Pähkel kui puu riigis - Puuviljad - 2020\nPähklipuu istutamine kasvatamise hooldus, kuidas see õitseb\nTavaliselt on see meie standardite järgi suur, kuni 25 meetri pikkune puu. Kreekale on väga kaudne suhe: puuviljad toodi lõunast ja "Kreekas on kõik olemas." Kindlasti seal kasvab ta ka selle puu looduslikud vormid Euroopas.\nPuu näeb muljetavaldav. Üks kasvav mutter ei erine ainult kõrgusest - selle kroon ulatub ka 20 meetri kauguseni.\nEuroopa standardite kohaselt on see pikaajaline (teine pärast tammet) - Sageli esineb 300-400-aastaseid puid.\nPuu kujunemine algab tugeva taprooti moodustumisega, mis jõuab viiendal aastal 1,5 meetri sügavusele ja 20-aastaselt 3,5 meetrini.\nHorisontaalsed ei kasva kohe - nad moodustuvad südamiku järel, asuvad pinnase pinnakihis 20-50 cm sügavusel.\nPuu hakkab vilja kandma pärast 10 eluaastatja alates 30-40-aastastest sünnib aeg täis vilja.\nSellised juhtumid on aga haruldased, ainult sellised põllukultuurid on 150-170-aastased. Tavaliselt valmistab Moldova 25–40-aastane täiskasvanud puu Krimmis 1500–2 000 vilja või 2000–2 500 vilja.\nMoskva piirkond, Kesk-Venemaa - kus mujal sa saad istutada ja kasvatada pähkli\nNeid leidub Euroopa osa Kaukaasia jalamil Peterburiskus kasvab kõige põhjapoolsem Venemaa pähklid. Kuid need on üksikjuhtumid, erandid, mis tõestavad ainult reeglit.\nNeed puud ei külmu täielikult, kuid nad ei kasva täielikult.\nPeamine tegur, mis määrab selle lõunapuu kasvatamise võimaluse, ei ole miinus talvine temperatuur. Arvesse võetakse päeva keskmist temperatuuri üle 10 kraadi. See ei tohi olla väiksem kui 190 C.\nParim talvikindlus oli manchuri hübriididel koos pähklitega.\nKui istutada isegi parimat seemnet, mis on pärit lõunast, ei teki kohanemist külma kliimaga - need puud külmutatakse regulaarselt ja praktiliselt ei kanna vilja.\nSee ei sobi niiskete sooja kliimaga kohtade kasvatamiseks. (Ukraina lääne- ja lõunaosa, Kaukaasia Musta mere rannik).\nAinult Ida-Ukraina pähklid, Kesk-Aasia või Kaukaasia mäed kohanduvad edukalt Kesk-Venemaa uute tingimustega.\nJa Parem on kivist kivi pähkli kasvatada - imporditud seemik (isegi kindlaksmääratud piirkondadest) on vastupidavuse ja uute tingimustega kohanemise seisukohast oluliselt madalam.\nPähklit leidub Venemaa Euroopa osas Kaukaasia jalamilt Peterburi\nKuidas ja millal istutada ja kasvatada puu seemnest: tingimused\nSee tuleb kohe alalisele kohale panna.. Juba 5-aastane puu siirdamiseks on ebarealistlik. Seega, et määrata kindlaks vajadus võtta arvesse kõiki tegureid ja arvutada tagajärjed.\nTugeva kasvuga puu võib moodustada tiheda varju umbes 100 ruutmeetrit. Sellel alal peate ringlusest välja tulema - on vähe, mis võib pähkli all vilja kandma (Suure puude biofieldi tugev pärssiv toime mõjutab).\nMaandumispaik valib aia servalteiste puude varju. Pähkel on maapinnale väga tagasihoidlik, kuigi eelistab lahtist liivakivist pinnast.\nPähkel eelistab lahtist liivast kivist pinnast, see ei tohiks olla liiga viljakas\nKaevatakse kaevamiskaev, eeldades, et vähemalt 25 sentimeetri juurest allpool peaks olema kivikihi.\nMaandumiskoha põhi peab olema pooleldi täidetud ehitusjäätmetega (purustatud telliskivi, tsemenditükid, purustatud kivi) - see meetod võimaldab teil puude õitsemisaega 1-2 nädalaks nihutada (kivid soojenevad aeglaselt, pähkel hakkab kasvama veidi hiljem, vahele jäädes).\nKaevusesse viiakse pool ämbrit, komposti või huumust.. Muld ei tohi olla liiga viljakas, mutter kasvab intensiivselt ja tal ei ole aega talve valmistamiseks.\nIstutamiseks kasutatav istandik tuleks võtta ainult usaldusväärselt müüjalt, vastasel juhul ei saa sa midagi, välja arvatud lõunapuu külmunud oksad, tõenäoliselt sa ei saa saaki.\nArvatakse, et luudest oma kätega istutatud pähkli kasvab puu, mis on praktiliselt kohandatud uute tingimustega, mis arenevad edukalt.\nSeemned istutatakse sügisel otse maapinnale sügavuselt 7-10 cm. Soovitav on paigutada õmbluse külg küljele. Kevadine istutamine nõuab 2-3 kuud kihistumist niiskes liivas.\nErilist hoolt seemikute eest ei nõuta - isegi keskjaamas mutril ei ole kahjureid.\nKuidas istutada ühe aasta pikkune pähkli seemik:\nHooldus pärast istutamist: kevadel, suvel ja sügisel\nKuidas hoolitseda? Pähkel võib vajada kasta ainult kevadel ja suvelkui roheline mass kasvab intensiivselt. Tavaliselt on puul piisavalt talve niiskuse varusid.\nVesi ainult noored puud kuni 5-7 aastat, kui see on täiesti kuiv.\nLõunapuu peamine juurestik on kohandatud vee leidmiseks madalamates horisondides. 10-aastase vanuse järel tuleb unustada pähklit.\nTema jaoks ähvardab liigne niiskus liiga aktiivset kasvu- talve küpsemise ja puidu valmistamise kahjuks. Tagatud on niiske suve pärast tekkimine.\nLisaks jootmise lõpetamisele peate hoolitsema juurestiku talve ettevalmistamise eest. Seetõttu, puidukambrid tuleb mulda viia mis tahes orgaanilise aine või kompostiga:\nsuvel - niiskuse säilitamiseks,\nsügisel - et kaitsta pinnase ülemist kihti külmutamise eest.\nKasulik on katta shtambid kuni 1 m kõrguseni või külmutada need mitmeks kihiks (pärast esimest külma). See aitab ellu jääda -40 kraadi ja madalam.\nSelline varjupaik on vajalik alles algusaastatel. - Puu tuleb loomulikult karastada.\nPähkel võib vajada kasta ainult kevadel ja suvel, kui roheline mass on intensiivselt kasvanud.\nKuidas hoolitseda kasvamise protsessis: enne valmimist ja pärast seda\nNagu kõik puuviljad, pähkel vajab perioodilist toitmist.\nKevadel kasutatakse lämmastikväetisi suvel teisel poolel - ainult kaalium- ja fosforväetised, mis vastutavad puu ettevalmistamise eest talveks ja järgmise põllukultuuri viljapungade asetamise eest.\nKultiveeritud pinnases ei saa lämmastikku üldse toita, fosfaat- ja kaaliumväetisi tuleb kasutada (toimeaine kohta) 10 g / m2 kohta.\nPraktika näitab, et reegel kehtib kõikidel juhtudel, kui mutter ei kasva nähtavate kivide ja savi peal.\nMis eriti meeldib - pähkel ei ole keset sõidurajal looduslikke vaenlasi. On juba öeldud, et kärbsed ja sääsed lendavad tema ümber.\nMitte ainult seda - Ukrainast edukalt kasutatavatest pähklilehtedest saab valmistada väga tõhusaid vahendeid lehetäide ja erinevate röövikute vastu.\nAbsoluutselt kahjutu inimeste kodu parandamiseks võimaldab teil puu- ja põõsadega hakkama puu ja marjadega.\nKahjuks ei ole pähkli pistikud juurdunud - paljunemine toimub ainult seemnete kaudu.\nVaktsineerimine toimub juhtudel, kui: t\nkindlasti on talvel kõva manchuri pähkel, mille jaoks -40 ei ole talvel probleem,\nistutatud sort ei vastanud ootustele - tekkis võimalus uuesti vaktsineerida.\nIga-aastased seemikud on poogitud ja kontrolli all kasvavad nad kasvuhoones esitusviisi.\nNoored puud, mis on juba andnud esimesed pähklid, saab pereprivitüüpi "budding eye" - ainult koor eemaldatakse neerust pooltoru kujul (meetodit nimetatakse seda) ja kombineeritakse sama lõiguga pookealusel.\nEnne täielikku paranemist on vaktsineerimiskoht seotud filmiga.\nPeamine meetod seemnete saamiseks - seemnest kasvatamine. Protsessi lihtsustamiseks istutatakse sügisesse täiendava töötlemiseta pähklid umbes 10 cm sügavuseni. Arvatakse, et parem on neid küljele õmmelda.\nPähkli taastab vaid aasta või kaks aastat kasvanud pneumaat. Need puud on võimelised tootma vilja sõna otseses mõttes teisel aastal ja 10 - juba olulist põllukultuuri.\nPeamine meetod seemnete saamiseks - seemnest kasvatamine\nSelgub, et kreeka pähklit saab edukalt istutada ja kasvatada maamaja keskosas Moskva piirkonnas. Piisab, kui järgite lihtsaid reegleid:\ntaime - ainult tsoneeritud,\nvarjutuskate külma eest esimestel eluaastatel.\nEnamik aednikke saab seda teha.. Valige päikesepaisteline koht, mis on kaitstud külma tuule eest - mutter tänab teid.\nTäiskasvanud taime juurestik läheb üle poole meetri sügavusele ja külgprotsessid ulatuvad ümber puu läbimõõduga kuni kaks kümmet meetritja asuvad maa pinna lähedal, umbes kaks tosinat sentimeetrit. Pagasiruum on sirge ja ei anna juurdumisele juurdekasvu, kuid kui puu on ära lõigatud, tundub juure kaelarihmast kasv, mis viie aasta pärast võib hakata vilja kandma. Tal on naissoost ja meessoost lillede varred. Mehed on nagu kõrvarõngad, kus on palju väikeseid lilli, mis asuvad lehtede põhjas, lillede varred, on üksikud kokku monteeritud.\nKuna see õitseb, on sõnadega raske kirjeldada, see on ilus nägemus oma silmaga näha.\nKui nad kasvavad, ei tea paljud inimesed, Kaukaasia ja Kesk-Aasia on selle vägeva hiiglase kasvu sünnikoht. Kuid looduses on see paljudes maailma riikides, Iraanis, Transkaukasias, Afganistanis ja teistes kohtades. Siiani on pähklipuu kultuuriline istutamine säilinud meie naaberriikide mõnes kohas, kus on erinevaid pähklipuude jäänuseid. Kasvake pähkel ja kandke vilja, sobivates ilmastikutingimustes.\nPinnas pähkli kasvatamiseks\nKultiveeritud metsana kasvatatakse seda iidsetest aegadesteriti Kaukaasias. Seda kasvatatakse maitsvate ja tervislike puuviljade nimel, kuid see võtab arvesse piirkonna kliimaomadusi, kuna 30-kraadise temperatuuri juures külmutavad istandused. Kasvatamiseks on vajalik mõõduka niiskusega ja hästi kuivendatud viljakas pinnas, et õhk saaks juurestikule vabalt voolata. Täiskasvanud puu võib ohutult taluda ajutisi põudasid tänu võimsa juurestikule, mis läheb sügavale maasse.\nPaljudes maailma riikides, kus kliimatingimused seda võimaldavad, kasvatatakse pähkli. tootmise skaalal ja rikkaliku saagi saamise peamiseks tingimuseks on õigesti valitud sort ja spetsiaalsed agrotehnilised meetodid, mis on selles piirkonnas sobiva kliimaga vastuvõetavad.\nVene kasvatajad kasvasid rohkem kui kaks kümneid sorte pähklipuud, mida kasutatakse haritud metsaistandustena, et saada kvaliteetseid puuvilju, mis on resistentsed erinevate haiguste suhtes, taluvad madalat temperatuuri ja toovad kaasa rikkaliku saagi. Sellised istandused eksisteerivad Ukraina, Valgevene ja Venemaa territooriumil.