PS § 13 on üks üldistest põhiõigusi tagavatest sätetest, mis sätestab üldised õigusriiklikud põhimõtted. Sellisena täiendab ja täpsustab see teisi üldise iseloomuga põhiõiguste kaitset puudutavaid sätteid.\nPõhiseaduse Assamblee materjalidest nähtub, et PS § 13 vastuvõetud kujul lisati PS eelnõu 26.01.1992 redaktsiooni (Eesti Vabariigi Põhiseaduse eelnõu variandid (23.11.1991–13.02.1992), ERA.R-2324.1.24, lk 117). L. Hänni märkis Põhiseaduse Assamblee 06.02.1992 istungil, et õiguste kataloog, mis oli eelmises eelnõu redaktsioonis, oli täienenud rea õigustega, mh §‑s 13 õigusriigi ja õigusega seaduse kaitsele (Põhiseadus ja Põhiseaduse Assamblee, lk 762). Selle PS redaktsiooni väljatöötamises osalesid eksperdid, kes töötasid koos redaktsioonikomisjoniga. Nende nimel kõneles istungil J. Raidla (samas, lk 767–769). PS § 13 lisatud sätted on väga lähedased J. Raidla töögrupi PS eelnõu §-des 3 ja 11 sätestatuga. Seetõttu võib pidada tõenäoliseks, et PS eelnõu täiendamisel arvestati J. Raidla töögrupi PS eelnõus sisalduvat. Osaliselt oli sarnane mõte esindatud aga ka J. Adamsi töögrupi PS eelnõus. Selle § 8 lg 1 teine lause sätestas, et inimõiguste austamine ja kaitse on Eesti riigiasutuste kohustus (samas, lk 1170).\nJ. Raidla töögrupi PS eelnõus sisaldusid järgmised sätted. Selle § 3 sätestas: „Kõik kodanikud on riigi kaitse all. Seadus kaitseb kodanikku riigi omavoli eest.“ Sama eelnõu § 11 sätestas, et Eesti kodanikud on välisriikides Eesti Vabariigi kaitse all (samas, lk 1142).\nJ. Raidla peatus oma töögrupi PS eelnõu tutvustamisel ka kõnealustel sätetel. Ta märkis, et tema töögrupi PS eelnõu projekti § 3 peaks toetama jõudmist „tsiviilühiskonna ja õigusriigi poole“ (Põhiseadusliku Assamblee 3. istung, 27.09.1991, lk 4). See säte paiknes üldsätete peatükis, kuid J. Raidla nimetas seda sätet ka põhiõiguseks (samas, lk 5). Ta märkis: „See on norm, mis kõrvuti muude eesmärkidega peab kaasa aitama preambula seatud sihi – kindlusetunde tagamine – saavutamisele. Formuleering „seadus kaitseb kodanikku riigi omavoli eest“ asetab kodaniku, tegelikult inimese üldse, riigist kõrgemale. Tsiteeritud normis kajastub, kes on kelle jaoks loodud. Ikka riik on inimese jaoks ja mitte vastupidi, nagu ta pikki aastakümneid on olnud! Tsiteeritud normi vaim on püütud muuta kogu projekti läbivaks.“ (samas, lk 4).\nPS § 13 kui kaitsepõhiõigus (§ 13 lg 1 ls 1)\nPS § 13 lg 1 esimene lause sätestab, et igaühel on õigus riigi ja seaduse kaitsele. PS § 13 lg 1 esimene lause on olemuslikult seotud ka teiste PS sätetega, mis käsitlevad üldisi õigusriiklikke põhimõtteid ning põhiõiguste kaitse ja tagamise kohustust. See on puutumuses PS §-ga 14, mille kohaselt on õiguste ja vabaduste tagamine seadusandliku, täidesaatva ja kohtuvõimu ning KOV kohustus. PS § 13 lg 1 täiendab teisi põhiõigusi kaitsvaid sätteid. Osas põhiõigusi puudutavates sätetes on öeldud sõnaselgelt, et riik peab tagama teatud õigushüve kaitse ja kehtestama vajaliku regulatsiooni (nt PS § 16 ls-s 2 (seadus peab kaitsma õigust elule), § 27 lg-s 1 (perekond on riigi kaitse all), § 27 lg-s 4 (seadus sätestab vanemate ja laste kaitse), § 29 lg-s 5 (streigiõiguse reguleerimine), § 32 lg-s 1 (omandi kaitse), § 39 ls-s 2 (riik kaitseb autori õigusi)). Samas võivad riigil olla positiivsed kohustused põhiõiguse tagamiseks erinevate põhiõiguste puhul, kuigi seda ei ole sättes sõnaselgelt välja toodud.\nKaitseõiguste puhul seisneb õiguse ese riigi positiivses tegevuses (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 4.1). Traditsioonilise õigusteadusliku käsitluse kohaselt on PS § 13 lg 1 esimese lause peamiseks sisuks, et seadusandja kehtestaks piisava regulatsiooni, mis võimaldab kaitsta põhiõigusi ka eraõiguslike isikute vahelistes suhetes (samas, p 8.1.1.1). Seda on defineeritud järgmiselt: „Selliselt määratletud kaitsepõhiõigus on subjektiivne põhiseaduslik õigus riigi faktilisele või normatiivsele tegevusele, mille esemeks on võrdväärsete õigussubjektide sfääride piiritlemine, nende nõuete realiseeritavus ja realiseerimine.“ (M. Ernits. Põhiseaduse § 13 kommentaar 4 . – Ü. Madise jt (toim). Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Juura 2017). Selle käsitluse kohaselt pole PS § 13 lg 1 esimese lause sisu otseselt kaitse riigipoolse põhiõigustesse sekkumise vastu, vaid riigipoolsele kaitsele teiste inimeste tegevuse eest (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 8.1.1.1). See seondub ka PS §‑ga 19, mille kohaselt on igaühel õigus vabale eneseteostusele; igaüks peab oma õiguste ja vabaduste kasutamisel ning kohustuste täitmisel austama ja arvestama teiste inimeste õigusi ja vabadusi ning järgima seadust.\nRiigikohus on sätet kohaldanud siiski laiemalt, tuginedes sellele ka riigi ja üksikisikute vahelistes õigussuhetes. Riigikohus on märkinud, et sellest sättest tuleneb riigile kohustus põhiõigusi kaitsta. Riigikohus on sedastanud: „PS §-des 13–15 ette nähtud õigus kohtulikule kaitsele hõlmab nii isiku õigust pöörduda oma õiguste ja vabaduste rikkumise korral kohtusse kui ka riigi kohustust luua põhiõiguste kaitseks kohane kohtumenetlus, mis on õiglane ja tagab isiku õiguste tõhusa kaitse.“ (RKPJKo 18.10.2012, 3-4-1-15-12, p 30). Riigikohus on osutanud PS §‑le 13 ka menetluskorra asjakohasuse hindamisel. Kohus leidis, et MTÜ majandusaasta aruande esitamata jätmise tõttu registrist kustutamise menetluskord on PS-ga kooskõlas, tuginedes taas PS §‑dele 13–15. Kohus märkis seejuures, et „tagatud on õigus korraldusele ja menetlusele ja menetlus ei ole üleliia koormav“ (RKÜKo 02.10.2018, 2-17-10423/20, p 39). Teises asjas tugines Riigikohus PS §‑le 13 koostoimes PS §‑dega 26 ja 27. Riigikohus märkis: „PS §‑st 26 ega § 27 lg‑st 1 ei tulene küll samasooliste isikute õigust sõlmida abielu Eestis. Samas võib riik sekkuda välismaalase perekonnaellu, välistades tema õiguse elada perekonnaliikmega koos Eestis. Kuid ka samast soost elukaaslastel on õigus riigi kaitsele (PS § 13) [---]“ (RKHKm 27.06.2017, 3-3-1-19-17, p 16).\nNiisiis võib Riigikohtu käsitlust arvestades tõdeda, et PS § 13 lg 1 esimesest lausest tuleneval kaitsekohustusel on laiem tähendus ka põhiõiguste kaitsmiseks riigi ja üksikisiku vahelises suhtes ning see toimib koos PS § 14 ning teiste PS sätetega, mille osas on riigil kohustus põhiõigusi tagada. Sellist käsitlust toetab ka asjaolu, et PS § 13 lg 1 teises lauses on käsitletud riigi kohustust kaitsta oma kodanikke välisriigis. See kinnitab süstemaatiliselt, et PS loojad ei pidanud PS § 13 lg 1 puhul silmas pelgalt kitsast käsitlust põhiõiguste tagamiseks eraõiguslike isikute vahelistes suhetes, vaid üldisemalt riigi kaitset inimestele erinevates õigussuhetes, sh ka riigi vastu. Selliselt mõistetuna muutuvad PS eri sätete (ennekõike §-de 13 ja 14) omavaheline suhe ja piiritlemine küll hägusamaks, kuid PS eesmärk on tagada põhiõiguste lünkadeta kaitse ning need üldise iseloomuga põhiõigused täiendavad selle osas üksteist.\nPS § 13 lg 1 esimese lause kui kitsalt mõistetud kaitsepõhiõiguse sisuks on nõue, et riik kehtestaks piisava regulatsiooni üksikisikute vaheliste õigussuhete reguleerimiseks. PS § 13 lg 1 kaitsepõhiõiguse piiranguga on tegemist juhul, kui selle põhiõiguse adressaat (riik) on tegevusetu (M. Ernits. Põhiseaduse § 13 kommentaar 7. – Ü. Madise jt (toim). Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Juura 2017). See puudutab olukordi, kus eraõiguslike isikute õigused ja huvid on omavahel pinevussuhtes ning riik peab ühte isikut kaitsma teiste eraisikute sekkumise eest. Kaitseõiguse kohaldamise vajadus tekib olukorras, kus mõlemad eraõiguslikud isikud realiseerivad oma põhiõigusi. See tähendab, et kaitseõigus täiendab üldjuhul mõnd teist põhiõigust või kaitstavat väärtust (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 8.1.1.4). Eraõiguslikel isikutel on privaatautonoomia ning riigipoolsete piirangute kehtestamine ühe eraisiku õiguste kaitsmiseks tähendab teise isiku privaatautonoomia piiramist. Riik peab tagama kaitse nii otseste rünnakute eest kui ka aitama tasakaalustada suhteid, kus eri isikute huvid võivad olla omavahel vastuolus.\nRiigil on üldjuhul teatud otsustusruum valimaks seda, millisel viisil kaitset tagada ja milliseid meetmeid selleks kohaldada. Kaitseõigus ei anna põhiõiguse kandjale üldjuhul õigust nõuda ühte kindlat abinõu (M. Ernits. Põhiseaduse § 13 kommentaarid 7 ja 13. – Ü. Madise jt (toim). Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Juura 2017).PS-ga vastuolus on olukord ainult juhul, kui olemasolev regulatsioon jääb alla põhiseaduslikult nõutava taseme (RKPJKm 10.04.2018, 5-17-42/9, p 37). Riigikohus on märkinud, et põhiõiguse rikkumise tuvastamiseks tuleb „hinnata, kas olemasolev õiguslik regulatsioon tagab nõutud taseme või on mingid elulised asjaolud põhiseadusvastaselt jäetud reguleerimata. Seejuures tuleb arvestada, et seadusandjal on suur mänguruum otsustamaks, kuidas põhiseaduslikult nõutud tasemeni jõuda“ (RKPJKm 10.04.2018, 5-17-42/9, p 36). Niisiis ei anna kaitseõigus põhiõiguse kandjale üldjuhul õigust nõuda ühte kindlat abinõu – „õigus ühele konkreetsele kaitseabinõule tuleb kõne alla ainult siis, kui see on ainus mõeldav võimalus kaitsehüve kaitseks ega kitsenda ühtegi muud kaitsehüve ülemäära“ (M. Ernits. Põhiseaduse § 13 kommentaar 13. – Ü. Madise jt (toim). Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Juura 2017).\nPS § 13 lg 1 esimese lause sisustamine kitsa kaitsepõhiõigusena võib tähendada, et riigi poolt kohaldatava kaitse tase ühe isiku õiguste kaitseks teise isiku poolse sekkumise eest võib olla madalam ning põhiõigusesse sekkumise määr nõrgem võrreldes sellega, kui riik kaitseb inimest riigipoolse sekkumise eest (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 8.1.1.4). See sõltub aga õigussuhte iseloomust ning kohase regulatsiooni kujundamisel tuleb võtta arvesse erinevaid asjaolusid. Näiteks tuleks regulatsiooni kehtestamisel arvestada osapoolte seisundit. Õigussuhetes, kus üks osapool on tugevamas olukorras, tuleb tagada piisav regulatsioon nõrgema poole kaitseks (samas, p 8.1.1.5). Seejuures tuleb arvestada konkreetse õigussuhte eripärasid. See peaks tagama kaitse ärakasutamise eest, ebamõistlike kokkulepete sõlmimise, isikut ebamõistlikult kahjustada võivate tingimuste kehtestamise jms eest.\nKaitsepõhiõiguse piirangu põhiseaduslikkuse hindamiseks kohaldatakse kaheastmelist kontrolliskeemi. Esiteks tuleb tuvastada, kas põhiõigusesse on sekkutud. Kaitsepõhiõiguse piirang seisneb selles, kui seadus ei sätesta vajalikku kaitset. Teiseks tuleb hinnata piirangu proportsionaalsust (samas, p 8.1.3; M. Ernits. Põhiseaduse § 13 kommentaar 13. – Ü. Madise jt (toim). Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Juura 2017).\nTasakaalu leidmise viisiks on üldjuhul kaalumine ühe ja teise poole õiguste vahel (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 8.1.1.1). Riigikohus on märkinud, et kui ühe isiku põhiõiguste kaitse toob kaasa vajaduse piirata teise isiku õigusi, siis „sellisel juhul tuleb põhiõiguste vahel leida mõistlik tasakaal“ (RKPJKo 14.04.2003, 3-4-1-4-03, p 17).\nR. Maruste on toonud esile kaks võimalust kollisiooni lahendamiseks.\n- Mõlema poole õiguse mõistlik piiramine, püüdes saavutada kooskõla või väikseimat võimalikku kahju;\n- kui tasakaalustamine pole võimalik, siis tuleb teha valik ühe kasuks. See puudutab iseäranis olukorda, kus tuleb kaaluda põrkuvaid väärtusi. Sellisel juhul tuleb hinnata piirangu proportsionaalsust vastavalt kolmeastmelisele skeemile:\n- põhiõiguse piirangute intensiivsus;\n- piirangut õigustavate asjaolude olulisus;\n- leida tasakaal põrkuvate väärtuste vahel (R. Maruste. Konstitutsionalism ning põhiõiguste ja -vabaduste kaitse. Juura 2004, lk 251).\nPS § 13 lg 1 esimese lause rakendamine on seotud ka § 13 lg-s 2 sätestatud omavoli keelu, §-st 14 tuleneva riigi kohustusega kehtestada kohased menetlused ning §-st 3 tuleneva seaduslikkuse põhimõttega. Riigikohus on märkinud, et kui ühe isiku põhiõiguste kaitse toob kaasa vajaduse piirata teise isiku õigusi, siis põhiõiguste vahel mõistliku tasakaalu leidmisele peavad olema suunatud ka PS §-st 14 tulenevalt loodud menetlused põhiõiguste kaitseks (RKPJKo 14.04.2003, 3-4-1-4-03, p 17). Põhiõiguste piirangud peavad üldjuhul olema kehtestatud seadusega (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 8.1.1.5). See aitab tagada, et inimesed oleksid teadlikud oma õigustest ja kohustustest.