Toimikud – Dogre WIKI\nToimik ei ole liigitusüksus, vaid on dokumendisüsteemis pigem virtuaalne “kaust”, mis on ette nähtud kas teema, üksikküsimuse või muul põhjusel kokku kuuluvate dokumentide koos kasutamiseks ja haldamiseks. Dokumente registreeritakse ainult toimikusse, mitte sarja. Dokumentide lisamiseks peab toimik olema avatud ning see suletakse nt. asjaajamisaasta lõppedes.\nToimikusse kantud dokumentide vaatamiseks tuleb klikata toimiku real.\nAvaneval lehel (vaikimisi) näidatakse seni sisestatud dokumentide numbreid, nimetusi, registreerijaid, loomise ja lisamise aegu.\nKui vaatajal on vastavasse toimikusse dokumentide lisamise õigus, siis on lehel nupp Lisa. Sellel klikates avaneb leht uue dokumendi registreerimiseks.\nUue toimiku lisamine\nUue toimiku lisamiseks tuleb valida vajalik liigituskeemi (Seaded > Liigituskeemid > Vastava liigitusskeemi pealkiri) või luua uus. Avanenud aknas on näha liigitusskeemi seaded, kus saab toimikut lisada, kasutades nuppu. Seejärel tuleb toimiku andmeid täita. Ripploendis tuleb määrata Sari, kuhu uus toimik lisatakse. Loenduri tüüp määratakse nn raadionupu abil tehtava valikuga. Pärast üldist valikut tuleb loendurit täpsustada: globaalse loenduri jaoks määrata hüpikaknast loenduri tüüp, lokaalsed loendurid korral kirjeldada mall, minimaalne ja maksimaalne väärtus.\nNB! Kiiresti kuupäeva leidmiseks, võite kasutada kalendrit. Selleks vajutage nuppu. Andmete salvestamiseks tuleb vajutada samanimelist nuppu. Kohe järgmise toimiku lisamiseks on akna paremas ülanurgas nupp .\nUue toimiku lisamine. Osa vormist\nToimikute haldus toimub menüüs Seaded > Liigitusskeemid > Halda > Sari. Siin näete valitud liigitusskeemi toimikute nimekiri. Muuta saab vajutades samanimelist nuppu vastava toimiku rea taga. Sellel klikates saate toimiku andmeid parandada.\nDokumendi mitu malli valimine\nNB! Kui dokumendil on mall, siis näitab süsteem dokumenti dokumendi malli järgi, teisel juhul kausta malli järgi (kui olemas on). Samuti on loodud võimalus lisada ühele toimikule mitu malli. Toimiku lisamisel/muutmisel saab valida, millist kasutada tahetakse. Dokumendi lisamisel või muutmisel saab valida neist ühe.\nVälja otsitud andmebaasist "http://piksel.ee/wiki/dogre/index.php/Toimikud"\nViimane muutmine: 16:02, 7. veebruar 2012\nSeda lehekülge on külastatud 14 989 korda.


Täpselt see, kuidas valida parim nahavärv - Ilu | September 2021\nTäpselt see, kuidas valida parim nahavärv\nÕige juuksevärvi olemasolu muudab teie väljanägemist nii suureks, seetõttu mõelge välja parim juuste värv teie nahatoonile on nii oluline.\nVälja arvatud, on see mingil põhjusel tõesti segane küsimus. Miks?\nNoh, muidugi, kui te pole värviteooria koolitust saanud, siis ei tea ma lihtsalt võluväel teie jaoks kõige pulbitsevamaid toone.\nJa kõige hullem on see, Enamik Internetist juuste värvi kohta leitavat teavet on A) ebaselge ja segane B) puudulik või C) tavaline vale.\nSeal ma tulen. Olen tulnud välja lihtsa, samm-sammult protsessiga et selgitada välja teie jaoks parim juuksevärv !\nMilline on teie naha jaoks parim juuksevärv?\nJuuksevärvid, mida tuleb vältida\nTalv Tumepruun, jeti must, plaatina blond Kuldne blond, vaskpunane, karamelline või mett\nKevad Jäine blond, tuhkjas blond, tuhkjas pruun, plaatina blond Kallis blond, kuldpruun, ükskõik kuldne alus\nSügis Rikas Auburn, šokolaadipruun, mett blond, kuldpruun Plaatina blondid, tuhapruunid, sinised, rohelised või violetsed alatoonid\nSuvi Kuldne blond, karamellpruun, šampanja blond, mesi või võiga plaatina Tuhkjaspruunid või blondid, mustad, sinised või rohelised alusvärvid\nSelle artikli lõpuks saate teada täpselt teile sobiv juuksevärv, mis on loodud vastavalt teie konkreetsele nahatoonile.\n1. samm: määrake, kas teil on jahe või soe nahatoon.\nEsimene samm nuputades mida juuksevärv sobib kõige paremini teie nahatooniga on kindlaks teha, kas teil on jahe või soe nahatoon.\nNüüd võib see tunduda segane, kuid ma luban teile, see pole nii hull kui arvate.\nVõtke osa viktoriinist: milline on teie nahatooni jaoks parim juuksevärv?\nVõtke viktoriin nüüd\nJah, on mõned juuksevärvid, mida peaksite mitte kunagi mine edasi.\nNicoletta Gauci, rahvusvaheline juuksekunstnik, kes on tuntud värvide dešifreerimise võime tõttu, selgitas, et on kaks kõikehõlmavat kategooriat: soe ja lahe.\nSoojad nahatoonid võivad jaguneda kahte kategooriasse: sügis ja suvi. Jahedad nahatoonid võivad jaguneda kahte kategooriasse: talv ja kevad.\nSiit saate teada, milline neljast aastaajast olete. Altpoolt leiate iga nahatooni omaduste kontrollnimekirja, et saaksite hõlpsalt kindlaks teha, kas olete sügis, suvi, talv või kevad.\nLisaks olen lisanud kuulsuste näiteid, et teie nahatooni leidmine veelgi lihtsamaks muuta. Igas jaotises leiate ka parimad ja halvimad juuksevärvid teie jaoks.\nKas te ei soovi kogu seda artiklit lugeda? Oleme kokku pannud kõik teie jaoks fantastilises infograafikas, klõpsake selle vaatamiseks allpool:\nTeil on heledam nahk\nTeil on õiglane nahk ükskõik mille jaoks rahvus on\nTeie nahal on roosa alatoon\nTeie silmavärv: tavaliselt kalliskivitooniga silmavärvid (sinised silmad, rohelised silmad, smaragdroheline, tumesinine, üli tumepruun, kui see tundub must)\nSa teed mitte näiteks sarapuu silmad\nSa teed mitte päevitub kergesti\nTõenäoliselt olete sündinud mustade / tumedamate juustega\nVõimalik, et silmade, juuste ja näo vahel on karm kontrast\nTehke midagi sinise, violetse-punase, violetse alusega\nJuveeli toonides juuksed\nPäris tumepruun või must\nTahke, jeti must\nValge, plaatina blond\nTume, violetne punane toob esile rohelised silmad (rohelised silmad, kahvatu nahk mõjub sellega ilusti)\nKaramell või mesi\nTeil on hele nahk, tavaliselt roosa või kollase alatooniga\nTeie silmavärv: see on paindlik, kuid üldiselt on teil heledam värv, näiteks väga hele, helesinine, heleroheline, heledam sarapuu värv, hele, superkuldpruun\nKui teil on „tumedam” silmavärv, näiteks üli tumepruun või isegi üli sügav / tumesinine, olete tõenäoline mitte kevad\nVõite päevitada (võite päevitada lihtsamalt kui talvel, aga teie ei saa päevitage sama lihtsalt kui suvel või sügisel)\nTõenäoliselt olete sündinud räpase tuha-nõudega blondiiniga või sündinud ülikergelt blondina (pukseerimispea)\nVärvid tähega violetne, sinine või roheline alus\nHele, jäine blond\nKõik, millel on oranž või liiga kuldne alus\nNo kallis blond\nEi mingeid kuldpruune\nTeie silmavärv: kuldpruunid silmad, sararoheline ja kuldkollased\nTeie silmad muutuvad vähem erksaks, ehteroheliseks ja nõjatuvad rohkem pruunide, sararohelise ja kuldpruuni silmade poole\nTeie nahatoon 'helendab'\nTeie loomulik juuksevärv on üldiselt rikkalik, tumepruun (nii et kui olete sündinud blondina, pole te tõenäoliselt sügis)\nVõite päevitada hõlpsalt ja teil võib olla oliivipõhine nahatoon\nTeil võib olla kahvatu nahk, kuid sellel oleks oliivialus\nVärvid koos oranž alus (märkus: oranž alus teeb mitte tähendab oranži!) või a punane alatoon, kaasa arvatud...\nVase või karamelli toonid\nPiimašokolaad / šokolaadipruun\nSoe, beež blond\nKõik, mis on sinise, rohelise või violetse alatooniga\nTeil on kuldne oliivnahk (päevitamisel näeb teie nahk välja väga rikkaliku nahatooniga pronksi)\nSaate päevitada lihtsalt\nTeie silmavärv: Suved on silmade värvi osas väga paindlikud. Üldiselt on suvedel sarapuu värvi silmad, kuid teie silmad võivad olla mis tahes värvi.\nKõik, millel on kollane või oranž alus\nRikas, kuldne blond\nVõi / mee plaatina\nHeledamad värvid toimivad tavaliselt hästi\nTuhavärvid (tuhapruun või tuha blond)\nEi midagi sinise ega rohelise alusega\nMusta ei soovita\nNüüd, kui teate, kas teil on soe sügis / suvi või jahe talv / kevad, mõelgem välja parim juuksevärv sina.\nMe oleme kõik erinevad (ja meil on erinevad ideed, kuidas tahame oma juuste eest hoolitseda), nii et kõige olulisem on leida, milline juuksevärv sobib teile üksikisiku jaoks kõige paremini.\n2. samm: otsustage, kui palju aega ja raha olete nõus oma juustesse investeerima.\nNüüd on aeg täpselt otsustada, kui palju vaeva, raha ja aega soovite oma juustesse ja juuksevärvi panna.\nLos Angelese parimate koloriitidena tuntud kuulsuste juuksuristiil Amanda George paljastab saladuse, mille taga on hämmastavad juuksed: hoolitsege oma peanaha eest ja pöörake tähelepanu koostisosadele. Tema rida, Roil on spetsiaalselt teie juuste turgutamiseks ette nähtud ja te ei saa sellega valesti minna. Need tooted sisaldavad antioksüdantide rikka Amla õli ning kookos- ja roosiõli, mis toidavad ja puhastavad juukseid. Värsked, kosutavad ja käsitööna valmistatud tooted muudavad teie juuksed rõõmsaks.\nKvaliteetsetesse toodetesse investeerimine võimaldab teil säilitada oma uue juuksevärvi.\nNäiteks kui soovite blondiks minna ja teil on tumedad juuksed, nõuab see igakuist juure puudutamist.\nLisaks tahate blondiks minnes investeerida ka kvaliteetsetesse sulfaadivabadesse šampoonidesse ja palsamitesse värvitud juustele. Selle põhjuseks on asjaolu, et blondiks minnes eemaldate juustest pigmendi ja niiskuse ning selle niiskuse täiendamiseks peate kasutama õigeid šampoone ja palsamit.\nKui soovite hinnalist, kuid hämmastavat blondide juuste värskendajat, on Oribe suurepärane:\nOribe Bright Blonde šampoon\nSamuti peate varuma kvaliteetse kuumakaitsevahendiga (puhumiskuivatamine ja blondide juuste sirgendamine ilma kuumakaitsevahend on katastroofi retsept) ja kindel kuivšampoon et mitte iga päev juukseid pesta.\nJuuste pesemine iga päev, eriti kui see on värvitud, põhjustab rohkem kahju.\nBlondiks minnes eemaldad pigmendi juustest.\nKui teie juuksed on kahjustatud, jälgige neid juuksehoolduse müüdid mis takistavad juukseid parandamast.\nKui soovite vältida oma juurte puudutamist iga 4-6 nädala tagant, kuid soovite siiski mõnda lõbusat blondi, saate teha “ombre”.\nSamuti võite valida mõne loodusliku esiletõstmise, mis pole teie loomulikust värvist liiga kaugel, kui soovite oma välimust muuta ilma tohutut pühendumust võtmata.\nKui te tõesti ei soovi oma juustesse nii palju aega ja raha investeerida, soovitaksin kleepida oma loomuliku juuksevärvi võimalikult lähedale.\nTeine võimalus on proovida a poolpüsiv värvaine et näha, kuidas teile teatud välimus meeldib.\nMärkus. Kui proovite tumedamaks minna, võib hea mõte olla poolpüsiv juuksevärv. Kui aga lähed heledam ärge proovige poolpüsiva värviga korraga liiga palju kergemalt minna, sest teie juuksed võivad muutuda oranžiks.