\nPeamine toode, mis on saadud sellest vägevast hiiglasest, on muidugi pähkli tuum, mida kasutatakse toidus. Neid kasutatakse kondiitritoodete, kookide, halva tootmiseks. Paljud riigid lisavad paljude rahvuslike roogade täiendava maitse täiteainena. Pikka aega, kui pähkli tuumad loeti heaks vastumürgiks, ja kui vaatate pähklite keemilist koostist, siis leiad suure hulga kasulikke elemente inimeste tervisele. Nad sisaldavad rasvu, vitamiine, valke, mikroelemente, nii et kõik pähkelipu osad on juba ammu kasutatud paljude haiguste raviks.\nLehed on C-vitamiini poolest väga rikkad, nende valmistamine toimub suvel, nad on leidnud oma rakenduse kosmeetikas, dermatoloogias. Mao ja günekoloogiliste haiguste raviks kasutatakse mitmesuguseid rahvapäraste tervendajate poolt koostatud infusioone, mis on suurepärane üldine toonik, hea on kevadel avitaminosis.\nRoheline koorimata viljad sisaldab ka palju C-vitamiini, neil on ka palju muid kasulikke aineid ning seetõttu kasutatakse neid sageli vitamiinikontsentraatide, tinktuuride ja moosi valmistamiseks. Seedetrakti raviks kasutatakse sageli tinktuuri baasil valmistatud likööri.\nKasvatajad aretasid suuri ja varakult valmivaid sorte, mis hakkavad vilja kandma palju varem kui tavalised sordid, mõned on võimelised tootma saaki kaks aastat pärast istutamist. Selliste sortide puhul on soodsatel tingimustel iseloomulik sekundaarne õitsemine, mis võimaldab saada kaks korda rohkem väärtuslikku toodet. Need puud ja kõrgus oluliselt nende kaaslaste allja see on puuviljade kogumiseks väga mugav, kuid nende hübriidide jaoks on väike miinus, nelja sajandi asemel on nad võimelised tootma saaki ainult nelja aastakümne jooksul. Need sordid peaksid sisaldama teatud tüüpi hübriide:\nRohkesti on veel erinevaid sorte.\nArvestades, et puu kasvab suureks ja levib, on vaja õigesti määrata istutuskoht. Pähkli istutamiseks sobib praktiliselt iga pinnas, välja arvatud kõrge happesusega alad, mistõttu on vaja rakendada meetmeid selle desoksüdeerimiseks. Mullal peab olema hea äravool ja et põhjavesi ei asu maapinna lähedal. Koht peaks olema päikesevalgusega hästi valgustatud, sest varjus võib ta surra.\nEnne istutamist on pähklipuu kasvatamiseks mõeldud maa hästi töödeldud, viljakas kiht on võimalikult kõrge. Sellesse lisatakse orgaanilised ja mineraalväetised, eelistatult superfosfaat, tuhk, kõik on hoolikalt kaevatud ja istutamiseks valmistatakse auk, mis peaks olema umbes pool meetrit läbimõõduga. Pärast seda on tsellofaani kile vooderdatud selle põhjale, mis võimaldab seemikul kiiremini moodustada külgmised juured.\nPärast operatsiooni tehakse väikesel kõrgusel viljakasest pinnast kile keskel juured hoolikalt sirgendadespaigutatud seemik. Maetud kihi pinnal olev mullakiht ei tohiks ületada veidi üle viie sentimeetri, samas kui juure kael peab jääma pinnale. Et seemik ei puruneks tuulega, on enne istutamist vaja juhtida panus fossa keskele, kuhu taimed istutatakse. Aga nagu nad ütlevad, on kogenud aednikud valmis valmistama pähklipuu tuleviku jaoks kõige paremini sügisel.\nPärast seda, kui puu on istutatud ja toega seotud, on pinnase pind hästi kokkusurutud ja veega põhjalikult kooritud. Ratta ringi niiskuse vähendamiseks on soovitatav mulda mulda saepuru või õlgedega ja poole meetri kaugusel tehast ümbritseda viljakast pinnast, et hõlbustada niisutamist ja säilitada vihmavett.\nIstutamine on võimalik nii kevadel kui sügisel, põllumajandustehnoloogia praktiliselt ei erine, kuid sügisel on istutamine lubatud piirkondades. kus ei ole külma talve.\nSelleks, et pähkel kasvaks normaalselt ja tekiks hea saak, on vaja seda ette valmistada varakevadel. Esimese kevadise kuu lõpus teostatakse pügamine sanitaarotstarbel ja moodustatakse kroon, kuigi see praktiliselt ei vaja. Juba enne mahavoolu algust eemaldatakse mittevajalikud oksad, kuid kui nad seda ei õnnestunud, siis on kõige parem kanda pügamine suve algusesse, et puud ei kahjustaks.\nKevadel on puid vaja niisutada, kui lume niiskus on ebapiisav ja kevad ilma vihma kuivata. Pärast seda peate puhastama shtambovuyu osa pagasiruumist ja peamised skeleti oksad kuivatatud koorest, siis on soovitatav neid ravida vasksulfaadi lahusega ja lubjaga kahjurite ja erinevate haigustega.\nKevadel on vaja valmistada mineraalväetisi, kui puu on rohkem kui kolm aastat vana, kasutatakse selleks peamiselt ammooniumnitraati.\nSuvel, eriti kui ilm on kuum, peate pähkel vees vähemalt kaks korda kuus, eemaldama umbrohi ja kontrollima puude kahjurite esinemise suhtes. Kui need ilmuvad, on vaja koheselt ravida selleks ettenähtud spetsiaalseid preparaate.\nSuvise keskel toimub võrsete purustamine, et kiirendada nende kasvu, ka sel ajal viiakse läbi mineraalväetiste lisamine mineraalväetistega, milleks on kaalium- ja fosfaatväetised. Sellise korrastamise läbiviimine peaks toimuma enne saagikoristust.\nSügise töö aias\nPärast saagikoristust ja opaallehted on lõppenud, teostatakse puude sanitaartõstmine ning langenud lehestiku- ja puude tüved eemaldatakse. lubi. See on peaaegu talvevalmististe lõpp. Noored puud on hästi kaetud sobiva materjaliga, puuliigid on muljutatud õlgede ja sõnnikuga.\nKuidas näeb välja pähkelpuu?\nSee puu on tuntud oma monumentaalsuse poolest. Lõuna-sordid kasvavad 30 meetri kõrgusele. Kroon on laialt levinud, võimeline 0,3 jutustama. Учитывая, что под ней не всегда растут другие культуры (по причине густой листвы орехового дерева или фитонцидов, выделяемых им) — это растение не подходит для небольшой дачи.\nLugejad küsib, kuidas välja näeb täiskasvanud lillepähklipuu? Alltoodud videol on suurema puu õitsemine tunduvalt mugavam:\nPähkel on pikaajaline puu, mõned isendid elavad kauem kui 300 aastat. Ta armastab niiskust, valgust, looduses, see kasvab kõige paremini pinnasel, millel on pidev, ehkki madal põhjavee tase. Juurestik on võimas, tungib sügavalt maapinna sisse. Seal on kaasaegsed külmakindlad sordid. Kuigi kahtlemata on Moskva regiooni või Uurali avamaal kasvatamise juhtumid endiselt erand, mitte reegel.\nSee kuulus sort tühistas kreeka pähkli kui puhtalt lõunapoolse tehase idee. Suhteliselt madal puu (kuni 5 m võrreldes 30 meetri klassikaliste lõunapoolsete pähklitega) ei ela 400 aastat, kuid 50 aastat, kuid selle produktiivsed omadused on unikaalsed. See õitseb kaks korda hooaja jooksul, puuviljad kogutakse pintsliga, üsna külmakindlad (Uuralis on vaja varjupaika noortele taimedele - ja see on kõik), puuviljad ebatavaliselt varakult - 2-3 eluaasta jooksul. Keskmise bändi lühike suvi on piisav, et saak küpseks kvalitatiivselt. Nagu nad ütlevad kogenud pähkli kasvatajad, näitas sort „Ideaalne” suurepäraselt Moskva piirkonnas, Peterburi lähedal, Vyazmas.\nKahjuks ei ole keegi jaganud täiskasvanud puu fotot, on võimatu leida fotot, millel on täiskasvanud vormis vähemalt see ligikaudne välimus. Samas näete videot blogis "Minu aed".\nHoolimata asjaolust, et „Ideaalne“ on nii hea, kasvab see näiteks Siberi tingimustes veel mitmeid raskusi - taime vajab peavarju, tähelepanu, viljastamist, kujundamist. Teised perekonna Nut pähklid on tõenäoliselt seotud pähkel kasvavate kodanikega - nad eristuvad stabiilsema iseloomuga ja kuigi nad vajavad ka kasvavaid jõupingutusi, võivad nad olla lihtsamad aretamiseks Siberis või Uuralis. Need on pähklid:\nKas on võimalik kasvatada pähkleid pähklitest?\nOn väike tõenäosus, kuid nende pähklite värskus ja idanevus on enam kui kaheldav, see on vaevu aega raisata. Tutvunud seemnete istutamiseks ettevalmistamise protseduuriga, saate aru, et müüdavad pähklid võivad kaotada idanemise mis tahes nendes etappides (näiteks kuivatusetapp).\nPüütud pähklid kastetakse vee ämbrisse, uputatakse - need on kvaliteetsed pähklid, mis tõenäolisemalt idanevad, valides need istutamiseks.\nJärgmine etapp on kuivatamine. Kooritud ja kalibreeritud pähklid pannakse päikesesse ühes kihis, kuivatatakse 1 päev, seejärel kuivatatakse varjus. Ei ole soovitatav kuivatada ainult vabas õhus, istutamiseks ettenähtud pähklites, et kuivatada kütteseadmete läheduses. See etapp võib vahele jätta, kui kavatsete enne talve istutada pähkli ja maikuu võrsed.\nValmistatud pähklid istutatakse avatud pinnasesse, nagu allpool kirjeldatud, kuid kodus pool-liitrises plastpakendis. Mahutid on täidetud aiaga, pähklid istutatakse 5 cm sügavusele, kastetakse, seejärel asetatakse jahedasse kohta: rõdu või kelder. Veebruari alguses korraldavad nad maja ümber heledasse kohta, 2-3 nädala pärast ilmuvad noored taimed, ühe kuu pärast jõuavad nad 10 cm kõrguseni, nüüd on neil vaja rohkem konteinereid, need tuleks ümber paigutada potidesse või lõigatud plastpudelitesse 1,5-2. liitrit.\nMulla seisundit on vaja jälgida, aprillis peaks see olema mõõdukalt märg (või hiljem, temperatuuril umbes 15 ° C, taimed hakkavad järk-järgult värskesse õhku harjuma, nad viiakse rõdule. Nad istutatakse avatud maapinnale, kui külma oht on täielikult möödas.)\nIstutamine avamaal, asukoha valik\nPähklipuu on erinev levik - seda võetakse arvesse koha valimisel. Võimas juurestik, nii et seda ei istutata hoonete kõrval. Puuviljad 6-9 aastat.\nPuuviljad istutatakse enne talve, on soovitav istutada kohe alalisse kohta, puu lähedal on võimas keskne taproot, mis tähendab, et see ei meeldi siirdamistele. Pit istutamiseks - kuni 1 meetri kõrgus, nii laius, enne istutamist, kaevama mulda mulda humusega. Pähklite sissetungimissügavus on 15-20 cm, vähemalt 3-4 pähklit istutatakse ühte auku, et valida kõige tugevam.\nPange mutter olema õmbluse kohale, kui te asetate otsa, see idaneb, kuid areneb aeglasemalt. Pähklid, mis on istutatud avatud maapinnale, idanevad veidi hiljem kui maikuu istutatud tassid. Kuigi on olemas vastupidine kogemus: avatud maapinnal pähklid kiirenesid pärast külmkapis kihistumist.