandling af overvækst af adenoid vegetation, infektionssygdomme og abnormiteter i næsehulen, styrke kroppens samlede forsvar, undgå hypotermi, termiske og kemiske forbrændinger af nasopharynx, en fuld og afbalanceret diæt, aktiv sport, Otolaryngolog regelmæssige eftersyn.\nDeformering af ansigtet med adenoider: det kliniske billede\nEmnet adenoider er relevant for alle forældre, da dette er en almindelig og farlig sygdom, der kan forårsage mange komplikationer allerede i voksen alder.\nForældre, der er langt fra medicin og ikke støder på en sådan sygdom, kan være interesseret i, hvad der nøjagtigt er adenoider. Adenoider er placeret i nasopharynx, og i dens struktur er det en vokset mandel.\nDisse vækster beskytter mod indtrængen af farlig mikroflora i babyens nasopharynx..\nDen gruppe, der er mest påvirket af sygdommen, er direkte relateret til adenoidenes art. Nasopharyngeal væv stiger, indtil barnet er 9 år, hvorefter adenoidet gradvist falder. Børn på 9-10 år er mest modtagelige for betændelse i adenoider, når kroppens immunitet kun dannes og muligvis ikke klarer antallet af patogene bakterier.\nDet kliniske billede af sygdommens udvikling\nÅrsager til udviklingen af adenoidtegn i ansigtet\nPeriodisk betændelse i adenoidvækster og ujævn belastning af nasopharynx fører til stigning i lymfoide væv. Hvilket til gengæld er den vigtigste faktor, der fører til adenoid type ansigt. Hvis du ikke behandler det, udvikler det sig til en kronisk sygdom.\nAdenoid ansigt er forbundet med en række luftvejssygdomme. Kronisk åndedrætssvigt er et resultat af nedsat ventilation.\nUnder betændelse i adenoiderne udføres vejrtrækning ikke korrekt, og mindre ilt kommer ind i kroppen.\nUjævn blodmætning med ilt fører til udvikling af fysiologiske og psykologiske abnormiteter hos barnet, hvilket forværrer hans position yderligere.\nSymptomer, der skyldes sygdommens udvikling:\nEkssudat frigivet under betændelse opbevares i nasopharynx.\nStemmen bliver nasal, hes, da halsen konstant udsættes for tørring.\nRestless, med periodiske vågner, søvn.\nFysisk aktivitet reduceret, konstant følelse af træthed.\nI øjeblikket er der 3 grader af adenoidbetændelse:\nEn svag stigning i svælgvævet er det første trin i udviklingen af adenoider. Krænkelse i vejrtrækningen og let hævelse af svælvene fører til barnets sløv tilstand.\nDet andet trin er kendetegnet ved patientens næsten komplette manglende evne til at trække vejret gennem næsen. Laryngitis og bronchitis er mere tilbøjelige til at udvikle sig i denne gruppe på grund af den konstant åbne mund til vejrtrækning. Natlig snorken og de første tegn på en adenoid type ansigt kan spores i denne periode af sygdommen.\nI den alvorligste periode af sygdommen observeres følgende symptomer: alvorlig løbende næse og vejrtrækning kun i mundhulen. Hoste under søvn, nedsat hørelse. Adenoid ansigt fuldt ud dannet i patienten.\nEksterne tegn på et adenoid ansigt\nAdenoid ansigt hos et barn dannes ikke umiddelbart efter betændelse, men det er værd at bemærke, at patientens ansigt gradvist udsættes for en krænkelse af anatomi og fysiologi på grund af betændelse. Følgende symptomer er et karakteristisk træk ved en adenoid type ansigt:\nPustet, langstrakt ansigt med en udtalt oval form.\nTandkrumning, især den øverste række.\nMund ajar hele tiden.\nMetoder til behandling af et adenoid ansigt\nInden ordinering af et behandlingsforløb skal lægen afgøre årsagen til problemet. Følgende faktorer tjener som et kriterium for at beslutte for en af metoderne (konservativ terapi eller kirurgisk fjernelse af betændelse):\nGraden af patientens sygdom.\nStørrelse på betændelse.\nVed betændelse i den første fase anvendes konservativ terapi. Det inkluderer følgende stoffer:\nsaltopløsninger med havsalt\npatogene bakterier eliminerende midler\ndråber med virkningen af vasokonstriktion for at lindre nasopharyngeal overbelastning\nlægemidler, der øger patientens immunsystem\nHvis den anden eller tredje fase er kommet, når konservativ terapi og dens effektivitet er usandsynlig, anvendes kirurgisk indgreb. Følgende er flere typer operationer:\nKlassisk adenotomi. Fjernelse af betændt væv. Beckmans kniv påføres, og operationen varer ikke mere end en time.\nEndoskopi Et endoskop indsættes i mundhulen, hvilket fjerner det berørte væv. Patienten kommer sig i løbet af dagen, og denne operation er mere pålidelig og effektiv..\nVi anbefaler også at læse artiklen Endoskopisk undersøgelse af adenoid vegetation\nLaseroperation Mandlen behandles med en laserstråle, og væv med patogener fordampes fra bihulerne.\nKold plasmametode. Den dyreste metode, men det er berettiget, da det er den mest effektive måde at fjerne betændelse på. Koblator tillader patienten at undgå smerter og de negative virkninger af kirurgi.\nSymptomer på adenoider er ikke særlig specifikke, og for at afklare diagnosen kræves en detaljeret undersøgelse, som inkluderer næsehorn (undersøgelse af næsehulen ved hjælp af specielle spejle), samt endoskopiske og radiologiske forskningsmetoder. I nogle kontroversielle tilfælde udføres en biopsiundersøgelse for at bekræfte diagnosen..\nI nogle tilfælde, når kirurgi er umulig (sygdomme i blodkoagulationssystemet, akutte infektionssygdomme, ondartede tumorer), intranasale hormoner, vasokonstriktorer bruges, tyr de til fysioterapi.\nDu skal ikke være bange for behandling, men hvis det er muligt er det stadig bedre at ikke tillade udvikling af adenoider, og til dette er det nødvendigt at kurere betændelsessygdomme i de øvre luftvejskræfter i tide, styrke immunitet og overholde en sund livsstil. pas på dig selv!\nUdviklingen af patologi forekommer hovedsageligt på baggrund af forskellige infektiøse processer / sygdomme i nasopharynx, primært influenza, skarlagensfeber, mæslinger, bihulebetændelse, betændelse i mandlen og andre akutte luftvejsinfektioner.\nDette er ikke overraskende, fordi den vigtigste funktion af denne partikel i kroppen er at beskytte mod patogen mikroflora, der trænger gennem nasopharynx ind i luftvejene..\nI svelget mandlen, såvel som andre mandler i den lymfatiske faryngeale ring, er der også immunceller (lymfocytter, makrofager osv.), Der kommer i kontakt med forskellige mikrober (vira, bakterier osv.) Eller allergener.\nVed kontakt med patogener begynder immunkomplekser at formere sig aktivt, hvorfor der er en stigning i størrelsen på selve mandlen.\nNår immunforsvaret er svækket, eller antallet af patogener, der virker på mandlen, er meget højt, dannes en inflammatorisk proces, hvis eliminering i de fleste tilfælde kræver lægehjælp..