\nPS §-dest 13 ja 14 tulenev riigi tegutsemiskohustus ning nende normide täitmise tagamine on kõigi võimuharude ülesanne. Esmapilgul võib näida, et § 13 on suunatud ennekõike seadusandjale, kes peab kehtestama vajaliku regulatsiooni. See säte seob aga ka teisi riigivõimuharusid. Seda peavad pidama silmas riigiasutused ja KOV-d. Riigiasutuste puhul võib see nõuda näiteks järelevalve teostamist, põhiõigustesse sekkumist puudutavate andmete analüüsi, teatud valdkonna halduspraktika analüüsimist vms. Näiteks tegi õiguskantsler soovituse Finantsinspektsioonile finantsjärelevalve teostamiseks seoses sellega, et pangad sulgevad rahapesu kahtluse tõttu juriidiliste isikute pangakontosid (õiguskantsleri 31.03.2020 soovitus Finantsinspektsioonile). See kohustus seob ka kohtuid. On teatud õigusvaldkonnad, kus oleks keerukas sätestada üksikasjalikke reegleid õigusaktides, mistõttu lasub kohtutel iseäranis suur roll õiguste kaalumisel. Näiteks sätestab PS § 17, et kellegi au ega head nime ei tohi teotada. Selle sätte puhul esineb väga sageli pinevussuhe sõnavabadusega (§ 45). Seadustega ei ole võimalik reguleerida seda, milliseid väljendeid on lubatud või keelatud kasutada. Sõnavabaduse riive hindamisel tuleb arvestada väga paljude täiendavate asjaoludega (nt sõnumi iseloom, isiku roll jne). Sellises olukorras on tasakaalu leidmine suurel määral kohtu ülesanne.\nEraldi küsimus on see, milline on kohtu roll juhul, kui seadused ei sätesta vajalikku ning piisavat regulatsiooni ja selle osas algatatakse põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetlus. Riigikohus on kohtu rolli sisustanud kitsalt. Riigikohus on märkinud: „Kui enamasti hindab Riigikohus seda, kas õigustloov akt või selle säte on põhiseadusega kooskõlas, ning vastuolu korral tunnistab akti põhiseadusvastaseks (PSJKS § 15 lõike 1 punkt 1) või sätte kehtetuks (PSJKS § 15 lõike 1 punkt 2), siis õigustloova akti andmata jätmise põhiseadusvastasuse tuvastamisel sisuliselt kohustab Riigikohus seadusandjat normiloomeks olukorras, kus viimane on jätnud täitmata põhiseadusjärgse kohustuse. Juba ainuüksi PS §-s 4 sätestatud võimude lahususe põhimõttest tulenevalt saab kohtu pädevus nõuda parlamendilt teatud normide kehtestamist olla vaid piiratud ulatusega. PS §-st 59 tulenevalt kuulub seadusandlik võim rahva poolt otsestel valimistel moodustatud Riigikogule. Parlament teostab seaduste vastuvõtmise kaudu neid poliitilisi eesmärke, mille püüdlemiseks on valijad parlamendi koosseisu volitanud. Seetõttu on parlamendil seadusloome vallas ulatuslik otsustusruum, kas ja milliseid õigussuhteid mil viisil reguleerida, pidades seejuures ka silmas üksikus parlamendikoosseisus esindatud poliitiliste jõudude maailmavaatelisi seisukohti.“ (RKPJKm 10.04.2018, 5-17-42/9, p 26.) Riigikohus lisas, et „õigustloova akti andmata jätmise põhiseaduslikkuse kontrolli algatav kohus [peab] põhjendama, milline oli põhiseadusest tulenev positiivne kohustus ning kuidas seadusandja seda regulatsiooni kehtestamata jätmisega rikkus. Samuti tuleb ära näidata, kas ja kuidas selle rikkumise tuvastamine oli vajalik konkreetse kohtuasja lahendamiseks. Seega peab kohtulahendist nähtuma, et põhiseadus nõuab kohtuasja esemeks olevate eluliste asjaolude reguleerimist. Menetlust algatav kohus peab seejuures ära näitama konkreetse põhiseadusvastase lünga ega saa piirduda üldise seadusandjale adresseeritud suunisega kehtestada mingi õigustloov akt. Kui põhiseadusest ei tulene teisiti, hõlmab seadusandja suur otsustusruum mitte üksnes seda, millise sisuga õigusnorme kehtestada, vaid ka laia valikuvabadust seadusloome vormilistes küsimustes, sealhulgas selles, milliseid norme ühte õigusakti koondada ja kuidas neid pealkirjastada“ (samas, p 30).\nRiigikohus märkis konkreetses asjas, mis puudutas KooS rakendamisega seonduvaid õiguslikke lünki, et vastuolu PS-ga ei saa tuletada mitte asjaolust, et seaduses endas on välja toodud, et on vajalik rakendusseaduse vastuvõtmine, vaid õigustloova akti vastuvõtmise kohustus saab tuleneda vaid PS-st (vt KooS § 26; RKPJKm 10.04.2018, 5-17-42/9, p 34).\nNiisiis tuleb teha üksikjuhul kindlaks, missugust positiivset kohustust seadusandja rikub, kui teatud küsimus on jäetud õigusaktidega reguleerimata. Üldjuhul tuleb sellise lähenemisega kahtlemata nõustuda, kuid probleemiks on olukord, kui teatud regulatsioon on tervikuna puudulik ning reguleerimist vajavate küsimuste ring on küllaltki lai. Selline olukord esinebki seoses KooS-ga ja selle rakendamisega. Küsitavusi tekitab Riigikohtu seisukoht selles osas, et „seadusandja kohustus õigusnormide kehtestamiseks ei saa tuleneda ka KooS §-st 26 koostoimes PS §-dega 13 ja 14. Põhiõigus menetlusele ja korraldusele (PS § 14) kui menetluslik põhiõigus, samuti õigusselguse nõue (PS § 13 lõige 2) saavad tagada eeskätt materiaalsete õiguste realiseerumist“ (RKPJKm 10.04.2018, 5-17-4/29, p 34). Tuleb märkida, et KooS rakendusaktide puudumine tekitab samasooliste inimeste jaoks väga palju probleeme. Näiteks on olnud päevakorral, et osa notareid keeldus kooselulepingu sõlmimisest, kui vähemasti üks osapool oli välisriigi kodanik, kelle andmeid polnud kantud rahvastikuregistrisse, kuid kohus kinnitas, et see ei takista kooselulepingu sõlmimist (Harju Maakohtu määrus 08.06.2020, 2-20-5958); vajalikuks võib osutuda kohtu loa taotlemine kooselulepingu sõlmimiseks ilma abieluvõimetõendita; probleeme on olnud kooselulepingu sõlmimisega olukorras, kus välisriigis sõlmitud samasooliste abielu Eestis ei tunnustata, aga notar ei ole nõustunud sõlmima kooselulepingut, sest inimesed on juba abielus jms. Jätkuvalt ei kanta rahvastikuregistrisse andmeid kooselulepingu sõlmimise kohta, kuigi kohus on leidnud, et registripidaja on KooS § 3 lg 4 kohaselt kohustatud kandma kooselulepingut puudutavad andmed rahvastikuregistrisse; lünka õigusaktides „saab ületada õigusnormide (perekonnaseisutoimingute seaduse) põhiseadusega kooskõlalise tõlgendamise abil ja kanda andmed rahvastikuregistrisse samasuguses korras nagu abielulepingu sõlmimisel“ (TlnRnKo 17.09.2018, 3-17-1269/42, p 15; vt kohtupraktika kohta lähemalt K. Leichter. Kas samasooliste paaride kooselu kuulub perekonnaelu kaitsealasse? Näiteid kohtupraktikast. – Kohtute aastaraamat, 2018, lk 141–156). Kuigi ei saa öelda, et kõigi kooseluseaduse rakendamise seaduse eelnõus (114 SE) käsitletud küsimuste puhul oleks tegemist selliste küsimustega, mille reguleerimata jätmine läheb vastuollu PS-ga, on PS kohaselt reguleerimist vajavaid küsimusi palju. Võib pidada küsitavaks, et PS-ga on kooskõlas selline asjade käik, kus inimesed on sunnitud pidevalt üksikjuhul lahenduse leidmiseks otsima kaitset kohtust või algatama partnerite omavahelise õigusvaidluse õigusliku regulatsiooni puudumise põhiseadusvastasuse väljaselgitamiseks.\nKuna KooS puudutavad küsimused seonduvad tihedalt PS §-ga 13 (koostoimes §-ga 14), siis olgu siinkohal ka märgitud, et nii PS kui ka EIÕK alusel on nõutav, et samasoolistel inimestel peab olema võimalik saada oma suhtele riigipoolset kaitset. KooS reguleerib nii kooselupartnerite omavahelisi õigusi ja kohustusi kui ka riigipoolse õigusliku tunnustamise küsimust. EIK on märkinud, et kooselupartnerite puhul peaksid reguleeritud olema pereeluga seonduvad tuumiktingimused, nt vastastikused õigused ja kohustused (moraalne ja materiaalne toetus), ülalpidamiskohustused ning pärimisõigus (EIKo 18766/11 ja 36030/11, Oliari jt vs. Itaalia, 21.07.2015, p 169). EIK on pidanud probleemseks seda, kui inimesed on õigusliku ebaselguse tõttu sunnitud oma õiguste ja kohustuste osas selguse saamiseks ning õiguste kaitsmiseks pöörduma pidevalt kohtusse; see suurendab ebakindlust (EIKo 18766/11 ja 36030/11, Oliari jt vs. Itaalia, 21.07.2015, p-d 170–171).\nPS § 13 lg 1 kaitsepõhiõiguse osaks võib pidada riigi kohustust analüüsida õigusaktide mõju ja võtta vajadusel meetmeid probleemide lahendamiseks. See on iseäranis oluline ulatuslikumate muudatuste või õigusreformide läbiviimisel. Riigikohus tõi hiljutises lahendis pensionireformi osas esile, et „riik saab tagada pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse ja täita isikutele piisava vanadusabi andmise kohustuse üksnes juhul, kui ka tulevikus hinnatakse järjekindlalt pensionisüsteemi jätkusuutlikkust ja seda mõjutavaid tegureid“ (RKÜKo 20.10.2020, 5-20-3/43, p-d 54.3, 88). Riigikohus ei tuginenud selles lahendis PS §-le 13, kuid sisuliselt võib sellist lähenemist pidada kaitseõiguse osaks. Pensionifondide regulatsiooni võib käsitada ka näitena PS § 13 lg 1 kaitsepõhiõiguse rakendamisega seonduvatest probleemidest. Riigil lasub kohustus jälgida, et õigusaktid, mis reguleerivad pensionifondide haldamist, tagaksid inimeste õiguste ning pensionivara kaitse, nii et kogutavat raha hallataks ja investeeritaks asjakohaselt, arvestades sellise rahapaigutuse eesmärke. Riigi positiivsed kohustused on iseäranis olulised, kui teatud süsteemiga liitumine on inimeste jaoks kohustuslik, kuid arvestades teise pensionisamba eesmärke ja protsessi pikaajalisust, lasub riigil sama kohustus ka teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmise korral.\nKaitsekohustuse näitena võib tuua välja ka krediidiasutuste tegevuse seoses sellega, et pankade poolt kehtestatud reeglite tõttu ei ole paljudel inimestel võimalik kas pangakontot üldse avada, see on ülemääraselt kulukas või võib pank vastava lepingu üles öelda (nt rahapesukahtluse tõttu). Samal ajal on tänapäevases ühiskonnas väga vajalik pangakontot omada. Seetõttu võib olla põhjendatud vajadusel riigi sekkumine pankade privaatautonoomiasse ja vabadusse ise otsustada, kas ja kellele ning millistel tingimustel teenust osutada. Näiteid kaitseõiguse rakendamise küsimustest leiab mõistagi erinevatest õigusvaldkondadest, nt töö-, tarbija-, üüri-, meditsiiniõigus. Aktuaalne on küsimus, kas hooldekodudes tagatavad tingimused peaksid olema täpsemalt reguleeritud jne. Nendele suhetele on iseloomulik, et üks osapooltest on nõrgemas olukorras. Kohane regulatsioon peab arvestama vastavate õigussuhete iseärasustega, aga ka ühiskondlike muudatustega, mis võivad tingida vajaduse regulatsiooni nüüdisajastamiseks.\nAktuaalsetest õiguslikest küsimustest võib esile veel tuua võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise vastavalt PS § 12 lg-le 1. Riik peab tagama inimestele kaitse diskrimineerimise eest ka eraõiguslike isikute vahelistes suhetes (PS §-d 13 ja 14). Sama põhimõte on kirjas Eestile õiguslikult siduvates rahvusvahelistes lepingutes. Seda tuleb kohaldada ühiskonnaelu eri valdkondades (sh üürisuhete osas, vt EIKo 40016/98, Karner vs. Austria, 24.07.2003, p 38; EIKo 13102/02, Kozak vs. Poola, 02.03.2010, p 99). Riigikogu on võtnud vastu soolise võrdõiguslikkuse seaduse ja võrdse kohtlemise seaduse. Üheks probleemiks on aga see, et VõrdKS sätestab ebapiisava kaitse diskrimineerimise eest. VõrdKS § 2 lg 2 kohaselt on inimeste diskrimineerimine nende usutunnistuse või veendumuste, vanuse, puude või seksuaalse sättumuse tõttu keelatud vaid töövaldkonnas (sh kutseõpe). Seaduse kaitse ei laiene neile inimestele aga diskrimineerimise eest nt kaupade pakkumisel ja teenuste osutamisel (sh eluaseme kättesaadavuse osas). Diskrimineerimise keelamine kaupade pakkumisel ja teenuste osutamisel võib piirata teise lepinguosalise privaatautonoomiat, lepinguvabadust, omandiõigust ja teatud juhtudel võib tegemist olla ka usuvabaduse piiramisega. Sellele vaatamata on vajalik seaduse kaitseala laiendamine, kuid proportsionaalsuse põhimõtte tagamiseks peaks seadus nägema ette võimaluse teha erandeid põhjendatud juhtudel. Sotsiaalministeerium töötas 2017. a välja eelnõu VõrdKS muutmiseks, kuid seda eelnõu ei algatatud (EIS toimik 17-0909/1). Õiguskantsler juhtis VõrdKS kaitseala määratlemist puudutavatele probleemidele tähelepanu juba VõrdKS eelnõu menetlemisel Riigikogus (õiguskantsleri 19.06.2008 kiri 18-1/080993/00804467).\nKodaniku õigus kaitsele välisriigis\nPS § 13 lg 1 teine lause sätestab, et Eesti riik kaitseb oma kodanikku ka välisriikides. See on erisäte § 13 lg 1 esimese lause osas, mis puudutab igaühe õigust kaitsele. Selle sisustamisel tuleb pidada silmas ka rahvusvahelise õiguse põhimõtteid.\nKõnealune säte sisaldus J. Raidla töögrupi eelnõus. Ta tõi eelnõu tutvustamisel esile, et PS eelnõu projekti § 11 on näide sätetest, mis laienevad ainult Eesti kodanikele (Põhiseadusliku Assamblee 3. istung, 27.09.1991, lk 6). Ka J. Adams tõi oma eelnõu tutvustades esile, et kodanike õigused erinevad elanike õigustest. Selliseks näiteks on diplomaatiline kaitse välismaal viibivale inimesele. Ta nimetas aga, et seda ei peetud vajalikuks PS eelnõus märkida (Põhiseadusliku Assamblee 5. istung, 11.10.1991, lk 6).\nPS § 13 lg 1 teist lauset tuleb tõlgendada eelkõige kui Eesti kodanike õigust diplomaatilisele ja konsulaarkaitsele välisriigis. Sättest tuleneb kodanikele subjektiivne õigus (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 3.2.2.2). Selle kohustuse sisustamisel tuleb pidada silmas ka rahvusvahelist õigust; küsimust reguleerivad diplomaatiliste suhete Viini konventsioon ning konsulaarsuhete Viini konventsioon. Diplomaatiliste suhete Viini konventsiooni art 3 lg 1 p b kohaselt on diplomaatilise esinduse ülesandeks muu hulgas lähetajariigi ja selle kodanike huvide kaitsmine asukohariigis rahvusvahelise õigusega lubatud piirides. Kahe riigi nõusolek luua diplomaatilised suhted tähendab ühtlasi nõusolekut luua konsulaarsuhted, kui ei ole kinnitatud vastupidist (konsulaarsuhete Viini konventsiooni art 2 lg 2). Konsulaarülesannete hulka kuuluvad mh järgmised tegevused:\n- lähetajariigi ja selle kodanike, nii üksikisikute kui ka juriidiliste isikute huvide kaitsmine asukohariigis rahvusvahelise õigusega lubatud piirides;\n- lähetaja- ning asukohariigi kaubandus-, majandus-, kultuuri- ja teadussuhete arendamine ning muul viisil riikide sõbralike suhete edendamine kooskõlas konventsiooniga;\n- asukohariigi kaubanduse, majanduse, kultuuri ning teaduse olukorra ja arengu jälgimine seaduslikul teel ning teabe edastamine lähetajariigi valitsusele ja huvitatud isikutele;\n- passide ja muude reisidokumentide väljastamine lähetajariigi kodanikele ning viisade või asjakohaste dokumentide väljastamine isikutele, kes soovivad sõita lähetajariiki;\n- lähetajariigi kodanike ja juriidiliste isikute abistamine (vt täpsemalt konsulaarsuhete Viini konventsiooni art 2 lg 2).