\nJah, kevadel on võimalik ka pähkleid istutada avatud pinnasesse. Selleks hoitakse valmis pähkleid jahedas, kuid mitte niiskes kohas. Kuskil 3-4 kuud enne istutamist avamaal (umbes jaanuaris-veebruaris) tuleb neid kihistada: pähklid pannakse niisutatud liivasse, pannakse külmiku üldosasse (vajavad temperatuuri 5-7 kraadi). Vastama tähtpäevale. Istutatud mais maapinnal, võrsed tuleks oodata kümne päeva jooksul.\nKuidas pähkel kasvab:\nPähkel Moskva piirkonnas\nVastupidiselt kõikidele pähklite ideedele võib äärelinnas tõesti kasvada. Maandumine on võimalik nii kihistumisel kui sügisel ja kevadel. Tõsi, on vaja osta pähklid istutamiseks tõestatud pähklite kasvatajatest, kes tegelevad keskmiste ribade pähklite kasvatamisega. Seemnete puhul peate loomulikult istutama ainult puidust saadud pähklitest kasvatatud tsoneeritud noori taimi, tundes end Moskva piirkonnas mugavalt, imporditud lõunapuud on liiga õrnad. Ülaltoodud sordist “Ideaalne” oleme juba rääkinud - jah, see on suurepärane, et kasvada Moskvas asuvas majas.\nKasvav pähkel Uraalides\nSellised katsed olid tegelikult ja peaaegu edukad. Sordi „Ideaalne“ kasvab suvel avamaal hästi Uurali, andes võimsaid võrseid, kuid kõik maaosad külmutavad talvel. Mis ei takista puude taasalustamist soojuse ilmnemisega. Tavaliselt sureb need taimed, järk-järgult kurnates kogu oma jõu sobimatute tingimuste vastu võitlemiseks. Võrgustikul on teavet aednik Vera Viktorovna Telnova (Tšeljabinsk) kohta, kes edukalt kasvatab pähkleid Uuralites ja saab neist saagi. See näeb välja selline:\nSeemnekultuurid "Ideaalne", mis on istutatud tuulest hästi suletud.\nPuu kujuneb madalaks kuni 1,2 m-ni, kuid ühe taime kroon võib hõivata 8 m ruutu.\nNoort seemikut istutati spetsiaalselt veidi kaldu, nii et see oli kergem maapinnale painutada.\nEsimesel kolmel aastal pöördus talve tüvega talv 2-3-kihilise kattematerjaliga edasi, protseduur on lihtsustatud, sa võid lihtsalt katta kattematerjali puule, tõsta selle peale midagi rasket (torud, tellised, plaadid).\nSelleks, et mitte varjata hiire alla varjupaiga, peaks hiirele sööt olema paigutatud.\nLooduslik lumekate on piisav.\nEemaldage varjupaik üsna hilja - mai alguses.\nSellise puu saagikus sõltub pinnase kvaliteedist, seda viljakam on maa - mida suurem on saagikus. Suvel on vaja ka kvaliteetset jootmist. Selline pähkel võib 3. eluaastal vilja kandma (Ideaalne sort, nagu on hästi teada, on varajane valmimine).\nIdee pähkelbonsai loomiseks tundub olevat ebaõnnestunud, vähemalt nii kogevad kogenud bonsai armastajad sellest. Kuid imed juhtuvad.\nAlltoodud videol on see ime puu üksikasjalikult näidatud.\nPähkel on pika elueaga (mitu sada aastat) lehtpuu. Selle kõrgus on 25–35 m. Suur, lai kroon on kaetud keerukate lehtedega. Pagasiruum on paks, pragudega kaetud halli koorega. Taimede ühekorruselised, kahekojalad, kellele on mehi ja naisi. Tuulest tolmeldatud. Puu on kaetud paksu, lihava koorega, vale lehega. Selle all on tervislik tuum (80% pähkli massist), mida süüakse.\nSee on huvitav! Reeglina on puu lähedal vähe taimestikku. See on tingitud asjaolust, et juured eraldavad teatud ainet, mistõttu teiste taimede kasv on pärsitud.\nPopulaarsed külmakindlad sordid\nSeal on neli pähkli vormi: Inglise keel või Pärsia keel, Valge, Must, Jaapani keel. Kõik nad on selle esindajad. Pähkel\nMis puutub sortidesse, siis pähklite kultuur on Lõuna-Aasia, imporditud Kesk-Aasiast. Ja pikka aega arvati, et selle elupaigaks on meie riigi soojad alad. Tänapäeval on turul juba talvikindlad sordid, mis on kõrge saagikusega, mida praktiliselt ei mõjuta kahjurid ja haigused, mida võib kasvatada Kesk-Venemaal ja Moskva piirkonnas.\nDessert. Varajase valmimise ja magusate maitsega pähklid erinevad. Puu kõrgus on keskmine. Kroon on lai. Kultuur on põuakindel. Talvekindlus on keskmine: külmades neerud võivad külmutada. Puuviljad algavad 4. hooajal.\nGraatsiline. Alamõõduline puu (4–5 m) ovaalse kujuga krooniga. Seda iseloomustab mõõdukas külmakindlus. Pähklid valmivad 5 aastat. Koguge need varasügisel.\nAurora. Varane, pikk pähkel. Puuviljad ilmuvad 4-aastaselt, uue hooajaga kasvab saagikus. Vastupidavad külmale, ei ole haigestunud.\nIdeaalne. Skoroplodny klass. Vene aednikud on hästi tuntud. Ta on armastatud suure saagikuse ja talvise vastupidavuse pärast (talub kuni - 35⁰С). Lilled moodustavad õisikuid ja kasvatavad reaalseid pähklite klastreid (kuni 15 tükki).\nOn oluline, et pähkel astuks oma elupaigast välja. Madal kasv, hea saagikus, külmakindlus muudab kultuuri Kesk-Venemaale kättesaadavaks.\nParim aretusmeetod on seemnete kultuuri saamine. Sel juhul võite olla kindel, millised puuviljad sa lõpuks jõuad. Võtke puu üles ja koguge sellest koopiaid. Sellistest viljadest kasvatatud taimed on hästi kohanenud kohalike tingimustega.\nTähelepanu!Põllukultuuri kasvatamiseks tasub istutada rohkem kui üks puu. Taimede vaheline kaugus - 5 m. Pidage meeles, et aja jooksul kasvab kroon. Kaldal on lubatud paksem maandumine - pärast 3,5 m.\nPähkel tuleks istutada päikesepaistelisel, valgustatud kohas. Seoses mullaga on taim tagasihoidlik. Ta on "rahul" erinevate mullatüüpide ja mitmekesise maastikuga. Aga see ei ole vajalik maanduda soostes, liivastel ja halvasti õhutatud aladel. Põhjavee soovimatu asukoht.\nMe istutame kevadel, sest sügisel istutamine võib viia halva kasvatatud seemikute surmani.\nMaandumisaeg - aprill (täpsemalt, aeg määratakse piirkonna põhjal).\nMaandumiskäik (50 × 50 cm) on ette valmistatud ja rikas muldne segu valatakse sellele. Segu koostis: kompost + tuhk + superfosfaat. Saate lisada huumust.\nLevita juured, puista neid järk-järgult saviseguga. Me veeme. Seemnete ümber tihendatakse mulda.\nJuurekael on kaetud 5 cm maapinnaga.\nEsimesed viljad peaksid ilmuma 4 aasta pärast.\nPähkel - istutamine ja hooldus\nTehas ei vaja hoolt. Kuigi see on väike, on puude vahel võimalik kasvatada köögivilju.\nPõhimõtteliselt on pähkel mitmesuguste haiguste jaoks küllaltki stabiilne puu, kuid mõnikord võivad põllumajandustootmise rikkumise korral mõned neist puudust mõjutada. Nende hulka kuuluvad:\nNende haiguste raviks on kindel ravimeetodid.\nSeda paljundatakse mitmel viisil: seemnete, ülekasvu ja pookimise teel. Valmistatud seemned istutatakse aprillis valmis viljakas pinnas, kuid see on üsna pikk protsess, mistõttu kasutatakse kasvuhoone seemnete seemnete kasvatamiseks.\nTransplantaati rakendatakse kaheaastastele taimedele, et säilitada emapuu parimaid omadusi, seda tehakse talve viimasel kuul.\nOn võimalik levitada pähklit ja ülekasvu, mis on moodustatud basaalrõivaste ümber, need seemikud sobivad maandumiseks Sõltumatu puu, lisaks kasvavad nad kiiresti ja kahe aasta pärast võivad hakata vilja kandma.\nSeega, kui soovid, et see oleks kasulik igas mõttes kasulik puu, siis võite seda kasvatada aiakujutis, kui kliimatingimused seda lubavad.\nPähklite istutamine ja hooldamine (lühidalt)\nMaandumine: jaheda kliimaga piirkondades - kevadel (enne mahavoolu algust) on lõunapoolsetes piirkondades eelistatav sügisel istutamine.\nValgustus: helge päikesepaiste.\nPinnas: kõik, mille pH on 5,5-5,8.\nKastmine: korrapärane, suvel - 2 korda kuus tarbimisega 3-4 ämbris veega ruutmeetri kohta alates augustist kastmine on peatatud. Kuival sügisel viiakse läbi vee allalaadimine.\nTop kaste: Lämmastikväetisi rakendatakse kaks korda: kevadel ja varasuvel, rootil ning kaalium- ja fosfaatväetised - sügisel. Hooajaks vajab täiskasvanud pähkel keskmiselt umbes 10 kg superfosfaati, 6 kg ammooniumnitraati, 3 kg kaaliumsoola ja 10 kg ammooniumsulfaati.\nPügamine: sanitaar- ja formatiivne lõikamine - kevad, enne mahla voolu algust, sügisel - sanitaartehnika.\nAretus: seemned ja vaktsineerimine.\nKahjurid: Ameerika valge liblikas, kodeeriv koi, pähkli-tüüka lest, pähkli koi ja lehetäide.\nHaigused: bakterioos, marsonioos (pruun spot), juurevähk, bakterite põletamine.\nPähkel on suur puu, mis kasvab kuni 25 meetri kõrguseni, pähkli kamber ulatub mõnikord kolmesse ja mõnikord seitse meetrit. Hall kreeka pähkli koor, lehtedega oksad moodustavad ulatusliku võra. Pähkli lehed, keerulised, asümmeetrilised pinnad, mis koosnevad piklikest lehtedest 4-7 cm, õitsevad samal ajal väikeste roheliste toonidega lilled, mis on tolmeldatud tuulega - mais. Ühes puus ilmnevad nii mees- kui naissoost lilled. Pähkli viljad on ühekordse viljapõõsas, millel on paks nahkjalg, ja sfääriline kivi, millel on puudulikud vaheseinad, mis võib olla kaks kuni viis. Kesta sees on söödav pähkel tuum. Ühe puu kaal on 5 kuni 17 g.\nKreeka mutter ei ole kõrge külmakindlusega - see külmub juba temperatuuril -25-28 ° C. Pähklipuu elab 300-400 aastat, väärtuslikku liiki puitu kasutatakse sageli disainmööbli valmistamiseks. Ja pähkli lehtedest valmistage tekstiili värvimiseks. Peamised väärtuslikud pähkli tootvad riigid on täna Hiina, USA, Türgi, Iraan ja Ukraina.\nMe räägime teile, kuidas pähklit istutada ja hooldada, kuidas kujundada oma võra, kuidas viljastada pähkli, hoida oma saagid stabiilsena ja järjekindlalt kõrgel, kui pähklite töötlemisel kahjurite ja haiguste vastu, milliseid pähkli sorte kõige paremini aias kasvatada ja annab teile palju muud huvitavat ja kasulikku teavet.\nMillal pähkel istutada.\nTavaliselt istutatakse kreeka pähklipuude kevadel, kuid sügisel istutamine on võimalik ka lõunapiirkondades. Hea drenaažikihi juuresolekul sobib kõik pähkli pinnas. Savi ja komposti lisamisega saab parandada savimullat. Pähkli istutamise koht peaks olema päikesepaisteline, sest see puu on valgust nõudev, ja varjus sureb taimed lihtsalt. Erinevate puude kõrgeim tootlikkus, mis kasvavad üksi päikeses. Pähkel ei meeldi kõrge põhjaveega piirkondadele ja pähkli pH optimaalne pH 5,5-5,8.\nKuna pähkli isased ja emased lilled ei õitseb samal ajal, siis on hea, kui läheduses on paar pähklipuust muudest sortidest ja nad võivad isegi kasvada naabruses asuvates aedades - õietolmu veetakse tuule abil 200-300 m kaugusel.