\nEnne järgmiste sammude juurde asumist peate teadma seda olulist nõuannet:\nHiljuti külastasin ma kurikuulsalt 'hämmastavat' salongis, Ramirez Tran ja leidis koloriidi ja spetsialisti ingli kõigest, mida võite ette kujutada. Carachele (Carachele (võite teda leida) siin) ja tema abiline on mõlemad juuksetööstuses ükssarved ning neil on tõeline kaastunne ja vajadus juuste tervist ravida. Carachele on kindel, et paneb juuste tervise enne värvimist. Ja minu suurim kaasavõtmine oli: “ärge ristage tolmeldavaid tooteid!” Jah, liiga paljude valgupreparaatorite kasutamine või hoolitsuste taastamine võib teie juukseid tegelikult kahjustada ja kuivatada. Selle asemel, et minna üle parda, pidage kinni hoolikast ja järjekindlast rutiinist ning pöörduge kindlasti drastiliste värvimuutuste poole alati ekspertiisi.\n3. samm: määrake kindlaks, kui kahjustatud (või kahjustamata) on teie juuksed.\nKui teie juuksed on rabedad ja nõrgad, ärge minge drastiliselt muutma.\nKui olete juuste neitsi (see tähendab, et te pole kunagi kogu oma juukseid oma juukseid määrinud), on teil ideaalne juuste lõuend.\nTeie juuksed on kõige tõenäolisemad mitte kahjustunud, kui tegemist on neitsi juustega, välja arvatud juhul, kui kasutate obsessiivselt tasaseid või lokirullide juure või pesete neid üle.\nKas teate neid 20 asja, mida võiksite teha, mis teie juukseid rikub?\nKui teie juuksed on haprad ja nõrgad, ärge minge drastiliste muudatuste poole.\nKui teie juuksed on kahjustatud, on heledamast tumedamaks muutmine palju lihtsam kui tumedamast heledamaks. Kui teil on juuksed kahjustatud ja heledamad - riskite oma juukseid veelgi kahjustada.\nRibastate juukseid pleegitades sõna otseses mõttes pigmendiga, nii et kui need on kahjustatud ... ära pleegita !!!!\nDrastiliste värvimuutuste asemel investeerige vahepeal mõnedesse kvaliteetsetesse toodetesse ja saate oma juuksed terved ja ilusad. Vahel oma loomuliku värvi omaksvõtmine, kuid juuste pehmemaks, tervemaks ja piiritumaks muutmine on trikk, kuidas end paljudest kahjudest säästa.\nSiin on mõned tooted, mida soovitan Davines Will Mist, 36 dollarit Tervislik maht, mis muudab teie juuksed pehmeks ja seksikaks, kuid ei kaalu kunagi alla. Kui teil on ilusad, lonksad juuksed, on see Davinesi toode parim toode, mida saate mahult osta. Parim. Parim. Armastan seda.\nDavinesil on ausalt mõned parimad juuksetooted, mida olen pikka aega proovinud. Siin on mõned minu lemmikud:\nDavines meresoola spray, 28 dollarit\nDavines Minu puhkus juukseseerumis, 25 dollarit\nDavines jätab juuksepiima (liiga hea, et olla päris), 17 dollarit\nDavines Oi Oil, 23–44 dollarit\nJa iga toode lõhnab maitsvalt. Olen kinnisideeks ja proovin tulevikus kõik asjad Davinesi proovida.\n4. samm: mõelge oma vanusele.\nMinu emast, kes on kogu oma täisealise elu olnud peaaegu plaatina blond, on tegelikult saanud tumedam blond kui ta vanemaks saab.\nMa ei hakka mainima tema vanust, sest ta süda puruneks, kuid lõpptulemuseks on: vanemaks saades, hele blond pole nii sobiv.\nPole tähtis, kas teie nahatoon on “jahe” või “soe”, liiga blond võib vananedes teid välja pesta, sest see toob esile kortsude ja naha ebatäiuslikkuse.\nKas olete noor, soovite lõbutseda ja proovida mõnda lõbusat värvi?\nSiis mine otsima!\nLoo moraal on järgmine: vanemaks saades on parem minna pehmema, vähem karmi ilme poole.\nSiin on mõned halvimad vananevad juuksevärvi vead ja kuidas neid parandada.\n5. samm: mõelge oma isiksusele ja millele sina Tahad.\nKas on mõni juuksevärv, millest olete terve elu unistanud? Või on mõni värv, mis teile väga meeldib ja mis teile sobib, kuid kardate seda proovida, kuna te ei soovi, et inimesed mõtleksid teist teist, mõistaksid teid ümber või vaataksid teile otsa?\nKas loete seda artiklit ja loodate, et saate teatud vastuse (nt x värv sobib teie nahatooniga), et saada juhiseid selle tegemiseks?\nKui jah, siis palun ... palun ... mõistad, et elad ainult üks kord ja peaksidki just seda tee seda\nMa ei saa seda artiklit lõpetada ilma mõne võtmetähtsusega juuste värvi ja selle mõju kohta teie elule.\nMõnele inimesele võib see tunduda hullumeelne, kuid minu jaoks mängib juuksevärv suurt rolli tunnetes ennast nagu mina.\nTahtsin kogu elu olla blond, kuid olin loomulikult brünett. Mulle lähedased inimesed nõudsid, et ma näeksin blondina välja jube ja et ma ei peaks seda tegema, ja nende sõnad teevad mulle väga haiget.\nSee on lihtsalt juuste värv, eks? Miks see oluline on?\nNoh, mulle see tegi. Minu juuksevärv kujutas mulle midagi. Blond pani mind end rohkem tundma.\nÄrge lubage kellelgi öelda, milline peaks olema teie juuste värv. Kui teil on mõni värv, mida soovite proovida, kutsun teid südamest südamest üles, et te seda prooviksite.\nOlla see, kes sa tahad olla, mitte see, kes artiklis ütleb, et sa peaksid olema.\nOle sina ise. Võite leida viisi, kuidas see toimima panna.\nElu on tee liiga lühike, et seda mitte teha.\nNüüd, kui olete seda artiklit lugenud, peaks teil olema palju parem ettekujutus sellest, millised juuksevärvid teie jaoks kõige paremini sobivad. Minge välja ja proovige juuksevärvi, mida olete alati tahtnud, ja andke kommentaarides teada, kuidas see läheb!\nmaitsetaimed, mis põletavad kiiresti kõhurasva


Mõisatuurile! Vaata, millised Eesti mõisad ootavad avastamist - Tervis Pluss - Delfi Lood\nPikaajaline mõisauurija Valdo Praust korraldab huvilistele mõisareise ning on üksiti ka Väätsal asuva Eesti jalgrattamuuseumi looja ja eestvedaja. Tema sõnul on ligi pooled meie mõisatest alles ja põnevust täis.\nMina startisin Tallinnast Läänemaa poole ja tegin esimese peatuse Vasalemmas. Erakordselt ägeda arhitektuuriga mõisamaja on kahekorruseline neogooti stiilis hoone, mis ehitati Inglismaa kuulsate losside eeskujul Konstantin Wilckeni projekti järgi aastatel 1893–1894. Praegu koolihoonena tegutsevat paekivist mõisamaja ilmestab kaheksatahuline torn ja selle tagaaias leidub rohkelt lilleilu.\nLaitse loss on vaatamisväärsus omaette. Olles küll palju mööda Eestimaad rännanud, üllatas see mind sedavõrd, et imestasin, kuidas ometi polnud ma sinna varem sattunud! Tuudorstiili meenutav hoone mõjub keskaegse linnusena, sisemus on müstiline. Olustikku kasutatakse oskuslikult mõrvamüsteeriumide toimumispaigana.


Pidulaua menüü koostamine – | E.Ahlström Oy\nHome » Pidulaua menüü koostamine –\nPidulaua menüü koostamine –\n29.4.2019 | Kristiina Haljala\nMaipühad, emadepäev, koolilõpupeod ja pulmad – pakuvad klientidele palju rõõmu. Nende ilusate hetkede ja meeleolu loomisel on restoranil märkimisväärne roll. Olen kokku pannud kolme eri tüüpi restoranide jaoks soovitusi, mis aitavad pidupäevi meeldejäävate gurmee-elamustega veelgi rõõmsamateks muuta. Minult küsitakse sageli nõu, kuidas koostada huvitavat restorani brunch menüüd. Me alustame vestlust alati restorani soovidest ja sellest, millised serveerimisnõud on restoranil juba olemas.\nKäin alati kohapeal vaatamas, millises ruumis ja milliste nõudega tuleb tööd teha. Nii leiame restorani stiiliga kohanduvaid isikupäraseid lahendusi, mida saab kasutada ka argipäeviti.\nFine-dining restoranides tuleks pidulaua roogade väljapanekut puudutavate trendide suhtes säilitada teatavat diskreetsust\nFine-dining restoranides peaks brunch menüü koostamisel võtma arvesse lauakatmiste arvu, sest see mõjutab otseselt nõude valikut ja roogade väljapaneku plaanimist. Kui katmisi on üks või kaks, siis serveerige magustoitu näiteks maitsmislusikatest. Söögisaalis säilib rahu, kui puudub vajadus kohe buffeelaua äärde sabasse seisma jääda.\nKuld ja vask värvidena lisavad pidulikkust ja kattele võib värve lisada näiteks vaaside, kausside, erinevate lauanõude ja tekstiilide abil. Kaunid dekoratiivsed pildiraamid sobivad hästi ka menüüraamideks.\nMagustoidu väljapanekul saab kasutada erinevaid astmelisi lahendusi, mis toovad petit fours-suupisted kaunilt esile.\nKlassikalisele stiilile uusi nüansse lisades tuleks jääda tagasihoidlikuks. Ajatu säraga valgete lauanõude kõrvale võib tähelepanu äratamiseks ja kontrasti loomiseks asetada näiteks kivivaagna ja tumedaid mati pinnaga serveerimisnõusid.\nPiduliku laua ehk banketi roogade väljapanek peab olema mitte ainult silmatorkav, vaid ka hõlpsalt teenindatav\nKui kliente on päevas peaaegu 500, koostatakse pidulaua roogade väljapanek eelkõige praktilistest kaalutlustest lähtuvalt. Kaunis ja praktiline ei ole tingimata teineteist välistavad mõisted. Pidulaua pidulikkust aitab tõsta näiteks metallist GN-nõude asendamine huvitava kujuga keraamiliste GN-nõudega.\nErinevate platvormide, mitmekorruseliste serveerimisvaagnate ja jalaga raamide abil saab buffeele väga lihtsalt vaheldusrikkust ja nähtavust lisada. Neid saab mugavalt paigutada juba olemasolevate nõude asemele, vastavalt vajadusele ja meeleolule.\nTähis on mõelda ka nõude suurusele. Õige suurusega serveerimisnõud aitavad säilitada hügieeni ja vähendada toidu raiskamist.\nToiduvaliku plaanimisel pidage lisaks sööjate arvule silmas ka pakutavate roogade arvu ning toitude asetust võimaliku külma ja sooja menüü puhul. Õhukesed, kaunid külmaplaadid ja looduslikke materjale meenutavad melamiinnõud pakuvad uusi loomingulisi võimalusi.\nKaaseagne brunchilaud on koduselt maalähedane\nTrende jälgival restoranil tasub panustada serviisi, milles saab mugavalt kombineerida erinevaid uudseid toite. Toitude väljapanekul võib kasutada ka kauneid potte, väikseid padasid ning erinevate värvide ja mustritega serveerimisnõusid.\nPiduliku brunchi väljapaneku elavdamiseks võib kasutada näiteks melamiinist ja kulunud puidust valmistatud nõusid. Erinevad alused ja kaunistused annavad inspiratsiooni ka eksperimentaalseteks menüüdeks – Proovi tuua pidulauale metsa hõngu, kasutades näiteks dekoratiivset samblikku.\nTraditsioonilisest toitude järjekorrast – külmad suupisted ja kala enne, seejärel soe söök – võib toitude serveerimisel julgelt kõrvale kalduda! Erinevatel laudadel serveerimine on hea võimalus külalistele lõõgastava keskkonna loomiseks ja nende loomulikul viisil liikumisele kaasa aitamiseks. Kogu toiduvalikut ei ole vaja panna ühele lauale.


JUHTKIRI - Pikad varjud minevikust - meiemaa.ee\nJUHTKIRI - Pikad varjud minevikust\nMinevik võiks jääda sinna, kus on tema koht. Eilsesse. Ometi heidab eilne teinekord päris pikki varje. Eriti siis, kui teda valgustada madalamast kohast.\nVarjud muutuvad lühemaks keskpäeval, pea olematud on nad aga siis, kui päike või muu valgusallikas paistab otse lagipähe. Iroonilisel kombel on niimoodi ka selle imeliku alaga, mis jääb vale ja tõe vahele. Kui otse vaatad, ei näe suurt midagi, kui külje pealt, siis on, mida vaadata.\nIseenesest on tõesti veider ja narr üles kaevata aastatetaguseid patte. Samas, kus suitsu, seal tuld. Mis peaks vägagi kehtima olukorra kohta, kus väidetakse, et edukas ehitusettevõte pole midagi nii hea, kui see eemalt tundub.\nKui aga kõrvutada süüdistusi ja vastuseid, jääb vägisi mulje, et keegi on asjadest valesti aru saanud. Kohe väga valesti. Samas ei ole päris kindel, kes. Kui on valesti aru saamine, siis tundub see olevat epideemiline. Keegi on kedagi usaldanud ehk ilma andmeid kontrollimata infot levitanud.\nAga kui see nii ei ole, siis tekib päris mitu küsimust, mis kõik algavad sõnaga „miks“.