\nForuden den lokale kamp mod patogener signaliserer lokale immunceller for øvrig en "invasion" af hele kroppen, som begynder at mobilisere til kamp.\nDe vigtigste metoder til denne kamp er at hæve kropstemperaturen, hvor infektionen ikke kan formere sig og dø, der vises en hoste, en løbende næse - hvor slim produceres, der indhyller infektionen, og så skubbes de ud.\nAdenoider i 1. grad - er kendetegnet ved en delvis overlapning af den overvoksne svulmede mandel i den øverste del af vomeren (komponent af næse septum) med 30-35% og / eller lumen i choanaen, på grund af hvilken personen har en let nasal trængsel, snorken. Symptomer forekommer oftest om natten, eller når en person er i en liggende stilling..\nAdenoider i 2. grad - er kendetegnet ved vækst af lymfoide væv allerede med 60-65%, på grund af hvilken vejrtrækning allerede er markant vanskelig, en person ånder oftere med munden, snorker, vågner ofte om natten på grund af iltmangel, løbende næse, undertiden hoste, ubehag på betændelsesstedet. Især er billedet udtalt på tidspunktet for fysisk stress på kroppen eller i en stressende situation.\nAdenoider i 3. grad - kendetegnet ved overlapning af næsten hele åbneren og lumen i næsegangene (choan), på grund af hvilken vejrtrækning gennem næsen er praktisk talt umulig, symptomer på iltesult i hjernen vises, mental aktivitet er sløv, og de vigtigste tegn på patologi forstærkes.\nSymptomer på ansigtsdeformering med adenoider hos børn: beskrivelse\nAdenoider optrådte i barnets næse, opmærksomme forældre kan mærke ved de karakteristiske symptomer, der er vist.\nFørst og fremmest er de beskyttet af åbenlyse manifestationer - løbende næse, feber, barnet foretrækker at trække vejret med munden åben. Det andet tegn, der fanger øjet, er en deformation af ansigtet i næseområdet (hævelse i næsehinden, næsevinger) samt hævelse i kinderne og øjenlågene.\nHvor truende er disse destruktive ændringer: hvorfor opstår de? - snak i detaljer om dette emne.\nPatogen proces i næsen - adenoider: en kort etiologi\nDen absolutt forkerte opfattelse af voksne om, at polypvækster dannet i næsen af et barn, er intet andet end betændelse i adenoider.\nAdenoid vegetation - patologisk, pasty transformation af det indre lag af mandlerne (i næsen, svælgbenyngdepunkt).\nAdenoider - grimme knolde, abscesser, mavesår (på / inde i kroppen af mandlerne) kan ikke i sig selv være "betændelse i adenoiderne." De er faktisk et patogent klinisk fænomen, men ikke organer.\nZ N A Y T E.\nVigtig! Plastisk kirurgi, næseoplastik, sådanne maxillofaciale deformiteter behandles ikke. Børns otolaryngologer insisterer på en metodisk, omfattende behandling af adenoiditis generelt som det primære grundlag for udseendet af deformationsændringer i ansigtets væv hos et barn.\nAdenoiditis / hævelse i ansigtet: af hvilken grund er ændringen\nSelvfølgelig er voksne bekymrede - i et barns ansigt ændres det ikke til det bedre.\nDe er bange for, at den grimme hævelse af næsen, hævede kinder og tunge øjenlåg vil ødelægge udseendet, især hos piger.\nForældre er interesseret i: hvorfor vises overdreven hydrolyse, et overskud af væske i næsevævet? Patologi forklares med eksisterende smertefulde kilder. Disse inkluderer (dominerende arter):\nHyperæmi er den vigtigste skyldige i det upflatterende billede. Det er lettere at sige - betændelse, sprødhed (pastiness), hævelse på grund af den patogene påvirkning af reduktionen af skadelige bærere - stafylokokker, streptokokker, Pseudomonas aeruginosa og herpes + papillomavirus.\nAl denne skadelige patogene masse ophobes i de maxillære bihuler, næsekanaler og slimhinder i næsen. Spreder og fanger nye områder - det indre epiteliale lag på øjenlågene (nedre og øvre). Krænker blodtilførslen, lymfebevægelse i karene, der trænger ind i vævene i kinderne. Derfor observerer klinikere stagnation af lymfe, blod i disse områder.\nGenerel forgiftning af kroppen. En negativ, ekstremt negativ faktor er det faktum, at mikrobe-bakteriel patogenese fra de øvre nasopharyngeale organer transporteres (gennem blodstrømmen) gennem alle viscerale systemer i kroppen.\nDet påvirker de nærliggende luftveje, bronchopulmonary forgrenet netværk. Slimhinden i disse organer får symptomet "hævelse", hvilket skaber vanskelighederne ved fri bevægelse af luft.\nPeristaltis (sammentrækning) af bronchiens vaskulære vægge, lungerne begynder at arbejde i en forbedret tilstand for at skubbe luftstrømmen, karens vægge bliver for stramme, en hoste vises.\nHerfra kommer dynamikken i hævelse, der passerer langs hele blodkæden (op til næsesektoren).\nUd over disse grundlæggende arter påvirker et spektrum af bivirkninger, der ikke er så betydningsfulde, men lige så patogene, pustethed:\nHvis barnet har haft forkølelse (ARVI, ARI, influenza), og de ikke er helbredt;\nder var mekanisk skade på næseseptumet;\ni den postoperative periode (tandekstraktion, kirurgisk excision af palatinkirtlerne);\nintroduktion af infektion i huden (ridning af acne, sår, skrubber).\nOpmærksomhed! Infektionister sammen med ØNH-læger bemærker andre årsager, der fremkalder ansigtets ødemer hos børn.\nDeformering af ansigtets ovale kan manifestere dybt forekommende indre hormonelle processer, en funktionsfejl i stofskiftet, sporstoffer i gæringsreaktioner i bugspytkirtlen, leveren, galdeblæren.\nEn sådan patologisk klinik, hormonel ubalance, manifesterer sig også som giftig giftig hævelse, herunder inden for ansigtssteder.\nHvad der vises, og hvad der er kontraindiceret: endelige tip og kommentarer\nRelaterede artikler Krænkelse af nasal vejrtrækning hos børn - adenoider: symptomer\nDet er meget lettere og enklere at forhindre sygdommen, at forhindre overgangen til en kronisk eller akut form.\nDenne bemærkning vedrører, som en vigtig vægt, børnesygdomme i mandlen organer - strubehovedet, munden, næsen. Patologiske ændringer eksternt / internt er ikke uden konsekvenser.\nI tilfælde af: forsømmelse, forsømmelse, selvmedicinering med hjemme-improviserede midler, påvirker derefter store problemer for børn i voksenperioden.\nKardiologiske dysfunktioner er hyppige og ikke så sjældne: iskæmi, takykardi, tidlig myokardieinfarkt på grund af en fuldstændig ubehandlet adenoid sygdom. Hjertemusklerne er som ingen andre følsomme over for smitsom patogenese.\nDet er kendt, at de første porte, hvortil patogene strømme falder, er næse- og svælg mandlerne. Adenoiderne, der optrådte på dem og signaliserede faren for kroppen forblev ubehandlet.\nI mange år var de tavse lommer af en formidabel infektion, årsagerne til hjertesygdom, lunge, nyre og lever.