\nDiplomaatiline kaitse on traditsiooniliselt mehhanism, mille eesmärk on saavutada riigi kodanikule tekitatud kahju heastamine (International Law Commission, 58th session. Draft Articles on Diplomatic Protection with commentaries. United Nations 2006, lk 26–27). Traditsioonilise rahvusvahelise õiguse käsitluse kohaselt on diplomaatilise kaitse kohaldamine riigi eesõigus, sest oma kodaniku kahjustamist võib käsitada ründena riigi vastu ja diplomaatiliste sammude astumisega kaitseb riik enda õigusi (samas, lk 27). Nüüdisaegses rahvusvahelises õiguses on aga ka üksikisiku roll suurenenud ning diplomaatiline kaitse võimaldab kaitsta üksikisikule mh rahvusvahelisest õiguskorrast tulenevaid õigusi (samas). Rahvusvahelise õiguse kohaselt ei ole riigil üldjuhul kohustust kohaldada diplomaatilist kaitset, kuid see kohustus võib tuleneda riigisisesest õigusest (samas, lk 28). PS § 13 lg 1 lisab sellele niisiis põhiõigusliku dimensiooni – isiku subjektiivse õiguse sellele, et riik katseks kodanikku (aga teatud juhtudel ka juriidilisi isikuid ja kodakondsust mitteomavaid inimesi) välisriigis.\nDiplomaatilised meetmed hõlmavad kõiki seaduslikke menetlusi selleks, et riik saaks teha välisriigile teatavaks oma seisukoha, sh protestid ja nõudmised uurimise läbiviimiseks või läbirääkimiste korraldamiseks või muul viisil vaidluse rahumeelseks lahendamiseks, sh lepitamise, vahekohtumenetluse või kohtumenetluse algatamiseks (vt International Law Commission, 58th sessioon. Draft Articles on Diplomatic Protection with commentaries. United Nations 2006, lk 27). Diplomaatilise kaitsega on tegemist juhul, kui riigi esindajad tegutsevad riigi huvides rahvusvahelise õiguse tähenduses ja olemuslikult on selle eesmärk rahvusvahelise õigusega vastuolus oleva rikkumisega tekitatud kahju heastamine. Konsulaarkaitse puudutab üksikisiku õiguste kaitset, selle eesmärk on ära hoida õiguste rikkumist, kuigi praktikas võib nende meetmete eristamine olla keerukas (samas, lk 28; vt lähemalt diplomaatilise ja konsulaarkaitse eristamise kohta: A. Künzli. Exercising Diplomatic Protection. The Fine Line Between Litigation, Demarches and Consular Assistance. – Zeitschrift für ausländisches öffentliches Recht und Völkerrecht. Max-Planck-Institut 2006, lk 321–350).\nRahvusvahelise õiguse kohaselt võib riik kaitsta oma kodanikke (International Law Commission, 58th sessioon. Draft Articles on Diplomatic Protection with commentaries. United Nations 2006, art 3, lk 29). Riik võib diplomaatilist kaitset osutada ka kodakondsuseta isikutele, kellel on selles riigis seaduslik ja püsiv elukoht nii kahju tekkimise kui ka nõude esitamise ajal (samas, art 8 lg 1, lk 35–36). See on põhjendatud, sest kodakondsuseta isikut ei pea ükski riik oma kodanikuks ning seetõttu pole muud riiki kui elukohariik, kes saaks selle inimese õiguste eest seista. Riik võib osutada diplomaatilist kaitset ka pagulastele, kes on selle riigi elanikud. Ka seda tuleb pidada põhjendatuks, sest inimese pagulasena tunnustamise aluseks on asjaolu, et inimesel ei ole võimalik või temalt ei saa asjaolude tõttu eeldada, et ta taotleks kaitset kodakondsusriigilt (vt VRKS § 4 lg 1). Rahvusvahelise kaitse andmise tagajärjel on sisuliselt katkenud pagulase õiguslik side kodakondsusriigiga. Rahvusvahelise õiguse kohaselt ei saa elukohariik osutada diplomaatilist kaitset siiski olukordades, kus isiku õigusi on rikkunud tema kodakondsusjärgne riik (samas, art 8 lg 2 ja 3, lk 35–36). Rahvusvahelise õiguse kohaselt on riigil diskretsiooniõigus otsustamaks, kas kohaldada pagulaste puhul diplomaatilist kaitset (samas, lk 37).\nDiplomaatilise kaitse osutamisega seoses tekib küsimusi ka olukorras, kus kaitset vajaval inimesel on mitu kodakondsust. Riik saab inimese õigusi kaitsta juhul, kui tal on selle riigi kodakondsus ning inimese ja riigi vaheline side on tõeline (Nottebohm (Liechtenstein vs. Guatemala). Judgment of April 6, 1955. I.C.J. Reports 1955). Tegeliku seose olemasolu tuleb igal juhul eeldada, kui inimesel on selle riigi kodakondsus. Nottebohm’i kaasuses käsitletud küsimus kerkis esile olukorras, kus inimesel oli nii selle riigi kodakondsus, kes tema nimel kaebuse esitas, kui ka vastustaja riigi kodakondsus; seejuures oli side väga tugev just selle riigiga, kelle vastu kaebus esitati, kuid seos kaebuse esitanud riigiga jällegi väga nõrk (vt International Law Commission, 58th sessioon. Draft Articles on Diplomatic Protection with commentaries. United Nations 2006, lk 30). Üldjuhul võivad diplomaatilist kaitset osutada inimesele kõik need riigid, mille kodanikuks inimene on (samas, art 6, lk 33). Diplomaatilist kaitset ei saa pakkuda aga selle riigi vastu, mille kodakondsus inimesel täiendavalt on, v.a juhul, kui kaitset pakkuva riigi kodakondsus on selgelt ülekaalukam (samas, art 7, lk 34–35).\nPS § 13 lg 1 teise lause kohaselt on riigil kohustus kaitsta välisriigis vaid oma kodanikku. Paragrahvi 13 lg 1 esimese lause kohaselt on igaühel õigus riigi ja seaduse kaitsele. Kuigi § 13 lg 1 teise lause puhul on tegemist erisättega, ei välista see abi osutamist teatud juhtudel ka teistele Eesti elanikele välisriigis hätta sattumise korral. Nagu märgitud, võib see olla ennekõike põhjendatud kodakondsuseta inimeste ning pagulaste puhul, kellele Eesti riik on andnud rahvusvahelise kaitse.\nPS § 13 lg 1 teine lause laieneb koostoimes PS § 9 lg-ga 2 ka Eestis registreeritud juriidilistele isikutele (R. Maruste. Konstitutsionalism ning põhiõiguste ja -vabaduste kaitse. Juura 2004, lk 289). Rahvusvahelises õiguses on toodud esile, et kaitse laieneb peamiselt äriühingutele, sest diplomaatilise kaitse eesmärk on ennekõike välisinvesteeringute kaitsmine (International Law Commission, 58th session. Draft Articles on Diplomatic Protection with commentaries. United Nations 2006, lk 43). Rahvusvahelise õiguse komisjon on asunud seisukohale, et riik võib diplomaatilise kaitse laiendada äriühingule juhul, kui see on asutatud selles riigis. Oluline on ka see, kust seda ühingut juhitakse ja milline riik teostab selle suhtes finantskontrolli ning kas äriühingu registreeritud asukoht paikneb selles riigis. Lisaks on oluline, kas äriühingut kontrollivad isikud on selle riigi kodanikud ja kas neil on asutamiskoha riigis ka tegelik äritegevus. Kui need kriteeriumid ei seo äriühingut selle asutamiskoha riigiga, siis ei pruugi äriühingul olla õigust asutamiskoha riigi poolsele diplomaatilisele kaitsele (samas, art 9, lk 37–38). Diplomaatiline kaitse võib laieneda ka muudele juriidilistele isikutele. Selle hindamiseks konkreetsel juhul tuleks lähtuda juba viidatud põhimõtetest niivõrd, kui need on teiste juriidiliste isikute suhtes kohaldatavad (samas, art 13, lk 43). Õiguspraktikas on esinenud näiteid, kus riigi diplomaatiline kaitse välisriigis on puudutanud ülikoole ja KOVü-d, kuid see võib laieneda ka mittetulundusühingutele ja sihtasutustele. Oluline on see, et tegemist oleks autonoomsete üksustega, mis pole osa riigi keskvõimust (samas, lk 43–44).\nKonS kohaselt osutavad konsulaarasutused konsulaarteenuseid (nt dokumentidega seonduvad toimingud, valimisõiguse teostamise korraldamine, tõestamistoimingud, tõlketeenus, perekonnaseisutoimingud, viisataotluste lahendamine jm, vt KonS §-d 26–51). Lisaks antakse konsulaarabi (KonS § 52 jj). KonS sätestab, et konsulaarametnik või aukonsul nõustab ja abistab konsulaarpiirkonnas viibivat hädasolijat ühenduse võtmisel perekonna või teiste lähedastega, Eestisse tagasipöördumisel, tema õiguste kaitsmisel ning haiglaravi või muu hädavajaliku korraldamisel (KonS § 52 lg 1).Hädasolijaks KonS tähenduses on Eesti kodanik, EL liikmesriigi esindamata kodanik või välismaalane, kes on sattunud ajutisse hädaolukorda õnnetusjuhtumi, haiguse, kuriteo ohvriks langemise või muu asjaolu tõttu ega ole ise võimeline olukorrast välja tulema (KonS § 52 lg 2). Välismaalaseks loetakse KonS tähenduses inimest, kellel on kehtiv Eesti elamisluba või elamisõigus Eestis ning kellele on välja antud Eesti välismaalase pass ITDS alusel (KonS § 1 lg 2). Sellest tulenevalt ei hõlma välismaalase mõiste KonS tähenduses inimesi, kellel on välisriigi kodakondsus (KonS eelnõu seletuskiri, 378 SE, lk 1). Eestil on kohustus anda konsulaarabi EL liikmesriigi kodanikule, kui asukohariigis puudub selle isiku kodakondsusjärgse riigi esindus (KonS § 53). Hädasolijaks ei loeta seda välismaalast, kes on samal ajal asukohariigi kodanik või asukohariigis dokumenteeritud määratlemata kodakondsusega isik või asukohariigi resident (KonS § 52 lg 3). Välisriigis osutatav konsulaarabi võib seisneda järgmises: abi loodusõnnetuse, katastroofi, terroriakti, sõja ja relvastatud konflikti korral; kuriteo ohvri abistamine, abi õnnetusjuhtumi ja haiguse korral, abi surmajuhtumi korral, põrmu Eestisse saatmine, piiratud teovõimega isiku huvide kaitsmine, kinnipeetud ja karistust kandva isiku õiguste kaitse, tagasipöördumistunnistuse ja tagasipöördumise loa andmine, rahalise abi andmine (vt KonS §-d 52–65).\nPS § 13 lg 2 kohaselt kaitseb seadus igaühte riigivõimu omavoli eest. Ka see säte on seotud teiste PS sätetega, mis näevad ette õigusriiklikud põhimõtted, seaduslikkuse nõude ning põhiõiguste piiramise alused ja korra. Sättes on siiski lühidalt ja selgelt võetud kokku sisu, mida tuleb riigi tegevuses arvestada: inimesed peavad olema kaitstud riigivõimu omavoli ja meelevaldse kohtlemise eest. Riigikohus on tuginenud sellele sättele ennekõike õigusselguse põhimõtte tagamisel.\nJ. Raidla seostas omavoli keeluga ka seda, kuidas tuleks sõnastada ja sisustada põhiõiguste piirangu klausleid. Ta leidis, et avar formuleering ei pruugi inimest alati kaitsta seadusandja ja ametiisikute omavoli eest ning pidas totalitarismist vabanenud ühiskonnas avarat formuleeringut isegi ohtlikuks. J. Raidla tõi näitena avarast formuleeringust nt „õigusi ja vabadusi võib piirata seaduse alusel ja korras“ või „õigusi ja vabadusi võib piirata riigi julgeoleku huvides“ (Põhiseadusliku Assamblee 3. istung, 27.09.1991, lk 6). Teiseks võimaluseks pidas ta maksimaalselt loetleda juhtumeid, mille korral on võimalik piirata kodanike õigusi ja vabadusi. Sellist lahendust pidas ta palju inimsõbralikumaks, sest see seab riigiorganitele ja ametiisikutele täpsed piirid (samas).\nPS § 13 lg-s 2 sätestatud omavoli keeld nõuab, et riigivõimu teostamine peab olema üksikisiku jaoks ettearvatav. Nii tuleneb PS § 13 lg-st 2 määratuse põhimõte, mis on üks õigusriigi keskseid nõudeid (R. Alexy. Põhiõigused Eesti põhiseaduses. – Juridica 2001 eriväljaanne, p 5.4.1.1). See on seotud ka seadusereservatsiooni nõudega – seadus peab kaitsma igaühte riigivõimu omavoli eest (samas).\nÕigusselgus tähendab, et „seadused jm õigusaktid peavad olema sõnastatud selgelt ja arusaadavalt ning olema piisavalt ammendavad ja täpsed, et igaühel oleks võimalik mõista regulatsiooni ning selle kohaselt seada oma käitumine“ (R. Maruste. Konstitutsionalism ning põhiõiguste ja -vabaduste kaitse. Juura 2004, lk 290). Õigusselguse saavutamisele aitab kaasa see, kui õigusaktid on „selged, konkreetsed ja ammendavad“, kuid probleeme tekib, kui õigusaktid „pole selged, on umbmäärased, vastuolulised või puudulikud“ (samas). Õigusteaduses on toodud esile, et õigusselguse nõude kohaselt peaks igal mõistlikul inimesel olema, vajadusel asjakohase konsulteerimise abil, võimalik asjakohase selgusega mõista, millist käitumist temalt oodatakse (samas). Omavoli keeld tähendab, et õigusaktid peavad olema kättesaadavad ja avalikustatud (PS § 3 lg 2). Riigikohus on märkinud, et PS § 13 lg-ga 2 on vastuolus olukord, kus ei ole järgitud seaduslikkuse põhimõtet ning seaduses ei ole reguleeritud põhiõiguste piirangute kohaldamise aluseid ja korda, sest „ebapiisav regulatsioon põhiõiguste ja vabaduste piirangute kehtestamisel ei kaitse igaüht riigivõimu omavoli eest“ (RKPJKo 12.01.1994, III-4/A-1/94).\nÕigusselguse põhimõte tuleneb õiguskindluse põhimõttest, mida kaitseb PS § 10 (RKPJKo 14.10.2015, 3-4-1-23-15, p 96; RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08, p-d 25–26). Riigikohus on märkinud, et õiguskindluse printsiip peab kõige üldisemalt „looma kindluse kehtiva õigusliku olukorra suhtes. Õiguskindlus tähendab nii selgust kehtivate õigusnormide sisu osas (õigusselguse põhimõte) kui ka kindlust kehtestatud normide püsimajäämise suhtes (õiguspärase ootuse põhimõte)“ (RKPJKo 02.12.2004, 3-4-1-20-04, p 12).