\nPähkli seemikud kontrollitakse enne istutamist: nad on mädanenud, haiged või kuivatatud juured ja võrsed eemaldatakse, mille järel juured kastetakse savimahlasse hapukoorega. Kõneleja koosseis, välja arvatud vesi, sisaldab 1 osa lagunenud sõnnikust ja 3 osast savist. Talkerile - Humatile või Epinile - saab lisada kasvu stimulaatori.\nKuidas kevadel pähkel istutada.\nSügisel valmistatakse pähklipüük. Kuna algul ei ole tugeva juurestikuga, on peamiseks toitumisallikaks see muld, mis on ühe meetri läbimõõduga mutrist, mistõttu on nii oluline luua optimaalsed tingimused selle kasvuks ja arenguks.\nPähklipildi suuruse määrab pinnase koostis. Viljakas pinnases on üsna piisav 60 cm sügavuse ja läbimõõduga pit, vähem viljakatel muldadel peab kaeviku sügavus ja läbimõõt olema suurem - 1 m kaugusel. teine - sa ei pea seda pähkel istutamiseks. Segage pinnase turba ja huumusega (või kompostiga) võrdsetes osades, kuid mitte mingil juhul ei tohi pinnase rikastamiseks kasutada värsket orgaanilist ainet. Lisage mulla segule 2,5 kg superfosfaati, 800 g kaaliumkloriidi, 750 g dolomiidi jahu ja poolteist kilogrammi puitu tuhka, segage kõik koostisosad põhjalikult pinnasega. See väetise kogus, mis on segatud viljaka mullakihiga, on piisav puude jaoks esimese 3-5 eluaasta jooksul, mille jooksul pähkel areneb võimsa juurestikuga, mis suudab toitaineid eraldada.\nTalvel settib kaevu pinnas ja tihendub ning kevadel, kui on aeg pähkli istutada, eemaldage muldade segu kaevust, haamritakse põhja keskele 3 m kõrgune tugipost, valage ümber kogu samast pinnase segust koosnev mägi, nii et juure kaelus paikneks kogu samast pinnase segust, nii et juurekael asuks kogu samast mullast Viljapõld oli 3-5 cm kõrgusel krundi pinnast. Täitke kaevu ülejäänud pinnase seguga, tampige pind ja valage seemne alla 20-30 liitrit vett. Kui vesi imendub, hakkab muld asuma ja seemiku juure kael on tasapinnaga proovitüki pinnaga, sidub puu toega ja peenestab selle puidu turba kihiga, saepuru või õlgedega 2-3 cm paksusega. vihmavee kogumiseks kasutage maapinda 1: 3 rullkõrgusega 15 cm.\nPähkli hooldamine kevadel.\nKuidas kasvatada kreeka pähkleid aias ja kuidas hooldada kreeka pähkleid? Aiatööd algavad varakevadel. Märtsi kolmandal kümnendil, kui õhutemperatuur ei lange alla -4-5 ° C, saate teha sanitaar- ja formatiivset pähkli pügamist. Kui ilmastikutingimused ei võimalda sel ajal kärpida, viige see hilisemale ajale, kuid peate aega pähkli kärpimiseks enne mahla voolu algust.\nPähkel vajab kevadel niiskust. Aprillis, kui talvel oli vähe lund, ja kevadeta ilma vihma veeta, veeta puu niisutamist. Puhastage oma hambakivi ja skeleti oksad surnud koorest, peske neid 3% vasksulfaadi lahusega ja värskendage talvel pähklipuu, mis on langenud lubjaga. Samal ajal viiakse läbi haiguste ja kahjurite puude ennetav ravi ning istutatakse seemikud.\nMais on aeg viljastada. Kuidas toita pähkel? Täiskasvanud puu vajab aastas umbes 6 kg ammooniumnitraati, mis on kõige parem teha kevadel ja suvel. See kehtib puude kohta, mis on vanemad kui 3 aastat - väetise istutamisel pannakse taime vähemalt kolmeks aastaks.\nWalnut hooldus suvel.\nKuuma, eriti kuiva suve puhul suureneb pähkli vajadus jootmise järele. Alates maist juulini, kaasa arvatud, niisutatakse puidust pagasit pähkliga kaks korda kuus ilma mulla hiljem lõdvenemata, sest mutter ei meeldi. Kuid umbrohutõrje on vajalik. Pähkel võib kannatada seenhaiguste ja kahjulike putukate all suvel, mistõttu on väga oluline iga päev kontrollida puitu, et haiguse algust või kahjurite esinemist ei jääks, ja ohu korral tuleb pähkel ravida sobiva ravimiga - insektitsiid või fungitsiid.\nJuuli lõpus pigistage nende võrsete tipud, mille kasvu tahad kiirendada - võrsed peavad enne külma ilmaga aega küpsema, vastasel juhul talvel surevad nad külmumist. Kuluta lehestiku toitumispähkli fosfaat- ja kaaliumväetisi mikroelementide lisamisega. Mõned pähkli sordid valmivad augusti lõpuks, millisel juhul peaksite saama koristamiseks valmis.\nWalnut hooldus sügisel.\nSügis on aeg pähklite koristamiseks. Sõltuvalt sordist valmivad pähklid augusti lõpust oktoobri lõpuni. Kui saagikoristus on lõppenud, siis tuleb aias taastada järjekord: pesta lehtede järel pähklite sanitaartõstmine, langenud lehtede kraapimine ja võrsete kärpimine, kahjurite puude töötlemine ja talveks korraldatud mikroorganismid pähkli koorikus ja puu all olevas mullas. oksad lubjaga. Taimed ja noored puud peavad olema valmis talveks.\nSelleks, et pähkel ei kahjustataks kahjurite poolt ega nakatunud haigustega, on vajalik profülaktiline ravi läbi viia kaks korda aastas. Millal ja kuidas töödelda pähkel? Kevadprotsess viiakse läbi varakult, samal ajal kui veel seisvad pungad - pähkel ja puupiirkonna pinnas pihustatakse Bordeaux vedeliku või vasksulfaadi 1% lahusega. Valged pähklid samade preparaatidega sügisel töödeldakse pärast lehtede langemist, kui puud läbivad seisvate perioodide. Paljud aednikud kasutavad Bordeaux'i vedeliku või vasksulfaadi asemel seitse protsenti karbamiidilahust, mis on ka fungitsiidne, insektitsiid ja lämmastikväetis. Karbamiid on kõige parem käsitada puude all kevadel, kui mutter vajab lämmastikku.\nPähkli kasvatamine nõuab korrapärast jootmist. See on niiskust armastav taim, aga kui sajab aeg-ajalt kevadel ja suvel, ei saa mutrit joota. Kuuma ja kuiva aja jooksul tuleb pähkleid maist kuni juuli lõpuni veeta kaks korda kuus, veetades 3-4 puuümbrist puukarva igale ruudule. Augusti alguses peaks jootmine lõpetama. Kui sügisel on ilma vihmata, veeta pähkli niiskuse niisutus, nii et tal oli talvel lihtsam elada.\nPähkli ülemine kaste.\nPähkli juurestik ei meeldi lahti, mistõttu tuleb väetiste mineraalseid komplekse rakendada väga ettevaatlikult. Lämmastikväetisi kasutatakse ainult kevadel ja suve alguses, sest puuviljaperioodil aitavad nad kaasa pähklite nakkusele seenhaigustega. Fosfaadid ja kaaliumväetised tajuvad kultuuris hästi, parem on neid sügisel kasutada puukambrite pinnasesse. Kasvuperioodil vajab viljapähkel 10 kg superfosfaati, 3 kg kaaliumsoola, 10 kg ammooniumsulfaati ja 6 kg ammooniumnitraati. Väetisena võite kasutada ka siderat - lupiini, hernesid, kaera või tellimusi, mis külvatakse suvel lõhe reas, ja kündatakse sügisel pinnasesse.\nKuna pähklikultuur on termofiilne, võivad mõned selle sordid kasvada ainult piirkondades, kus ei ole külma talve. Siiski on olemas sordid, mis taluvad lühikesi külmasid kuni -30 ° C. Täiskasvanud taimed, mis taluvad ilma peavarju, kuid istikud ja üheaastased puud peavad olema pakitud kottidega, ja nende puidust kohvrid, mis taganevad 10 cm kaugusel puu tüvest, tuleb talveks muljutada.\nMillal pähkel peenestada.\nKevadel, märtsis või aprillis, mil aed õhk on juba nullini soojenenud, kuid mahla vool ei ole veel alanud, viiakse läbi sanitaar- ja formatiivne pähkli korrastamine. Mõned aednikud eelistavad pähkli lõigata suvel teisel poolel, sest varakevadel on raske kindlaks teha, millised võrsed on liiga nõrgad või külmunud. Pähkel lõigatakse sügisel sanitaarseks otstarbeks, nii et taim ei sööda talvel haigeid, kuivatavaid ega purunenud okste ja võrseid.\nKuidas lõigata pähkel.\nKui pähklikroon ei ole moodustunud, võivad aja jooksul purunevad kahvlid, millel on teravad nurgad, ilmneda suurtel defektidel, liiga pikad oksad, millel on väikesed külgharud, korpuse paksenemise ja paljude muude murede tagajärjel langevad võrsed. Pähkli moodustumine parandab viljade kvaliteeti ja kogust ning reguleerib puu kasvu, mis hõlbustab nende hooldamist.\nKorrastamiseks - sanitaarseks või vormiliseks - kasutage steriilset ja teravat nuga või prunerit, mis muudab sektsioonid ühtlaseks, ilma purustamata. Esimest korda pähkel lõigatakse, kui puu jõuab 1,5 m kõrguseni. Puu kangelai peab olema 80-90 cm, kroon peaks olema 50-60 cm. Kroonide moodustamisel ei tohi puule jääda kuni 10 skeletiharu, võrseid lühendatakse 20 cm võrra. Shtamb korrapäraselt puhastatud võrsed. Krooni karkassi paigaldamiseks on vaja kolm või neli aastat, kuid niipea, kui see on moodustunud, peate eemaldama ainult nuumatavad, võistlevad ja võra paksendavad võrsed.\nPähkel pügamine kevadel.\nKevadel, niipea kui ilmastikutingimused lubavad, teha pähkli sanitaartükid, eemaldades kõik külmunud, haiged, kuivad ja ebaharilikult kasvavad oksad ja võrsed. Viilud paksemad kui 7 mm. Samaaegselt sanitaarset käitumist kujundava pähkliga.\nKui puu ei ole pikka aega olnud korralikult hooldatud, siis viljad nihkuvad perifeeriasse - puuviljad moodustuvad ainult võra ülemistes osades. Selle parandamiseks on vaja läbi viia noorendav pähkel. Varakevadel lõigatakse liiga kõrged skeleti oksad, mille järel puidu kroon lahutatakse tugevalt õhu ja valguse tungimiseks sellesse. Lõika oksad külgharu kohtades, et suunata nende arengut mitte ülespoole, vaid külgedele. Puusordi sissevool ajaga põhjustab pungade ärkamist, mis annab uusi võrseid, millest moodustub kroon.\nPähkel pügamine sügisel.\nSaagikoristuse ajal murdub mõnikord pähkli haru või võrsed purunevad kogemata. Mõned võrsed võivad haigust või kahjureid mõjutada, mistõttu on pärast lehtede langemist soovitatav läbi viia haigete, purunenud, valesti kasvavate ja kuivatavate võrsete sanitaartõstmine nii, et puu talvel sööki ei tarbiks. Paksusi lõigatakse pärast pügamist aiaga.