\nRettidig og nøjagtig diagnose af patologiske ændringer i barnets udseende - usunde, hævede øjne, næsevinger, hævede kinder - dette er en chance for at starte den rigtige behandling. For at afsløre den sande essens betyder kilden til, hvorfor hævelse i ansigtsvæv opstår, at redde barnet fra efterfølgende alvorlige former for nasopharyngeal patogenese.\nRadikale forholdsregler bør ikke anvendes alene, f.eks. Påføring af fingeraftryk mættet med bandagesalver på hævede områder i ansigtet. Gnid antitumorgel, spray med aerosoler og suspensioner.\nDisse handlinger kan forårsage uoprettelig skade på den følsomme hud i et barns ansigt, forårsage termiske forbrændinger, kolloidale ar.\nDet er nødvendigt at behandle ikke ydre tegn, visuelle symptomer, men stræber efter at neutralisere, ødelægge kernen, basen af nasopharyngeal forgiftning. Til dette udvikler moderne pediatri innovative terapeutiske metoder - lægemiddelterapi, kirurgiske indgreb, fysioterapeutiske procedurer.\nDen rationelle anvendelse af homøopatiske midler, metoder til behandling med alternativ medicin nægtes ikke. Men dette er kun muligt, hvis koordinerede handlinger gennemføres med certificerede læger og homøopater. Specialister vil i fællesskab udvikle og koordinere en effektiv, og vigtigst, ikke-skadelig behandlingsplan.\nPas på børn og vær yderst opmærksom på ændringer i deres ansigtsudseende!\nRelaterede artikler Adenoider i et barns næse: symptomer\nAdenoid type ansigt hos børn: tegn og behandlingsmetoder\nBørn lider meget ofte af forskellige sygdomme, så forældre skal være opmærksomme på tegn på en lidelse. For eksempel er den mest almindelige sygdom i barndommen adenoiditis, der forårsager ubehag og ubehag..\nFaktum er, at adenoider i en fluffy form ikke kun komplicerer vejrtrækning gennem næsen, men også fører til deformation af bid og ansigtsben. Læger kalder denne patologi et adenoid ansigt..\nMed tiden ændrer et sygt barns ansigt dets udseende og får karakteristiske træk.\nHusk, at adenoider fungerer som en beskyttende barriere mod bakterier, vira og infektioner. Mandlerne er mættede med lymfoide knuder, som giver immunitet fra mange parasitter..\nHvis ugunstige faktorer konstant påvirker kroppen, reduceres beskyttelsesfunktionerne. Dette skyldes allergener, støv, hypotermi, infektionssygdomme osv..\nVokset lymfoidvæv blokerer for strømmen af luft gennem næsen, så nasopharynx bliver et gavnligt sted for reproduktion og spredning af patogene mikrober.\nHypertrofiske mandler forstyrrer immunsystemets normale funktion, et barn udvikler en adenoid type ansigt. Oftest overhinder denne lidelse børn fra 2 til 12 år, når barnet er i tæt kontakt med andre børn i børnepasningsfaciliteter.\nIfølge læger forekommer adenoidt ansigtstypen hos et barn på grund af en stigning i lymfoide væv, dette er den vigtigste årsag til sygdommen. Også et adenoid ansigt af følgende grunde:\nMeslinger, skarlagensfeber og andre infektionssygdomme.\nSARS, akutte luftvejsinfektioner, forkølelse.\nRhinitis, bihulebetændelse, faryngitis.\nPsykisk ustabilitet, nervøsitet.\nPå trods af de inflammatoriske processer i nasopharynx bevarer adenoider en del af den beskyttende funktion, men dette er ikke nok til at klare alle inflammatoriske processer og infektioner. Dette fører til alvorlige ændringer i ørerne, næsen og halsen. Allergener påvirker også slimhinden i nasopharynx negativt. Først mandler bliver betændt, og derefter forekommer hypertrofi af adenoider.\nDet er værd at bemærke, at ændringer i ansigtets knogler hos et barn gradvist forekommer. I de første udviklingsstadier bemærker du muligvis ikke tegnene, men med tiden bliver symptomerne mere markante. Adenoidtypen af ansigt har sine egne karakteristiske træk:\nFormen på ansigtet strækker sig, ligner noget som en oval. Med andre ord bliver ansigtet puffet.\nDesuden ændrer bidet sig, overkæben smalner.\nNedtapning af underkæben.\nAnsigtet glattes, rynker forsvinder.\nMunden er vild.\nFølelser forsvinder hos barnet, apati og ligegyldighed vises.\nI nogle tilfælde bule øjeeplet ud.\nDe triste konsekvenser kommer, når ingen engagerer sig i barnets helbred. Det er meget vigtigt at bemærke alle tegn og symptomer på adenoider rettidigt for effektivt at helbrede sygdommen.\nHvis ubehandlede adenoider, kan konsekvenserne være forfærdelige for babyen. For eksempel kan et barn udvikle kronisk åndedrætssvigt, dårlig ventilation, et fald i ilt i blodet og en stigning i kuldioxid. Disse faktorer påvirker hele kroppen negativt..\nLæger adskiller følgende symptomer:\nMund vejrtrækning nat og dag.\nNasal sinus deformitet.\nnat snorken, nasal, ændringer i stemme og hørelse.\nDårlig søvn, træthed, sløvhed, irritabilitet. Barnet er ofte slemt.\nDårlig hukommelse, hovedpine, svimmelhed.\nDet er værd at huske, at barnets adenoid ansigt antyder, at sygdommen ikke kun krænkede ydre tegn, men også udviklingen af tale, psyken. Som et resultat bliver babyen mere distraheret og irritabel..\nI skole eller børnehave optager barnet ikke informationerne godt og husker ikke undervisningsmaterialet. Sådanne børn har også apati og tårevæghed.\nOver tid kan et barn opleve følgende sundhedsmæssige problemer: urininkontinens, anfald, kvælning, synsnedsættelse, stunting.\nHvis sygdommen er spildt over i en kronisk tilstand, bliver adenoider et infektiøst fokus. Dette betyder, at der i nasopharynx er en udvikling af inflammatoriske processer, purulente og slim-sekretioner.\nSlim akkumuleres i store mængder i næsen og bihulerne, hvilket blokerer normal vejrtrækning gennem næsen. Der er også en ophobning af purulent sekretion i nasopharynx, dette forårsager otitis media eller betændelse i mellemøret.\nDen auditive funktion er nedsat, barnet ophører med at høre normalt.\nNår et barn ånder kontinuerligt gennem munden, fører dette til følgende konsekvenser:\nLæger adskiller tre grader af adenoider, som i en eller anden grad påvirker udviklingen af en adenoid type ansigt. Som regel er den første grad næsten ikke synlig, så barnets forældre bemærker ikke nogen særlige tegn på sygdommen.\nDu skal altid huske, at spredning af lymfoide væv altid er en meget langsom proces. Trinnet med sværhedsgraden af eksterne tegn afhænger af størrelsen på mandlerne.\nHvis sygdommen ikke behandles i en bestemt periode, kan farlige symptomer føre til handicap..\nHvis babyen har en første grad af adenoider, er lymfoide væv moderat forstørret. Nasopharynx er 1/3 blokeret, og babyen kan stadig trække vejret gennem næsen.\nSelv om natten observeres snorken og sniffling, hvilket indikerer de første tegn på sygdommen. Det er om natten, at adenoider kvælder i større grad og forstyrrer normal vejrtrækning gennem næsen..