Mida teha, kui papilloomid ilmnevad raseduse ajal? - Dermatiit 2021\nPapilloomid on väikesed kasvajad kehal. Nende värv on erinev - alates loodusest, mis langeb kokku kehaga, kuni tumepruunini. Uued kasvud võivad ilmneda rasedate naiste keha anatoomilistes piirkondades, kuid neil ei ole negatiivset mõju raseduse ja loote tervisele.\nPapilloomide lokaliseerimine raseduse ajal on tavaliselt kael, rind ja nibud. Sellisel juhul võivad healoomulised kasvajad jääda ebasobivate silmade nähtamatuteks ja tekitavad ebamugavust, mis on seotud välimuse muutumisega. Kõhulahtisuse olemasolu rinnal on ohutu imetamine - infektsioon ei toimu rinnapiima kaudu.\nSuguelundite tüükad võivad tiinuse perioodil kiiremini kasvada. Mõnedel naistel on tupest väljutamise hulk suurenenud - see HPV tekitab iseenesest soodsaid niiskeid tingimusi. Võimalik, et tulevase ema kehas esinevad immuun- või hormonaalsed muutused. Kuigi loode jääb emakasse, ei karda see nakkust.\nLapse nakatus võib tekkida sünnituse ajal. Haruldane vastsündinute kokkupuude papilloomiviirusega on hingamisteede papillomatoos - haigus, mis kutsub esile vöötohatiste kondüloomide kasvu. Kuid kõige sagedamini hakkab viirusega toime tulema ainult laste keha enne sümptomite tekkimist.\nPapilloomide esinemine rase naise kehas ei tähenda loodusliku tarne tagasilükkamise põhjust. Caesarea tarvitamist pakutakse ainult suurte kasvajate korral, mis raskendab loote läbimist sünnikadooni.\nPapilloomiviiruse veo edasikandumise viisid ja tunnused\nKahjulik viirus mõjutab nahka ja suguelundite vooderdamist limaskestade membraane. Nende nakkamine toimub nakatunud isiku või tema limaskesta naha puudutamise kaudu. Pärast seda jääb haigusetekitaja sissejuhatuse ja arenemise kohaks. Haiguse suguelundite vorm on sugulisel teel leviv.\nVarjatud suundumust omane papilloomiviirus. Peale selle on selle inkubatsiooniperiood üsna pikk - viirus areneb mitmest nädalast kuni kolme aastani. Kui papilloomid ilmuvad raseduse ajal, palutakse naisel kontrollida viiruse olemasolu kontrollimiseks verd annetamiseks.\nHPV-kärmi sümptomid raseduse ajal on kindlaks määratud naisorganismi löönud patogeeni tüübi järgi. Praeguseks on uuritud enam kui sada viiruse tüve, kuid sagedamini peavad arstid tegelema viirusega, mis põhjustab suguelundite kondüloomide kasvu ja emakakaelavärvide moodustumist.\nGünekoloogias on inimese papilloomiviirus ohtlik emakakaela limaskesta rakkude muutuste tõttu. Kroonilise viirusnakkuse avaldumisena täidetakse lameda kondülooma tavaliselt suguelundite tüükad - nad kasvavad seksuaalvahekorras hõõrdumisel labiajal. Neoplasmid on kinnitatud kitsa varrega ja massiliselt klastritega sarnanevad lillkapsast. Kasvu suurus on 1 kuni 30 mm. Suured kondüloomid põhjustavad ebamugavustunnet, häirivad intiimset elu ja vigastatakse veritsust.\nRaseduse registreerimisel annavad kõik naised inimese papilloomiviiruse analüüsi. Teised diagnostilised meetodid on kolposkoopia ja tsütoloogia.\nKõikidel juhtudel on lahendatud papilloomiviiruse vedamise ravi otstarbekus. Kuid lisaks terapeutilistele sekkumistele annavad eksperdid alati nõu haiguse ägenemisega seotud tegurite kohta.\nInimese papilloomiviiruse ravis raseduse ajal kasutatakse trikloroäädikhappe preparaate. Arst kaalutletult pakutakse patsientidele füüsikaliste meetodite kasutamist neoplasmide mõjutamiseks (elektrokoagulatsioon, laserravi, krüodestruktuur, kirurgiline eemaldamine).\nLisaks paiksetele preparaatidele antakse naistele spetsiaalseid immunoloogilisi aineid, mis põhjustavad keha viirusliku infektsiooni reageerimist. Selle rühma ettevalmistused hõlmavad Reaferonit, Viferonit, Kipferonit.\nPaljusid ravimeid, mis on ette nähtud viiruse vastu võitlemiseks, ei soovitata raseduse ajal. Kui soov on vabaneda HPV-kandjate välistest ilmingutest, toimub papilloomide eemaldamine raseduse ajal folkestega.\nHuvitav on see, et tulevase ema naha seisund enne rasedust ei mõjuta otseselt papilloomide moodustumist. Oleks õigem öelda, et rasedus ise on nende esinemist põhjustav tegur.\nKui papilloomid olid juba enne rasedust, siis on nende suurenemise tõenäosus lapse tiinusperioodil väga suur. Ja tuumorid ilmnevad peamiselt teisel trimestril.\nVõime öelda, et papilloomid ei avalda mingit negatiivset mõju rasedusele. Jah, mõnikord sünnituse ajal võib ema seda viirust lapsele edasi saata, kuid seda ei peeta eriti ohtlikuks. Lapse keha ise hakkab toime tulema HPV-ga, see juhtub asümptomaatiliselt, sellel pole tagajärgi.\nTõsi, on ka erandeid. Täpsemalt, harvadel juhtudel. Seega, HPV-ga nakatunud laps võib selliseid tüükad kasvada häälelülides, mis on juba tõsine probleem ja vajab erilist ravi. Aga veel kord, seda patoloogiat peetakse väga haruldaseks.\nKuid mitte nii kaua aega tagasi leidsid arstid, et lapsele nakatumine HPV-ga sünnituse ajal võib põhjustada kõri, bronhide papillomatoosi ja ka anatoomia ja suguelundite piirkonnas kartsust. Ja kuigi see on ka üsna haruldane nähtus, ei ole seda väärt ignoreerida. Selle nakkuse põhjust peetakse keisrilõike.\nKas papilloomid on võimalik raseduse teisel trimestril eemaldada?\nKui köha on suurenenud, tekitab see ema tõsiseid ebamugavusi, seda saab eemaldada. Muidugi, kõik juhtub vastavalt arsti otsesele soovitusele. Probleem lahendab dermatoloog, selle jaoks ei ole anesteesia vaja.\nAga kui papilloom on väike, tasub oodata raseduse lõppu. Pärast beebi sünnitust unustab noore ema probleemi, sest papilloomid kaovad.\nTäna puudub lihtsalt HPV ravimeetod. Meditsiiniliselt võib papilloome ravida ainult 50, maksimaalselt 70% võrra. Kuid terviklik ravi ei saa olla. See tähendab, et kui tüükad on ühes kohas kadunud, siis mõne kuu pärast võivad nad kujuneda teises.\nTootes leiduvad füüsilised, kirurgilised ja keemilised meetodid. Aga seda probleemi lahendada paremini pärast sünnitust ja siis, kui see on endiselt asjakohane.\nRaseduse ajal saab papilloomi ära hoida, kuid mitte täielikult.\nArstid vaatavad regulaarselt läbi\nKuid need meetodid ei anna absoluutset garantiid - ükski ei ole kindlustatud papilloomide esinemise vastu. HPV vaktsiini pole veel leiutatud, kuigi teadlased töötavad selle nimel. Ja isegi kondoome ei päästa HPV nakkusega, nii et see viirus on kaval.\nNagu näete, papilloomid, kuigi nad on pinnale ebameeldivad ja puudutades tüükad, ei kannata raseduse ajal palju ohtu. Kuid kui nad nendega ebamugavust tekitavad, rääkige oma arstiga - ta ütleb sulle, mida teha.\nNeoplasmade tõenäosus ei sõltu naise naha seisundist enne rasedust. Kui papilloomid ilmuvad nahale enne rasedust, võib nende arv ja suurus oluliselt suureneda. See on eriti märgatav teisel ja kolmandal trimestril.\nPapilloomide välimus on kõige raskemast ja diabeedist põdevatele naistele kõige vastuvõtlikum. Papilloomid esinevad sageli naha suurema hõõrdumise kohtades, näiteks kaenlaaluste ja silmalaute vahel.\nÜheks papilloomide väljanägemise põhjuseks on hormonaalne aktiivsus, samuti naha liigne hõõrumine, mis on seotud rasvumise suurenemisega raseduse ajal. See tõestab papilloomide ilmnemise raseduse lõpu kuutel, mil naine kogub enim kaalust.\nNaise uurimine algab kahjustuse saitide kontrollimisega. Diagnostikat kinnitab kolposkoopia ja tsütoloogiline uuring. Pärast emakakaela ja lülisamba limaskestade kontrollimist emakakaelas asuvalt lülisamba seadmest tuleb kraapida. Tsütoloogilised uuringud ei ole suunatud viiruse ennistamisele, vaid avastama inimese papilloomiviiruse nakkuse iseloomulikud muutused limaskesta epiteeli kihi rakkudes.\nPolümeraasi ahelreaktsiooni meetod on tänapäeval väga populaarne ja seda kasutatakse laialdaselt paljude haiguste diagnoosimisel. PCR-i kasutamine viiruse tüübi määramiseks, selle onkogensus.\nKõik inimese papilloomiviiruse nakkuse ravimeetodid on jagatud:\nFüüsiline - kasutage laserit, madalat temperatuuri, pihustamist.\nKeemiline - ravimite kasutamine: solkooderm, feresool.\nTsütotoksilised ravimid - kondiliin, podofilliin.\nImmunoteraapia - Kipferon, Viferon, Anaferon.\nRasedate naiste ravi on võimalik ainult trikloroäädikhappe hävitamise füüsikaliste meetodite ja preparaatide kasutamise korral. Samal ajal on vaja jälgida kõrgendatud ettevaatlikkusega seotud meetmeid. Võimalikud tüsistused - verejooks, infektsioon, retsidiiv.\nTsütotoksilised ravimid on rasedatele naistele rangelt vastunäidustatud, nii et infektsiooni vältimiseks tuleks valida usaldusväärsed rasestumisvastased meetodid või täielikult keelduda sellest seksuaaleluost.\nKui papilloomid raseduse ajal ei riputa, ärge raskendage riiete hõõrumist, ärge esinege mingeid sümptomeid, siis on parem mitte midagi teha, oodake, kuni laps sünnib, ja alustage ravi.\nTihtipeale levivad raseduse ajal tekkinud papilloomid omaenda pärast sünnitust, see tähendab, et toimub spontaanne enesehooldus.\nUimasti, mis suudavad inimese papilloomiviirust võita, veel ei eksisteeri.\nEmakakaelavähi kahtluse puudumisel rasedate naiste ravi ei toimu, sest see ei pruugi olla ohutu naisele ja beebile. Vajadusel võite kasutada kaaliumi hapet, krüolüüsi, laseride eemaldamist, elektrokoagulatsiooni või skalpelliga eemaldamist. Rasedate ravimid on vastunäidustatud apteekidele müüdavate tüükadena.\nLeg papilloomid on kerge eemaldada ilma anesteesia. Sageli kasutatav ravivõimalus on külmutamine.\nÜldiselt lahendatakse iga juhtumi käsitlemise küsimus eraldi.\nRinnaga naistel soovitatakse vältida immuunsust vähendavaid tegureid:\nMida papilloomid näevad välja rasedatele? ^\nTihedalt või tumedamalt värvilt, pehmelt puudutatult, ilmuvad väikesed vormid sageli kaelal, näol, käsivartel, kubemes, rinnakorvuses, suguelunditel ja suus.\nEnamikul juhtudel ilmnevad papilloomid raseduse 2-3-trimestri ajal, seega peate regulaarselt kontrollima, kas keha on aeg-ajalt kasvajate tuvastamiseks.\nTähtis teada! Papilloomide esinemise tõenäosus on üsna suur - umbes veerand kogu elanikkonnast on selle haiguse suhtes vastuvõtlik.\nSõltuvalt keha immuunsüsteemi seisundist esinevad ja kaduvad papilloomid, millel on kasvaja iseloom ja viiruslikud papilloomid.\nKuigi papilloomid on tervisele kahjutuvad, näevad nad väga kole ja ärritavad noori naisi, pimedades õnnelikku aega, et oodata kohtumist oma lapsega.\nNaiste tervise kõige ohtlikum on emakakaela kitsenev kondiloom. See haigus esineb tänu kroonilise viirusnakkuse ilmnemisele, mis põhjustab emakakaela epiteelirakkude muutusi.\nPaljundatud papilloomiviirus võib isegi põhjustada emakakaelavähki, seetõttu on väga tähtis ravi alustada õigeaegselt.\nPapilloomiviirus ei edastata mitte ainult seksuaalselt, nagu varem arvasin, vaid ka igapäevastes kontaktides patsiendi limaskesta või nahaga. Mõjudes nahale ja limaskestadele, arendab see aktiivselt, kuid see võib ka kehas asümptomaatiliselt elada mitu aastat.\nTäpselt kindlaks papilloomide põhjused rasedatel naistel otsivad palju arste. Nad kutsuvad palju tegureid - alates vastuvõtlikkusest diabeedi kuni ülekaalulisuse vastu, kuid peetakse endiselt peamist hormonaalsete muutuste põhjuseks organismis. Loomulikult mängib ka kiire kaalutõus, mis põhjustab hõõrdumist ja nahakahjustusi.\nPapilloomid paiknevad enamikul juhtudel naha looduslike voldidena, käsivarte piirkonnas, kubemes\nInimese papilloomiviirus (HPV) on väga levinud, seda leiti peaaegu 90% -l inimestelt, kuid see aktiveerub ainult siis, kui keha nõrgestab tõsine infektsioon või stress, mis ka keha jaoks on rasedus.\nTähtis teada! Papilloomid diagnoositakse arsti poolt lihtsal uurimisel, põhjalikum kontroll hõlmab kolposkoopiat, mille käigus uuritakse libisemist ja emakakaela limaskesta kasutamist suurendusvahendiga. Tsütoloogiline uuring hõlmab emakakaela epiteelirakkude uurimist.