\nPähkli kasvatamine seemnetest on pikaajaline perspektiiv. Seemned tuleks koguda tervetelt ja viljakatelt puidelt, mis kasvavad teie piirkonnas. Valige suured puuviljad kergesti eemaldatava südamikuga. Tuuma küpsus sõltub perikarpi, perikarpi olekust. Kui perikarp on pragunenud või seda saab lõikusega kergesti eraldada, siis südamik on laagerdunud. Pähklid vabastatakse perikarpist ja kuivatatakse päevas päevas ning kantakse seejärel ruumi, kus seda kuivatatakse 18–20 ° C juures. Te võite sügisel istutada pähkleid, ja järgmisel kevadel võite neid kihutada. Paksuseinega pähklid kihistuvad 90–100 päeva temperatuuril 0–7 ºC ja keskmised koorekihi paksused ja õhukesed nahad kuue kuu jooksul temperatuuril 15–18 ºC. Nii et kihistunud pähklid idanevad kiiremini, hoitakse neid niiskes liivas temperatuuril 15-18 ° C, kuni nad on pesastatud, ja siis külvatakse: need, kes pesitsevad, külvavad harvemini, need, kellel ei ole aega - paksem. Pähkel külvatakse, kui pinnas soojeneb 10 ° C-ni. Seemnete vaheline kaugus vahemikus 10-15 cm, ridade vahele - 50 cm. Keskmise suurusega pähklid on maetud 8–9 cm sügavusele ja suuremad - 10-11 cm.Metsad hakkavad ilmuma aprilli lõpuks. Tavaliselt on 70% kihistatud pähklitest. Kui seemikud moodustavad kaks tõelist lehte, istutatakse need shkalku, surudes keskjuurte otsa. Koolivoodil kasvavad seemikud aeglaselt - varu kasvatamiseks on vaja 2-3 aastat ja selleks, et kasvatada täieõiguslik seemik, mida saab istutada aeda, peate ootama 5-7 aastat. Protsessi saab kiirendada, kui seemikud ei kasvatata avamaal, vaid kasvuhoones - filmi katmise all kasvab varu aasta jooksul ja seemik kahe aasta jooksul.\nAretus pähkel pookimine.\nPähkli poogitakse püüdmise meetodil, kuid kuna selle puu pungad on üsna suured, tuleb see pookimisest eemaldada ja panna pookealuse koore alla kilp, et see saaks silma veega ja toitainetega. Probleem seisneb selles, et isegi tavalistes talvedes surevad peaaegu kõik pungad, kes elavad sügisel talvel, kuna talvel ei ole talvel vastupidavust, mistõttu tuleb istutatud seemikud pärast lehtede kaevamist ja keldris kevadeni ladustada umbes 0 ° C juures. Kevadel, kui muld soojeneb 10 ° C-ni, istutatakse seemikud lasteaias. Kasvuperioodi lõpuks võivad nad jõuda 100-150 cm kõrguseni ja neid võib istutada alalisse kohta.\nPähkel on üsna resistentne nii haiguste kui ka kahjurite suhtes, kuid vigu hoolduses ja põllumajandustavade mittetäitmises võib puu saada haigeks. Kõige sagedamini, kreeka pähklite streik:\nBakterioos mis ilmneb mustade laigudena taime lehtedel, mille tõttu nad deformeeruvad ja kukuvad maha. Kahjustatud puuviljad kaotavad kvaliteedi ja reeglina ei küpse, langevad. Kannatage vähem paksu kooritud sordi bakterioosist. Vihmane ilmastik ja lämmastikväetised põhjustavad haiguse arengut. Haigusega toime tulemiseks ravige puitu enne õitsemist vasksulfaadiga, bordeaux vedeliku või muu fungitsiidiga kahes etapis. Sügisel ärge unustage kaevatud pähkli lehed kraapida ja eemaldada,\nPruun täpp, või marsonioz, Tundub nagu pruunikas laigud, mis haiguse arenemisega levisid üle kogu lehe. Selle tulemusena kuivab ja hakkab haigestunud lehestik enneaegselt kukkuma. Kukkumine ja mõjutamine, kui viljad ei ole küpseks saanud. Haigus areneb märgades ilmades. Mõjutatud lehed ja võrsed tuleb puust eemaldada, kuni haigus on levinud üle pähkli. Määrake niisutamisrežiim uuesti - sa oled tõenäoliselt pähkli liiga tihti veega. Walnut'i määrimine toimub Vectra preparaatidega (2-3 ml 10 liitri vee kohta) ja Strobe (4 g 10 liitri vee kohta). Esimene ravi viiakse läbi niipea, kui pungad hakkavad puu peal õitsema, teine kord pähkel pihustatakse suvel,\nJuurevähk mõjutab pähkel juurestikku. Haiguse põhjustaja tungib juurtesse läbi koore ja haavade pragude, moodustades pundunud kasvaja. Kui haigus läheb täisjõudu, võib puu peatuda ja viljata ning kõige tõsisematel juhtudel kuivab ja sureb pähkel. Puidu ülekasvu tuleb avada, puhastada ja töödelda naatriumhüdroksiidi ühe protsendilise lahusega, misjärel on vaja haavu voolata voolava voolava veega.\nBakterite põletamine mõjutab lehti, lilli, pungasid, kõrvarõngaid ja pähkelevõrke. Esiteks, noortele lehtedele ilmuvad punakaspruunid taimed ja võrsed, depressiivsed mustad lindid, mis põhjustavad nende surma. Meeste pähkli õisikute lehed ja pungad tumenevad ja surevad. Sõrmus on kaetud mustade täppidega. Taudi tugevad puhangud põhjustavad pikaajalist vihma. Taime nakatunud osi tuleb lõigata ja põletada ning haavu töödelda ühe protsendilise vasksulfaadi lahusega. Taime pihustatakse vaskpreparaatidega.\nPähkli kahjurid võivad nakatada Ameerika valget liblikat, kodeeriva koi, pähkelpoomi, kreeka pähkli koera ja lehetäide.\nAmeerika valge liblikas - üks kõige ohtlikumaid putukaid, mis kahjustavad peaaegu kõiki viljapuud. Kasvuperioodil areneb see kahe või kolme põlvkonna jooksul: esimene põlvkond viib oma hävitava tegevuse juulis-augustis, teine - augustis ja septembris ning kolmas - septembris ja oktoobris. Liblika röövlid asuvad pähkel lehtedel ja võrsudel ning söövad kiiresti kõik oma lehed. Kahjurite hävitamiseks on vaja põletada poegade ja röövikute kuhjumist ning seejärel töödelda puitu ühe mikrobioloogilise preparaadiga - lepidotsiid (25 g 10 l vee kohta), bitoksibatsiil (50 g 10 l vee kohta) või Dendrobatsillin (30 g 10 l vee kohta) . Lahenduse tarbimine on umbes 2-4 liitrit puu kohta. Kuid mingil juhul ei saa õitsemisperioodi jooksul töödelda.\nPähkli tüüka lest kahjustab enamasti noori lehti, puudutamata vilja, ja kõige sagedamini ilmneb see pähkel kõrge niiskuse perioodil. On võimalik kindlaks teha, et pähkli hõivab linnuke, tumeda pruuni toruga, mis ilmub taime lehtedele. Kuna rist on õrnnahaline putukas, on võimalik seda vabaneda akaritsiidiga - Aktar, Akarin või Kleschevit.\nApple, ta on pähkli koi see ei söö lehti, nagu teised kahjurid, vaid pähkli puuviljad, mis tungivad sees ja söövad südamikku, põhjustades puuviljade enneaegse kukkumise. Kasvuperioodil annab see kaks põlvkonda: esimene haavab mai ja juunis pähklit, teine - augustis ja septembris. Selleks, et vältida koirade aretamist, kinnitatakse puudele feromooni lõksud, mis meelitavad lollakesi. Lisaks tuleb kindlasti koguda langenud pähklid ja hävitada puust leitud pesad.\nPähkli koi pannakse pähkli "kaevanduste" lehtedele - selle röövikud toituvad mahlakastest lehedest seestpoolt, kahjustamata nahka. On võimalik kindlaks teha, et puude lööb koid, tumedate mägede juuresolekul lehtedel. Nad hävitavad pähkli koi, töödeldes puu Lepidotsiidiga ja täieliku kahjustuse korral kasutatakse püretroide - Decis, Decamethrin.\nLehetäide kõikjal, see võib kahjustada kõiki taimi, kuid peamine oht on see, et see kannab viirushaigusi, millest ei ole ravida. Pole mõtet kasutada rahvahooldusvahendeid hõivatud pähklipuhtale, pöörduda kohe radikaalsete meetmete poole - puidutöötlemist Aktellik, Antitlin või Biotlin.\nTänapäeval on palju pähkli sorte, mis on tekitanud resistentsust haiguste, kahjurite, külma ja põudade suhtes. Paljud neist on viljakad ja nende viljad on kõrge kvaliteediga. Valmistamisel on pähklite sordid jagatud varakult, küpseks augusti lõpus või septembri alguses, keskmise küpsusega, mille viljad valmivad septembri keskpaigast kuni septembri lõpuni ja hilja, mis eemaldatakse septembri lõpus või oktoobri alguses. Селекцией грецкого ореха занимаются ученые разных стран – известны сорта украинской, российской, молдавской, американской и белорусской селекции. Предлагаем вашему вниманию описание лучших сортов, среди которых вы наверняка сможете выбрать грецкий орех, который многие десятилетия будет плодоносить в саду для вас, ваших детей, внуков и правнуков.\n– зимостойкий и урожайный ранний сорт молдавской селекции, в годы с повышенной влажностью воздуха поражающийся бурой пятнистостью. Selle puuviljad on suured, kaaluga kuni 12 g, munarakud, mille kest on keskmise paksusega ja suur südamik, mis on kerest kergesti eraldatav.\n- produktiivne ja talvikindel, hilja Moldaavia sort, mis on vastupidav kahjurite ja marsoniumi suhtes ning millel on suured pähklid õhukeses, peaaegu siledas kestas, mis kergesti puruneb ja vabastab tuuma tervikuna või pooleks.\n- erinevaid Moldaavia valikuid, mis on külmakindlad ja vastupidavad pruuni kohale, millel on piklikud ovaalsed suured mutrid, sile, õhuke, kergesti lõhenev kest ja südamik, mis on täielikult eemaldatud kestast.\nLisaks kirjeldatutele kuuluvad kuulsad pähkel Moldaavia tõuaretused Kalarashsky, Korzheutsky, Kostyuzhinsky, Chisinau, Peschansky, Rechensky, Kogylnicani, Kazaku, Briceni, Faleshtsky, Yargarinsky jt.\n- stabiilne kõrge saagikusega keskmiselt maitsestatud Ukraina sort, mida iseloomustab külmakindlus ja kõrge resistentsus marsonioosi suhtes, ümarad, keskmise suurusega puuviljad, mis kaaluvad 11–13 g õhukese, kuid tugeva koorega, õhukesed sisemised vaheseinad, mis ei häiri südamiku eraldumist.\nUkrainas kasvatatud sortide puhul oli Klyshkivsky, Bukovinsky pomm, Toporivsky, Chernovitsky 1, Yarivsky jt.\nCalifornia sortidest, mis on eraldatud spetsiaalsesse rühma, kõige kuulsamad:\nSanta Rosa pehme kest\n- kõrge saagikusega varajane küps California sort, mis on tuntud kahes sordis: esimesed õitsevad samaaegselt kõigi pähklipuudega ja teine kaks nädalat hiljem, kui kevadkülmad jäävad maha. Selle sordi viljad on keskmise suurusega, suletud õhukesesse valesse nahka, südamik on ka valge, suurepärase maitsega.\n- kõrge tootlikkusega hübriid California musta pähkli ja USA idaosa musta pähkli vahel, suurte puuviljade paks ja vastupidav kest, mis sisaldab kõrge maitsega südamikke.\n- ka väga produktiivne sort, millel on suured puuviljad väga paksu ja tugeva koorega, millel on väga maitsvad tuumad.\nValikutööd nende sortidega ei ole peatatud - teadlased püüavad jätkuvalt saada õhemate kestadega hübriide.\nNõukogude ja Venemaa sortidest on kõige populaarsemad:\n– Dessert - varajane produktiivne ja põuakindel sort, mida soovitatakse kasvatada ainult lõunapoolsetes piirkondades, magusate, väga maitsete tuumadega;\n– Graatsiline - põuakindel, peaaegu mitte haiguste ja kahjurite puhul, mis on keskmise külmakindlusega, ja keskmiselt suured, magusa maitsega pähklid, kaaluga kuni 12 g;\n– Aurora - talvikindel, haiguskindel hooaja keskel ja varajane küpsemine, mille saagikus suureneb koos vanusega. Viljade keskmine kaal on 12 g.