\nÕigusselguse põhimõtte õiguslikuks aluseks on ka PS § 13 lg 2. Lisaks on Riigikohus tuginenud õigusselguse nõude puhul samaaegselt nii PS §-le 10 kui ka § 13 lg-le 2. Üheks põhjuseks, miks Riigikohus on käsitlenud õigusselguse põhimõtet nii PS § 13 lg 2 kui ka § 10 osana, võib olla see, et tagada selle põhimõtte järgimine nii subjektiivse õiguse kui ka objektiive õigusriikliku kohustusena. Kui seda käsitataks vaid PS § 13 lg 2 alusel subjektiivse õigusena, poleks võimalik sellele tugineda nt KOV-del (vt allpool). Riigikohus on tuginenud õigusselguse osas erinevatele PS sätetele järgmiselt:\n- PS § 13 lg 2: RKPJKo 19.12.2019, 5-19-38/15, p 67; RKPJKm 10.04.2018, 5-17-42/9, p 34; RKÜKo 28.10.2002, 3-4-1-5-02, p 31; RKPJKo 02.10.2013, 3-4-1-45-13, p 24; RKEKo 28.02.2002, 3-1-1-117-01, p 12; RKKKo 12.10.2016, 3-1-1-65-16, p 11; RKTKo 14.11.2007, 3-2-1-82-07, p 17;\n- PS § 10: RKPJKo 14.10.2015, 3-4-1-23-15, p 96; RKÜKo 10.12.2003, 3-3-1-47-03, p 30; RKPJKo 31.01.2007, 3-4-1-14-06, p-d 22–23;\n- nii PS § 10 kui ka § 13 lg 2: RKPJKo 20.03.2006, 3-4-1-33-05, p 21; RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08, p-d 24 ja 26; RKÜKo 16.05.2008, 3-1-1-88-07, p 31; RKKKo 01.04.2008, 3-1-1-101-07, p 12; RKKKo 11.06.2008, 3-1-1-32-08, p 15; RKTKm 19.04.2007, 3-2-1-42-07, p 15(vt viidatud kohtupraktika osas, mida on täpsustatud ja täiendatud, ka M. Ernits. Põhiseaduse § 13 kommentaar 16. – Ü. Madise jt (toim). Eesti Vabariigi põhiseadus. Kommenteeritud väljaanne. 4., täiend. vlj. Juura 2017).\nRiigikohus on märkinud, et KOVü-del ei ole avaliku võimu teostajana võimalik tugineda PS § 13 lg-le 2. PS § 13 lg 2, „mille kohaselt seadus kaitseb igaühte riigivõimu omavoli eest“, paikneb PS II ptk-s „Põhiõigused, vabadused ja kohustused“. PS II ptk käsitleb eelkõige suhteid isikute ning avaliku võimu teostajate vahel (RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08, p 25). Riigikohus sedastas, et „seadusandja peab õigusselguse põhimõttega arvestama siiski ka KOVü-de ja riigi vaheliste suhete reguleerimisel. Õigusselgus ehk kindlus kehtiva õiguse sisus on üks õigusriigi alustalasid. Õigusele rajatud riigi ehk õigusriigi põhimõte on põhiseaduse preambuli kohaselt üks Eesti riigikorralduse aluspõhimõtteid. Kuigi KOVü-l ei ole võimalik tugineda PS § 13 lõikele 2 õigusselguse põhimõtte allikana, saab ta käesolevas punktis märgitut arvestades tugineda õigusselguse põhimõttele kui ühele osale õigusriigi põhimõttest“ (RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08, p 26).\nKohtupraktikas on õigusselguse põhimõte sisustatud järgmiselt: „Õigusnormid peavad olema piisavalt selged ja arusaadavad, et üksikisikul oleks võimalik avaliku võimu organi käitumist teatava tõenäosusega ette näha ja oma käitumist reguleerida. Kodanik „peab saama – kui tarvis, siis asjakohase nõustamise abiga – asjaolusid arvestades mõistlikul määral ette näha tagajärgi, mida teatud tegevus võib kaasa tuua. Need tagajärjed ei pea olema absoluutse kindlusega ettenähtavad: kogemus näitab, et see on saavutamatu [---]““ (RKÜKo 28.10.2002, 3-4-1-5-02, p 31). Riigikohus viitas seejuures EIK teedrajavale kaasusele Sunday Times vs. Ühendkuningriik (EIKo 6538/74, Sunday Times vs. Ühendkuningriik, 26.04.1979, p 49). EIK täpsustas samas lahendis, et kuigi kindlus on soovitatav, võib see omakorda tuua kaasa liigse jäikuse, kuid seadus peab olema võimeline pidama sammu muutuvate asjaoludega. Seetõttu sisaldavad paljud seadused paratamatult sellist sõnastust, mis võib jääda ebamääraseks ning mida on vaja praktikas tõlgendada (samas).\nRiigikohus on täpsustanud, et „õigusselgusetu olukorraga on tegemist üksnes juhul, kui normide tõlgendamisel tekkinud küsimusi ei ole võimalik mõistlikult kõrvaldada ka normide eesmärki ja kujunemislugu, teisi õigusakte, õiguse üldpõhimõtteid jms arvesse võttes ning selline selgusetus takistab seadusest tulenevate kohustuste kindlakstegemist ja täitmist“ (RKPJKo 19.12.2019, 5-19-38/15, p 68; RKPJKo 14.10.2015, 3-4-1-23-15, p 98).Riigikohus on märkinud, et seaduse põhiseaduslikult nõutav täpsus sõltub ka reguleeritavast valdkonnast, normi kohaldamise tagajärgedest, põhiõiguste võimalike riivete intensiivsusest, haldusotsuste kontekstist jne (RKPJKo 14.10.2015, 3-4-1-23-15, p 97; RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08, p 27).\nÕigusselguse põhimõte ei välista määratlemata õigusmõistete kasutamist ega kaalutlusõiguse sätestamist pädeva organi jaoks (RKPJKo 19.12.2019, 5-19-38/15, p 71; RKPJKo 18.01.2019, 5-18-4/10, p 62). See on põhimõtteliselt lubatav ka väga intensiivsete põhiõiguse piirangute, sh isikuandmete varjatud töötlemiseks volitavate normide puhul (RKPJKo 19.12.2019, 5-19-38/15, p 71). Õigusselguse hindamisel tuleb ühtlasi arvestada, kellele on norm suunatud – kas normi adressaatideks ja rakendajateks on tavainimesed (igaüks) või asjakohase kutsealase ettevalmistusega avalikud teenistujad, kes peavad olema võimelised tõlgendamise teel ületama võimalikud ebaselgused või rakendamisraskused (RKPJKo 18.01.2019, 5-18-4/10, p 63; RKPJKo 19.03.2009, 3-4-1-17-08, p 27).\nRiigikohus on märkinud, et „isiku õigusi piirava täitevvõimu otsuse kohtus vaidlustamise tingimused ja kord peab olema sätestatud seaduse tekstis sedavõrd selgelt, et sellest on kõrvalise abita ja kohtupraktikat uurimata võimeline põhijoontes aru saama iga keskmine tähelepanelik isik“ (RKÜKo 16.05.2008, 3-1-1-88-07, p 31). Selle põhimõtte kohaldamisel tuleb arvestada eriseadusega reguleeritud menetluse eripärasid. See tähendab, et sõltuvalt põhiõigusi piirava meetme iseloomust võib õigusselgus saada kahjustatud, kui olemuslikult eriregulatsiooni nõudva menetluse suhtes kohaldataks analoogia korras muud seadust (HMS üldregulatsioon; RKPJKo 08.10.2007, 3-4-1-15-07, p 19).\nRiigikohus on täpsustanud, et „[---] isikul peab olema õigusnormidele tuginedes võimalik prognoosida avaliku võimu käitumist. Kõnealune põhimõte tähendab seda, et õigusnormid peavad olema piisavalt selged ja arusaadavad, kuid see ei nõua tingimata, et kõik teo õiguslikud järelmid peaksid olema koondatud ühte ja samasse õigusnormi“ (RKÜKo 27.06.2005, 3-4-1-2-05, p 31). Kõnealune lahend puudutas LS ning mootorsõidukijuhi õigusvastase tegevusega kaasnevate õiguslike tagajärgede ettenähtavust. Riigikohus on täpsustanud, et kui omavalitsusüksus peab kehtestama õigustloova akti teatud küsimuse reguleerimiseks, „ei ole tal seadusest tulenevat kohustust reguleerida kõiki sotsiaalteenuseid ühes õigustloovas aktis või anda iga teenuse kohta üksnes seda teenust reguleeriv akt. Siiski tuleb arvestada, et reguleerides ühe teenuse osutamist mitmes erinevas aktis, ei pruugi olla järgitud õigusselguse põhimõte“ (PS § 13 lg 2, § 10) (RKPJKo 09.12.2019, 5-18-7/8, p 123). Õigusselguse põhimõtte sisustamise osas võib ühtlasi tuua välja, et õigusselguse loomist ei saa pidada piirangu kehtestamise legitiimseks eesmärgiks olukorras, kui vaidlusaluse sätte menetlemise ja vastuvõtmise ajal ei olnud selles küsimuses õigusselgusetust (RKPJKo 26.05.2020, 5-20-2/11, p 28).\nRiigikohus on asunud seisukohale, et konkreetses asjas on vajalik hinnata, kas puudusi õiguslikus regulatsioonis oleks võimalik ületada põhiseaduskonformse tõlgendamisega (RKÜKo 22.02.2005, 3-2-1-73-04, p 36; RKPJKo 08.03.2011, 3-4-1-11-10, p 72; RKPJKm 10.04.2018, 5-17-42/9, p 37). Põhiseaduskonformne tõlgendamine tähendab, et “[e]rinevate tõlgendusvõimaluste puhul tuleb eelistada põhiseadusega kooskõlas olevat tõlgendust neile tõlgendustele, mis põhiseadusega kooskõlas ei ole” (RKÜKo 22.02.2005, 3-2-1-73-04, p 36). Samuti tuleks eelistada sellist tõlgendusviisi, millega oleks tagatud erinevate põhiseaduslike väärtuste kõige suurem kaitse (samas). Riigikohus on siiski märkinud, et „põhiseaduskonformse tõlgenduse hinnaks ei tohi olla õigusselgusetus“ (RKÜKo 16.05.2008, 3-1-1-88-07, p 31).\nProbleemi ületamine PS-ga kooskõlas oleva tõlgendamise teel võimaldab lahendada konkreetse üksikjuhu. Tuleks siiski pidada silmas, et kui õigusakti sõnastus on probleemne, peaks selline lahendus olema ajutine ning probleemi lahendamiseks oleks vajalik õigusnormide muutmine, sest tavainimesed ei pruugi olla teadlikud kohtupraktikast ega oska sellega oma õiguste kasutamisel arvestada.\nRiigikohtu praktika kohaselt ei nõua õigusselguse põhimõte, et „seadusandja otsustaks kõik küsimused ise. Seaduse rakendamise üksikasjad võib seadusandja jätta otsustamiseks täitevvõimule, sh kohalikule omavalitsusele. Seadusandaja peab reguleerima kõik olulised küsimused, lähtudes sellest, kui tähtsad on normid põhiseaduse, ennekõike põhiõiguste teostamise seisukohalt“ (RKPJKo 14.10.2015, 3-4-1-23-15, p 97). PS-s ette nähtud pädevus- ja vorminõuete eesmärk on tagada PS kandvate printsiipide (õigusselguse, õiguskindluse, võimude lahususe ja tasakaalustatuse põhimõtte) järgimine ja tõhusam põhiõiguste kaitse (RKÜKo 03.12.2007, 3-3-1-41-06, p 21).\nRiigikohus on leidnud, et PS § 13 lg-st 2, § 10 õiguskindluse põhimõttest ja õiguse üldpõhimõtetest tuleneb nn vacatio legis’e nõue (RKPJKo 02.12.2004, 3-4-1-20-04, p 26). Vacatio legis on seaduse avaldamise ja selle jõustumise vahele jääv ajavahemik (RKPJKo 30.06.2017, 3-4-1-5-17, p 74). Viidatud PS sätted nõuavad, et „uute regulatsioonide jõustamiseks tuleb ette näha mõistlik aeg, mille jooksul adressaadid saaksid uute normidega tutvuda ning oma tegevuse vastavalt ümber korraldada. Riik ei või kehtestada uusi regulatsioone meelevaldselt ja n-ö üleöö“ (RKPJKo 02.12.2004, 3-4-1-20-04, p 26). Riigikohus selgitas, et „uue õigusliku olukorra loomisel peab seadusandja seega tagama, et õiguse adressaadil oleks oma tegevuse ümber korraldamiseks mõistlikul määral, s.t piisavalt aega. Piisavust ehk mõistlikkust saab hinnata, arvestades vaatluse all oleva õigussuhte iseloomu, õigussuhte muutmise ulatust ning sellest tulenevat vajadust ümberkorraldusteks normiadressaatide tegevuses, samuti hinnates, kas muudatus õiguslikus olustikus oli ettenähtav või ootamatu“ (RKPJKo 02.12.2004, 3-4-1-20-04). Riigikohus tõi esile, et „Põhiseaduse § 108 järgi jõustub seadus üldjuhul kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist. See põhimõte ei ole juhuslik – tegemist on ajaga, mis on normiadressaatidele jäetud seadusega sätestatud õiguste ja kohustustega tutvumiseks ning oma elu vastavaks ümber korraldamiseks. Kuna Põhiseadus peab üldreeglina aktsepteeritavaks üheksapäevast vacatio legis’t, peavad sellest pikema jõustumisaja vajalikkuse motiivil kümnendal päeval jõustumise põhiseadusevastaseks tunnistamiseks olema väga mõjuvad põhjused. Sellised põhjused esinevad tõenäoliselt näiteks mingi õigusharu tervikliku reformi korral“ (RKPJKo 02.12.2004, 3-4-1-20-04, p 27). Riigikohus on täpsustanud, et „uue õigusliku olukorra loomisel peab seadusandja seega tagama, et õiguse adressaadil oleks oma tegevuse ümberkorraldamiseks mõistlikul määral, s.t piisavalt aega. Piisavust ehk mõistlikkust saab hinnata, arvestades vaatluse all oleva õigussuhte iseloomu, õigussuhte muutmise ulatust ning sellest tulenevat vajadust ümberkorraldusteks normiadressaatide tegevuses, samuti hinnates, kas muudatus õiguslikus olustikus oli ettenähtav või ootamatu“ (RKÜKo 16.03.2010, 3-4-1-8-09, p 83). Riigikohus on täpsustanud: „Olukorras, kus muudetakse isikule soodsat õiguslikku regulatsiooni, mis ei ole veel kehtima hakanud, on õiguspärase ootuse hindamine sarnane hinnanguga sellele, kas uue regulatsiooni jõustumiseks on ette nähtud mõistlik aeg, mille jooksul adressaadid saaksid uute normidega tutvuda ning oma tegevuse vastavalt ümber korraldada [---]“ (RKPJKo 30.06.2017, 3-4-1-5-17, p 73). Riigikohus on osutanud, et „olulisi muudatusi kaasa toov õigusakt tuleks vastu võtta võimalikult aegsasti enne jõustumist, eelkõige juhul, kui regulatsiooni muudetakse adressaatide jaoks ebasoodsamaks“ (RKPJKo 30.06.2017, 3-4-1-5-17, p 74; RKHKo 05.10.2006, 3-3-1-33-06, p-d 17–18).\nRiigivõimu omavoli keeld puudutab ka haldusaktide kehtestamist ja nende teatavaks tegemist. HMS § 61 lg 1 sätestab, et haldusakt kehtib adressaadile teatavaks tegemisest või kättetoimetamisest alates, kui haldusaktis ei ole ette nähtud hilisemat kehtima hakkamist. Kui seaduses ei ole sätestatud teisiti, hakkab avalikult teatavaks tehtud haldusakt kehtima 10. päeval pärast avaldamist. Haldusaktide teatavakstegemise ning jõustumisaja määramise osas on esinenud arvukalt probleeme koroonaviiruse leviku tõkestamiseks piirangute kehtestamisel. Näiteks on teatud juhtudel õigusaktides märgitud, et vastav õigusakt (üldkorraldus) jõustub allkirjastamisest või allkirjastamisele järgnevast päevast, kuigi nendega on kehtestatud väga ulatuslikke põhiõiguste ja vabaduste piiranguid, mis mõjutavad nii õigusakti otseseid adressaate kui ka kliente (vt õiguskantsleri seisukohta alkohoolsete jookide jaemüügi piiramise ja lennupiirangute kehtestamise kohta). Riigivõimu teostamine, tuginedes avalikustamata või kätte toimetamata õigusaktidel, millest inimene ei ole ega saagi olla teadlik, on üks näide meelevaldsest kohtlemisest ja omavoli keelu eiramisest.