\nI denne forbindelse sover babyen med munden åben for at genopfylde mængden af ilt i lungerne. Lidt senere viser barnet muligvis tegn på apati.\nDen anden fase er kendetegnet ved en adenoid type ansigt, da eksterne tegn er synlige. Adenoider blokerer 2/3 af nasopharynx og forringer sundheden.\nSelv om dagen kan barnet gå med munden åben og klage over ubehag under vejrtrækning. Disse faktorer fører til betændelse i strubehovedet, snorken i en drøm og holder vejret.\nI sygdomsperioden forlænges babyens ansigt, og adenoiderne hypertrofi.\nNår den tredje grad af adenoider forekommer, ånder babyen kun gennem munden, luftvejene er blokeret, og høreorganerne påvirkes. Derudover kan slim og pus frigøres rigeligt i et barn. Situationen kan forværres på grund af apnø, purulent betændelse i nasopharynx og betændelse i mellemøret. Lægen fikserer en adenoid type ansigt.\nInden forskrivning af behandling undersøger lægen babyens krop. Ved hjælp af næsehorn undersøger lægen væggene i nasopharynx og nasale passager.\nHvis vævet har maksimale dimensioner, er det ikke svært at bestemme - overfladen på svelget er ujævn, lyserød mandler, langsgående revner, purulent slimhindefladning.\nFørst og fremmest eliminerer specialisten tegn på adenoider ved at indføre vasokonstriktordråber i næsen bihulerne. Disse lægemidler lindrer hævelse og forbedrer vejrtrækningen..\nPharyngoscopy giver dig mulighed for at evaluere ikke kun slimhinden, men også purulent udflod, mandler og nasopharynx-vægge. Lægen stiller således en diagnose og bestemmer graden af hypertrofi af adenoider.\nHvis babyen har en tredje grad af adenoider, foretager specialisten en endoskopisk undersøgelse. Denne metode betragtes som sikker og effektiv, da enheden viser billedet på en stor skærm. Lægen kan undersøge adenoider i detaljer.\nKlinikken kan også have røntgenstråler af bihulerne. Denne undersøgelsesmulighed giver dig også mulighed for at bestemme udviklingsstadiet af adenoider. Proceduren er smertefri og effektiv, så lægen bestemmer uafhængigt, hvilken diagnosticeringsmetode han skal bruge..\nModerne hospitaler har et apparat kaldet computertomografi. Udstyret analyserer ændringerne i nasopharynx, evaluerer organernes tilstand og viser alt i et tredimensionelt billede. Det er værd at bemærke, at tomografen også er i stand til at opdage andre sygdomme, hvis de har en baby.\nHvis du ikke gør noget, kan du få følgende patologier:\nTumorer i blodkar og væv.\nHypertrofi af næse concha.\nDer er mange måder at slippe af med adenoider. Ignorer ikke de første tegn på en lidelse, ellers kan du forværre situationen. Bedre at slippe af med sygdommen på et tidligt tidspunkt end at fortryde det senere.\nAdenoid ansigtbehandlingsmetoder og korrektion\nPå trods af det faktum, at adenoidtypet ansigt har sine egne vanskeligheder, kan det helbredes. I medicin bruger de for eksempel ofte en integreret tilgang til behandling, som er hurtigere og mere effektiv til at helbrede en lidelse. Men inden behandlingen fortsættes, er det nødvendigt at fjerne hypertrofiske adenoider.\nLægen ordinerer også en liste over lægemidler til bekæmpelse af infektionssygdomme og for at genoptage vejrtrækning gennem næsen: Erythromycin, Ampicillin, Azithromycin, Nazivin, Naphthyzin og Phenylephril.\nFor at opnå den maksimale effekt af behandlingen ordineres en gurgle med saltvand eller Chlorhexidin og Miramistin. Lægemidler som Erespal, Ascoril og Lazolvan er gode til at hoste..\nNormalt forsøger lægen også at helbrede bronkitis og lungebetændelse, som ofte er ledsaget af adenoider..\nHvis sygdommen ikke kan behandles, fjerner lægen adenoiderne. Der er flere typer operationer:\nMed Beckmans knive.\nlaser adenoid fjernelse.\nAlle typer operationer udføres under lokalbedøvelse inden for 15 minutter. Selvom der er tilfælde, hvor kirurgisk indgreb er kontraindiceret: kronisk betændelse i nasopharynx, akut adenoiditis, blodsygdomme.\nLæger mener, at korrektion af babyens ansigt afhænger af sygdomsstadiet og alder. Hvis sygdommen er kommet frem, er deformationen af ansigtets knogler mere markant.\nHvis du imidlertid kontakter en specialist rettidigt, kan du korrigere dannelsen af ansigtsben ved hjælp af særlig gymnastik. Hvis proceduren udføres korrekt, er det muligt at styrke ansigtets muskler i en kort periode.\nDer er en anden korrektion - plastisk kirurgi..\nFor at forhindre konsekvenser og komplikationer af adenoider er det nødvendigt at pleje barnet korrekt og træffe forebyggende foranstaltninger (hærde kroppen, hvile i den friske luft, regelmæssige besøg hos lægen, tage vitaminer og mineraler).\nOverbelastning og øregreb - årsager og behandling\nFluimucil - brugsanvisning, analoger, gennemgang og frigivelsesformer (200 mg granulater, pulver, antibiotisk IT-opløsning til inhalation i ampuller, brusende 600 mg tabletter) af et lægemiddel til behandling af hoste hos voksne, børn og graviditet\nHvad betyder pressende brystsmerter\nDet gør ondt under øjet\nEr stafylokokker farlige for andre\nBetændelse i næsevejene (bihuler) - symptomer, årsager og behandling\n2.1.2. Laboratorie og instrumental diagnostiske metoder\nTonsillitis eller betændelse i mandlen er en meget almindelig sygdom. De fleste mennesker har været syge med dem mindst en gang, så denne diagnose kan ofte ses på et barns eller voksnes kort..


Overtøj - POMPdeLUX - Vild med børnetøj\nÅret rundt har børn behov for funktionelt overtøj. Alle sæsoner har POMPdeLUX et kæmpe udvalg af overtøj til drenge, der passer til al slags vejr og desuden er virkelig smart og lever fuldt ud op til de krav som i dag stilles til moderne børnetøj. Hver enkelt stykke overtøj designes med fokus på, at holde børn tørre og tilpas varme og stadig give optimal frihed til leg og bevægelse. Vores særlige tekniske overtøj er af en fremragende kvalitet, dvs. sikkerheden er i top og tøjet er på en gang åndbart, vand- og vindtæt. Den bedste komfort, sikkerhed og slidstyrke bliver samlet her. Vær opmærksom på det væld af fine og praktiske detaljer, der altid kendetegner POMPdeLUX overtøj til drenge, bl.a. lommer, fodstropper, aftagelig hætte, vindfang og reflekser. Vi har tænkt på det hele. Mange drenge kan blive godt klædt på, for jakker, overtræksbukser, flyverdragter m.m. laves i størrelse 62 cm til 170 cm. ...