\nKultuuris on jõukad ja rikkalikud sordid samuti tõestanud end hästi.\nVarajase valmimisega pähkelid eristatakse spetsiaalseks kategooriaks, mille iseloomulikud tunnused on väikesed puude kõrgused, varajane vilja valmimine augusti teisel poolel või septembri alguses, vilja kandmine alates kolmeaastasest ja mõõdukas külmakindlus. Kõige kuulsamad on sordid:\n– Ida ida - keskmises tsoonis edukalt kasvatatud viljapuud, t\n– Kasvataja - viljakad ja resistentsed vähese külmakindlusega haiguste ja kahjurite suhtes. Viljad on keskmise suurusega, kaaluga umbes 7 g.\nKa viie-aastane, Petrosyan, Baikonur, Pinsky, Pelan, Sovkhozny ja Minovi mälestus kuuluvad pähkli kiirelt kasvavatesse sortidesse.\nParimad ja kõige haritavamad sordid on:\n– Ideaalne - väga külmakindel, kõige viljakam kõigist pähkli sortidest, sest see toodab kaks kasvuperioodi jooksul. Selle puuviljad jõuavad massini 10 kuni 15 g. Tuumadel on meeldiv magus maitse. See sort levib ainult üldjuhul, kuid selle seemned kannavad kõiki vanemate omadusi,\n– Hiiglane - väga produktiivne sort, millel on korrapärased viljad. Puuviljad nende massis ei ületa 10 g, kuid sordi väärikus on see, et seda saab kasvatada peaaegu kogu Venemaa territooriumil.\nPähkli kasulikud omadused.\nKõik taime osad sisaldavad bioloogiliselt aktiivseid aineid. Näiteks sisaldab koor triterpenoide, alkaloide, steroide, tanniine, kinone ja C-vitamiini. Pähkli lehed sisaldavad aldehüüde, alkaloide, karoteeni, tanniine, kumariini, flavonoide, antotsüaniine, kinone, kõrgeid aromaatseid süsivesinikke, fenolkarboksüülhappeid, C-vitamiini. , PP ja eeterlik õli. Ja perikarpide kudedeks on C-vitamiin, karotiin, tanniinid, kumariinid, kinoonid, fenool-süsinikhapped ja orgaanilised happed.\nVitamiinid C, B1, B2, PP, karoteen ja kinoonid leiduvad rohelistes puuviljades ja küpsemad sisaldavad samu vitamiine, sitosteroole, kinone, tanniine ja rasvaõli, sealhulgas linool-, linoleen-, oleiin-, palmitiinhappeid, kiudaineid, koobaltisoolasid ja rauda.\nPähklite kest sisaldab fenolkarboksüülhappeid, kumariini, tanniine ja õhukest pruuni nahka, mis katab viljad - pellicula - steroidid, kumariinid, tanniinid ja fenolkarboksüülhapped.\nC-vitamiini kogus taime lehtedel kasvab kogu hooaja vältel ja jõuab maksimaalse tasemeni juulis. Pähkellehtede põhiväärtus on aga suur hulk karoteeni ja B1-vitamiini ning värvi juglon, millel on ka bakteritsiidne toime, ja tanniinid.\nPähkli küpsed puuviljad ei ole mitte ainult kõrge kalorsusega toiduained, vaid ka väga aktiivsed vahendid. Nende kalorisisaldus on kaks korda kõrgem kui kõrgeima klassi nisu leib. Neid soovitatakse kasutada ateroskleroosi ennetamiseks ning vitamiinide ja raua ja koobalti soolade puudumise tõttu kehas. Nafta ja kiud, mis on osa puuviljast, teevad neist suurepärase kõhukinnisuse vahendi.\nPähkellehtede keetmise haavade paranemise efekti kasutatakse lastel scrofula ja ritside raviks. Ja lehtede infusiooni kasutatakse suu loputamiseks igemete verejooksude ja suuõõne põletikuliste haiguste puhuks.\nPähkel on valmistatud toonilisest, kokkutõmbuvast, sklerootilisest, antihelmintilisest, hüpoglükeemilisest, hemostaatilisest, põletikuvastasest, lahtistavast ja epiteelist.\nKõige väärtuslikumaks on kõik pähkliõli, millel on kõrge toiteväärtus ja väärtuslik maitse. Ravimit kirjendatakse patsientidele pärast raskete haiguste ja operatsioonide taastumist. See koosneb küllastumata rasvhapetest, vitamiinidest, makro- ja mikroelementidest, bioloogiliselt aktiivsetest ainetest. Õlis sisalduv rekordiline E-vitamiini kogus avaldab soodsat mõju eakatele, eriti neile, kes kannatavad hüpertensiooni, südame isheemiatõve, ateroskleroosi, diabeedi, kroonilise hepatiidi, maomahla suurenenud happesuse, kilpnäärme hüperfunktsiooni tõttu. Lisaks kaitseb pähkliõli inimkeha kantserogeenide eest, suurendab organismi vastupidavust kiirgusele ja eemaldab radionukliidid.\nPähkliõli, tuberkuloosi, naha ja limaskestade põletikuliste haiguste, lõhede, pikaajaliste mitte-tervendavate haavandite, ekseemi, psoriaasi, veenilaiendite ja furunkuloosiga raviti pikka aega.\nCalifornia ülikooli teadlased tõestasid empiiriliselt, et pärast haiguskuupäeva sõid pähkelõli, kolesterooli sisaldus nende veres peatus ja jäi mitme kuu jooksul samale tasemele. Nad määravad kreeka pähkliõli kroonilise artriidi, põletuste, haavandite, kroonilise koliidi ja kõhukinnisusega, mao ja soolte haigustega. Seda soovitatakse rasedatele ja imetavatele emadele.\nPähkel - vastunäidustused.\nPähkli ja sellest valmistatud preparaatide kasutamine on vastunäidustatud inimestele, kellel on individuaalne talumatus. Psoriaasi, neurodermatiiti ja ekseemi põdevatel patsientidel tuleb arsti järelevalve all kasutada sellest kreeka pähkleid või ravimeid, kuna ravim võib haigust veelgi süvendada. Inimesed, kellel esineb kõhunäärme ja soolte haigusi, samuti need, kellel on suurenenud vere hüübimine, pähklite söömine on vastunäidustatud. Ülekuumenemine võib põhjustada kõri turset, raskeid peavalusid ja mandlite põletikku. Tervete inimeste kreeka pähklite päevamäär on 100 g päevas.\nMe panime proovile pähkli\nPähkel, istutamine, kasvamine ja hooldamine, mis ei ole väga raske, viitab üsna madalatele temperatuuridele taluvatele puudele. Püsiva päikesevalguse korral moodustab see luksusliku leviku. Pähkel ei meeldi koha lähedusele ja põhjavee lähedale. Lisaks ei ole soovitatav pähkli istutada kokkusurutud või väga soodsasse pinnasesse. Selle parimaks pinnaks on karbonaat (märja).\nPähkel on puu, mille kasvatamine ja hea viljasaagi saamine sõltub suuresti koha valikust. Aednikud on sageli huvitatud: "Kui palju pähklipuid kohapeal istutatakse?" Paljudes aspektides sõltub see olemasolevast piirkonnast. Igaüks, kes tahab seda taime kasvatada, peab teadma, et see annab hea saagi ainult kõige valgustatud alal. Pähkel on 25-30-aastaselt vananenud 8-12 meetri läbimõõduga.\nKui te otsustate istutada mitte ükski, vaid mitu istikut korraga, peaksite nende vahele jääma vähemalt viis meetrit. Ainsaks erandiks on maandumine nõlvadel, kus neid võib üksteisele lähemale istutada (3,5 m).\nSel juhul, kui viljakas pinnasekiht on üsna väike, tuleb see asendada või täiendavalt väetada. Selleks tehke suur kogus sõnnikku, mis segatakse tuhaga ja lisage superfosfaat. See kompositsioon viiakse lossimiskohas 80 cm sügavuseni. Tulevikus on puu soodsa kasvuga igal aastal vaja muuta pinnast üle võra laiuse.\nValmistatud ja väetatud maal valmistame 40 x 40 cm suuruse augu, et stimuleerida noorte külgsuunaliste juurte kasvu, aukude alumisse külge saab panna PVC-kile. Istutamisel asetage külgmised juured ettevaatlikult horisontaalselt ja puista neid viljakas pinnasesse. Ülemised juured jäävad pinnast umbes seitsme sentimeetri sügavusele.\nPähkel (puu): viljelemine Moskva piirkonnas\nVenemaa keskpiirkondades on üha enam istutatud teatud liiki põllukultuure, mida on pikka aega peetud üksnes lõunaks. Nendeks taimedeks on hurma, aprikoos, virsik, magus kirss ja pähkel.\nSelle puu kasvatamine äärelinnas omab oma omadusi. Siin kasutatakse tavaliselt kõige kiiremaid ja talvekindlaid sorte. See vastupidav ja tagasihoidlik kultuur kannab vilja hästi erinevatel muldadel ja erineval leevendusel. Peenele liivale ja halvasti ventileeritavale maale ei ole soovitatav istutada mutrit.\nPaljude Moskva piirkonna aednike jaoks on pähkli kasvatamine endiselt uudne. Taimede paljundamise viisid - seemned ja inokuleerimine. Vaadake neid üksikasjalikumalt.\nEsmalt vali istutamiseks mõeldud seemned, eelistades kohalikke sorte. Nad peaksid olema suured, ilma nähtavate kahjustusteta, tuuma tuleb kergesti eemaldada. Seemnete koristamist saab teha siis, kui pähkli roheline kest hakkab purunema. Pähklid peavad olema toatemperatuuril siseruumides hästi kuivatatud.\nEt need kasvaksid kiiremini, tehke täiendavat kihistumist. Paksude kestadega sordid kihistavad umbes sada päeva temperatuuril, mis ei ületa +7 ° C, keskmise ja õhukese kestaga seemned - temperatuuril +18 ° C umbes 45 päeva.\nSeemned istutatakse aprilli alguses. Selleks ajaks peaks maa soojenema kuni +10 ° C. Viljakas, eelnevalt ettevalmistatud pinnasesse paigutatakse suured pähklid kümme sentimeetrit, keskmise ja väikese sügavusega - sügavusel seitse sentimeetrit. Selleks, et seemikud oleksid otsesed võrsed, tuleb mutter küljele ette valmistada.\nKohe tahame hoiatada kannatamatuid aednikke, et avatud pinnasesse istutatud pähkel kasvab aeglaselt, esimesed istutamiseks sobivad seemikud ilmuvad seitsme aasta pärast ja need, mida on võimalik kasutada pookealuseks kolme aasta pärast. On otstarbekam neid kasvatada filmi kasvuhoonetes. Seega ilmnevad pookealuste seemikud esimese aasta lõpuks ja sobivad istutamiseks avatud maapinnal - kahe aasta jooksul.\nSee meetod on eriti tõhus, kui on vaja säilitada algpuu positiivseid omadusi. Kalavaru puhul kasutatakse kahe aasta taguseid seemikuid, mis on eelnevalt istutatud tavapärastele potidesse läbimõõduga umbes 12 cm. Neid hoitakse kõige paremini siseruumides talvel, nii et vaktsineerimise ajal võivad nad toota häid võrseid. Veebruar on õige aeg vaktsineerimiseks.\nPärast seda protseduuri peab ruum olema püsivalt +26 ° C ja see peaks olema nii õhus kui pinnases. See on pidevaks kasvuks optimaalne. Maapinnas istutatakse taimi mai keskel.\nTäna unistavad paljud aednikud, et nende maal on pähkel (puu). Kuidas kasvatada seda tervena ja hästi viljakaks? Selleks peate teadma mõningaid hoolivuse hoolt.\nPähkel on puu, mida ei pea kärpima, sest see hakkab selle probleemiga iseseisvalt toime tulema. Kui vajatakse ebavajalike harude eemaldamist, siis ärge tehke seda kevadel - mutter kaotab palju väärtuslikku mahla ja see mõjutab negatiivselt puu edasist arengut. Filiaalid saab eemaldada juuni alguses ja seda on parem teha kahes etapis. Osa oksadest lõigatakse esimesel aastal maha, jättes sõlme umbes 7 cm pikkuseks, mis eemaldatakse järgmisel aastal kevadel. Lõikamist tuleb kindlasti käsitleda aiabaariga.