\nKas HPV-i manifestatsioon on võimalik ära hoida?\nNaised, kes tunnevad üksteisemaid papilloome oma nahal, peaksid olema nende valvamisel. Raseduse planeerimisel ei ole viirusliku infektsiooni tuvastamiseks ja selle ravimiseks üleliigne.\nSageli on papilloomid täiesti ohutud, kuid on oht, et ilmneb spetsiifiline HPV tüüp, mis mõjutab emakakaela, tupe. Sünnitatud laps võib nakatuda viirusega, mis põhjustab sellist haruldast haigust kui kõri papillomatoos. Sellistel juhtudel on infektsiooni vältimiseks soovitatav teha keisrilõike.\nKui raseduse ajal olid papilloomid, ärge heitke meelt. Arst hindab olukorra raskust ja määrab piisava ravi.\nHinnake tulevase ema tervislikku seisundit ja kontrollige HPV olemasolu kehas, eelistatavalt enne lapse sissetungimist\nTänapäeva meditsiinis välja töötatud HPV ravimeetodid on üsna tõhusad. Kui organismis leidub viirust, siis on täiesti võimalik võita viirusevastaseid ravimeid. Pärast ravi lõppu on tähtis, et laps ootaks järgmise tsükli.\nTähtis teada! Väga oluline on HPV ravi enne rasedust, kuna see infektsioon võib põhjustada muude haiguste esinemist (fekaalus, STS).\nAga mida teha, kui papilloomid ilmnevad veel raseduse ajal? Ärge unustage, pärast 28 nädala möödumist, kui lapsele tekitatud kahju oht on möödas, saate ravi.\nVitamiinid A, C, beetakaroteen, paljud mikroelemendid mõjutavad keha kui suurepärast profülaktikat HPV manifestatsiooni vastu\nTähtis teada! HPV täielik taastumine on peaaegu võimatu, viirus võib ennast korduvalt ilmneda, mistõttu on vaja kaitsta keha hüpotermia, liigse stressi ja liigse füüsilise koormuse eest.\nPapilloomid ei tekita mingeid käegakatsutavaid probleeme, välja arvatud juhul, kui nad võivad põlema riiete puudutamisest, kuid kui nad tekitavad ebamugavust ja rikuvad meeleolu, võite vabaneda nendest koosseisudest.\nArst võib soovitada võimalusi papilloomide eemaldamiseks, mis on tulevaste ema ja lapse tervisesse ohutud\nViiljapabuloomi jala külmutamine või lõikamine viitab sellistele kiiretele ja efektiivsetele meetoditele.\nLisaks destruktiivsetele meetoditele kasutatakse ka trikloroäädikhappe valmistisi papilloomide eemaldamiseks rasedatel naistel.\nRaseduse ajal papilloomid ei ole ohtlikud ja ravitavad, on vaja seda probleemi tõsiselt võtta. Kogenud arst määrab kohe kindlaks, kas on vaja kiiret ravi alustada või kas need vormid lähevad pärast lapse sündi. Aga papilloomidest vabanemisel tuleb läbi viia terviklik ravi immunoloogiliste ja viirusevastaste ravimitega, mis vähendab nakkuse manifestatsiooni.\nKas papilloomid on lapse kandmisel ohtlikud?\nRavil olevate papilloomide välimus ei erine sellest haridusest keskmise inimesega. Kõige sagedamini ilmnevad väikesed kasvajad, millel on ühtlane värvus, võib harva olla pisut tumedam. Tavaliselt on raseduse ajal need kasvajad lokaliseeritud:\nkaenlaalust ja eriti kubemekindlalt.\nEriti tihti hakkavad need vormid kasvama või aktiivselt ilmuma raseduse kolmandal trimestril. Sageli esinevad papilloomid üle 55-aastastel inimestel, kellel on ülekaaluline või diabeet. Kuid haridust leidub veerandi maailma elanikkonnast, mistõttu keegi ei ole immuunne.\nPapilloomide välimus ei mõjuta raseduse protsessi, lapse arengut ega tervist. Kui nakkus on tupe piirkonnas, siis harvadel juhtudel võib see edasi anda lapsele selle läbimise ajal sünnikadooni kaudu. Kuid kui lapsel oli viirusega kokkupuude, on tema immuunsüsteem enamasti aktiivselt viirusega toime tulnud. Väga harva võib laps, kes sai viiruse emalt, hingamisteedes papilloomid.\nPapilloomiviirust saab aktiveerida raseduse ajal ja see on tingitud asjaolust, et lapse kandmise ajal muutuvad naise hormoonid ja immuunsus oluliselt väheneb. Sageli esineb viirus diabeedi ja ülekaalulisusega naistel.\nOn versioon, mis raseduse viimasel trimestril kujuneb papilloomide tekkeks, sest mõnedel juhtudel on nahal aktiivne liigne hõõrdumine. Isegi raseduse registreerimisel, kui seda planeerimise ajal ei tehtud, analüüsitakse HPV esinemist.\nHPV indikaator kaelale raseduse ajal\nPapilloomid raseduse ajal on tavaline haigus, kuid kas seda saab sellisel perioodil ravida? Kui koosseis ei puutu kokku riietega ja ei põle, ei põhjusta see naistele ebamugavust. Sellistel juhtudel ei nõua arst enne ravimi manustamist mingit ravi. Peale selle, pärast mõningaid kasvu kaob iseenesest ja eemaldamine ei ole vajalik.\nKui moodustused põhjustavad tõsist ebamugavust, võite nende eemaldamiseks pöörduda dermatoloogi poole. Tavaliselt lõigatakse rippuvast papilloomist jalad. See on kiire protseduur, mida teostatakse ilma anesteesia. Eemaldamisvõimalused hõlmavad efektiivseid meetodeid, näiteks laseriga külmutamist ja eemaldamist. Mis puutub infektsiooni vastu, siis seda ei ole. Kuigi retsepti saab osta kaks ravimit papilloomide raviks. Kuid need ravimid on vastunäidustatud naistel raseduse ja rinnaga toitmise ajal.\nEnamikul juhtudel ei esine sellist tüüpi inimese papilloomiviirust sisaldavaid nähtavaid sümptomeid. Viirus võib ilmneda ühe kuu kuni ühe aasta jooksul pärast nakatumist, kuid see võib samuti olla üldse mitte. Kaasaegne meditsiin on inimestel tuvastanud selle viiruse üle saja erineva tüve. Kuid ainult mõned neist põhjustavad kasvajaid, sealhulgas papilloomid raseduse ajal.\nSageli põhjustab papilloomiviirus genitaaltõbe, mida peetakse väga nakkavaks. Haridus oli ka 65% -l inimestelt, kellel oli puutumata kontakti partneriga, kellel olid papilloomid intiimsetes kohtades.\nPapilloomid on valutu, kuid mõnikord võivad nad põletikulised ja veritseda. Ligikaudu 20% naistest kannab papilloomid iseseisvalt, kui naine on rase, siis pärast sünnitust 3 kuu jooksul. Teised vajavad erikohtlemist.\nSee viirus on emakakaelavähi põhjus. Seetõttu on oluline, et iga naine võtaks pidevalt Papi rasvmetesse. Kui tuvastatakse kõrvalekaldeid, siis määratakse kiire ja õigeaegne ravi. Enamikul juhtudel võib immuunsus kontrollida viirust ja aidata selle hävitamist aasta või kahe aasta jooksul. Eriravi vajavad rakulised muutused esinevad ainult väheses naistes.\nPapilloomid raseduse ajal ilmnevad naistes, kes on juba selle viiruse kandjad. Infektsiooni ohu vähendamiseks soovitavad arstid, et neil on üks seksuaalpartner. Sa pead olema kindel, et see partner olete ainus inimene, kellega ta on seksinud. Mida rohkem partnereid olete teie või inimene, kellega teil on vahekord, seda suurem on viiruse nakatumise oht.\nKondoomi kasutamine suguvahetusel vähendab märkimisväärselt inimeste papilloomiviiruse vastuvõtmise ohtu. Uuringud on näidanud, et kui partner, viiruse kandja, kasutas kondoomi ajal vahekorra ajal, oli viiruse ülekandumise oht 70% madalam kui olukordades, kus kondoomi ei kasutata. Kuid rasestumisvastased vahendid ei taga sajaprotsendilist kaitset. Kuigi lateksi viirus ei kao, võib toode puruneda, hüpata. Papilloomid raseduse ajal ei kahjusta lapse ja ema tervist. Kuid kui nad ilmunud, on parem kontrollida nende kasvu ja arengut, külastades spetsialisti pidevalt.\nRasedate nahk vastab koheselt muutustele kehas. Ilmuvad pigmendilaigud, nahavärvi muutused, spider veenid moodustuvad ja venitatavad märgid ilmuvad. Rohkem kui 80% naistest märgib, et neil on raseduse ajal papilloomid, mis on ilmselt unteetilised ja füüsiliselt väga meeldivad. Kui ohtlik on lapse emakas arendada? Kas neid kasvajaid on võimalik enne sünnitust eemaldada? Igaüks neist probleemidest nõuab tahtlikku otsust.\nMida papilloomid rasedatele näevad?\nRasedate naiste papilloomid näevad välja täpselt samasugused nagu tavalisel inimesel, võivad nad lihtsalt olla suuremad ja nende lööve võib olla kiire ja suur. Kõige sagedamini ründavad nad kaela, rinda rinda, kaenlaaluseid. Eriti ebameeldivad papilloomid kubemes või näol. Need on väikesed lihase kasvajad, vähem - tumedat värvi õhuke varre. Kui nad varem olid naise kehas, võivad need sünnitusjärgse perioodi jooksul suureneda või tumedamaks muutuda. Enamik naisi hakkab kogema, kuidas papilloomiviirus raseduse ajal mõjutab lapse seisundit ja nende üldist tervist. Kuid kõik need kogemused on alusetud:\nneed kasvajad ei mõjuta raseduse kulgu;\nebamugavustunnet saab seostada ainult selliste ehitistega kaetud ebaeetilise nahaga;\nfüüsiliselt võivad nad tekitada ebameeldivaid hetki, kui need puutuvad kokku riiete või kriimustatud kujul: sellisel juhul põhjustavad nad valu ja võivad paisuda.\nNii et lootel ei ole katastroofi ega ohtu, et papilloomid on lapse tiinusperioodil kehas tekkinud, nr. Tulevased emad võivad olla täiesti rahul nii oma tervise kui ka lapse turvalisuse osas. Paljud on huvitatud sellest, miks nad tekivad ja kas nad võivad kuidagi mõjutada papilloomiviirust.\nUute emade papilloomide väljanägemise põhjused\nTäpsed teaduslikud andmed, miks papilloomide arv kehas raseduse ajal veel suureneb. On olemas ainult eraldi eeldused, millest igaüks on tänapäeval tõendatud ja teaduslikult tõestatud.\nKõige loogilisem ja teaduslikult põhjendatud seisukoht on hormonaalsete muutuste mõju papilloomiviirusele, mis aktiveeritakse nende mõjul. Harmooniline plahvatus, mis esineb kehal lapse vedamisel ja põhjustab papilloomide esinemist raseduse ajal, kui viirus ärkab. Seda põhjust ei saa vältida, isegi ravim ei suuda hormonaalset metamorfoosi piirata, nii et peate selle kokku hoidma.\nTavaliselt on selliseid neoplasmaid kõige sagedamini esinenud ülekaalulisuse ja isegi rasvumise korral. Sünnituse ajal ei ilmne ka kohe, vaid ainult kolmanda trimestri lähedusse, kui naine hakkab kiiresti kehakaalu suurenema. Seetõttu on see papilloomide põhjus täiesti loogiline. Seda saab mööda minna, kui jälgite pidevalt oma kehakaalu ja ei lähe raseduse ajal kehakaalu tõstmise soovituslikest piiridest kaugemale.\nMõned arstid väljendavad arvamust, et nendes kohtades, kus nahale surutakse riideid, moodustuvad papilloomid: varrukate käeaukud, aluspesu, krae. Kui kehakaalu suurenemine toimub, muutub paljud asjad kitsaks - hõõrdumine suureneb ja nendel kohtadel moodustuvad naha väikesed gloobulid, mis tekitavad palju ebamugavusi. See on ka täiesti arusaadav põhjus, miks rase naine suudab ennast parandada. Selleks peate lihtsalt valima kõige mugavama, tasuta riietuse stiilid, veendumaks, et aluspesu servad oleksid pehmed ja ei hõõruks nahka.\nKui naisel oli eelsoodumus papilloomide esilekutsumises, peaks ta mõtlema, kuidas ta saab pärast laskmist lööbe juhtida. Lõppude lõpuks pole papilloomide eemaldamine raseduse ajal soovitatav.\nRavi ajal papilloomide kirurgiline ravi on väga lihtne ja ohutu\nPaljudel papilloomidel on kehal ebamugavustunde, naised kipuvad neist vabanema. Ja kuigi papilloomide operatiivne ravi raseduse ajal on väga lihtne ja ohutu, ei tohiks te enne aktiivsemat tegevust enne lapse sündimist aktiivset tegevust jätkata. Ja sellel on oma põhjused:\npärast sündi enamus kasvajaid kaob iseenesest;\nkirurgiline papilloomide eemaldamine spetsiaalsete kääridega on kiire asi, nagu sääskede hambumus, kuid ikkagi ebameeldiv;\nAnesteesia on vastunäidustatud, nii et maksimum, mida saate pakkuda, on nahakudete külmutamine.\nKahjulikud papilloomid ei mõjuta lapse sünnijärgset arengut, kuid parem on vältida nende välimust eelnevalt. Nende ebamugavus, mida nad nendega kaasa toovad, võib takistada naise huvi ja õnnelikku positsiooni nautida.\nTäna on üha populaarsemaks kehas levinud psoriaasivastased ained kehal. Mitmete sünteetiliste uimastite tõhususe usaldamisel otsivad paljud patsiendid ohutut alternatiivi nn vanaema retseptide kujul.\nKuidas ravida rosaatsea näol meditsiiniliste ja rahvatervisega kodus?