1. Indholdsfortegnelse - PDF\nDownload "1. Indholdsfortegnelse"\n1 1. Indholdsfortegnelse 1. Indholdsfortegnelse Indledning Problembeskrivelse Problemformulering Metode Teori Sundhedsstyrelsens kriterier Normalt vækstmønster Diagnostik/behandlingsvalg Diskussion Konklusion Perspektivering Litteraturliste Side 1 af 10\n2 2. Indledning Jeg er uddannet tandplejer i 1983 fra skolen for klinikassistenter og tandplejere, Århus Tandlægehøjskole. I 1997 tog jeg A-autorisation, og i juni 2008 bestod jeg diplomuddannelsens kursus i oral helse, ortodonti I. Som uddannet tandplejer arbejdede jeg i de første år i privatpraksis, og senere startede min tandplejerbane i kommunalt regi. Jeg har arbejdet i Horsens kommunale tandpleje i 2½ år som almindelig tandplejer, 18 år i Odder kommunale tandpleje både med caries og ortodonti, og jeg er nu igen tilbage i Horsens kommunale tandpleje (ca. 1½ år), men denne gang arbejder jeg udelukkende med ortodonti. En dag om ugen arbejder jeg på rheuma-afsnittet på Århus Tandlægeskole, hvor jeg er med til at behandle børn og unge med gigt i kæbeleddet. 3. Problembeskrivelse I min læretid som klinikassistent behandlede vi en udvokset pige, der gennemgik en kirurgisk behandling for mandibulært overbid. Der var store skeletale og psykiske forandringer fra besøget inden behandlingen og til den efterfølgende kontrol. Det må have været en stor belastning i alle de år at have set anderledes ud, især i puberteten. Pigen har senere givet lov til at være model i lærebøgerne, se forsiden. I mit virke som ortodonti tandplejer i dag har jeg tit været/er jeg ofte med til at starte en fantasirejse med en sommerfugl, alias en hyrax i ganen og kontrollere brugen af facemask ved mandibulært overbid. Behandlingen af disse børn er jo som oftest på et meget tidligere tidspunkt og dermed en stor udfordring for både barnet og forældrene. Undervisningsforløbet på ortodonti II har fået mig til at reflektere over, hvorfor den første pige fik lavet indgrebet så sent var det modstand fra forældrene, angst eller behandlerens oplysningspligt, der var forpasset? Eller er der sket en udvikling på området, der gør, at vi som behandlere i dag griber ind tidligere? Mandibulært overbid (klasse III) er forbundet med en afvigelse i de sagitale relationer mellem maxillen og mandiblen, karakteriseret ved en skeletal retrusion af maxillen og/eller en skeletal protrusion af mandiblen. Udover de sagitale problemer er der oftest også krydsbid i begge sider. Forekomsten af denne malokklusion er for den Kaukasiske race 1-5 %, for den Asiatiske race fra 9-19 % og i den latinamerikanske befolkning 5 %. Det er til dels en vekselvirkning mellem arvelighed og miljø, der giver udslaget af denne malokklusion 1. I takt med den stigende globalisering må vi forvente i tiden fremover at se flere tilfælde af mandibulært overbid i den kommunale tandpleje, eftersom ind- og udvandringen i Danmark er stigende, og racerne blandes. Undersøgelser af cephalometriske optagelser på japanske og kaukasiske kvinder viser, at japanere har en mærkbar reduceret anterior kraniebase, en stump hagevinkel og et vertikalt vækstmønster med en væsentlig forøget nedre ansigtshøjde. Der ses også mere proklinerende overkæbefront. Disse tilstande bevirker, at korrektionen af mandibulært overbid på japanere er mindre heldige end på den kaukasiske race 2. Se figur 1. Noget taler for tidlig behandling i det primære tandsæt og derved reducere behovet for behandling i det permanente tandsæt, hvor der tit kun er camoufleret ortodontisk behandling og/eller kirurgi tilbage at vælge 3. Hvis en tidlig behandling skal være en mulighed, er det vigtigt med et godt samarbejde mellem specialtandlægen og den behandlende tandlæge, så tidlig henvisning, diagnose og behandlingsplanlægning kan foregå. 1 Toffol 2 Ishii 3 Toffol Side 2 af 10\n3 Fig. 1 fra artikel 3 på litteraturlisten. 4. Problemformulering Fordele og ulemper ved tidlig behandling af mandibulært overbid (kl. III). 5. Metode Efter at have set nærmere på Sundhedsstyrelsens visitationskriterier og anbefalinger for mandibulært overbid, vil jeg beskrive normalvækst for at få en forståelse for, hvor væksten foregår. Jeg vil dernæst inddrage de forskellige former for behandling, der med fordel kan bruges i det transverselle plan i forbindelse med en tidlig behandlingsdiagnose ved mandibulært overbid. Samtidig beskrives hvilken vækst og hvilke behandlingsmuligheder man benytter sig af i det sagitale plan, og hvordan væksten kan påvirkes og følges i det vertikale plan. Jeg vil også se på, hvornår væksten ophører og betydningen af dette i forhold til et behandlingsforløb. Jeg vil slutteligt inddrage casen fra forsiden, hvor jeg ud fra pigens alder i vil drage konklusioner i forhold til den nyeste viden indenfor området ved at vurdere hvilke fordele og ulemper, der er ved en tidlig behandling. Herunder vil jeg kort komme ind på betydningen af udbygningen af den kommunale tandpleje. 6. Teori 6.1 Sundhedsstyrelsens kriterier Klasse III behandling er en af de vækstafvigelser, der i følge sundhedsstyrelsens kriterier opfylder alle fire risikovurderinger. Risikokode I: skader på tænder og omgivende væv. Parodontale skader, der beskadiger parodontiet foran underkæbens fortænder. Risikokode II: funktionsforstyrrelser, bidlåsning og tvangsføring, såvel anterior som lateral. Side 3 af 10\n4 Risikokode III: senskader som følge af ovenstående. Risikokode IV: psykosocial belastning Normalt vækstmønster For at få en forståelse for hvilken vækst kraniet og dermed barnet skal gennemgå, vil jeg her gennemgå kranievæksten. Kraniet kan inddeles i to; neurokraniet, som omgiver selve hjernen og ansigtskraniet, som rummer øjne, næse, kæber, tænder o.s.v. Neurokraniet er den del af kraniet, der vokser mindst. Ansigtskraniet, som indeholder både maxillen og mandiblen, vokser derimod meget og er dermed med til at danne ansigtet. Den normale vækstretning af maxillen er fremad og nedad under kraniet. Efter 7 års alderen vokser maxillen på to måder: Ved apposition (tilvækst) af knogle i alle maxillens suturer, i alt 5 suturer (fig. 2). Overflade remodellering (apposition og resorption) blandt andet i længdevæksten af processus alveolaris, som derved giver plads til dannelsen af tænderne bagud i tandrækken. Fig. 2 (Hartig, Orto I, okklusionsudvikling) Mandiblens normale vækst, som er den største, vokser på to måder: Mandiblen vokser ned og frem som følge af væksten i kondylerne (fig. 3). Samtidig sker der en remodellering på basis samt på ramus (fig. 3). Fig. 3 (Proffit, side 46) Balancen imellem de forskellige vækstretninger bidrager til udviklingen af ansigtet. Hvis væksten i begge kæber var identisk, ville ansigtskraniet formodentlig altid udvikle sig harmonisk, men det gælder for alle, at der er forskel i vækstmønstre. Maxillen kan vokse mere eller mindre både fremad og nedad, ligesom der også kan være forskel i væksten fortil og bagtil. Årsagen kan være genetisk betinget, tilpasning til mandiblens vækstretning, en funktionel vækstpåvirkning, en bieffekt fra tandreguleringsapparatur eller en egentlig sygdom. 