Mis juhtub, kui keeldute toidu kohaletoimetamise eest maksmast? - Uued retseptid\nMis juhtub, kui keeldute toidu kohaletoimetamise eest maksmast?\nTõsiasi, et restoran saab nüüd teada, kus te elate, pole ilmselt hea\nÄrge jama saatjaga.\nSee on üsna igapäevane tehing: helistate pitsakohta, nad toovad teile pitsa, maksate saatjale ja kõik lähevad oma rõõmsal teel. Aga mis juhtuks, kui sa lihtsalt pitsitaksid juhilt pitsat ja lööksid ukse kinni, keeldudes maksmast? Keegi esitas selle küsimuse Quoraja vastus pole ilmselt see, mida tahavad vargad kuulda, sest te ei naudi oma pitsa scott-free.\nEsiteks, kui keeldute oma pitsa eest maksmast enne see antakse teile kätte (näiteks hilinenud kohaletoimetamise korral jne), ärge oodake, et juht annaks teile tasuta pitsat; sel juhul peaks autojuht pitsa eest ise maksma. See jõuab lihtsalt tagasi pizzeriasse, kus töötajad seda tõenäoliselt söövad.\nKui klient lööb oma pitsaga ukse kinni maksmata, istub juht tagasi autosse ja helistab oma juhile ning seejärel helistab politsei, kes teeb seejärel ühe kolmest asjast: lubab kliendil maksta oma pitsat ilma neid vahistamata (seda tehakse tavaliselt siis, kui vargad on lapsed või teismelised), arreteerige nad varguste eest või arreteerige tugeva käe röövimise eest, kui nad pitsa käest kätte haarasid.\nPidage meeles, et peaaegu kõik restoranid peavad arvestust kõigi nende kohta, kes on neid kangestanud, nii et jääte musta nimekirja. Samuti võite leida endale kataloogitellimusi, mille jaoks te pole registreerunud.\nVastuvõtja keeldus kohaletoimetamisest | Juhtumid kullerfirmade ja veebipoodidega\nKas olete sattunud olukorda, et tellisite midagi veebist ja mõistsite, et te ei vaja seda? Siis saate selle kohaletoimetamisest keelduda. Aga kuidas tarnest keelduda, kui pakk on juba teel?\nKui olete mures paki kättesaamise pärast COVID-19 puhangu ajal, saate lugeda sellekohast artiklit. Saatmine on endiselt võimalik ja kullerijuhid on ettevaatlikumad, seega ei ole vaja selle kohaletoimetamisest keelduda.\nVaata videot: POZOR NA ROZVOZ JÍDLA!! BRIGÁDA\nMis juhtub, kui keeldute toidu kohaletoimetamise eest maksmast?...


Autor: Erki Oras 24.05.2021 10:30 Kommentaarid :\nRoccat täiendas oma mängurihiirte varamut kahe uue lahinguhiirega – Kone Pro ja Kone Pro Air, mis on nüüd müügil ka Photopointi esinduskauplustes ja veebikaubamajas. Roccati legendaarse Kone-seeria mängurihiirte arenguskaalal asetsevad need kusagil Kone AIMO ja Kone Pure vahel.\nNii Roccat Kone Pro kui Roccat Kone Pro Air on varustatud tõsiseks sõjapidamiseks ja võivad kiidelda Roccati enda optiliste titaanlülititega (Titan Optical Switch) klahvide ja Titan Wheel Pro rullikuga, mis annavad mänguritele konkurentsitu kiiruse. Väledust lisab ka hiirte kergus – need on ühed kõige kergemad mängurihiired, mis on hetkel üldse saadaval.\nKone Pro kaalub vaid 66g ja juhtmevaba Kone Pro Air’i kaal on 75g. Kiirus pole aga midagi ilma täpsuseta ja ka siin on Roccatil oma trump varukast võtta – Roccat® Owl-Eye sensor, mille DPI on 19 000!\nKui Kone Pro kaabel on kaetud erilise PhantomFlex® juhtmekattega, siis Kone Pro Air võib kiidelda ühe laadimisega kuni 100-tunnise mängutsükliga. 10-minutilise laadimisega saab Roccat Kone Pro Air abil järjest mängida kuni 5 tundi ning see võib arvutiga olla ühenduses nii Bluetooth’i kui ka juhtmevaba anduri abil.\nMõlemad uued arvutihiired on varustatud ka Roccat AIMO-valgustehnoloogiaga, mida kasutavad ka kõik Roccati viimase aja hiired ja klaviatuurid.\nTelli Roccat Kone Pro Air juhtmevaba hiir mugavalt veebist ››\nTelli Roccat Kone Pro arvutihiir mugavalt veebist ››\nRoccat hiir Kone Pro Air, must (ROC-11-410-02)\nNii 2,4 GHz, Bluetooth kui juhtmega ühendus\nErgonoomiline ja ülikerge – vaid 75 g\nSildid: Arvutihiired, arvutihiired mänguritele, arvutihiired Photopointis, e-sport, Hiired, Kone, Kone Air, Kone pro, mängurihiired, Nüüd saadaval, Roccat, Roccat arvutihiired, Roccat e-sport, Roccat hiired, Roccat Kone Air, Roccat Kone Pro, Roccat Kone+, Roccat mängurihiired


Parimad Linuxi kasiinod (2022) ✅\n🌟 Parimad Linuxi kasiinod 🌟\n1 Linuxi operatsioonisüsteemi kohta\n2 Parimad Linuxi võrgumängud\n2.1 1. Kasiinomängud\n2.2 2. Veebipõhised spordiennustused\n2.3 3. Veebipokker\nVeebihasartmängud on viimastel aastatel muutunud tohutult populaarseks. On lihtne mõista, miks paljud mängijad eelistavad tavalist kasiinos käimist võrgus mängida. Esiteks pakuvad online-kasiinod võrreldamatut mugavust. Niikaua kui teil on Interneti-ühendus ja vajalikud seadmed, saate oma lemmikmängu lubada ükskõik millisest maailma otsast.\nTeiseks pakuvad online-kasiinod puhkust neile, kellele meeldib üksi mängida. Kasiinod on sotsiaalsed paigad ja teil võib olla üsna raske ise krabisemängu nautida. Veebimängude abil saate mängida oma elukoha vaikses kohas, ilma et peaksite teistega ümbruskonnas vestlema.\nKuigi võrgumängimine on äärmiselt köitev, tuleb teil teha parimaid hasartmängukogemusi tagavaid samme. Kaks kõige olulisemat tegurit, mida enne veebikasiino valimist arvesse võtta, on teie mänguriistvara ja Interneti-ühendus. Eelkõige teie arvuti operatsioonisüsteemil võib olla märkimisväärne mõju mängukogemuse nauditavusele.\nKui teie arvutis on Linuxi operatsioonisüsteem, võib teil olla raske nautida nii palju kasiinomänge kui Windowsi kasiinode kasutajad. Siin on kõik, mida peate teadma, miks see nii on, ja võimalused, mida peate võrgus hasartmänge nautides põhjalikult nautima.\nLinuxi operatsioonisüsteemi kohta\nLinux oli esimene avatud lähtekoodiga operatsioonisüsteem, mis loodi 1990. aastal. See põhines AT & amp; B Belli UNIX-süsteemil, mis tehti selgesõnaliselt miniarvutite jaoks 60-ndatel aastatel. See on stabiilne ja taskukohane operatsioonisüsteem võrreldes Microsofti operatsioonisüsteemiga, kuigi see pole nii populaarne kui viimane.\nMicrosoft sai 1990. aastate alguses tohutu populaarsuse agressiivsete turunduskampaaniate tõttu. See käis ka aja kohta, mil Internet võttis maailma tormiliselt, mis tähendab, et Microsoft kujundas enamiku internetiga seotud teenuseid enda kasuks. Arendajad soovisid saada võimalikult palju kliente. Enamikul neist kasutajatest oli Windows OS, mis tähendas, et paljud internetiga seotud teenused olid selle operatsioonisüsteemi jaoks optimeeritud.\nSee Microsofti eelarvamus esimeste Interneti-põhiste teenuste hulgas töötas Linuxi kasutajate kahjuks. Näiteks võrguhasartmängude maailmas pakkus enamik online-kasiinosid Windowsi kasutajatele võimalust mänge alla laadida, et nad saaksid neid mängida brauseritele tuginedes. See võimaldas paremat mängukogemust ja kasutajad ei pidanud kandma interneti pideva ühenduvuse tagamise kopsakaid kulusid.\nLinuxi kasutajad pidid aga leppima oma lemmik hasartmängude brauseripõhiste versioonidega. See oli keeruline, arvestades, et tol ajal ei olnud Interneti-ühendus sageli stabiilne ning tundide kaupa ühenduses püsimine oli ka kulukas.\nÕnneks on Linuxi kasutajate olukord viimastel aastatel siiski drastiliselt paranenud. Linuxi operatsioonisüsteemi kasutavate inimeste arv suureneb iga päevaga ja veebikasiinod hakkavad seda tähele panema. Tänapäeval on Linuxi kasutajatele pühendatud mitu kasiinot. Isegi veebimängude veebipõhiseid versioone on täiustatud, et rahuldada paljude kasutajate vajadusi, mitte ainult nende jaoks, kellel on Windows OS.\nParimad Linuxi võrgumängud\nTänapäeval saavad Linuxi kasutajad mängida võrgus erinevaid kasiinomänge ja nautida Microsofti kasutajate omaga võrreldavat kogemust. Ükskõik, kas teile meeldib blackjack, rulett, craps baccarat või Bingo, võite olla kindlad, et parimad Linuxi kasiinod vastavad teie vajadustele. Need kasiinod pakuvad mängude allalaaditavaid versioone, teised aga pakuvad nende mängude tippkvaliteediga veebipõhiseid versioone.\nNiikaua kui teil on hea Interneti-ühendus ja riistvara, saate mänge nautida kõikjalt maailmast. Parimad kasiinod suurendavad turvalisust ka HTTPS-i programmeerimise abil. See tagab, et kõik saidi kaudu tehtavad rahalised tehingud on võimalikult turvalised. Turvalisuse suurendamiseks saate ka privaatsetes võrkudes kasiinomänge mängida.\nRohkem veebikasiinosid püüavad kõrvaldada erinevused veebipõhiste ja allalaaditud mängude versioonide vahel. See on võimalik tänu HTML-i programmeerimisele. Selle tehnoloogia abil pole teie operatsioonisüsteemil mängukogemuse osas palju tähtsust, sest vaja on vaid tavalist veebibrauserit ja WiFi-ühendust ning saate oma mängust rõõmu tunda.\n2. Veebipõhised spordiennustused\nVeebipõhiste spordiennustuste saabumine saabus ajal, mil Interneti-ühendus oli enamasti usaldusväärne ja taskukohane. Seetõttu toimivad enamikud kihlveosaidid täielikult veebis, ilma et kasutajad peaksid selle ülesande jaoks spetsiaalset tarkvara alla laadima. Seetõttu on Linuxi ja Windowsi kasutajatel õiglane võimalus nautida sarnast spordiennustuse kogemust. Enamik kihlvedude saite pakub ka otseülekandeid erinevatest mängudest, mis muudab kogemuse veelgi põnevamaks.\nNagu teistel kasiinomängudel, oli ka Linuxil online-pokkeriga halb algus. Enamik kasiinosid tegeles rohkem Windowsi kasutajatele parima mängukogemuse pakkumisega, jättes kõik teised halvasti osalema. Linuxi kasutajad pidid leppima vähem kui ahvatleva mängukogemusega.\nSel päeval on aga brauserisisene pokker saadaval nii Linuxi kui ka Windowsi kasutajatele. Sellel ei pruugi olla kõiki funktsioone, mis on mängu allalaaditaval versioonil, kuid pakub siiski korralikku mängujõudu.\nAastaid oli Linuxi süsteemiga võrguhasartmängud kõike muud kui lõbus. Kasutajad pidid taluma külmutavaid mänge, aeglast laadimisvõimet ja palju muid väiksemaid pettumusi. Brauserisisesed hasartmängud polnud pooltki nii lõbusad kui mängude allalaaditavate versioonide mängimine.\nTänapäeval on Linuxi kasutajatel aga sama palju võimalusi kui Microsofti kasutajatel nautida erinevaid võrguhasartmänge. Lisaks kasiinodele, mis vastavad selgelt kasvava hulga Linuxi kasutajate vajadustele, otsivad paljud hasartmängusaidid pidevalt võimalusi oma mängude veebipõhiste versioonide täiustamiseks.\nKui teil on Linuxi operatsioonisüsteem, otsige kindlasti sellele operatsioonisüsteemile pühendatud veebikasiinosid. Neil on arvukalt mänge, mille saate enneolematu mängukogemuse saamiseks arvutisse alla laadida.\nTeised optimeerivad oma veebisaite vastavalt Linuxi kasutajate vajadustele. Selliste kasiinode puhul ei saa oodata muud kui parimat kräppi, baccaratit või blackjacki mänguplatvormi.