Elukulg: august 2021\nUuriks veidi jälle ajalugu. Mulle tuli selline huvitav kujutluspilt.\nMa olen sündinud Sakus ja ma ei teadnud sinnani kui ma olin kahekümne aastane, mitte midagi kohast, mille nimi on Rasina. Ma polnud sinnani isegi Tartus käinud. Ma ei teadnud mitte midagi selliste kohtade ajaloost nagu Rasina ja Võnnu.\nKuidas ma siia elama sattusin? Tulin EPA kooli ja "läksin Võnnu naisele" ning jäingi.\nMa tean veel Võnnu sovhoosi ajaloost. Ma tean kuidas sellel ajal elati ja tööd tehti. Kui sureb viimane sovhoosi ajal elanud inimene, siis ei mäleta enam mitte keegi - kuidas siis elati.\nAga selle Võnnu sovhoosi koosseisus oli mitu "Stalini aegset" Kolhoosi, mis olid ühinenud. Ma täpselt ei viitsi uurida aga ütleme näiteks, et üks kolhoos kandis nime "Teel Tulevikku" ja see asus külas, mis asub siiani Võnnu ja Rasina vahel ning kannab nime Lääniste. Vot sellest kolhoosist ei mäleta enam keegi mitte midagi. OK, kui veidi otsida, siis Midagi leiaks. Mingeid andmeid. Kuid kes ja kuidas seal elati reaalselt, ei ole võimalik enam 99,9999.... % infot kokku panna.\nVõnnu sovhoosist suudaks mingi paarkümmend või siiasinna protsenti veel kokku koguda.\nNüüd siis nelikümmend aastat hiljem, siin Võnnus elades, sain ma teada müstilise asja. Võnnu kihelkonna ajaloo raamatus on kirjas, et aastatel 1793 elasid Rasina külas Tsirnade perekonnad. Esimestena on mainitud Tsirna Jaan ja Jacob. Algselt olid nende eellaste perekonna nimed, kas Zirn, Zern ja hiljem ka Zirnask või Tsirnask. JA KÕIK. Rohkem ei saa ma enam mitte kunagi teada mitte midagi sellest ajaloost - kes nad olid, mida tegid ja kuidas elasid.\nKas see ON ajalugu? Veel ei ole. Selle "loo", et kes nad olid ja mida tegid, peaks ma kuidagi "täis kirjutama" ehk siis midagi fantaseerima, aimama teiste kirjelduste pealt ja kui lugu kirja saab, siis alguses saab seda nimetada Kirjanduslikuks teoseks. Kui see, lihtsalt öeldes, Juturaamat saab piisavalt vanaks, siis nn ajaloolased hakkavad arvama, et seal võib olla ka miskit tõepõhja ja kui keegi viitsib paneb 1000 aasta pärast need tegelaskujud laste ajaloo õpikusse, kuid nüüd juba 99,999... % tõepäraste inimestena.\nKui ma nüüd otsiks üles ühe talu, mis kannab ajaloomuuseumi andmetel nimetust - talu nr 73. Hea oleks kui see talu on nii maapealt kadunud, et alles on vaid mingid vundamendi kivid ja ma hakkaks sealt metallidetektoriga otsima, siis mida ma leiaks? Kas ma leiaks 300 aastat vana kirve või noa. Ütleme, et laian ja see on ka kõik. Ma ei saa teada, mis tehnoloogiaid need inimesed tegelikult valdasid. Kui aga raudne metall on kõik ära roostetanud, siis ma võin leida hoopiski vaid värvilisest metallist vidinaid - pronksist või vasest. Mis järeldusi ma siis saan teha?\nLäänistes on aga hoopiski vanem "tsivilisatsioon" olnud, sest seal asub nn Linnus - linnamägi. Seal olla midagi uuritud, kuid muinsuskaitse ei luba tavalisel inimesel ehk siis "õigusjärgsetel" järeltulijatel mitte midagi iseseisvalt uurida. Kadekopsud, ise ei uuri ja teistel kah ei lase.\nLääniste piiri peal on aga ka "Vanad Tarandkalmed", kus seitsmekümnendate sotsialistlikud ajaloolased miskit kaevasid ja mida nad leidsid, pole mulle siiani teada.\nJa nüüd läheme ajas tagasi - Õiget pidi.\nMa olen selles töökojas, mida hakati ehitama just siis kui ma siia mehaanikuks tulin, aastast 1984. Selle territooriumil oli plats kuhu koguti vanad masinad. Seal korjati neilt varuosi ja muu sodi läks vanarauda. Kui sellel rohusel platsil praegu kaevata, siis sealt tuleb hulgaliselt välja maa sisse pudenenud väiksemaid detaile. Näiteks. Kui keegi leiab sealt kombaini vikati tera. See on selline kolmnurkne plaat, kahe neediava ja sakiliste servadega. Halja heina vikatitera on ilma sakkideta, kuid vilja lõikab paremini sakiliste servadega tera. Praegu teab seda "ajalugu" väga palju vanakooli mehaanikuid, kuid 300 aasta pärast ei tea keegi seda enam. 300 aasta pärast ei leiagi keegi seda tera üles, sest nüüd, vaevalt 40 aastat hiljem on vähemalt pool juba ära roostetanud. Sellest Ühest vikatiterast "fantaseerides" pole võimalik panna kokku pilti - milline nägi välja Tegelik kombain.\n300 aastat hiljem on aga võimalik leida mingi vasest või pronksist nt hüdrosõlme tihendirõngas või siis bensumootori portselanist süüteküünal. Ja "ajaloolased" hakkavad välja mõtlema - Mis need siis olla võisid.\nNüüd läheme aastasse 1940 ja "Teel tulevikku" kolhoosi. Ja juba me ei leia ühtegi Vidinat, mida isegi mingilgi määral saaks seostada selle kolhoosi ajalooga.\nEdasi läheme aastasse 1793 ja Zirn´a talusse ja sealt ei leia me Üldse mitte midagi.\nProovime kaevata ka Lääniste linna mäel. Leiame sealt siis veel midagi või ei leia üldse mitte midagi aga KujutateEtte. Sellest linnamäest on kirjutatud kokku Väääga pikk ajalooline kirjeldus. Kuidas "vanad viikingid" elasid ja mis peamine - Pidevalt sõdisid kellegiga. Küll venelaste ja küll rootslastega, kuni "muude tulnukateni" välja. Mis nipiga????\nMa tean veelgi lugusid, kus detektoristid on leidnud "Niimõndagi" ja mida ajaloolased nende asjadega teevad. Ära korjavad ja peidavad mitme luku taha. Ja see oleks veel hästi. Mulle tundub, et enamus "ebameeldivaid asju", millele nad ei oska vastata, hävitavad nad lihtsalt ära ja mitte ühtegi vastust ei anna.\nHea näide on Eesti kaks kindlusmuuseumi - Narva ja Haapsalu. Kümneid aastaid tagasi kubisesid need kindluse ekspostioonid vanadest asjadest. Oli seal nii raudrüüsid kui reptiilsete lohedega "sõjalippe". Nüüd on need muuseumid nii tühjaks tehtud, et tõsiselt vanemast ajast esemeid peaaegu üldse ei näidata.\nSee seletus on selleks, et osad inimesed hakkavad juba hoomama, et - Kogu meie teadmised Ükskõik mis ajast, Ükskõik mis ajaloolisest sündmusest, Ükskõik millisest üsna lähimineviku sündmusest jne. NEID POLE ÜLEÜLDSE TOIMUNUD. Nimetan mõned "Teadusharud", kus tõest informatsiooni pole - Mitte ühegi komakohaga.\n1. Kosmosejutud. Milline näeb välja Kosmos, Universum, misiganes planeet, inimese lendamine kõrgemale kui mingi 60-70 km (kui üldse keegi on kuhugi raketiga lennanud), mingi "raketi" lendamine sellest veel kaugemale, Kuu peal käimine ja halleluuja, mingi Marsile lendamine jne. See kõik on 101 % väljamõeldis.\n2. Sõjad. Kõik sõjad, mis kestavad kauem kui mõned kuud ja kus on sõdijaid rohkem kui mõned tuhanded inimesed - on KÕIK väljamõeldised. Sõdu pole olnud, kui siis vaid "sõjaväestatud politsei karistus- või katteoperatsioonid (nt Afganistan).\n3. Kogu Ehitustehnoloogia, kivikujude tootmise tehnoloogia, metallide tehnoloogia on väljamõeldis. Ehk pole siiani suudetud seda tehnoloogiat isegi välja "fantaseerida". Kuidas ehitati püramiidid, vanad lossid, Iisaki katedraal, Petra fassaadid, Rooma maalused linnad, pronksi tootmine jne jne. Ka see on 101 % vale. Telliste tootmisest ma isegi enam ei räägi, neid telliseid on Liiga palju ja need on Liiga perfektsed ning ilusad.\n4. Religiooni ja Mütoloogiat Pole Üldse olemas. See on fantaasia, et inimene ei hoomaks - kas ta on reaalne või "müstiline olevus", kes sünnib siis "planeedile" vaid üheks korraks. Kust ta tuli, mis ta siin teeb ja Kuhu edasi läheb. Ehk praeguste koolikirjelduste alusel - pole hinge ja igavesel hingerännakul üldse mingitki võimalustki.\n5. Poliitika koos oma Maailmavalitsejate, Jumalate ja Jumalustega, Isandate ja Kuningatega on 101 % väljamõeldised ja ka kõik Uhked Eeposed.\n6. Meditsiin on samuti Täiesti peapeale pööratud. Sest niikaua kui keegi mulle ära ei seleta - Miks me ei tunne valu, siis kui me magame või oleme Koomas, niikaua ei usu (sest see pole loogiline), et - Inimene ja meid ümbritsev ON Reaalne.\nNoh ja eks neid valdkondi on veel ja veel - Füüsika, Keemia, Matemaatika, Bioloogia, Pangandus, Seadusloome. Ka need on 101 % kunstlikult loodud ja Päris Loomega ei haaku mitte kuidagi.\nKUID, Ometi Ju Midagi On.\nOn jah ja siiani ongi selle Hoomamatu- Võimatu- Peapeale pööratud maailma uurimine kõikse põnevam tegevus üldse. Kogu informatsioon, mida me tänapäeval valdame, tuleb peapeale keerata, siis hakkad veidigi aru saama mis tegelikult toimub. Näiteks film Matrix. Täisjabur film, neile - Kes elavad Nägemata-Kuulmata-Vaikivalt, on täiesti ulme ja arusaamatu. Neile, kes veidigi matsu jagavad, tehakse selliseid filme meelega, kus kogu info on nähtaval, kuid see on pahupidi pööratud, et - asja veel segasemaks ajada.\nNB! Kogu see info, mille kohta ma ütlesin, et - seda pole 101% üldse olemas, ilmselt tegelikult ON olemas.\nSee on Teistmoodi olemas, Teises kohas ja absull kindlalt ei ole see selles "paralleelsuses", Faasis või Faasinihkes, kus me hetkel OLEME.\nMina asun nt selles "Faasinihkes", mis sai alguse 5 juunil aastal 1960 ja selle pole absull miskit pistmist mingi tüübiga, kes on olematus Võnnu kirikuraamatus kirjas nime all Jacob Zirn.\nOK, ma ikka jätan võimaluse, et mingi komakoht, spermaraku informatsioonist on kandunud ka minuni. AGA, see võimalus on tõestamatu ja "klassikalistest ajaloolastest" erinevalt ei hakka ka lugu kokku fantaseerima.\nPostitaja: ELUKULG kell 23:24 1 kommentaar:


Waldorf — BLOG — Katrin Press | food photographer\nKatrin Press April 5, 2011\nMul on sellest õuna-selleri-majoneesi kombinatsioonist täielik sõltuvus. Juba paar viimast nädalat olen nagu ära neetult iga õhtuti tatsanud külmkapi juurde ja hakanud, äraolev pilk silmis, masinlikult sellerit tükeldama. Ju see on vitamiinipuudus, mis end sel moel ilmutab. Osaliselt on selles süüdi ka mu ema, kes mulle Waldorfi olemasolu meelde tuletas. Siis me veel vaidlesime teemadel, kas seal sees käib lehtsalat või hoopis pirn ja kas ka kanalihal on sinna asja. Ma siis vaatasin järele, enne kui ise tegema asusin. Waldorfi salati retsept on pärit 1890. aastatest New Yorgis asuvast Waldorf-Astoria hotellist. Algversioon sisaldas vaid õunu, sellerit ja majoneesi, aga nüüdeks on kreeka pähklid retseptis kindla koha leidnud. Serveeritakse tavaliselt lehtsalatipadjal. Mulle lehtsalat ei istu, sest vettib kole kiiresti ära ja pealegi on seda pea võimatu kodus pikemalt säilitada. Suvel, peenrast, palun väga, aga praegu asendasin jääsalatiga.\n6 Loobin kõik kaussi, segan kätega läbi. Lõpuks nõristan peale oma lemmikmajoneesi. Ideaalis võiks see olla omatehtud, kuid päriselus on "Provansaal" (Tarplani Kaubandus).\nTeiseks, sai - röstsai v -ciabatta, saiakrutoonid - et oleks tahedam ja hamba all krõbiseks.\nKolmandaks, kõikvõimalikud tooted, mille nimes sisaldub sõna "juust". Proovitud ja vastuvaidlemist ei kannata: mozzarellakirsid (pooleks või 4-ks lõigata), Ahja juust ja kodujuust. Kätt ei paneks ette ka eesti juustu tüüpi kangikestele. Sinihallitus on küll pisut äkiline, aga mine tea... Lühidalt, vaim vabaks ja vitamiin koos mõõdukate kaloritega keresse! Peaasi, et sul ei oleks Waldorfid otsa lõppenud, nagu juhtus briti telesarjas Fawlty Towers.\nIn food, recipe Tags majoneesikaste, õun, salat, seller, selleri salat, värske salat, Waldorf


Hotellid Phutthamonthon | Hotels.com\nLinna Phutthamonthon hotellid\nOtsing hotellid Phutthamonthon\nVaata kaardilt hotelle Phutthamonthon\nPhutthamonthon pakub midagi huvitavat igaühele. Külastajad leiavad siit mõndagi, mida vaadata. Populaarsete vaatamisväärsuste seas on Samphrani loomaaed. Ära unusta külastamast paiku nagu Jesada automuuseum ja Wat Rai Khingi klooster.\nMajutusvõimalused, mida Phutthamonthon pakub\nÜkskõik kas reisite töö asjus või puhkama, Phutthamonthon pakub majutusvõimalusi igaks otstarbeks. Phutthamonthon on Hotels.com saidil esindatud 4 majutusasutusega. Sind ootab 15263 head pakkumist. Paljud majutusvõimalused hinnasoodustusega kuni 80%. Tubade hinnad alates 2 EUR/öö. Allpool näete, millise kategooria hotelle Phutthamonthon ja selle lähipiirkond pakub.\n• 499 4 tärni hotelli alates 31 EUR öö\n• 1229 3 tärni hotelli alates 15 EUR öö\n• 445 2 tärni hotelli alates 6 EUR öö\nPhutthamonthon – kuidas sinna kohale jõuda?\nLähim lennujaam on Bangkok (DMK-Don Mueang Intl.), mis asub 35,3 km linnast eemal. Lähim raudteejaam on Bangkok Salaya Station, mis jääb 4,9 km südalinnast eemale.\nPhutthamonthon – kohalikud huviväärsused\n• Samphrani loomaaed (10,8 km südalinnast)\n• Jesada automuuseum (10,1 km südalinnast)\n• Wat Rai Khingi klooster (10,1 km südalinnast)\n• Tai inimkuju muuseum (10,8 km südalinnast)\n• Wat Samphrani tempel (13,1 km südalinnast)\nPhutthamonthon – millal on parim aeg reisimiseks?