4 SK Side 4 af 10\n5 Mandiblen kan også vokse med en varierende vækst med en vækstretning enten mere opad eller mere bagud 5. Balancen imellem de forskellige vækstretninger er med til at udvikle ansigtets udseende. En ubalance i væksten kan føre til forskellige kæbeafvigelser, som igen giver sig til udtryk i forskellige tandstillingsfejl. Ubalancen kan også skyldes en række andre faktorer såsom muskelfunktion, sygdom, vaner/uvaner og andet. 7. Diagnostik/behandlingsvalg Ved at se på ansigtsprofilen bestemmes væksttypen. I klasse III tilfælde ses ofte en konkav profil, der indikerer, at maxillen er retrognat, og at mandiblen er prognat. For at se ansigtsskellet og dermed afgøre om der er tale om en basalafvigelse eller en dentoalveolær afvigelse sammenholdt med de andre kliniske fund optages en cephalometrisk analyse. Den cephalometriske analyse ved hjælp af Bjørks skema kan dog kun bruges ved den kaukasiske race, da der er andre værdier for de andre etniske grupper 6. Ved stor skeletal afvigelse og ugunstigt vækstmønster er der forholdsvis dårligere prognose for tidlig behandling end ved en lille dentoalveolær afvigelse, som tit kan klares med en lille vækststimulation. Basis cranii anterior (NSL-linien) afslutter sin vækst i 6-9 års alderen og kan dermed bruges til at vurdere ansigtets videre vækst. Ved at lægge 2 cehphalogrammer ovenpå hinanden kan punktet nasion og sella overføres identisk på den nye optagelse, og en videre forarbejdning af de andre referencepunkter kan foregå og dermed belyse væksten 7. P. Ngan har lavet en GTRV-analyse (Growth Treatment Response Vector) for at vurdere, om en klasse III behandling kan gennemføres konventionelt eller om kirurgi er nødvendig 8. Afvigelserne suppleret med en funktionsanalyse, en bedømmelse af væksttypen, patientens modenhed samt forældrenes indstilling danner udgangspunkt for planlægningen af behandlingen på det rigtige tidspunkt. I det transverselle plan stopper væksten før vækstspurt Hx, hvilket bl.a. gør sig gældende i maxillen i sutura mediana palatina. B. Melsens histologiske undersøgelser af den palatinale vækst (1975, 1982) har vist, at den midtpalatinale sutur er mere bred og glat i den infantile alder fra 8-10 år, og at den blev mere skællet og overlappende i den juvenile alder fra års alderen 9. Ved okklusion i det transverselle plan kan krydsbid, saksbid, midtlinieforskydning, trangstilling og spredtstilling forekomme. For sen udvælgelse kan indebære en permanent skævhed. Behandlingen af krydsbid, som næsten altid ses i forbindelse med mandibulært overbid, vil i det transverselle plan foregå med nedenstående. a. Aftagelig ekspansionsplade Denne behandlingsform kræver en langsom ekspansion for at holde på retentionen på tænderne. Denne behandlingsmetode kan give komplikationer, eftersom pladen er aftageligt og skal anvendes hele tiden. Cost/benefit bør overvejes i forhold til ekspansionstiden. Ekspansionspladen giver både skeletale og dentale forandringer 10. Behandlingen kræver god kooperation fra patientens side, da pladen skal bruges både i aktiveringsfasen og i retentionsfasen og derfor kan nemt blive glemt. 5 Vitt Jensen 6 Hornslet 7 Ishii 8 Ngan 9 Ngan og Proffit 10 Toffol og Proffit Side 5 af 10\n6 b. Fränkel III Behandlingsform hvor der anvendes et aftageligt apparatur med transversel ekspansion og facialslynge på UKfronten. Apparaturet har facialt i omslagfolden i OK og buccalt i begge sider puder af akryl for at reducere muskelkraften og fremme væksten af maxillen samtidig med, at den hindrer prognation af mandiblen. Data viser, at der sker en lille fremadflytning af maxilla, men den største forandring sker dentoalveolært. Apparaturet får 6+6 til at erruptere mesialt, mens 6-6 bliver fastholdt. Apparaturet kan i den forbindelse også være med til at fremme normal okklusion i det sagitale plan. Dette apparatur kan bruges i milde tilfælde af mandibulært overbid (pt. skal kunne bide kant til kant) og som retention om natten 11. c. Ekspandering med quad-helix Ved denne behandling sættes en lingualbue i de orale låse på båndene på 6+6. Lingualbuen er med fire øjer bukket i et stykke med stræbere lingualt for hjørnetænderne og præmolarerne. Den giver en åbning af den midtpalatinale sutur med en lav kraft og langsom ekspandering. På et barn inden 9-10 års alderen giver det en lille åbning i den palatinale sutur, men også en flytning af molarerne 12. Behandlingen kan være svær at aktivere optimalt, så kraften bliver ens i begge sider. Lingualbuen er nem at renholde, men kan først indsættes i DS1M1. d. Ekspandering med Hyrax/RME (rapid maxillary expansion) Hyrax/RME kan enten være udformet med bidblokke af akryl placeret på præmolarer og molarer på okklusions relieffet forbundet med en palatinal skrue eller som bånd på 6+6 og 4+4 loddet sammen med palatinal skrue. Bidblokkene formindsker elongeringen af tænderne, mens der ekspanderes. Desuden begrænser bidblokkene mandiblens nedad bagud rotation. Hyrax/RME bliver fastcementeret på tænderne. Hyrax/RME giver en åbning af den midtpalatinale sutur, mens maxillen åbner mere anteriort end posteriort og får derved en hængselvirkning. Det er vigtigt, at aktiveringen af skruen kontrolleres, da der kan være risiko for uønskede forandringer i næseskillevæggen på det tidlige tidspunkt 13. Ved langsom aktivering af Hyrax/RME over 2 uger ses mest skeletal ændring, men også dentoalveolær flytning 14. Hyrax/RME skal aktiveres af forældrene og er forholdsvis svær at holde ren. Hyrax/RME med akryl giver af og til problemer i dagligdagen, da dens hæftning på tænderne ikke er så god, og den derfor tit skal recementeres, hvilket er et problem, da mindre børns udholdenhed ikke er så lang. Undersøgelser viser, at behandling med Hyrax/RME og facemask har en succesrate på 75 % med en observationstid på 5 år på det skeletale område 15. Målet med alle fire ekspanderinger er at fremme et vækstpotentiale ved at lave en god centreret okklusion og derved forhindre bløddelsforandring og knogleforandring. Målet er også at løsne i alle maxillens suturer således, at der kan opnås mest mulig skeletal effekt af facemask. I milde eller moderate tilfælde af klasse III kan tidlig korrektion af de transverselle relationer og maksimering af vækstpotentialet af maxilla