Vooremaa Voorel on avatud noortetuba\nVoorel on avatud noortetuba\nNoortetuba on avatud kolmel päeval nädalas ning selle tegevuse eest vastutavad lisaks Janne Juusele ka Eha Ant ja Janika Altmäe. Praegu pole tööl täiesti noortekeskusele spetsialiseerunud töötajat, seetõttu tuba avatud vaid kolmel päeval nädalas. Toas on olemas arvutid, televiisor, muusikakeskus ja muu sisustus, juurde osta oli vaja vaid mõned lauamängud. Üks kohalik inimene kinkis noortele ka koroonalaua.\nNoored saavad osa võtta aktiviseerimiskeskuses toimuvatest huviringidest. Tegutsevad käsitööring, line- ja breiktantsijad, laste tantsuring, muusikaring ja näitering. Juhendajateks on Saare valla inimesed, kuid neid käib ka kaugemalt. ?Kahjuks on see maakohtade probleem, et juhendajaid ei ole alati kohapealt võtta,? tunnistas Janne Juuse.\n?Noorte aktiivsus on erinev. On neid, kes tahavad kõikidest ringidest osa võtta, ja neidki, keda see eriti ei huvita,? lisas Juuse. ?Oluline on käima lükata just need ringid, mis noortele huvi pakuvad. Tüdrukutele meeldib eriti käsitööring ning tantsimine, poisse aga vaimustab breiktants.?\nNoortetoas tegutsejatele antakse võimalus ka ise üritusi korraldada. Siiani on organiseeritud diskosid, lähiajal toimub kohvikklubi õhtu. Noortetuppa pääseb soovija ka siis, kui see pole ametlikult avatud. Tuleb vaid aktiviseerimiskeskuse töötajaid oma kohalolekust informeerida. ?Loodame kaasata rohkem noori. Kindlasti on tulevikus plaanis ka laagreid korraldada,? rääkis Janne Juuse.\n?Maapiirkonnas on noorte vaba aja veetmise võimalused kesised. Hea, et nüüd on Voore noortel koht, kuhu pärast kooli tulla ja kus omavahel suhelda,? oli Janne Juuse rahul.


Paldiski Linn > Uudised > Ökokratt innustab koolinoori ja üliõpilasi müra uurima\nÖkokratt innustab koolinoori ja üliõpilasi müra uurima\nMTÜ Ökokratt on välja kuulutanud müra uurimustööde konkursi. Konkursi eesmärk on teadvustada müra olemasolu, selle kahjulikku mõju tervisele ja loodusele ning selle ennetamise võimalusi.\nUurimustöö tuleb esitada hiljemalt 01. septembriks 2010. Parimad uurimistööd selgitatakse välja 30. septembriks 2010.\nVõitjaid premeeritakse stipendiumifondiga kokku 5000 krooni ulatuses ning esemeliste auhindadega premeerib OÜ Coomor Kaubandus osalejaid 6000 krooni ulatuses. Uurimustööle, mis käsitleb kõrvaklappe on eripreemiaks Sennheiseri elektrooniliselt müra summutavad kõrvaklapid.\nKonkursil võivad osaleda nii koolinoored kui ka üliõpilased. Parimad tööd kantakse ette autorite poolt 21. oktoobril 2010 keskkonnamüra konverentsil Tallinna Tehnikaülikoolis, kus esinevad ka keskkonnamüra uurijad Saksamaalt, Rootsist, Soomest ja spetsialistid Eestist.\nUurimustöö konkursi eesmärgiks on, et noored pööraksid tähelepanu ja saaksid aru müra olemusest ning suudaksid teha teadlikke valikuid liigse müra vältimisel.\nLisainfo: Priit Adler , GSM +372 51 32 149, priit@okokratt.ee


Oskuskeele teemad väärinuksid mitut väitluspäeva\nNeljandat aastat peeti Rahvusraamatukogus oskuskeeleseminari, mis eelmistega sarnaselt tõi kokku pea sadakond huvilist raamatukogudest, mitmest ametkonnast ja ülikoolidest.\nHea tava kohaselt juhtis seminari selgi korral Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu (ERÜ) terminoloogiatoimkonna esimees Kalju Tammaru. Avasõnad ütles Eesti Rahvusraamatukogu (RR-i) teadus- ja arenduskeskuse juhataja Mihkel Volt, kes tegi põgusa tagasivaate eesti oskuskeele kujunemise algusaastatesse, juhtides tähelepanu korrastatud oskuskeele vajadusele ning nentides, et ei mõisted ega ka neid tähistavad oskussõnad sünni iseenesest.\nPikemaks ettekandeks sai sõna „Eesti märksõnastiku” töörühma üks juhtidest Sirje Nilbe, kes rääkis kahe eraldi märksõnastiku, INGRID-i ja „Eesti üldise märksõnastiku” liitmise põhjustest ja eeldustest, kirjeldas töö käiku ning ka ühitamiskeerukust.\nMõtlemisainet pakkuva ettekande tegi TLÜ Infoteaduste Instituudi lektor Elviine Uverskaja, kes käsitles mõiste "bibliograafia" ajas muutumist ja muutmist, juhtides tähelepanu sellele, et kõnesoleva mõiste käsitamine tegevusalana on eksitav. Kuigi selle terminiga on pikka aega tähistatud ka asjakohast tegevust, pidas esineja vajalikuks eelmainitud mõiste määratlus uuesti läbi vaadata.\nMetafoorseid filmindustermineid käsitles Tallinna Ülikooli ligvistika doktorant Margit Maran, tõdedes, et eestikeelne filmindusterminoloogia on isetekkeline ja sõnastikes fikseerimata , põhisõnavara tekkis vene keeleruumi mõjusfääris, sellele on lisandunud inglise keele mõju, filmiloolisi raamatuid on ilmunud väga vähe, terminoloogia hulgas on slängi, metafoorsust, palju otsetõlkeid, tsitaatsõnu, võõrsõnade mugandusi. Ettekanne sisaldas hulganisti näiteid metafoorsetest filmindusterminitest, ning päädis tsitaadiga: „Metafoorid on meie olulisimad vahendid püüda mõista osaliselt seda, mida ei ole võimalik mõista täielikult.“ (Lakoff & Johnson Metaphors we live by,1980: 193)\nSeminari korraldasid RR-i teadus- ja arenduskeskus ning ERÜ terminoloogiatoimkond. Juba kolmandat aastat toetab Haridus- ja Teadusministeerium koostöös Eesti Terminoloogia Ühinguga riikliku programmi kaudu edukamaid terminikomisjone ning jagab terminoloogia sihtsipendiume. ERÜ terminoloogiatoimkond on saanud tegevustoetust kahel korral ning mõlemal kasutanud üht osa toetusest oskuskeelepäeva korraldamiseks.\nEttekanded pannakse välja Rahvusraamatukogu veebisaidile.\n20. novembri Sirbi keele-elu rubriigis on avaldatud oskuskeelepäeva järgne intervjuu Sirje Nilbega, kõneks „Eesti märksõnastik“, küsitleja Aili Künstler.\nPostitaja: Siiri Lauk kell 15:51 0 kommentaari\nRobert Randma. Sigaret\nNoore autori (s.1984) romaan on moodsalt hull, ka kaanekujundus on vastav. Oma arvamust ei oska ma päris täpselt lahti harutada, aga kui üks inimene vajab endasse süüvimiseks ja oma eksistentsist arusaamiseks ühest kehast teise kolimist, siis päris loomulik see ju ei peaks olema. Ent peatugem, tegemist võib olla hoopis mäluteemaga, ja see on erakordselt tõsine ning oluline, sest mälu on kõik. Mõistagi sunnib suur juhtija, Uudishimu, inimhingi katsetama kõikvõimalikke ebareaalseid mänge. Eriti tundlikud on ilmselt noored, kuid 50 aasta pärast võib-olla ei kergitata seda lugedes enam kulmugi. Mida küll arvatakse siis Internetist, narkootikumidest, siis, kui kehast kehasse rändamine võib tehnika abil tõepoolest võimalik olla… Randma kirjutatut võib vabalt ulmeromaaniks nimetada, ja siis on kõik lubatud. Ulme puhul võib juhtuda, et lugeja ei saanud kõigest päris täpselt aru. Kunagi hüppasid neiukesed jalalt jalale ja kurtsid „mu hing on haige“, nüüd aitavad sellest hädast välja joovastavad joogid ja droogid. Ma mõistan, et depressiooni puhul võib inimene hakata enese peal eksperimenteerima ükskõik mida, et säilitada elujõud. Vist on tõesti vaimujõud see, mis meil kipub kõige kergemini kaduma. Ent „Sigaretis“ on minu jaoks rohkesti kurbust, mis tuleneb identiteedikriisist, noorte ahastusest teabekiiruse ja infopaljususe pärast. Kurbus peitub lootusetuses kõike endasse ahmida, kurbust märkab küllastumisekstaasiski. Randma raamatus toimub hinge liikumine kehast kehasse veidralõhnaliste heintest keeratud sigarettide abil. Noor mees Raul langes teadmata põhjusel koomasse, misjärel tema hing ruttab vägagi erinevatesse kehadesse ning katsub nende kaudu heita pilku erinevatesse maailmadesse, tehes seda küll vana naise ja kauni noore tüdruku või mehe kaudu. Nõnda püüab ta mõista peegeldusi iseendast. Tegelik keha jääb haiglavoodisse lamama. Kohati on Randma tegelane kehi „jahtides“ pila-aldis (inimeste võimalik kiibistamine, koopiate valmistamine entsüklopeediast jms.), siis muutub aga mõtlikuks (nt. vana naise elulugu jälgides). Enne kui tsiteerin katke, mida oli keerulise konteksti tõttu raske valida, kinnitan, et lugesin „Sigaretti“ huvi ja hooga, ega leidnud ainsatki põhjust kurtmiseks. Pisut ehk hämmastas algaja kirjamehe hea keelekasutus ning igapäevanähtuste nüansirikas kasutamine. Sobib kõigile, kes tunnevad huvi tänapäeva noorte inimeste hingeelu vastu. „Kui ma nüüd ütlen sulle, et mitte ainult üks inimene, vaid terve rahvas uskus kord sellesse, et nende hinged rändavad kehast eemale nende eluaja jooksul, siis see ei ole enam üks veidrik – see on midagi palju suuremat. See võtab teised tõedimensioonid. Täna me kõnnime siin tänaval, kus on veel mitukümmend, mitusada inimest ja ma julgen arvata, et keegi neist ei usu seda täie siirusega. Aga me oleme seesama rahvas – nendesamade vanemate lapsed, kes kunagi talitasid kogu oma elu selle teadmise järgi. Kuhu see teadmine on kadunud? Me oleme jõudnud uude aega. Uude aega, kus vanad teadmised ei ole enam tänapäevast teadmiste aluseks, vaid on asendunud millegagi, mis tegelikult ei ole kunagi täiel määral meie omad olnud. Ühte kultuuri ei tohiks teisega asendada. Mõistad? Me moderniseerume, käime ajaga kaasas – see on arusaadav, aga kultuur peaks selle arenguga ajas läbi põimuma. See on meie eripära. Ja kui sa millessegi väga usud – millessegi, mida su vanemad ja nende vanemad on ammu siiralt uskunud, siis võib-olla oli neil õigus. Võib-olla tõesti hinged eluajal rändavad kehast kehasse nagu anumast anumasse ja sa ei ole midagi rohkemat kui moosipurk. Kaas maha ja uus kraam sisse.“\nKuulsin, et kaubanduskettide raamatuosakonnad polevat respekteerinud „Sigareti“ kõlvatuvõitu kaanepilti, minu meelest natuke dekameroonlikku ja põnevat!\nPostitaja: Maire Liivamets kell 09:37 1 kommentaari\nEriti sageli ma noorsoo- ja lasteraamatuid ei tutvusta, ent Birk Rohelennu looming on jäänud silma kui eriti jõuline ning intrigeeriv. Seda romaani soovitan kindlasti lapsevanematele, nõnda kui kunagi soovitati Hirami „Mõru maiku“. Kõigepealt küsin: kas ainult tänase verinoore põlvkonna saatus on närune, nende tegelikkus vastamisi suurte unistustega? Igal põlvkonnal on omad noored Wertherid, variatsioonid teemal kannatused, mis tunduvad erinevad olevat, ent on mõttejõult ometi sarnased. Kas tõesti on elamine ise, kohustus elada, lihtsalt olemas olla, põlvkondlik kannatus? Küllap on enamik põlvkondadest omas ajas lootnud, et elu peaks olema muinasjutt. Kes on aga lõpuks süüdi, et enesearmastus muutub sisemiseks vihaks? Just nendele küsimustele otsin mina, lugeja, praegu vastust. Vaatamata eale tean, et ajastumärkideks on anonüümsed ühendused, narkootikumide lihtsamast lihtsam kättesaadavus, depressioon, väsinud õpetajad, perekondade armastuse-viha segu üksteise vastu. Kuulen kirjanduse kaudu, et mitte millelgi pole väärtust, ei kunstil, ei ilul-elul. Ometi käib pidev täiuslikkuse otsing. Harald, kes katsetab enda peal erinevaid droogisegusid, unistab elueliksiirist. Ta teab oma sõnutsi, mida kujutab endast tõeline pargu, ja selle kirjeldus on mõjus. Ometi peaks poja silme ees seisma hoiatus - Haraldi ema tegi enesetapu, kui poiss oli 10-aastane. Pia peab „Kuritööd ja karistust“ maailma parimaks raamatauks.\nPealkiri on täpne, enesetapjad, eks igaüks interpreteerib noorte tegelaste enesevaatlust ja otsuseid omamoodi. Kes nad õigupoolest oma olemuselt on, meie tulevik ja lootus, kes on sattunud kasiinovõrku või kihutavad purjuspäi autodega ülepeakaela? Keda rahuldavad hoolimatus ja julmad naljad? Tegelane Mia ütleb oma õele, kui saab teada isa ajuvähist, et oleksid võinud roobiga kõvemini lüüa, sest haiguse põhjustas ilmselt kunagine löök vastu isa pead! Noor tüdruk Sofia ei suuda meenutada iseennast.