MÄNGI JA ÕPI: 2010\nLapsevanem, õpetaja või laps nimetab numbri lillepotil, loendab kõrvalolevatel kaartidel olevaid täppe, leiab numbrile vastava arvukaardi ja lohistab hiirega selle lillepotti.\nMängu tulemusel - laps tunneb numbreid, kujuneb arusaam arvu ja numbri vahelisest seosest, oskab loendada nimetades järgarve, teab mõisteid -ülemine, alumine, keskel, tunneb värve\nMängima - How Many?\nMärksõna: 5a, 6a, 7a, järgarvud, keskel, loendamine, matemaatika, numbrid, ülemine-alumine, värvused\nLohista hiirega puuduvad kehaosad lõbusa kartuli külge. Jälgi vasakut ja paremat poolt\nsaad valida nelja erineva kujuga kartulit - Des, Duke, King, Maris\ntehtud valikud saad kustutada klahviga - Clear\nvalmis töö saab välja printida\nLõimimine matemaatikaga: mõisted vasak ja parem\nMängu tulemusel - laps oskab nimetada kehaosi, õpib eristama vasakut ja paremat poolt\nMängima - SCARY SPUDS\nMängu käivitamiseks klõpsa pildil. Depoo avamiseks vajuta sinisele näole. Avaneb depoo ja sõidab ette värvimata rong. Värvi vagunid sama värvi nagu depoos oleval rongilgi. Õige värvi saamiseks klõpsa niikaua valgel vagunil. Kui vagunid värvitud, kontrolli töö õigsust vajutades rohelisele näole. Alusta algusest\nMis värvi on 3 (4, 1...) vagun?\nMitmes on sinine vagun?\nLoenda, mitu korda ma klõpsan, kuni tuleb õige värv\nMis värvi vagunid on kollasest, punasest ... vagunist vasakul/paremal pool?\nMängu tulemusel - laps tunneb värve, loendab, oskab nimetada järgarve\nMÄNGIMA - Color Train\nMärksõna: 3a, 4a, 5a, 6a, 7a, järgarvud, loendamine, matemaatika, värvused, vasak ja parem\nMÄNGI - Music maker\nhttp://www.toytheater.com/piano-puppet.php VAATA KA SIIA\nMärksõna: 7a+, muusika


KKK | Business - Global Blue\nGlobal Blue KKK jaotises leiate vastused enamikule oma küsimustele meie ettevõtte ja teenuste kohta.\nKäibemaksutagastusega Ostmine Kohalikud Teenused\nSHOP TAX FREE kaart\nKui kaua kehtib käibemaksutagastuse vorm?\nOstetud kaubad tuleb riigist välja viia hiljemalt 3. kuu lõpuks pärast ostu sooritamist (nt kui ostu/väljastamise kuupäev on 1. juuni, siis viimane ekspordikuupäev on 30. september). Tollis kinnitatud käibemaksutagastuse vorm kehtib maksutagastuse saamiseks 1 aasta alates väljastamise kuupäevast (nt ostu/väljastamise kuupäev on 1. juuni, ekspordi kuupäev 30. september ning viimane maksutagastuse kuupäev on järgmise aasta 31. mai).\nKas saaksin kasutada käibemaksutagastuse vormi väljastamise lahendust? Ja milline lahendus oleks minu jaoks parim?\nPakuksime teile meeleldi just teie ettevõttele sobivaima väljastamise lahenduse. Täitke kontaktandmete vorm ning me võtame teiega ühendust.\nKuidas vaadata Global Blue arvete üksikasju?\nMinge lehele Dokumentide arhiiv jaotises Tööriistad ja tugi ning järgige sealseid juhiseid. Te saate vaadata kõigi antud arvega seotud käibemaksuvabade tehingute andmeid.\nKuidas korraldada uute töötajate väljaõpet Global Blue teenuste osas?\nGlobal Blue pakub koolitusi kohapeal, internetis või telefoni teel. Võtke meiega ühendust ja lepime kokku koolituse viisi ja aja.\nKuidas tellida koopiat kadunud arvest?\nSee on väga lihtne - võtke lahti jaotis Tööriistad ja tugi ning klõpsake lingil Arve koopia tellimine. Palume teil tõendada oma isikut ning saadame teile soovitud arve.\nKuidas tellida uusi materjale?\nTeil on võimalik kasutada meie veebipoodi, kust saate endale vajaminevaid materjale tellida tasuta. Klõpsake jaotises Tööriistad ja tugi lingil Materjalide tellimine.\nKas käibemaksutagastuse jaoks on olemas minimaalse ostusumma nõue?\nJah, eksisteerib minimaalse ostusumma nõue. See sõltub riiklikest regulatsioonidest ning need summad erinevad olenevalt riigist ja isegi poest. Oma riiki puudutavad üksikasjalikud andmed leiate järgnevalt kahelt lehelt meie veebisaidil: Abiks reisijale - Tagastusreegild ja maksutagastuse käik.\nKas rahvusvahelised ostjad peavad ostetud kaupadele alati võtma ekspordikinnituse?\nJah, ekspordikinnitus on kohustuslik. Maksutagastuse saamiseks ostetud kaupadelt peavad rahvusvahelised ostjad eksporti tõestama tolli templiga Käibemaksutagastuse vormil. Rahvusvahelised ostjad peavad tolliametnikele enne riigist lahkumist esitama oma passi, ostud, ostutšekid ja Käibemaksutagastuse vormi(d) ning võtma Käibemaksutagastuse vormi(de)le templid. Euroopas kehtivad lisaks mõned erireeglid. ELis reisimisel peavad rahvusvahelised ostjad esitama oma ostud ja dokumendid ametnikele viimases ELi riigis, mida nad enne Euroopa Liidust lahkumist külastavad. Lahkumisel rongiga, mööda maanteed või meritsi, tuleb rahvusvahelisel ostjal oma ostud ja dokumendid esitada tollitöötajatele piiril või riigist väljuvale transpordivahendile sisenemisel.\nKas maksutagastust on võimalik saada kaupadele, mis saadetakse postiga, kulleriga või ostetakse üle interneti?\nHetkel kehtib käibemaksutagastusega ostmise võimalus ainult neile kaupadele, mis ostetakse programmiga seotud kauplejalt ning transporditakse isiklikus pagasis.\nKas kauplejad maksavad Global Blue käibemaksuvaba müügi võimaluse eest?\nJah, Global Blue võtab kõigilt seotud poodidelt iga-aastast tasu.\nMis on SHOP TAX FREE kaart?\nSHOP TAX FREE (osta maksuvabalt) kaart võimaldab rahvusvahelistel ostjatel saada maksutagastust ilma Käibemaksutagastuse vorme täitmata. Ühe kaarditõmbega kantakse kõik rahvusvahelise ostja andmed automaatselt Käibemaksutagastuse vormile.\nMillised on SHOP TAX FREE kaardi eelised?\nSHOP TAX FREE kaart muudab Käibemaksutagastuse vormi üle võrgu tellimise palju kiiremaks ja lihtsamaks, kuna rahvusvahelise ostja isikuandmed kantakse vormile automaatselt. Samuti vähendab see Käibemaksutagastuse vormi vigase täitmise riski, mis tähendab, et rahvusvaheline ostja saab maksutagastuse suurema tõenäosusega kätte.\nMillised kulud kaasnevad internetipõhise lahendusega?\nKui teil on eelnevalt olemas internetiühendusega personaalarvuti ja vähemalt A4 formaadi printer, siis ei kaasne mingeid lisakulusid. Global Blue varustab teid tasuta tarkvaraga; see hõlmab ka igasugust müügikoha reklaammärgistust.\nTeen tihti oste välismaal - kuidas saaksin endale SHOP TAX FREE kaardi?\nVõite registreeruda isikliku SHOP TAX FREE kaardi saamiseks selle veebisaidi jaotises Reisijale.\nRegistreerumine on tasuta ning säästab teie aega ja raha, kui sooritate oste välismaal, samuti aitab see teil paremini aru saada oma klientide käibemaksuvabalt ostmise kogemusest.\nMeie kauplusesisesed lahendused käibemaksutagastusega müügi kviitungite printimiseks\nKasulikud lingid ja tööriistad


Kirjutaks midagi | minny\n← Kurdan avalikult (nii ei tohi)\nJõulune teema →\n, 21. dets 2015\nEga mulle eriti ei kirjutata. Blogid, mida ma aktiivselt loen, infoküllusega silma ei paista. Seega tunnen ma end nii üksiku ja unustuse hõlma vajununa.\nVot… Aga ma kirjutan siis ise.\nVäike lootus on, et jaanuari kuust saan keelete kooli minna. Jeiii… Nagu ikka, natuke kardan, aga hetkel on see mu ainuke päästerõngas.\nTaanis räägitakse, et oluline on saada pagulased kohe tööle, aga tegelikult… Tegelikult põrkad sa iga ukse taga kokku sellega, et esmalt õpi keel ära, siis räägime edasi.\nSeal ettevõttes, kus mu ema töötab, toimub kontoritöö inglise keeles ja seal on palju neid, kes ei räägi taani keelt… Aga mina põrkan ikka selle neetud keelebarjääri vastu.\nMina nii väga tahan tööd teha, olla kuidagigi kasulik, aga näed, ei lasta. Vingun natuke.\nSellest suurest jõulu-pere-üritusest ma pääsesin. Ema läheb sinna ise (st ilma minuta). Mina saan vähemalt oma tradistioonilised jõulud “üksinda kodus”. Ei, tegelikult on meid kolm – mina, kass ja koer. Nii ongi hea. Pool kibedalt ütlen, aga halbadest variantidest oli see parim.\nVarsti peaks ilmuma üks artikkel, kus kirjutatakse lühidalt minu magistritööst, paar lauset minust ja siis teistest võitjatest ka. Alguses ma kartsin seda, aga artiklil oli mahupiirang, seega jäi minu kokkuvõttest üsna vähe alles ja sellisel kujul (mulle tundub), et mu töö ei ärata massilist huvi. See on hea. Siis jääb minust pisike märge maha, aga ma ei mattu mega suure fänni-kirjatulva alla.\nMu viimane kommentaar oli päris käre. Ma pärast selle kirjutamist natuke rahunesin maha. Aga ma ei hakanud seda muutma ega kustutama. Tollel hetkel ma mõlesin nii ja ei karva-võrdki teisiti.\nAga… Vaatasin, et teiste võitjate soovid või unistusid olid tagasihoidlikud (võrreldes minu omaga). Nohjah… Nad vast natuke realistlikumad, mitte nii suure lenuga nagu mina. Aga minevikus ma olen suuri tegusi teinud, suurelt arenenud, seega… You never know. You will see.\nTeiste soov oli jääda Eestisse, kes läheb edasi õppima (magistriõppesse), kes tahab teha oma raamatupidamise firma, kes tahab oma firmat suurendada (st kliendibaasi suurendada). Aga mina… Ikka USA ja ülikooli õppejõuks…\nPole mulle antud unistustes seda reaalsuse taju ega võmete piiri tunnetust. Ma olen täiesti roheline ja lapsik. Ma jään ka selleks. Juba kolmkümmend koputab uksele, aga miski pole muutunud. Ma küll ei näe põhjust, ajendit, mis muudaks (suudaks muuta) mind täiskavanuks. Selliseks alati realistlik, korrektne, tagasihoidlik, tasakaalukas täiskasvanu. (Mulle on täitsa ok olla imelik.)\nTahaks ennast kiita. Keegi teine ei kiida. Taanlased hakkavad mind nähes juba rääkima, et keelt tuleb õppida ja ikka rääkida tuleks ja sõbrad tuleb leida jne… Kes hakkab taani numbreid õpetama, kes hakkab kiiresti nimetama asju, mis talle silma jäävad jne…\nSee kõik “natuke” (loe: palju) ärritab mind. Jah, nad tahavad head, aga… Ma ju teen seda kõike. Õpin sõnu, kuulan taani keelt. Vahel puterdan midagi. Ma ei jaksa koguaeg olla valmis nagu sõdur. Ma ei tea ju, kas mind rünnatakse inglise keele või taani keelega. Kui kuulen mingit sõna, siis püüan leida sellele vaste inglise keele sektoris (ei leia), siis taani keele sektoris (ei leia), siis lasen oma peast läbi sarnase kõlaga nimetused taani, inglise ja saksa keeles… Ja pärast 30 minutilist vestlust olen ma läbi. Pea huugab otsas ja aju näitab errorit ning nõuab eesti keelt. Turvalist ja oma – emakeelt.\nMa olen jõudnud järelduseni, et ema mind ei kiida, taanlased ka mitte. Seega ainuke, kes mind kiidab ja toetab olen mina. Ma siin mõtlesin, et noortele jääb keel kiiresti külge, mida noorem, seda kiiremini. Seega võtame vaatluse alla beebi, lapse. Tema õpib rääkima alles 3-4 aastaselt. Enne seda paneb ta vaid üksikuid sõnu ritta (seda ma juba oskan, olen juba üle 300 sõna pähe õppinud ja nende erinevad vormid ka, lisaks veel väljendid).\nMa olen Taanis olnud natuke üle kuue kuu. (Ei, jaanuaris saab kuus kuud täis.) Ütleme, et ca pool aastat siin olnud. Ja juba oskan mõndasid sõnu öelda ja mõned üksikud sõnad suudan tekstist tuvastada. Seega ma olen väga tubli olnud. Keegi mulle selle eest pai ei tee ega kooki ei küpseta, aga ma siis kiidan end siin oma väikses maailmas.\nTaanlased arvavad, et sprogskole on mingi võluvits, et pistad õpilase sisse ja ta juba räägib soravat keelt. Aga noh… Näis… Vähemalt ei saa nad mulle enam öelda, et mine keeltekooli (kui ma seal juba käin). Siis nad jäävad selle juurde, et otsi taanlasest sõbrad endale. Aga enne taanlasest sõbra saamist õpi taani keel ära (nende arust on see loogiline). Mulle valmistab natuke raskusi. Mulle meenutab see seda dilemmat, et kumb oli enne, kana või muna. Aga… njah…\nSeal sprogskole‘s oli üks tädi, kes küsis Hvad hedder du? Ta hääldas aeglaselt ja soravalt. Ma sain aru küsimusest ja vastasin. Kuigi mitte täislausega. Kuid tema oli nii vaimustuses (vähemalt ta tegi vaimustuses olemise nägu) ja ma tundsin end nii uhkena ja targana ja tublina. Lausa lust on tagasi minna. Suur soov. Kindlasti esimene ja teine nädal ma kirun kui nõme see kõik on, aga edasi vast läheb nämmimaks (mõnusamaks)… Tavaliselt on läinud.\nTäna käisin esimest korda IKEA poes/kaupluses. Olen nii palju sellest kuulnud, ag pole kunagi käinud. Äge oli. Suur tahtmine oli seda võrrelda Jyskiga. Jyskis on palju raiskamist. IKEA’s on pooled Jyski klienditeenindajate ülesanded antud hoopis kliendile (klient ise arvutist valib välja tooted ja kirjutab ise saatelehe ja natuke laotööd teeb ka klient ise). Jysk peaks investeerima IT-sse rohkem, et laoseisud oleksid reaalajas, aga selle võrra saavad klienditeenindajad vabadust ja panna kaupu välja, teha müüki (“soft pressing-müüki”).\nJyskis on müügi- ja laopinda vähe käes, seega tuleks natuke sügevamalt analüüsida ja võib-olla natuke kontseptsiooni muuta. Aga kaaluda tasuks.\nJyskis olev värk pole halb, lihtsalt saaks veelgi paremini teha.\nMulle tundub, et täna olen ma koeraga jalutamisest vaba. Koer pole veel kodus, aga 15 minuti pärast peaksin ma temaga välja minema. Seega…\nHomme tuleb koristamisel abis käia. Väike lootud/soov on jooksma minna. Sellel kuul pole ma kordagi jooksnud… Aga ma arvan, et ma ei lähe jooksma. Kindlasti mõtlen mingi tobeda vabanduse välja ja magan edasi. Njah… Järgmine aasta siis.\nIlusat jõulu aega kõigile (kellel on jõulud)! Ja teistele head pühade aega! Ja komandatele head nädala algust!\n2 kommentaari postitusele Kirjutaks midagi\n22. dets 2015 kell 11:29\nTule tagasi Eestisse.. päriselt! Ja hakka lõpuks elama, ära ela unistustes!\n22. dets 2015 kell 20:26\nMa ajaks ikka oma jonni.