eliminere nødvendigheden af ortognat kirurgi senere. Selvom kirurgi bliver nødvendigt, så gør tidlig korrektion af de transverselle relationer og maksimering af vækstpotentialet af maxilla, at det bliver minimalt, hvad der skal laves kirurgisk. Hvis det anteriore krydsbid ikke bliver rettet, kan det give anledning til fortynding af den faciale knoglelamel og/eller gingiva tilbagetrækning i UK pga. UK's insisiver, der kompenserer for tandstillingen 16. Overkorrektion ved ekspandering er tilrådeligt for at holde stabiliteten af behandlingen. Ved alle former for apparatur i det transverselle plan er der tale om en retentionsperiode, inden 11 Proffit 12 Proffit 13 Proffit 14 Proffit 15 Toffol 16 Ngan Side 6 af 10\n7 apparaturet kan fjernes. I den periode udfyldes suturen med knogle, og det opståede diastema mediale lukkes som regel på grund af trækket fra de gingivale fibre. I det sagitale plan stopper væksten nogle år efter vækstspurt Hx. Derefter sker længdevæksten af processus alveolaris i tuber-området. I det sagitale plan registreres Angle klassifikation. Mandibulært overbid (klasse III) registreres, hvis alle fire overkæbe-insisiver okkluderer oralt for underkæbens insisiver, og der er mesial molarrelation. Angle klasse III. Mesialokklusion ses hos 4 % af drengene og 3 % af pigerne 17. For sen udvælgelse kan indebære, at væksten er forpasset især ved tidligt modne piger, f.eks. asiatere. Behandlingen i det sagitale plan vil være facemask, som bliver brugt sammen med de nævnte apparaturer i det transverselle plan. Det er et metalskelet, der med forede plastikstøtter hviler på panden og hagen. Ud for mundåbningen er der anbragt kroge til fastgørelse af elastiktræk på bøjlen i regio 4+4. Elastiktrækket trækker fra kroge på de anvendte bøjler i det transverselle plan, og trækretningen skal være så nær på maxillens center of resistens som muligt for at begrænse maxillens rotation. Der trækkes med grams elastikker på begge sider i timer pr. dag, se fig Undersøgelser viser, at tidlig behandling med facemask i det primære og det permanente tandsæt forbedrer de skeletale relationer og maksimerer vækstpotentialet i nasomaxilla komplekset. Desuden minimerer det store tandkompensationer som retroklinering af UK-insisiverne. Facemask er med til at skaffe et mere tiltalende udseende, så den psykosociale side af barnet bliver udviklet. Desuden viser det sig også, at behandlingen med facemask forbedrer læbestillingen og ansigtets udseende. Ulemperne ved behandlingen i det sagitale plan er, hvis der er tale om en aggressiv mandibel vækst, og væksten kan være svær at styre. Fig. 4. (Proffit, side 503). I det vertikale plan stopper væksten for drenges vedkommende først i tyverne og for pigers vedkommende nogle år tidligere. Hos begge køn fortsætter mandibelvæksten ca. 2 år efter, at maxillen er ophørt med at vokse. Ved væksten i det vertikale plan har vi at gøre med en vækst i OK og en vækst i UK, som hver især påvirker hinanden. I det vertikale plan ses High Angle og Low Angle. For sen udvælgelse kan indebære, at behandlingen vanskeliggøres. Posterior rotation af UK vil i det vertikale plan være en påvirkning, som i nogle tilfælde er ønskeligt (Low Angle) og i andre tilfælde ikke tilsigtet (High Angle). Behandlingsmulighederne er nedenstående. a. Fränkel III Denne behandlingsform bruges som retention, der ved at fjerne muskelkraften fremmer væksten dentoalveolært af maxillen og retroderer mandiblen, som derved hindrer pronationen af mandiblen. Undersøgelser viser protrusion af OK front, retrusion af UK front. 17 Hartig 18 Proffit Side 7 af 10\n8 b. Facemask Facemasken bruges sammen med ekspanderende apparatur i det transverselle plan. Bruges for at få en fremad, nedad placering af maxilla og en nedad, bagud rotation af mandiblen. c. Hage kappe Effekten af denne behandlingsform er en omlægning af mandiblens vækst vertikalt og en bagud rotation. Den er meget brugt blandt asiatere, men effekten er svær at måle. Behandlingen i det vertikale plan er det, plan hvor succesen først kan vurderes, når væksten af maxillen og mandiblen er ophørt, hvilket vil sige, når patienten har forladt den kommunale tandpleje. Fordelene ved tidlig behandling i det vertikale plan er den suturelle vækst på maxilkomplekset. Udviklingen i det vertikale plan kan følges på den cephalometriske optagelse. 8. Diskussion Ud fra sundhedsstyrelsens kriterier og udfra den viden, jeg har fået i gennemgangen af de forskellige apparaturer og forskellige undersøgelser, er der ingen tvivl om, at vi skal hjælpe disse børn til at få en positiv vækst. Hvilket apparatur, der skal vælges, vil altid være en afvejning af væksttype og okklusion, men en anden ikke uvæsentlig afvejning er patientens ressourcer og forældrenes ressourcer. Det er klart, at hvis der er krydsbid eller saksbid sammen med en posterior mandibel, vil den optimale behandling være en suturel åbning i det primære tandsæt eller det tidlige blandingstandsæt i 6-8 års alderen, hvor suturen i maxillen er nemmest at åbne. Åbningen af suturen og løsning af hele maxilkomplekset giver en god mulighed for den optimale udnyttelse af brugen af facemask timer i døgnet. Behandling med Hyrax/RME vil være at foretrække, da de er fastcementerede og dermed ikke afhængige af kooperation i forhold til aftageligt apparatur. Undersøgelser viser, at tidlig behandling med Hyrax/RME og facemask giver den bedste skeletale effekt og den bedste prognose på sigt. Brugen af dette apparatur har en begrænset behandlingsperiode. Det er let at forholde sig til, og derefter er der kun at afvente den fremtidige vækst. Ulemperne ved facemask brug på en aggressiv mandibelvækst kan give en proklinerende UK, som ikke er optimal ved et evt. senere kirurgisk indgreb. Hvis det senere viser sig, at det mandibulære overbid alligevel mod vores forventning skulle ende i ortognat kirurgi, vil vi altid med en eller anden form for ekspandering have skabt et optimalt maxilkompleks med god bredde transverselt. Risikoen ved ekspandering bør opvejes i forhold til en god stabil okklusion. Det er tilrådeligt med en overkorrektion for at holde stabiliteten af okklusionen. Ulemperne ved dette apparatur er små børns tålmodighed, især hvis apparaturet gentagne gange skal recementeres. Men ellers er små børns positive tilgang til nye ting en fordel. Forældrene kan tit undres over størrelsen på apparaturet. Derfor er det vigtigt, at vi er dygtige til at give den rigtige information, også informationen om at behandlingsresultatet skal følges til slut vækst for at kunne vurderes optimalt. 