\nHulk lugejaid suudab tsiteerida peast klassiku luuleridu „Nii ilus on surra, kui oled noor /nii päikesen magama minna. / Su ümber on sõprade leinai koor, / sa nende südamen igavest noor…“ , kuid need kirjutas Visnapuu noorte langenud sõdurite mälestuseks. Samas üks Rohelennu tegelane mängib enesetapmist, kui see aitab tal targemaks saada, siis olgu pealegi. Ent kõrvalseisjad, kuidas nemad peavad toimima? Kuulakem: „Keegi oli jätnud lauale salvräti, millele oli midagi sirgeldatud. Tükikest fantaasiat rakendades võis selles ära tunda mingisuguse tiivulise olevuse – musta, teravate tiivanukkidega linnu, hiiglaslikud küünised ähvardavalt konksus. Lind oli vaataja poole seljaga ja Zenile tundus, et ta silmitseb teda pilkavalt üle õla. Ta kägardas paberi vihaselt nutsakuks ja surus kõrvallaual olevasse tuhatoosi. Lind… Kui Zen oleks lindu joonistanud, teinuks ta seda suursuguselt. Linnud olid graatsilised oivalised olendid, kes oma jõulistel tiibadel mõõtmatute avaruste kohal liuglesid ja ainult neile võimalikul moel vabadust kogesid – vabadust gravitatsioonist, Maa siduvatest köidikutest. Zen oleks samuti tahtnud lennata, hõljuda kõrgel üleval teiste kohal ja kõiki olemasolevaid inimesi ignoreerida. Teatud vahenditega oli see võimalik. Iga võimalus oli Zeni jaoks tegelikkus. Ta vaatas igavledes ringi. Temast veidi paremal asuval laual seisis kaks hiigelsuurt tühja pokaali ja vedeles kokkukägardatud sigaretipakk. Laud oli räpane, seda katsid väikesed valged täpid. Nagu spermaplahvatus, mõtles Zen endamisi ja muigas. Kaugemal vasakul istus mingi rõve paks mees, kes vahtis temast mööduva ettekandja jalgu ja higistas erutusest. Poiss pööras igavleva pilgu menüüle. Keegi heade kavatsustega andetu inimene oli üritanud seda dekoratiivsemaks muuta, lisades kehvavõitu pildid üsna talutavalt serveeritud roogadest. Ükski nendest ei tekitanud pealevaatamisel temas isu. Ta tellis tassi musta kohvi ja jäätisekokteili ning jättis endale otsustamisaega. Lahkuva ettekandja jalad olid mittemidagiütlevad, naise võltsblondid juuksed lihtsalt jälestusväärses olukorras, lõhenenud otstega ja räpakad. Poisi silmist kiirgas põlgust. Nii palju masendavat inetust oli maailmas! Kõik oli tavaline, labane, paljunähtud, ebaproportsionaalne või lihtsalt igav.“ ; „“Piakene,“ ütles ema paluva häälega, „Midagi ei ole ju halvasti.“ Ta ei uskunud seda isegi. Oli. Kõik oli halvasti. Pia lihtsalt ei teadnud, miks ta oli. Miks ta olemas oli. Miks ta kössitas siin sellel neetud punalillelisel päevatekil ja oli. Reaalsuses oli kohutavalt palju kohustusi. Need väljendusid ootustena. Õhk Pia ümber oli teiste inimeste ootustest paks. Ema ootas, et ta saab sellest kõigest üle ja edaspidi läheb paremini. Mia ootas, et see laastab ta täielikult ja Pia laseb kõigel minna. Langeb depressiooni, sööb ennast paksuks ja teeb mõne avaliku enesetapukatse. Isa ootas ka. Tema ootas, et Piast saab järgmine Einstein või Universumi President. Sest vähemaga poleks isa kunagi rahul olnud. Isa ei olnud kunagi rahul.“ Sama Pia ent loodab, et kui tema oleks Jumal, siis tema kummardajad peaksid armastama elu ja üksteist ja tööd. Tahaksid luua, mitte hävitada. Et neil poleks põhjust uskuda enesetapjate paradiisi. Alati võib tunduda, et just sina ei sobi sellesse aega ja kohta.\nRomaan saavutas Eesti Lastekirjanduse Teabekeskuse ja kirjastus „Tänapäev“ 2008. aasta noorsooromaanivõistlusel I-II koha. Pühendatud Andresele ja Raulile, keda enam ei ole.\nPostitaja: Maire Liivamets kell 08:32 1 kommentaari\nLAHTI VÕI KINNI?\nÜtlen kohe, et sabast otseselt juttu pole, kaudselt küll.\nKäibele on läinud seletamatu väljend lahti ühendama, mis koosneb kahest täiesti ühendamatust poolest. Kui saaks midagi lahti ühendada, siis peaks saama ka kinni lahutada? Et asi selgem saaks, toon teise näite. Oletame, et ees on selline ebameeldiv toiming kui abielulahutus. Kas siis ütlete, et ühendate oma abielu lahti? Kui samast loogikast lähtuda, siis abiellumisel ilmselt lahutasite end oma abikaasaga kinni?\nEbardi allikas on muidugi ingliskeelne disconnect, mida truult ja mõtlemata täht-tähelt tõlgitakse. Eesti keeles öeldakse selle kohta eraldama, välja lülitama, ühendust lahutama või katkestama.\nVarese saba ja nokaga vanasõna kõlaks moodsal kujul ilmselt nii: Nokk lahti ühendatud, saba kinni lahutatud; nokk kinni lahutatud, saba lahti ühendatud!\nPostitaja: Inna Saaret kell 15:11 1 kommentaari\nKAS METSHALDJAS MUUTUB METSIKUKS?\nTelesaates käskis kokk võtta metsikut riisi. Selle taga kummitab inglise wild rice, kuid ega see tee eestlasele riisi veel metsikuks. Võib-olla eksitab mõnelgi sellisel puhul arvamus, nagu peaks mets- seostuma vaid metsaga. Aga metspart ei ela ju metsas, metskaptenist rääkimata. Peale metsriisi on olemas vesiriis. Kas see oleks siis vesine riis? Kui ohtra veega keeta, siis ehk ongi.\nKui see näide ei veena, siis võrrelge edasi. On olemas metskassid, kuid kui teie armas kodukiisu metsikuks läheb, siis see ei tee temast veel metskassi. Metshani on siiski keegi muu kui metsikuks muutunud koduhani, kes tiibu lehvitades kallale tormab. Metskaptenil pole ametitunnistust ette näidata, aga diplomiga kapten võib ka vahel metsik olla. Metsik maasikas või vaarikas oleks juba päris jabur.\nEga siis ilmaasjata ole olemas üldnimetused metsloom ja metsinimene, kes erinevad metsikust loomast ja metsikust inimesest.\nSamasuguse pika jutu võinuks kirjutada sõnu kodu- ja kodune aluseks võttes.\nPostitaja: Inna Saaret kell 14:59 0 kommentaari\nOleme jõudnud absolutismi ajastusse. Sageli ei lepita enam sellega, et millestki või kellestki rääkimisel iseloomustatakse, kirjeldatakse, hinnatakse teda tavalisel kombel, nii ütelda normaalselt. Liialt sageli väljendatakse nüüd seda hoopis ekstreemselt, kasutades sõna absoluutselt, mis kõnes kõlab pealegi appsaluutselt.\nLubatagu siin avaldada absoluutselt kindlat arvamust, et sellise kõnepruugiga läheme absoluutselt ja kindlalt eemale korralikust ja ilusast eesti keelest. Muidugi ei saa seda sõna absoluutselt ehk täielikult välja tõrjuda. Kuid väga veider (ei, ikka absoluutselt kurioosne!) oleks ligemail päevil saada tervitusi kujul:\nAbsoluutselt mõnusaid jõulupühi!\nAbsoluutselt head uut aastat!\nPostitaja: Inna Saaret kell 14:45 0 kommentaari\nKristiina Ehin. Emapuhkus.\nAlustan luuletusega: „Las trammid kaovad / taamal teetolmu / las kajakad liuglevad / Stockmanni Hullude Päevade kohal / nagu lastelennukid / Las pajud ajavad urbi / ja lumi jätab endast viimaseid / haledaid laike / Komeedikommipaki ja kasemahlapudeliga / istume noorte mändide alla maha / keset käbisid ja liiva / paiselehti ja kive / parki linnamüüri taha / Mul on hariliku pliiatsi karva silmad / ja käeseljad suudlusi täis / Sul on punane lõng ümber käe / ja käed ümber minu / Ma õitsen ja valutan / pikkade paekivikarva juuste all / ja meie südamed on selle maavaratu Maarjamaa / viimased põlevkivitükid / Varsti lõpevad needki / Me ärkame surmaunest / suurte suguvõsade viisi / ajame varred sirgu / harutame keeled sõlmest lahti / Globaalküla kutsub meid kokku / ühe elektrikamina ette / ja kujutlus tulest / seob meie sooned ja südamed“.\nKristiina Ehini viienda luulekogu põhitonaalsus pole muutnud, juurde on küll tulnud argipäevasemaid motiive ja konkreetsemaid märksõnu, ent põhimeeleolu on valulik. Raamatu kujunduselementide hulka kuuluvad esivanemate fotod ja nende kõrval ühe ja sama käekirjaga lisatud tekstid nende saatuse kohta. Selged, üldistavad ning aukartust äratavad, nõnda kui kogu Ehini luulegi. Tähtsamateks motiivideks jäävad endiselt esivanemate veri, põlvest põlve pärandatud sõnumid, taassünd, järjepidevus. Jõulisemalt on lisandunud uue järglase sünnist algavad mured, tüdrukust naiseks saamise habras ilu, sellega seonduv vabaduse mõõt. Üldisemad teemadki: globaalküla tähendus juurtele, mõiste naftalind, järjest lähemale trügiv autode müra, mis halvab rahu ja mõtte, inimeste hoolimatus pärandatu vastu, isegi täna ajakohane lepitamismotiiv („Lapsed ehitavad“). „Emapuhkuse“ kohal hõljub alverlik vaim, puhtus, suursugusus ning aimamisanne, ent autor ei varjagi seda (nt. „Lendavad linnad“. Kuid ka underlikult naiselikku elevust koos nukrusega ( „Merest tulevad lehmad“). Veidi ka tundlikku irooniat oma rahva suunas (nt. Kaduneljapäevaõhtul“). Ükskõik millisel tunnil või päeval ma ka ei võta Ehini luulekogusid kätte, taas ja taas leian sealt hiidvana armastust, hiidvanu hirme, kuid ka usku ja lootust. Lõpetuseks värsiridu luuletusest „Ümin Eestile“: „Vaata seda siinset inimhõimu / aasta külmimal kuul / põhjamaa tähttaeva all / tähistavad nad oma püüdmatusepäeva / Prii ja pisut pelglik tõug / rahvasteookeanis / pärit pimedatest / puhastest / põhjaveekihtidest“.\nPostitaja: Maire Liivamets kell 10:09 2 kommentaari\nUute kohtumisteni, kirjarahvas!\nNiisiis kirjandustuur „Eesti kirjanikud Eesti raamatukogudes“ (26.10.-29.10.) on läbi, on alanud hingedeaeg. Ehk leiab ka mõne kirjaniku hing üles oma maa ja rahva, kuulatab, mis meil täna oleks talle öelda…, millised vaevad ja valud on igavikulised, millised uuemad ja raskemad… Kuid mõelgem hetkeks, mida jutustaksid meile lahkunud ise: need, kes olid sunnitud pagulusse peituma (nt. Marie Under), need, kes allutasid oma ande võimu teenistusse (nt. Juhan Smuul), need, kes kaua vaikisid, ent viimaks siiski oma sõnad üles leidsid (nt. Betti Alver), mõni nende seast, kes kurjalt kirjutasid, (nt. Egon Rannet), kes kartsid?\nEnt tuur? Arvan, et võime Jürgen Roostega rahulikult ohata, asi sujus kenasti, mõni pisikene viperus ju juhtus, ent kui arvestada, et seitse ekipaaži ja kakskümmend kaheksa isiksust oli teel, siis ei tohi nuriseda. Kogu senine tagasiside raamatukogudelt on olnud positiivne ja täis valmidust järgmisel aastal taas kohtuda. Kuna liikusin kaasa seltskonnaga, kuhu kuulusid luuletaja ja eesti kirjanike juht Karl Martin Sinijärv, endine kirjanike karjane (viimane sõna on laenatud ajakirjandusest), prosaist ja luuletaja Jan Kaus, poeet Jürgen Rooste ja noor proosakirjutaja Birk Rohelend, siis minu otsesemad ja täpsemad tähelepanekud on seotud nende esinemistega ning Hiiumaa ja Läänemaa rahvaga. Üht võin kinnitada, iga esinemine oli uus, sest improvisatsioonid teemal eesti kirjandus olenesid ju kuulajaskonnast. Kirjanduslikuks „avastuseks“ kujunes paljudele Birk Rohelend, kelle looming ja särav isik minu arvates vastanduvad. Ent põhiline on, et lugejad süüviksid tema raamatutesse, kuulaksid noort, jõulist ja väga enesekindlat sõnumitoojat, mõtleksid tema tegelaste elukäsitluse ja vaimu üle. Birk oli sunnitud kordama, et tema viimast teost „Minu sõraline sõber“ on peetud koleraamatuks koleraamatute pikas reas, vähemalt olevat interneti retseptsioon selline. Kuid küllap kuuleme ka sügavamaid analüüse, sest Rohelennu kirjanduslik lend on veel ees. Sel kirjandustuuril, mis oli juba kuues, juhtus enneolematu lugu, võimalik, et isegi kirjandusajaloo seisukohalt – nimelt paluti Jan Kausi teist korda lugeda üht proosaluuletust „Miniatuuride“ raamatust, mis algab nõnda: „11 995/30 000: Uurija Smith teatab Jayle, et Jake ei tapnud Johni…“. Põhjuseks kahtlemata autori iroonilis-vaimukas esinemislaad. Ent uurige järele, milles siis kirjutaja sarkasm õieti peitub! Ja Karl Martini sõna- ja häälikumängulisele luuletusele soovis väga noor luulekuulaja „eestikeelset tõlget“! Niisugused mälestused siis Suuremõisa lossis toimunud kohtumisest, kus istus ka rohkesti tulevasi potentsiaalseid meeslugejaid. Tüdrukuid nagunii.\nPaar märkust veel, mis väärivad kordamist. Mõtestades Ene Mihkelsoni romaani „Ahasveeruse uni“ kui tüveteksti, mis endiselt tundub eesti lugejatele raskevõitu, arvas Jan, et raamatukoguhoidjad võiks paariks nädalaks saata Käsmu loomemajja seda raamatut lugema. See oli igati sõbralik soovitus ja osutas võimalusele Mihkelsoni loomingu üle ühiselt diskuteerida. Kolmes esinemiskohas põrkus minu arvamus, et eesti kirjandus (eriti praegu olulisemate autorite looming) on pigem sünge ja karm, kohti isegi jube, vastu Jürgeni väidet, et tegelikult on tänases eesti luules ka väga palju ilusat. Olen mitu päeva tema arvamuse peale mõelnud ja jagan tõde, et leidub ka kaunist, emotsionaalselt sooja, kuid proportsioonid on siiski sotsiaalselt julmema sõna ja mõtte kasuks. Miks paistab tänane maailm sellisena on juba omaette teema. Olen iga tuuri järel väitnud ja kordan taas: noorema põlvkonna kirjanikud on suurepärased esinejad, n.ö. hääd müügimehed. Lisaks Janile ja Jürgenile on mitmel korral pälvinud kuulajate kiidu rühmituse „Purpurmust“ (seekord Kaarel B Väljamäe (Bööma), Tuuli Taul, Urmo Mets, Robert Randma) esindajad. Kuid tuur-tuurilt kogunevad kogemused ning kirjanikud, nende keeleline individuaalsus, maailmavaade jms. on leidnud alati mõistmist ja tähelepanu. Olge tänatud kuulajad, olge tänatud esinejad!\nPostitaja: Maire Liivamets kell 14:07 2 kommentaari\nTeema: _EESTI KIRJANDUS, _Elust ja inimestest