Väikese tüdruku sõda. „Nüüd siis tulebki surm... Panin käed kokku ja palvetasin” - undefined - Eesti Päevaleht\nVäikese tüdruku sõda. „Nüüd siis tulebki surm... Panin käed kokku ja palvetasin”\nÕhurünnakuid ja tulistamisi, tanke ja tulekahjusid, pidevat hirmu ja segadust kogesid ilmselt kõik toonased eestimaalased. Ilma Leedi (1934–2011) mälestused võtavad üleelatu kokku. Saame aimu, mida elas läbi rahvas, kes arvestas igapäevase surmaohuga.\nValge pluusiga tüdruk on loo autor Ilma Leet, mustas rõivas tema sõbranna Saima. Foto on tehtud 1945. aastal Luha tänaval, kus tüdrukud elasid. Foto: erakogu\nMa sündisin 1934. aastal. Olin kuueaastane, kui mulle sai selgeks, mis on sõda. See juhtus ühel ilusal suvisel pühapäeval, kui olime ema ja isaga Kadrioru staadionil kergejõustikuvõistlustel. Äkki lendasid lennukid meist vingudes üle, kõlasid mingid paugud. Võistlus jäi pooleli ja rahvas läks laiali. Mäletan, et kõik olid kohkunud ja nõutud. Läksime koju, mina ei saanud millestki aru.\nElasime tol ajal Luha tänaval üürikorteris. Ema töötas Karamelli vabrikus, isa valmistas mööblit ja käis ehitustöödel. Luha tänavale kolimise ajal tutvusin maja teise omavanuse tüdruku Saimaga. Tema oli meie kolimise üle eriti õnnelik, saime sõbrannadeks.\nKui jõudsime koju, oli meie maja rahvas kõik hoovis ja suures ärevuses. Tol õhtul pandi meid Saimaga rullikuuri magama, suured jäid õue ja jutustasid edasi. Ma ei mäleta, kas seekord ka pommitati, aga meie ei saanud kuidagi magama jääda ja läksime ka hoovi teiste juurde. Siis nägime õõvastavat pilti: pool taevast oli punane. Teati rääkida, et Lutheri vabrik põleb. Kuidagi jube tunne oli ja see ennenägematu pilt jäi mällu.\nKõik ümberringi põles. Nii kirjeldab Tallinna märtsipommitamist selle üle elanud Ilma Leet.\nIsa me enam ei näe, olime selles kindlad\nIsa sai mobilisatsioonikutse. Mehed pidid kogunema Veerenni tänava koolimajas. Pereliikmetel lubati saatma minna ja saal oli rahvast täis. Naised nutsid ja lapsed jooksid kilgates ringi. Varsti tuli sõjaväemundris ülemus, kes rääkis vene keeles ja palus pereliikmetel lahkuda. Tulime emaga Liivalaia tänavale. Äkki käis kuskil kõva kärgatus ja meist lendas üle tume põrsakujuline mürsk. Ma ei tea, kuhu ta maandus või mis edasi sai, sest pistsime jooksu.\nAga kohe peatas meid sõjaväepatrull, kes teatas, et on liikumiskeeld. Kuidagimoodi tegi ema selgeks, et me elame siinsamas teisel pool Pärnu maanteed, ja lidusime siis ühe hingetõmbega koduni välja. Mäletan, et ma ei osanud ikka veel täpselt aru saada, mis toimub. Teada oli ainult see, et isa pidi koos kogu selle suure hulga meestega laeva peale minema. Kurb oli ka, sest ema arvas, et me ei näe teda enam kunagi. Hommikul aga oli isa kõpsti! kodus tagasi.\nSelgus, et sadamas oli seesama vene ülemus keeldunud mehi laevale laskmast ja käskinud kõigil laiali minna. Mis küll tema endaga selle peale tehti, ei tea, aga igatahes laev Eestirand väljus ja sai tabamuse juba kuskil Prangli saare kandis.\nVastik võileib, elu esimene patutegu\nÜhel hommikul nägime Saimaga, kuidas Väike-Ameerika ja Koidu tänavate ristumiskohal põletati lippe, vist Vene omi. Oligi käes Saksa aeg. Isa sai raudtee depoosse lukksepaks tööle. Ta oli kuldsete kätega, sai kõigega hakkama. Meil emaga oli sellest kasu, sest saime igal ajal rongiga sõita. Muidu tsiviilisikud ei saanud rongile. Tänu sellisele võimalusele sain veeta suved vanaema Miina juures Raigastveres ja isa, ema ja tädid käisid seal puhkusel, aitasid talutöid teha.\nLinnas polnud ju sõja ajal õieti midagi süüa, mäletan, et seal oli ainult hapukapsasupp malmpajas pliidi peal. Seda soojendati igal õhtul ja seitse päeva nädalas. Leib oli aganaid täis, maitsetu. Teine põhiroog oli soolasilk ja koorega kartul. Ükskord oli ema kuskilt saanud margariini, tegi sellega mulle võileiva. Läksin leivaga õue, sööma. Hammustasin, kuid tundsin, et seda ma alla ei saa. Ja ma tegin oma elu esimese patuteo: peitsin selle võileiva lumehange. Selle üle on mul praegugi piinlik, kuid ju see pidi siis väga jube maitse olema...\nLinnas polnud ju sõja ajal õieti midagi süüa, mäletan, et seal oli ainult hapukapsasupp malmpajas pliidi peal. Seda soojendati igal õhtul ja seitse päeva nädalas. Leib oli aganaid täis, maitsetu.\nMaal oli aga oma lehma piim, värske ja hapu. Vanaema Miina tegi vapustavalt maitsvat maaleiba. Vahel pani ta soolasilgu päid leivataina vahele. Silgupead võttis pärast ära, aga maitse jäi. Sahvris oli tünnis soolaliha ja vahetevahel tegi vanaema ka võid. Kanad munesid ja kartul oli olemas. Lõbusaks läks siis, kui said valmis kurgid, oad ja marjad, porgandid, kaalikad, kapsad. Toidulaud missugune! Talve jooksul nälginud ja põdenud organism sai üles turgutatud, et järgmine talv jälle üle elada.\nNii möödus kolm suve, ja need suved olid toredad. Seevastu talved olid väga vastikud, sest suurema osa õhtuste ja öiste pommitamiste tõttu magasime Saimaga peaaegu kogu aeg keldris. Alalõpmata olid pommitamised. Koolis olles aeti tihti terve kool keldrisse.\nKohe kukub pomm, saame surma\nÜhel päeval tuli meile Saimaga mõte maailma avastada. Olime kuulnud, et Balti jaamast sõidab Koplisse „konka”. Ja kaks väikest plikatirtsu tahtsidki teada, mis see „konka” on ja kus on Kopli. Tornide väljaku poolt tulles, kivist peldikumaja otsa juures, Kopli tänava ääres algasid rööpad suure ümmarguse pöördplatvormiga. Sealt pöörati vaguni suund Kopli poole. Vagun oli lahtiste ustega, istmed piki välisseinu. Liikus mootori jõul. Ronisime sisse.\nVagunis oli ka konduktor, aga meie käest ta piletit ei nõudnud. Meie muudkui sõitsime ja imetlesime ümbrust. Esialgu olid kõrval tänava ääres ühe- ja kahekorruselised puumajad, edasi tulid punatellistest tööstushooned ja lõpuks palju tühja maad. Sitsi mäest alla sõites paistis meri ja palju laevu. Sõitjaid peale meie peaaegu polnud. Tegime ära terve ringi taha Koplisse välja. Olime isegi pisut tüdinenud – liiga pikaks läks.\nTramm jäi seisma. Mingid suured raginad ja mürtsatused käisid. Meile tuli kohutav hirm peale. Hakkasime nutma ja surusime end kõvasti istme uksepoolsesse nurka.\nKui tagasi Sitsi mäele jõudsime, algas õhuhäire. Tramm jäi seisma. Mingid suured raginad ja mürtsatused käisid. Meile tuli kohutav hirm peale. Hakkasime nutma ja surusime end kõvasti istme uksepoolsesse nurka. Nutt läks lõpuks üle suureks ulgumiseks. Konduktor tuli meid lohutama, võttis meid kaissu. Meie aga mõtlesime sellest, et kohe kukub pomm, me saame surma. Oleme kodust nii kaugel ja meie vanemad ei oska surnukehi kuskilt otsida. Aga pommi ei kukkunud ja tramm sõitis õnnelikult Balti jaama ning saime õhtuks koju. Leppisime Saimaga kokku, et sellest vanematele ei räägi.\nTundsin valu, mantli varrukas põles\n1944. aasta 9. märts. Päev oli olnud päikeseline, õhtutaevas selge ja roosakas. Hanged olid veel suured ja kõrged, aga õhus oli juba tunda saabuva kevade hõngu. Kui ema õhtul koju tuli, hakkasime minema Kristiine tänavale, kus elasid kenas kahetoalises korteris minu tädi Elfi ja tädimees Ats koos minu kolmeaastase tädipoja Kaljuga. Ilus maja oli, hobuseraua kujuline, puidust, kivitrepikojaga ühes tiivas. Aknad olid kuidagi hästi suured ja moodsad.\nKaljut oli vaja vannitada, tädi oli jäänud kopsupõletikku ja tal oli kõrge palavik, Ats oli aga Keilas komandeeringus.\nVannitamine toimus köögis, plekkvann pandi kahe tooli vahele, kõik ettevalmistused olid tehtud, kui Kalju äkki teatas, et tahab pissile. Mind saadeti magamistuppa voodi alt pissipotti tooma. Olin just voodi all ja poti käepidemest kinni saanud, kui käis tohutu kärakas, maja rappus ja midagi kuskilt kukkus. Olin nagu halvatu, ei suutnud ennast liigutada. Kuidagimoodi siiski kogusin ennast, ronisin välja ja jooksin kööki. Ja kohe algas õhuhäire.\nEnne veel, kui häire lõppes, oli teine raksakas, suures toas kukkus aken sisse. Ülepeakaela tormasime üle hoovi kivist trepikotta, kogu maja rahvas tuli sinna kokku. Ja siis olid ainult pommikärakad, mõned kaugemal, mõned lähedal. Ema, tädi ja Kaljut kutsuti ühte keldrikorterisse. Mina seisin seljaga vastu keldrikorruse WC ust. Inimesed olid tihedasti koos. Seisin seal võõraste keskel ja teadsin, et nüüd tuleb surm. Panin käed kokku ja palvetasin. Ühe järgmise väga tugeva kärgatuse peale kukkus sisse uks, millele toetusin, ja mina koos uksega, samal ajal lagunes trepp ja kivid kukkusid inimestele pähe. See kõik kestis palju tunde, siis aga tekkis vaikus. Õhukaitseülem käskis välja minna. Väljas oli tohutu valge ja mürises – kõik ümberringi põles. Oli alanud vaheaeg kahe rünnaku vahel.\nEma ja tädi püüdsid ronida korterisse mingeid asju välja tooma. Mina hoidsin Kalju käest kinni ja pidin ootama. Väike Kalju ei rääkinud sõnagi, ainult silmad olid suured peas. Ema ja tädi sidusid asjadest, mis nad uste, akende ja seinte alt välja tirisid, mingeid kompse kokku. Mandoliin ja kitarr said ka kaasa. Seisime Kaljuga koridoris, mille teine ots juba põles. Karjusin, et nad juba välja tuleksid. Nemad aga otsisid kella. Lõpuks leidsid – see oli lennanud diagonaalis riiuli pealt vastasnurka. Keldrist võeti Soome kelk ja asjad pandi peale.\nSellega aga polnud midagi teha, sest lund enam polnud. Hakkasime Luha tänava poole minema, ema ja tädi tassisid kelku, Kalju oli minu käe otsas. Järgmisest majast alates põles kahel pool tänavat, leegid lõid üleval kokku, aga meie pidime minema ja nii me sööstsime läbi tulemöllu. Mõne maja järel lõppes suur tulelõõm. Äkki tundsin valu käes – mantli varrukas põles...\nMaja juurde jõudes nägime, et meie aknad olid vineeriga kinni löödud, kogu maja rahvas oli all paraadukse ümbruses. Ja äkki ilmus uksele minu vanaema Miili, kelle pea oli üleni marlisidemes.\nNurgal, kus tänav käänaku tegi, oli üks vanadekodu – tumepunane kahe korrusega puumaja. See oli saanud täistabamuse. Maja lähedal olid puud, mille oksad olid rebitud, allesjäänutel rippusid inimeste tükid.