\nNoored puud vajavad kevadel ja suvel jootmist. Lisaks vajab ta seda pika põua ajal. Iga puu vajab umbes 30 liitrit vett 1 ruutmeetri kohta. m. Kastmine toimub kaks korda kuus. Küpsemaid puid, mis on kasvanud kuni nelja meetri kõrguseni, saab veeta vähem intensiivselt.\nPähkel on puu, mida tuleb sööta 2 korda aastas - kevadel ja sügisel. Fosfaat- ja kaaliumväetisi rakendatakse sügisel ja lämmastikväetisi kevadel. Lämmastikväetiste abil on vaja kaaluda mõningaid nüansse. Neid tuleb hoolikalt tutvustada, sest need on võimelised soodustama teatud tüüpi taimedele kahjulike bakterite arengut.\nSellele küsimusele vastamiseks vaadake rohelist perikarpi. Niipea kui nad hakkavad pragunema, saab pähkleid koguda. Pärast seda peaks neid hoidma keldris umbes nädal aega - neid on lihtsam mustade ülemise kihiga puhastada. Pärast puhastamist pesta pähklid veega ja kuivatada päikese käes. Kui teil on osa sellest puuviljast, mille kohta ei ole eemaldatud perikarpi, siis võite valada need kõik vaiade ja hoida päikeses mõnda aega, nii et nad küpsevad kiiremini.\nPaljud inimesed armastavad pähkleid. Puuhaigused eitavad mõnikord aedniku jõupingutusi kvaliteetse vilja kasvatamiseks. Probleemide vältimiseks on vaja uurida võimalikke riske, et aidata taime õigeaegselt ja säilitada saaki. Kõige ohtlikumate haiguste kohta arutame selles artiklis.\nValge liblikas (Ameerika)\nSee on tõsine karantiinne kahjur. Kahjutasu kõikidel lõunapiirkondade viljasortidel, areneb kaks põlvkonda. Suvel (juulis) ja sügisel (septembri alguses).\nKahjur areneb kahel põlvkonnal. Esimese põlvkonna röövikud ilmuvad juunikuu alguses ja hävitavad praktiliselt noori vilju. Nad söövad oma tuuma ära.\nAugustis ilmneb kõige kahjulikum - 2. põlvkonna röövikud. Nad tungivad lootele läbi aluse ja söövad idulehti. Sellised puuviljad langevad enneaegselt. Üks röövik võib hävitada mitu vilja.\nSee on kahjur, täiskasvanud inimese suurus ei ole suurem kui 0,1 mm. Ta kannab taimede pungad üle ja põhjustab lehtedele suurt kahju isegi enne nende täielikku arengut. Enamasti kannatavad noored taimed. Puuviljad kahjustavad seda märki harva. Lestade aktiivsuse tagajärjel moodustuvad lehtedel kogu plaadil tume pruunid täpid.\nSee kahjur areneb kolme põlvkonna jooksul, kuid teine ja kolmas loetakse kõige kahjulikumaks. Röövikud hammustavad noortesse lehtedesse ja söövad nende viljaliha, kuid ei puutu nahka. Seda tüüpi kahjustusi nimetatakse kaevandusteks. Täiskasvanud üksikisik ei lase lehti lehed, eelistab elada volditud lehel, hävitades selle järk-järgult.\nVõitlus koi vastu tuleks pöörata tõsiselt, sest kontrollimatu paljunemise korral võib kaevurite koik põhjustada puude tohutut kahju.\nSelle haiguse põhjuseks on Marssonina juglandis Magn. Haigus mõjutab rohelisi võrseid, vilju ja lehti. Mai alguses ilmuvad noored lehed väikeste pruunide ümmarguste laigudena ja siis hallikas värvi, millel on lai pruuni serv. Нередко пятна сливаются. Пораженные листья осыпаются. На завязях появляются красно-бурые, немного вдавленные пятна. На участках, пораженных вредителем, ткань замедляет рост, плоды начинают сохнуть, трескаться и осыпаться. Нередко они загнивают, портится ядро, и оно становится несъедобным.\nОсобенно благоприятные условия для этого заболевания создаются в первой половине лета при обильных осадках. Pruuni määrimine toob kaasa suured saagi kadu - kuni 50% või rohkem.\nTõrvadel, lehtedel, õisikutel ja viljadel ilmuvad tumedad täpid. Eriti tihti areneb haigus kiiresti soojas ja niiskes kevadel.\nBakterite kandjad on putukad. Õietolmuliste lillede pealevõtmine kiirendab õietolmu bakterite tungimist nendesse. Õitsemise ajal hävitab haigus kuni 90% noortest munasarjadest ja lilledest.\nPähkelpuu: kasu ja kahju\nSelle puu viljad on rikkalikud toitaineid. Seetõttu soovitavad arstid seda lisada igapäevasesse dieeti. Eriti kehtib see kevadel ja sügisel, kui paljud meist ületavad vitamiinipuuduse.\nTänu suurele raua-, koobalti- ja tsinkisisaldusele puuviljas aitavad nad suurendada hemoglobiinisisaldust aneemia korral.\nLootel sisalduvad vitamiinid mõjutavad südametööd profülaktiliselt, parandavad selle aktiivsust, tugevdavad veresooni, soodustavad kolesterooli naastude resorptsiooni, puhastades verd.\nPähkel suurendab tugevust. See on olnud teada juba muistsete kreeklaste ajast. Ja selle õli on võimas aphrodisiac.\nViljad parandavad oluliselt soole funktsiooni. Viljas sisalduv valk normaliseerib mikrofloora, mis omakorda kõrvaldab düsbioosi ja kõhukinnisuse probleemi.\nPähklid alandavad veresuhkru taset. Selle eesmärgi saavutamiseks peaksite kasutama ainult pähkli kesta seinte infusiooni, kuid mitte ise vilja. Endokrinoloogid ei soovita seda ravimit I ja II tüüpi diabeediga inimestele.\nNagu eespool näidatud, on see väga kasulik taim - pähkelpuu. Samuti on saadaval nende puuviljade kahjustamine või pigem vastunäidustused.\nNende maitsvate pähklite kasutamist peavad loobuma inimesed, kes on valgu suhtes allergilised või allergilised. Rasketel juhtudel võib puuviljade kasutamine põhjustada anafülaktilist šoki.\nSama võib soovitada ja inimestele, kes kalduvad rasvumisele, kuna need puuviljad on väga kaloreid sisaldavad. Psoriaasi, ekseemi, neurodermatiiti põdevatel patsientidel võib haigus isegi pärast kahe või kolme pähkli söömist süveneda.\nArstid ei soovita ületada selle toote tarbimise määra päevas. Vastasel juhul võivad kasulikud omadused anda soovimatu vastupidise toime, samuti põhjustada mandlite põletikku või suu limaskesta ärritust.\nPähkel - puu on kahtlemata kasulik. Siiski tuleb selle viljade tarbimisel olla ettevaatlik. Kui nad on tumenenud või kaetud halliga, tähendab see, et nad hakkasid tootma mürgist ensüümi, mis võib teie tervist tõsiselt kahjustada.\nKui aednik soovib oma krundil kasvatada pähklipuu, siis peab ta seda meeles pidama mitte kõik puuviljad sobivad istutamiseks. Niisiis, eelmise aasta saak on parem mitte kasutada.See on tingitud asjaolust, et ladustamise ajal väheneb pähklite idanemine oluliselt. Sellepärast ei ole soovitatav osta kaupa või turule istutamiseks materjali. Keegi ei tea, mida see töödeldi ja kuidas seda salvestati.\nLisaks sellele ei anna keegi garantiisid, et pähklid müüdi tsoneeritud sortide puust. Lõunapuude viljad, isegi kui nad idanevad, ei ole veel teada, kas nad saavad meie kliimas vilja kandma.\nParim variant - selle aasta viljad, kogutud käsitsi. Parem veel, proovige istutada pähkleid enne istutamist ja valida need, kelle maitse teile rohkem meeldib. Palgaastme valimisel peate istutusmaterjali hoolikalt kontrollima:\nLoote kest peab olema terved, kahjustamata ja ilma hallituseta.\nNutlet ei tohiks olla kerge. Kui lootel on kaalutu, näitab see tuuma vähest arengut või kahjustumist.\nEt veenduda, et istutusmaterjal on õige, peate valama sooja vett sügavasse kaussi ja lahustama kaaliumpermanganaadi kristallid. Saadud lahendus panna suurima pähklid. Kõik pinnatud proovid ei sobi maandumiseks.\nPähklite desinfitseerimiseks tuleb neid enne istutamist hoida kaaliumpermanganaadi lahuses 2-3 tundi. Samal ajal paisub kest ja kergelt avaneb. See on kiirendada materjali idanemistja antiseptilise toimega kaaliumpermanganaat desinfitseerib selle.\nMaandumismeetodid ja asukoha määramine\nOn vaja mõelda eelnevalt pähkli puu kasvatamisele Tõsiasi on see, et maandumist saab teha nii kevadel (aprilli keskpaigas) kui ka sügisel (september-oktoober). Meetodi valik sõltub mutri istutamisest. Selleks on mitu meetodit Kuidas kasvatada pähklipuu pähklipuu:\nTaimede istutamine sügisel. Selle meetodi puhul ei külvata puuvilju, vaid töödeldakse ainult kaaliumpermanganaadi lahusega. Kohapeal tehke auk nii, et need asuvad teineteisest 2-3 m kaugusel. Igasse süvendisse istutatakse 5-7 cm sügavusele 3-4 vilja, nende vaheline kaugus peaks olema umbes 6 cm, muld valatakse ülalt ja veega veega, mis on eelistatult eelnevalt settitud. Kaevud kaevatakse langenud lehtede või õlgedega. Kevadel kontrollivad nad idusid, lahkuvad kõige tugevamalt ja kõik teised puhtad.\nKevadine istutamine erineb sügisest, sest pähkleid on vaja enne selle nurjata. Selleks võtke märja liivaga konteiner, pange see sisse ja pange külmkappi või keldrisse, kus nad hoiavad 3-4 kuud temperatuuril 0 kuni +5 kraadi. Iga 3-4 nädala tagant jõuavad viljad ja õhk ning liiv on niisutatud. Pärast seda istutatakse pähklid mulda.\nTeise kevadise istutusmeetodiga hoitakse pähkleid ühe kuu jooksul temperatuuril alla +10 kraadi. Seejärel leotatakse neid toatemperatuuril 2-5 päeva, asetades veega mahutisse. Samal ajal kontrollitakse ka puuviljade kvaliteeti, eemaldades kõik tekkinud pähklid ja lahkudes uppunud. Vee koheselt saada need viljad, kus klapid lahkusid ja juur ilmus. Need paigutatakse märja liiva või saepuru mahutitesse ja mahutid paigutatakse ruumi, mille temperatuur on +25-28 kraadi 5-10 päeva. Selle aja jooksul peaksid juured kasvama 0,5-1 cm-ni, seejärel asetatakse mahutid jahedasse kohta enne pähklite istutamist pinnasesse.\nKui istutamine toimub kevadel, siis aprillis võetakse pähklid välja ja kuivatatakse, asetades need ühes kihis tasasele horisontaalsele pinnale päikese käes. Siin kuivatatakse puuviljad kaks päeva, seejärel tuleb neid veel 2-3 päeva kuivatada varjulises kohas. On rangelt keelatud kuivatada istutusmaterjali ühegi seadme abil, ainult loomulikul viisil - päikeses ja varjus.\nEnne istutamist tuleb väetist kanda pinnasele ja joota. See aitab taime juurduda.\nOlles otsustanud pähkli pähkli kasvatamiseks, peate otsustama, kuhu ta istutada. Fakt on see, et pähkel on väga pikk puu, mis kasvab kergesti kuni 25 m ja millel on väga arenenud juurestik, mis läheb sügavusele. Seetõttu ei tohiks põhjavesi asuda puude istutuspaiga pinnase pinnale liiga lähedal.