Sul on vaimse tervisega seotud küsimus, mure või kahtlus?\nSa ei tea, kuidas edasi minna, mida enda aitamiseks ette võtta, kellega rääkida või millise spetsialisti poole pöörduda?\nKirjuta Peaasi.ee e-nõustajatele!\nNõustajad on kogemustega vaimse tervise spetsialistid ja vastavad kolme päeva jooksul. Vastus tuleb Sinu e-postile ning portaalis avalikult ei ilmu.\nNB! Selleks, et saaksid meilt kindlasti vastuse, kontrolli üle, et e-posti aadress oleks õige.\nKonfidentsiaalsuse põhimõtetes lähtume Eesti seadusandlusest. Nõustamise eest tasu ei küsita. Kui tegemist on kiireloomulise ja tugeva murega, siis otsi abi allolevate kontaktide kaudu.\nKui tegemist on pakilise murega, siis helista


Suvi Eesti Vabaõhumuuseumis : Õpetajate Leht\n8. apr. 2016 Helena Haller - Kommenteeri artiklit\nEesti Vabaõhumuuseum alustab 23. aprillil jüripäevaga oma suvehooaega. Talveunes olnud talude uksed avatakse külastajatele ning perenaised ja peremehed alustavad oma kevadsuviste toimetustega. Et suvi korda läheks, võeti jüripäeval vanasti ette mitmeid kombetalitusi ja nii saab ka vabaõhumuuseumis sel päeval näha karjaserituaale ning koguda kevadise suurpuhastuse jaoks kasulikke nippe. Samuti meenutatakse, kuidas on seotud jüripäev ja Jüriöö ülestõus ning süüdatakse kiigeplatsil leelokoori laulu saatel jürituli. Suvehooaja esimese päeva puhul on sissepääs muuseumisse prii.\nAlates 23. aprillist on vabaõhumuuseum avatud iga päev kella 10–20, taludesse uudistama pääseb kella 18-ni. Tavapilet on suvehooajal 8, sooduspilet 5 ja perepääse 16 eurot.\n1. mai langeb sel aastal kokku vana kalendri ülestõusmispühadega. Lihavõtete aegu peeti vanasti meelsasti laatasid ja nii toimub juba traditsiooniks saanud 1. mai kevadlaat sel aastal setu talu ümbruses, kus laadamelule lisanduvad kontserdid, tavanditoidud, munade maalimine ja teised lihavõttepühade toimetused.\nAasta valgeimat ööd tähistame lausa kahel korral. 23. juunil süttivad Rocca al Mare kõrgel kaldapealsel lõkked, pidutseda saab koos ansambliga Untsakad, tantsupillerkaari ja vanaaegsete mängudega. Vana kalendri kommete järgi peame jaanipäeva ja Ivan Kupalat aga 6. juulil.\n29. juunist kuni 2. juulini toimuv aianduse nädal on tõeline maiuspala kõigile aednikele ja loodusehuvilistele. Teeme jalutuskäigu taluaianduse ajalukku, õpime tundma vanu aiataimi ning vaatame, kuidas looduslike vahenditega taimekahjureid tõrjuda. 20. augustil tähistame taasiseseisvumist aga laulupäevaga. Mereaasta puhul laulame merega seotud arhailisi regilaule ning uuemaid rahvaviise.\nLisaks tutvustavad viiel suvekuisel nädalavahetusel Eestis elavad vähemusrahvused oma ajalugu ja kultuuri ning jutustavad elust tänapäeval.\nMeeldivat ajaviitmist ja tera tarkust leiab Eesti Vabaõhumuuseumis suvi läbi. Kohtumiseni!


Kommentaarid: Õukond: Harry ja Meghan ei küsinud tütrele nime pannes kuningannalt luba\nÕukond: Harry ja Meghan ei küsinud tütrele nime pannes kuningannalt luba\nToimetas Triin Tael, 9. juuni 2021 09:42\nTerje/ 11. juuni 2021 01:53\nToimetaja Triin Tael, lapselaps? Hm, kas tõesti, ehk siiski lapselapselaps 🤔🤔🤔\nKas/ 10. juuni 2021 08:59\ntänapäeval peab lapsele nimepanekuks luba küsima? Ega me keskajal ela, pealegi ega ta ainult Meghani laps pole, lapse isa ka ikka tahtis just seda nime.\nAga täitsa pohh/ 10. juuni 2021 07:25\n...mingi suguvõsa puuke elab lihtsalt rahva kulul ja nõuab endale mingeid õigusi....krdi keskajas elavad britid w?\nPerekond/ 9. juuni 2021 16:22\nRikkumata matsile---mulle pole keegi neid Lenini ja Stalini teese ette lugenud ega käskinud kuskilt lugeda--kirjutada. Suudan ise oma peaga mõ elda ega ole kellegi mõjutatav. Tean, et kuningriigis on kuninganna peres omad kombed ja traditsioonid, aga kui noorpere elab neist eemal ja lahti öelnud õ ukonna traditsioonidest ning staatusest, siis on veidi imelik, et nad peaksid oma lastele nimepanekul kelleltki nõusolekut küsima. See tundub absurdsena.\n9. juuni 2021 15:20\negas nad rakveres pole, kus ametnik otsustab, mis nime ja mis kujul panna tohib...\nNipitiri/ 9. juuni 2021 16:08\nSee Rakvere ametnik oligi natuke imelik oma nõudmistega. Inimene paneb sellise nime oma lapsele nagu talle meeldib. Paljud on ju pannud imelikke nimesid ka aga pole kuulnud et keegi oleks vastu olnud, Näiteks Päike, Äike, Kõu jne.\n9. juuni 2021 12:40\nÄra on tüüdanud need uudised Harryst ja Meghanist. Täitsa suva, mida nad keegi üksteisest arvavad.\nOprah/ 9. juuni 2021 12:09\nHuvitav kas see uus Lilibet on oma venna moodi, või üldse mitte..\nKai/ 9. juuni 2021 11:44\nPrints Harryl ei vadanud naisevõtuga. Too naine on igavene intrigant kogu aeg olnud, valetab ja vassib.\nakka/ 9. juuni 2021 12:16\nnad on võrdsed. Ühtemoodi\ntom/ 9. juuni 2021 11:19\nSee keskaegne ussipesa on ammu muutunud farsiks ja briti monarhia ainus OLULINE funktsioon on olla osaks meelahutustööstusest ja turismiärist. Aga seda palagani peaks saama ka toredalt ning väärikalt teha!\nmadu-uss ise/ 9. juuni 2021 12:18\nussipesa hävitaja on LKA ja CIA kaitse all. Muide, mr. Bush luges ennast Elisabeth Ii sugulaseks, mitte just kaugeks sugulaseks, Usun, et troon peab kuuluma ameeriklastele . harri ja mehgan lihtsalt teevad oma tööd.\nlilli/ 9. juuni 2021 10:58\nkui ta kuninglikku perre kuulub, siis tuleb ka nende traditsioonidest kinni pidada.\nLootusetu juhtum./ 9. juuni 2021 10:50\nMuidusööjatest paarike, kes nõuab kõiki seisusega seotud eeliseid, ent ei kavatse täita ühtegi kohustust. Kes oleksid nad ilma kuningliku perekonnata? Tühi koht. Keda nad üldse huvitaksid?\nMarta/ 9. juuni 2021 10:45\nKüsin alati ämmalt luba, kui peole tahame minna ja nõu, mida selga ja jalga panna.\nSee/ 9. juuni 2021 12:01\non ikka väga rumala arvamusavaldus\nMartale. / 9. juuni 2021 12:25\nTubli. Aga kas sa ämmalt tema tiitleid, elatisraha ja seisuse eeliseid ka jahid? Mängu kõrgusel on ikka vaks vahet. Ka iroonilise mängu.\n9. juuni 2021 12:37\nMuttei pea ka.../ 9. juuni 2021 10:16\n......kõike teadma ja kõige kohta temalt luba küsima. See seal inglismaal nagu sama sugunetürann, kui Valgevenes ja XXI sajandil? Ta tuleks ka pukist mahavõtta...\nKodanik/ 9. juuni 2021 10:10\nmutt ei pea.../ 9. juuni 2021 10:09\n...ka kõike teadma ja mutilt iga asja kohta luba küsima\nrikkumata mats/ 9. juuni 2021 12:23\nkui kenad kommentaarid ! eestlased loevad end eurooplasteks ,aga aruraasuke on ainult Lenini ja Stalini teese täis. Nähe, et nad pole harimata vasjad. Näha kasvatust ja haritust,\n../ 9. juuni 2021 10:07


Tips Bitcoin Casino Webmaster peab teadma, et olla edukas\nKodu » Bitcoin Casino Webmaster\nBitcoin kasiino Webmasters peab alati olema ettevaatlikud postitad sisu oma hallatavate veebilehtedel. Lõppude lõpuks, sisu mängib olulist rolli edu Bitcoin partner veebisait jooksul kogukond. Seega, kui tegemist varanduse kasiino kuuluvus on eesmärk, siis on oluline järgida rangeid suuniseid või punktid, kui tegemist on pakend partner veebilehed.\nEsmane aspekt Bitcoin kasiino Webmasters, sealhulgas teid, peab arvestama, et Bitcoin affiliate võrk veebisait peab olema väärtus, ja seega vältida õhuke partner-veebileht, mis on täis sisu nagu tootekirjeldused, ülevaateid ja teised algselt leitud partner kohas. Vältimaks seda, Webmasters on väga julgustada tootma kvaliteetseid sisu, mis on suunatud sihtturul.\nLisades oma ideid, kontseptsioone ja hinnanguid erinevate Bitcoin hasartmängude tooteid ja teenuseid, siis muudavad oma partner veebilehel suurde teabeallikas. Mis on isegi hämmastav on see, et teil on võimalik reklaamida oma partner Bitcoin kasiino läbi oma algse teose.\nKuid, hoides partner seotud sisu, eriti reklaami, ja linke, minimaalsel on oluline tagada, et teie Bitcoin hasartmängude partner Sait ei tule liiga agressiivne, mis võivad põhjustada potentsiaalseid külastajaid tunne kartlik ja taha jääda oma Bitcoin kasiino affiliate platvorm. Siiski on veel oluline, et teil hoida oma partner veebilehel hästi hooldatud regulaarselt ajakohastada seda asjakohast sisu, mis annab kasulikke teadmisi seotud Bitcoin kihlveo. Sel moel on sul võimalik luua kogukond lojaalsed lugejad, kes on valmis järgima oma soovitusi.\nKui Bitcoini kasiino veebieeskirjad edukalt kaasavad reklaammaterjalid loodud või äsja loodud partnerfirmade veebisaidile, peaks see olema alternatiivne koht, kus Bitcoini kihlvedujad saavad Bitcoini kasiino platvormil oma lemmikmängudest usaldusväärseid ja olulisi üksikasju.\nJäta need punktid, et vältida teie partner veebilehel on süüdi muutub õhuke partner, et saada üks parimaid ja edukamaid Webmasters online!


Emadepäeva Muusikakohvik Strand SPA& Konverentsihotelli Jurmala saalis on toimunud juba 8 aastat. Sündmus pole mõeldud pelgalt kontserdina, sest kontserdil istuvad ühed reas ja kuulavad, teised esinevad. Muusikakohvikus vahetuvad nii esinejad kui ka vaatajad-kuulajad. Külastajad tulevad, võtad kohvi-kooki ja naudivad esinemist niikaua kui meeldib.\nEmadepäeva tähistamine on Jana Trink Erakoolis kogu aeg au sees olnud. Üle 20 aasta on kool seda tähtsat päeva oluliseks pidanud. Algusaastad pole muidugi praegusega päriselt võrreldavad. 1991 aastal tehti esimene konkurss-kontsert, mis pühendati emale ja kandis nime „Kingitus emale“. Toimusid eelvoorud ja esinema pääsemine oli ühtlasi kingituseks ka lapsele. Sel ajal polnud võistluseid ja konkursse veel nii palju ning seepärast tundus see õige. Mõne aja möödudes näis pingeritta sättimine natuke liiast, eriti lastele ja veel emadepäeval. Nii endile kui lastele seati uued eesmärgid: ei pidanud enam võistleme kellegi teisega, selle asemel tuli püüda olla ise täna parem kui eile. Sellest lähtuvalt sai ka emadepäeva tähistamine hoopis uue mõõtme. Kontsert on endiselt kingitus emale, aga igaüks, kes meie koolis tegeleb muusikaga (laulmine või pilliõpe), saab sel päeval eelkõige isiklikult oma emale esineda. Peale erakooli õpilaste on aastaid kontserdiga ühinenud ka naiskoor Põllepaelad, kes rõõmustavad kohvikukülastajaid nii toredate laulude kui ka omaküpsetatud kookidega.