\nLuha tänava nurgal nägime, et meie pool oli täiesti pime, see tähendab, et ei põle. Väike-Ameerika ja Kesk-Ameerika põlesid. Inimesed kaitsesid meie maju – loopisid rentslist vett seintele ja see aitas – Koidu ja Väike-Ameerika vaheline osa Luha tänavast jäi alles.\nMaja juurde jõudes nägime, et meie aknad olid vineeriga kinni löödud, kogu maja rahvas oli all paraadukse ümbruses. Ja äkki ilmus uksele minu vanaema Miili, kelle pea oli üleni marlisidemes. Tema oli istunud akna all, lugenud ja laulnud, kui aknad koos lillepottidega pähe kukkusid. Meie tubli õhukaitseülem oli ta sealt leidnud ja esmaabi andnud.\nVanaema tuli meile vastu, rõõmustas meie üle, et elus olime. Minu ema ütles selle peale, et jah, elus küll, aga õde Elfil on ainult laps süles, kõik põles ära. Vanaema lõi selle peale kolm korda käsi kokku: „Oh, jummal!” Sellest momendist alates ei teadnud ta kahjuks enam, mis on Tallinn või mis juhtus, ainult meie nimesid mäletas.\nEma jõudis meie toodud kompsud tuppa viia ja kohe algas uus rünnak. Kõigil kästi liikuda raudtee poole ja mööda Endla tänavat Veskimetsa. Nüüd polnud meil ühtegi pampu kaasas. Läksime mööda Päikese tänavat. Suuremate kärakate korral põikasime majade trepikotta. Vaikusehetkel jälle paar maja edasi ja taas kuhugi varju. Nii me jõudsime raudteeni välja. Tädi Elfile koos Kaljuga pakuti peavarju ühes keldrikorteris, ka meie saime sinna jääda.\nMeile toodi Saksa sõjaväe leiba, mis oli päris maitsev, ja veel pulbrit, millest sai teha roosat pudingit. Nemad jälle tahtsid vastu mune ja võid.\nKeilasse oli see möll kõik hästi näha ja kuulda. Mida võis tädimees Ats mõelda, teades, et kodus on haige naine ja väike laps? Nii hakkaski ta mööda liipreid Tallinna poole kõmpima. Kui ta Kristiinesse jõudis, oli seal must suitsev maa ümberringi. Maja aseme juures seisis kojanaine (kes varem oli maja perenaine), ilmselt täiesti endast ära. Aga Atsile ta kinnitas, et keegi majja ei jäänud. Edasi seadis Ats sammud Luha tänava poole. Meie maja juures öeldi talle, et kõik läksid Veskimetsa poole. Ats kammis kõik majad Päikese tänaval läbi ja leidis meid viimasest.\nSaksa ohvitserid olid oma sõduritega väga julmad\nKevadel 1944 anti käsk kõigil, kes tööl ei käinud, evakueeruda Tallinnast eemale. Ema ja tädi käisid Perilas tuttavate juures maad kuulamas, nemad soovitasid meid Pikavere mõisa kõrvale majja. Perenaine proua Linnaks oli intelligentne inimene, õppinud rätsepaks, oskas saksa ja vene keelt.\nLinnaksite maja oli kohe koolimaja kõrval. Koolimaja oli ilus, uuemapoolne ehitis. Selles paiknes Saksa sõjaväeosa. Maja kõrval olid suured 200-aastased pärnad. Mõned seest tühjad, nii et sai sinna kasvõi ennast peita, aga lehed tulid ikka külge. Teisel pool koolimaja olid vanad osalt lagunenud mõisahooned. Mõisahoonete rida läks edasi tiigini. Talvel aeti seal jääauku Saksa sõdureid, kes õigel ajal hommikul ei ärganud vms. Ja suvel peksti neid põllu peal lausa jalgadega. See oli kole pilt. Saksa ohvitserid olid väga julmad.\nMeie olime aga sõduritega kuidagi kokku kasvanud. Tädipoeg Kalju jooksis maja ümber paljalt ringi ja laulis: „Hussassaa, tirallallaa, die ganze Kompanie!” Sakslased korraldasid iga päev meie maja ümber mingeid õppusi. Lihavõttepühade ajal hiilisime sõdurite juurde ja poetasime neile mune taskusse. Ohvitserid käisid meie perenaisega juttu ajamas. Meile toodi Saksa sõjaväe leiba, mis oli päris maitsev, ja veel pulbrit, millest sai teha roosat pudingit. Nemad jälle tahtsid vastu mune ja võid.\nSee sõjaväeosa oli ilmselt üks pommitamise objekte. Ei saanud ma ka siin, maal, rahulikke öid. Vähemalt kord nädalas, kui õhtupimeduses hakkasid taevas põlema haralised küünlad, võtsime ette retke tallide juurde. Pomme kukkus ümbrusse küll ja küll, aga sõja lõpuni jäi koolimaja siiski alles.\nMiks tulistas lendur väikesi tüdrukuid?\n1944. aasta suveks viidi mind jälle vanaema Miina juurde Raigastverre. Aeg oli väga rahutu. Sõda hakkas ikka rohkem ja rohkem meie poole tulema. Külarahvas rääkis aina rindest, et kus ja kuidas. Miskitmoodi nad ikka mingeid teateid said. Meie, lapsed, püüdsime oma elu ikka vanamoodi edasi elada. Õppisime koos täditütar Helgiga ära palju uusi laule, enamik rindeteemadel. Küla noored kogunesid tihti meie juurde, siis laulsime kitarri saatel ja tantsisime õuemurul.\nAga üha rohkem hakkas meist lennukeid üle lendama. Esialgu nad ei häirinud. Istusime täditütrega karjas olles teepeenral ja püüdsime ära arvata, kas on Vene või Saksa lennuk. Kui hääl kõlas nagu „ei jõua, ei jõua”, siis oli Vene oma. Ja nii ühel päeval, kui me Helgiga jälle all soos tee ääres oma lehmi karjatasime ja endi jaoks tähtsaid maailma asju arutasime, tuli taevasse Tartu poolt lennuk. Ta oli juba nii lähedal ja küllalt madalal, et nägime teda hästi: see oli Vene lennuk. Ja siis käis äkki tratatatatat! Viskusime kohe kõhuli kraavi hundinuiade vahele. Täristamine käis väikeste pauside järel ikka edasi ja lennuk kaugenes. Kui ma šokist toibusin, hakkasin Helgit hüüdma. Selgus, et ka tema oli elus ja terve. Ronisime kraavist välja ja lugesime karja üle. Kõik loomad olid alles ja sõid rohtu. Seekord oli õnnelik lõpp. Aga vanemad olid üleval mäeveerul kohutavas paanikas. Nüüd on lapsed surnud! Ja juba tulid jooksujalu mäest alla. Kui nägid meid kraavist välja ronimas, rahunesid ka nemad maha. Mõtlen siiani, mis sundis lendurit tulistama kahte kümneaastast karjatüdrukut heinamaal...\nSelle päeva õhtu oli väga ärev. Tartu poolt oli kuulda müdinat, lennukeid lendas pidevalt üle. Kõik „linna omad” magasid lakas. Mind kästi üksi üles minna, vanemad jäid alla kööki juttu ajama. Mul hakkas väga jube. Sindlipragude vahelt paistis roosakat valgust ja mürin valjenes. Ronisin ka alla. Vanad istusid ümber laua ja tehti otsus: hobune pannakse kohe ette ja meid (mina, ema ja isa) viiakse Tabivere jaama, et kuidagi Tallinna poole saada. Kella kolme paiku öösel olime jaamas. Isa läks jaamaülemaga läbirääkimisi pidama.\nRonisime kraavist välja ja lugesime karja üle. Kõik loomad olid alles ja sõid rohtu. Seekord oli õnnelik lõpp. Aga meie vanemad olid üleval mäeveerul kohutavas paanikas.\nSelgus, et Tartust on välja sõitnud viimane sõjapõgenike rong. Tartut pommitati öösel, paljud kodu kaotanud olid rongis. Varsti jõudis see rong ka kohale – umbes viis loomavagunit, kõik puupüsti rahvast täis. Paljud istusid lihtsalt põrandal maas, mõnel oli portfell või kohvrike istumise all. Jaamaülem peatas rongi ja meie ronisime ühest uksest sisse. Edasi sõitsime lahtiste ustega kahel pool. Vedur oli üpris väsinud, suurt kiirust üles ei võtnud. Meid saatsid lennukid, mis kahele poole rongi pomme viskasid. Mina arvasin küll, et sinnapaika see reis lõpeb, kuid imekombel jõudsime õhtuks Raasiku jaama. Meie emaga läksime 15 km kaugusele Pikaverre, isa sõitis Tallinna. Ma ei mäleta täpselt, mis aeg see võis olla, aga Punaarmee Tallinnasse sissetungini jäi veel päevi. Pikaverre jõudes nägime võsas ringi jooksmas kahtlasi kujusid, vist sakslased. Koolimaja oli äkki tühjaks jäänud.\nLinnaksi perenaine oli kuskilt infot saanud ja teatas: nüüd paneme hobuse ette ja sõidame metsa. Midagi pakiti ka vankrisse kaasa, suurem osa (nõud, riided jne) peideti vanade pärnade tüvedesse. Ja sõitsimegi metsa, Perilasse, Gustav Ernesaksa isakoju. Seal oli ees palju ümberkaudseid inimesi. Põhiline oli hirm, et venelased tulevad ja tapavad maha. Erilist tuju polnud, kõik olid päris vaiksed. Ühte suurde tuppa toodi põrandale õled ja kogu see koloonia keeras õhtul magama.\nJärgmine, 22. septembri hommik oli ilus päikeseline. Kaugelt kostis imelikku müra. Kõik olid elevil ja ärevil. Minu ema ja tädi olid tohutult uudishimulikud. Nad võtsid ette käigu maantee poole. Just siis, kui nad astusid raja viimaste põõsaste vahelt välja, nägid nad mõisa kohal nende poole liikuvaid sõjamasinaid – tanke. Mõlemad viskusid suurest ehmatusest kraavi. Olevat olnud päris ehtne surmahirm.\nTankid jõudsid nende kohale teele, esimene jäi seisma ja seepeale kogu kolonn. Paugu asemel aga hüüdis keegi puhtas eesti keeles: „Hei, naised, mis te seal kraavis teete?” Eesti keel andis julgust ja mõlemad ronisid kraavist välja. Oli läinud suureks jutuks. Sõdurid tahtsid teada, kuidas nad Tartu maanteele pääsevad. Ema ja tädi olid oma suurest hirmust seepeale üle saanud ning tulid metsa tagasi nagu tõelised kangelased ja jutustasid kõigile oma lugu. Aga sel õhtul ei julgenud veel keegi koju minna.\nAtsil oli kuul läinud särgist läbi, aga särk oli õnneks rattaga sõites selja peal tuult täis.\nMinu isa ja tädimees Ats olid samal päeval Tallinna sadamas mingeid asju ajamas, kui väljas puhkes äkki tõeline möll. Sadamas seisnud rongivagunid lõhuti lahti, rahvas ründas ja tassis laiali kõik põgenevate sakslaste moona. Isa ja Ats otsustasid kiires korras sellest hullumajast välja saada. Neil õnnestus hankida jalgrattad ja üks suur suitsuseakints, millega hakati Tallinnast Perila poole sõitma. Vanasti oli Tartu maantee väga kurviline ja ühe võsa vahel tulistati neid.\nAtsil oli kuul läinud särgist läbi, aga särk oli õnneks rattaga sõites selja peal tuult täis. Kui nad varahommikul uudistega Ernesaksade juurde jõudsid, hakati kodudesse tagasi minema. Linnaksite majas olid kõik õlekotid voodites lõhki lõigatud ja seina ääri „kaunistasid” haisvad väljaheitehunnikud. Pärast Eesti korpust olid tulnud Vene sõjaväeosad, jällegi platseerudes koolimajja. Eks need siis ka seal lähiümbruses toimetasid... Minu jaoks tähendas see sõja lõppu. Olin siis juba kümneaastane.\nLilled varemete vahel\nLäksime hiljem koos Saimaga Endla kooli, istusime seitse aastat ühes pingis. Pärast sõda käisime temaga Balti jaama juures lilli müümas. Saadud raha eest ostsime Lilleküla putkast aleksandrikooki või Schnelli tiigi juurest vähki.\nLilli korjasime peamiselt varemetes aedadest. Meie ümbruse tänavatel (Kesk-Ameerika, Suur-Ameerika, Väike-Ameerika, Luha ja Kristiine) oli sõda peaaegu kõik majad hävitanud, aga lilled aedades ikka kasvasid.\nMihklipäeva edasilükkamine. EKRE pabistab, sest suure suuga lubatu ei teostu 16