9. Konklusion Hvis det er muligt, er den bedste vej til at korrigere en kæbemisvækst/kæbeulighed at få patienten til at gro ud af det. Fordi det genetiske vækstmønster af ansigtsskelettet er grundlagt tidligt i livet, er det umuligt uden behandling. Ved at gå ind med et interceptivt tiltag på et tidligt tidspunkt kan vi hindre sygdommen i at opstå og hjælpe væksten til at fortsætte. Ved tidligt at diagnosticere malokklusionen og stille en korrekt diagnose kan der laves en behandlingsplan. Det bør altid præciseres for patienten og dennes forældre, at tidlig behandling af klasse III altid skal tages op til senere vurdering. Når der er afvigelser i alle tre plan, er det ofte komplicerede behandlinger, og risikoen for ortognat kirurgi bør Side 8 af 10\n9 præciseres. Overvejelserne ved interceptive behandlinger er vigtige. Hvor effektiv er behandlingen? Hvad er effekten? Cost/benefit. Hvilken omkostning i bredest omfang har behandlingen i forhold til byrden af behandlingen? 10. Perspektivering Med udgangspunkt i min case, pigen fra forsiden, har behandlingen været et udslag af datidens viden. Pigen ca. 20 år på behandlingstidspunktet i 1979/80. I takt med den kommunale tandplejes udbredelse og sundhedsstyrelsens kriterier for ortodontisk behandling er behandlingerne og forskningen blevet udbygget. Det må anses for sandsynligt, at man på daværende tidspunkt ikke har været bekendt med betydningen af stimuleringen i det transverselle plan i det primære eller permanente tandsæt for at få den skeletale og dentoalveolære udvikling. Trods kendskabet til facemask har det ikke været en behandlingsform, der har været meget brugt. Ved arvelige mandibulære overbid blev behandlingen først startet op efter endt vækst, og da var der kun konventionel ortodonti og kirurgiske behandling tilbage at vælge, og mulighederne for suturel vækst var for længst forpasset. Tandplejesystemet og vores viden er i dag meget anderledes, og det er vigtigt, at hvis vi i behandlerteamet sidder inde med viden om fordelene ved tidlig behandling af mandibulært overbid, er det vores forpligtigelse at hjælpe disse patienter bedst muligt. Vi bør være ekstra opmærksomme på den asiatiske race, hvor forekomsten af mandibulært overbid er større. Succesraten på 76 % i behandling af mandibulært overbid med RME og facemask bør vi ikke sidde overhørig, og det kan kun være en fordel at hjælpe den naturlige vækst lidt på vej, men undersøgelserne er kun 5 år gamle, og der må altid tages forbehold for evt. senere ortokirurgisk behandling. Side 9 af 10\n10 11. Litteraturliste - Orthopedic Treatment Outcomes in Class III malocclusion. A Systematic Review. Laura De Toffol, Chiara Pavoni, Tiziano Baccetti, Lorenzo Franchi, Paolo Cozza. Angle Orthodontist, Forkortelse: Toffol - Early timely treatment of Class III malocclusion af Peter Ngan. Elsevier, Forkortelse: Ngan - Craniofacial differences between Japanese and British Caucasian females with a skeletal Class III malocclusion af Nobuyuki Ishii; Toshio Deguchi and Nigel P. Hunt. European Journal of Orthodontics Forkortelse: Ishii - Ebbe Vitt Jensens læringssti. Forkortelse Vitt Jensen - Lill Egekvist Hartigs undervisning, orto I, okklusionsudvikling. Forkortelse: Hartig - Ortodonti for tandplejere af Ellen Hornsleth, Kirsten Stellfeld og Kirsten Steiniche, Forkortelse: Hornsleth - Elisabeth Borchhorsts undervisning, orto I, Cephalometrisk analyse. Forkortelse: Borchhorst - Sundhedsstyrelsens kriterier. Forkortelse SK - Contemporary orthodontics, Fourth Edition. William R. Proffit, Forkortelse: Proffit - Early treatment to correct class III relations with or without face masks. Anim Godt; Claudia Zeyher; Dorothee Schatz- Maier; Gernot Göz. Angle Orthodontist Forkortelse: Godt Side 10 af 10\nAFDELING FOR ORTODONTI OKKLUSIONSAFVIGELSER\nOKKLUSIONSAFVIGELSER 1 Profitt har i sin lærebog lavet en oversigt over årsag effekt relation i udviklingen af en okklusionsafvigelse Causes act at times on tissues producing results Some predisposing\nMaksillær hypoplasi er ofte årsag til klasse IIImalokklusion,\nVIDENSKAB & KLINIK Fokusartikel ABSTRACT Tidlig behandling af vækstafvigelser i maksillen Hypoplastisk vækst af maksillen er ofte årsag til klasse III-malokklusion, som kræver ortodontisk behandling. Det\nSTART GUIDE. Juni 2013 LITEWIRELEARNING\nSTART GUIDE Juni 2013 LITEWIRELEARNING LiteWire - KONCEPT 1 Hvad er LiteWire? LiteWire er et fast apparatur til kosmetisk regulering af det anteriore segment hos voksne patienter uden funktionelle problemer.\nBrug af pladsholdere i den almene børnetandpleje\nBrug af pladsholdere i den almene børnetandpleje DKTE- opgave 2013 Af Pernille Hess Indholdsfortegnelse..2 Indledning... 3 Formål... 4 Problemformulering... 4 Tanderuption... 4 Kæbevækst... 7 Okklusionsudvikling...\nSet fra specialtandlægen i tandregulerings side er behandlingen\nvidenskab & klinik Sekundærartikel Abstract Behandling af åbent bid ved hjælp af miniskruer Baggrund Skeletalt åbent bid er behandlingsmæssigt ét af de sværeste bidproblemer. Den nedre ansigtshøjde forbliver\n1 Label: Dato: Primær visitation af Orto-kirurgiske patienter Henvisende: Undersøger: 2 Til sikring af Kæbekirurgisk Afdelings behandlings-kvalitet bedes du venligst udfylde nedenstående spørgeskema. Af\nDet er velkendt at der er tendens til recidiv af trangstilling\nStabilitet efter proklination af underkæbeincisiver på patienter med anterior vækstrotation af mandiblen Carl Erik Andersen og Stephen Williams - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -\nSundhedsstyrelsens udkast til vejledning om eksamen i ortodonti: Høringsmateriale: Til Foreningen af specialtandlæger i Ortodonti Tandlægeskolerne Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling Indenrigs-\nTandlæger. Sammenfatning af nævnets praksis vedrørende 1998-2005. Sundhedsvæsenets Patientklagenævn\nSundhedsvæsenets Patientklagenævn Sammenfatning af nævnets praksis vedrørende Tandlæger 1998-2005 November 2005 Fuldmægtig, cand.jur. Birgitte Mullesgaard Pedersen Fuldmægtig, cand.jur. Gritt Karskov Husum\nEktopisk lejrede hjørnetænder i overkæben\nEktopisk lejrede hjørnetænder i overkæben Introduktion Afvigelser i maxillære hjørnetænders eruptionsbane kan udgøre et ubehageligt problem for både patient og behandler. Opdages de ektopisk lejrede hjørnetænder\nUndersøgelse og behandlingsplanlægning for implantatpatienter.\nUndersøgelse og behandlingsplanlægning for implantatpatienter. Indholdsfortegnelse Den indledende konsultation... 2 Klinisk undersøgelse... 2 Røntgen undersøgelse... 3 Behandlingsplanlægning... 3 Papilmorfologien...