\nParim on valida hästi valgustatud koht, eemal teistest taimedest, sest mutter on kergelt varjundatav, samuti hoonetest, sest juur võib aluse hävitada. Kui krundile on istutatud mitu pähklipuud, peab nende vahele jääma viie meetri kaugus, millisel juhul nad üksteisega ei häiri.\nNoore puu hooldamine\nValides pähkel pähkelpuu, sobiva koha leidmise ja isegi istutamise, ei tohiks te arvata, et töö on lõppenud. Noore puu jaoks tuleb hoolikalt hoolitseda:\nVeeta taime esimest korda mais ja seejärel kaks korda kuus. Üks puu vajab korraga umbes nelja liitrit vett. Augustis peatatakse kastmine kevadeni. Aga kui puu trunk kasvab nelja meetri kaugusele, tuleb taime harvemini joota.\nAlla kahe aasta vanuste puude pagasiruumi muld peab olema talveks multšitsitud.\nMärtsi esimestel päevadel on kaheaastaseks saanud puidule formatiivne lõikamine. Siis viiakse üks või kaks korda aastas läbi sanitaartõstmine. Samal ajal eemaldatakse kuivad, nõrgad oksad, mis on üksteisele liiga lähedal või täisnurga all.\nTe saate taime toita kaks korda aastas, kuid mineraalväetisi ei saa kasutada kuni hetkeni, mil puu viljad ilmuvad.\nNeed on üldised juhised. Kuid nende järgimine aitab kasvatada tugevat puu, mis ei sure külma eest ja toob põllukultuuri õigeaegselt.\nKuidas kasvatada pähkli kodus, sõltub sellest, kas suvekodanik ootab saaki või mitte. Et olla kindel, et seemned idanevad, võite istutada vilja potis ja järgmisel aastal istutada juba kasvanud seemikule.\nSelleks peate ostma kaks potti. Üks sügavus ja maht ei tohi olla väiksem kui 25-30 cm, teisel juhul on need arvud kaks korda suuremad, kuna väiksed idud siirdatakse sellesse.\nMulla saab osta poest ja seda saab ise teha, segades turba pinnast, turba ja huumust võrdsetes osades.\nIstuta pähkel aprilli lõpus. Poti allosas asetage äravool, täitmisvõimsus kolmandiku võrra ja seejärel pinnas. Puuviljad pannakse küljele 7-8 cm sügavusele, mullaga kaetud ja kastetakse ning pott asetatakse valgusküllasesse ruumi, mille õhutemperatuur on 5–10 päeva +25-28 kraadi. Esimesed võrsed tunduvad 1-2 nädalat.\nTaimed peavad andma head valgustust ja korrapärast jootmist. Soojuse algusega tuleb tehase pott läbi viia mitu tundi väljaspool, suurendades järk-järgult aega. Peame meeles pidama, et noor taime ei meeldi mustanditele. Eriti kuuma ilmaga katke juured niiske lapiga või pange taime potti külma veega mahutisse.\nJärgmise aasta aprillis-mais peaks puu kasvama 20 cm-ni, praegu siirdatakse see saidile. On vaja kaevata ühe meetri sügavune auk, valada sõnnikku, superfosfaati ja puitu tuhka. Taim eemaldatakse potist ettevaatlikult ja eemaldatakse kolmas osa taprootist, mis aitab paremini arendada külgmisi juure.\nSeemne pannakse istutusavasse nii, et juure kael on pinnast 3–4 cm kõrgusel, mullaga kaetud ja kastetakse. Puu on soovitatav siduda kõrvuti külge kinnitatud pegiga.\nKui sa istutad pähkli korralikult ja varustate taime asjakohase hooldusega, siis seitsme aasta pärast rõõmustab ta omanikku maitsvate viljadega. Ärge ärritage, kui see aeg ulatub kuni 10-15 aastani.\nIgal juhul tuleb aiaga hoolikalt ümbritsev aednik auhinnata rikkaliku iga-aastase saagiga.\nCopyright 2020 \_ Online ajakiri taimede kohta \_ Pähklipuu istutamine kasvatamise hooldus, kuidas see õitseb


SPETSIALIST SELGITAB, kuidas liigesed uuesti liikuma saada - Tervis Pluss - Artroosi ravi aeg\nArtroosi ravi aeg, Artroos on kulumishaigus\nSportides tuleb ette traumasid, mis võivad liigest või seda ümbritsevaid kudesid kahjustada ning soodustada samuti artroosi teket. Ravis kasutatakse tänapäeval põletikulist protsessi pärssivalt mõjutavaid nimetatakse haigust modifitseerivateks ravimiteks, näiteks Trexan , mittesteroidseid põletikuvastaseid ravimeid ja vahel ka glükokortikoide. Muidugi kui selleks on vajadus.\nIda-Tallinna Keskhaigla taastusarst Eve Sooba on nõus, et Artroosi ravi aeg on Eesti inimesele parim aeg ka tervise mõttes. Sügisel hakkavad paraku eriti liigesehaigused ägenema.\nKuid siin on kindlasti igal haigusel omad eripärad. Reumatoidartriit ja osteoartroos artroos — need kaks haigust Artroosi ravi aeg oma olemuselt vastandlikud: kui reumatoidartriit kahjustab põletikuga liigest, siis artroos on liigesekõhre kulumishaigus.\nJust seepärast on vaja iga päev intensiivselt liikuda soovitatavalt 30 minutit, see võib toimuda ka aeroobse liikumise trenažööril. See haigus tuleb eelkõige sellest, et meie liigesekõhred aastatega lihtsalt Artroosi ravi aeg. Tegelikult ei maksaks liialt muretseda, vaid kiiresti ja õigesti tegutseda. Füüsilise aktiivsuse säilimine ja teatud kindlad, igale liigesele omad harjutused vähendavad valu ja aitavad artroosi kulgu pidurdada. Ravimite osas võiks esimene käik olla apteeki, kus müüakse kõhretoiteaineid.\nNõukogude ajal käisid rasket tööd tegevad kolhoosnikud-sovhoosnikud talvel sanatooriumis oma haigeid liigeseid turgutamas. Dr Sooba on seda meelt, et liigesehaigustega kimpus olevad inimesed võiksid sanatooriume ja spaasid külastada pigem natuke enne niiske ja rõske sügisaja saabumist — septembri alguses, ehk isegi augusti lõpus. Nõnda on kergem sügist ja talve üle elada. Enne sanatooriumi või spaa külastamist võiks oma raviarstiga Artroosi ravi aeg taastusarstiga nõu pidada, milliseid protseduure võtta.\nKindlasti kuuluvad programmi teatud harjutused, selleks läheb tihti vaja Artroosi ravi aeg või tegevusterapeudi abi, aga vajadusel määrab taastusarst ka taastusravi protseduure. Näiteks kellele on vaja ultraheli, magnetravi, laserit jne ning millistele liigestele neid protseduure teha.


Vooremaa Koolielu rikastab kolm vahetusõpilast\nKoolielu rikastab kolm vahetusõpilast\nSeptembris alustas Jõgevamaa gümnaasiumis kooliteed kolm vahetusõpilast. Haruka on Jaapanist, Patricia ja Annamaria Saksamaalt. Tüdrukud naudivad siinses koolis õppimist ning on oma valikuga igati rahul.\nAnnamaria Geissler õpib 10. klassis ning Particia Usée ja Haruka Ota 11. klassis. Olenemata sellest, et tüdrukud käivad erinevates klassides, kinnitavad nad kui ühest suust, et neil on tore seltskond, kõik on sõbralikud, kokkuhoidvad ning alati abivalmid.\nLisaks õppetööle on tüdrukud väga uudishimulikud ning avatud kõigele uuele. Vaba aeg on põhjalikult sisustatud. Annamaria tegeleb iluvõimlemisega juba väikesest peale. Jõgevalgi ei saa ta oma lemmikspordiala unarusse jätta. Seega käib Annamaria Virtuse juures iluvõimlemise trennis. Rühmakaaslased on küll oluliselt nooremad, ent see ei sega tüdrukut põrmugi. Nagu ta ise ütleb, tuleb teha kõike natuke. Lisaks ta ratsutab ja loeb raamatuid.\nHaruka jagab oma vaba aega klaveriõpingute ning rahvatantsu vahel. Patricia alustas võrkpallitreeningute ning house- tantsuga.\nAnnamaria leiab, et Jõgevamaa gümnaasium on palju parem kui tema kodukool. Siin on nii õpetajad, õpilased kui tunnid paremad. Üllatav on see, et õpilased on püüdlikud, nad tahavad õppida. Kõik kuulavad ja teevad tunnis hoolega märkmeid.\nAnnamaria koolis nii ei ole. Õpilased teevad, mida tahavad. See on suuresti tingitud sealsest koolisüsteemist. Õpilased peavad juba varakult otsustama, kelleks nad saada tahavad. Kui võimed ja ambitsioonid on suured, siis käiakse ka vastavas koolis, koos püüdlike õpilastega. Kui pole aga võimeid ega julgeid tulevikuplaane, siis pole pingutus nii oluline, sest nii või teisiti saab kooli lõpetades lihttööliseks.\nHaruka lisas, et esimeseks erinevuseks on see, et puudub koolivorm. Tunnid on pikad, aga koolipäev lõpeb siiski varem. Jaapanis kestavad tunnid õhtuni välja, pärast seda saab trenni minna. Klassides on neil 40 õpilast ning seitse paralleeli ehk ühes koolis võib olla 280 ühe klassiastme õpilast. Tunnis õpitakse üldjuhul hoolega. Oluline on ennast hariduslikult tõestada ning saada töökoht. “Jaapanis õpetajad õpilaste nimesid ei tea. Neid on liiga palju, et meelde jätta. Alguses oli see imelik, kui õpetaja kõnetab siin nimepidi,” tunnistas Haruka.\nPatriciagi on üllatunud siinsete õpilaste viisakusest, tähelepanelikkusest ja hoolsusest. “Meil Saksamaal on tunnis palju rääkimist ja arutelu, toimuvad diskussioonid ning debatid. Tunnen sellest siin puudust. Vahel mõtlen tunnis, et tahan rääkida, miks me ei räägi ega arutle, rääkis ta.\nVahetusõpilased ise endale vahetuskooli valida ei saa, riiki aga küll. Algselt oli Annamarial soov minna Kanadasse, aga vanemad olid vastu, et tütar nii kaugele läheb. Seetõttu valis ta midagi Euroopast, kus oleks põnev ja uudne.\nHaruka tahtis esialgu minna inglise kultuuri- ja keeleruumi, kuid eelnenud keeletesti tulemused jätsid talle valikusse Euroopa. “Valisin Hollandi, Saksamaa ja Eesti vahel. Otsustavaks sai see, et siin saab eesti keelt õppida. Jaapanis on võimalik võtta hollandi ja saksa keele kursusi, aga eesti keelt seal ei õpetata,” rääkis Haruka.\nPatriciat köidab eesti keel ja kultuur, eriti ajalugu Venemaa okupatsiooni ajal. “Kui Saksamaa oli kaheks jagatud, elasid minu vanemad Ida-Saksamaa poolel. Mulle meeldib kuulata nende lugusid ja mälestusi sellest ajast. Märkan Eestiga sarnasusi. Tahan rohkem ajalooga tutvuda ning võrrelda neid aegu, mis tunduvad nii sarnased. Lasen oma siinsel perekonnal rääkida sellest ajast,” rääkis Patricia. “Saksamaal on umbes 80 miljonit elanikku, aga Eestis üle miljoni. On põnev sellest rohkem teada saada,” lisas ta ootusärevalt.\nPerekond siin ja seal\nPerekondadega ollakse rahul. Nad on toetavad ning aitavad keeleõppele igati kaasa. Kui Annamaria räägib inglise keeles, siis vanemad tõlgivad ja lasevad tal lauseid kohe eesti keeles korrata, et see meelde jääks. “Loomulikult läheb kõik kohe meelest ära,” muigas Annamaria. Lisaks kasutab perekond tahvlit, kus saab harjutada sõnu ning kirjutamist.\nHaruka on oma uue perekonnaga teinud õunamahla, süüa teinud ja tutvunud ümbrusega. Lisaks eesti keelele harjutab Haruka ka inglise keelt. “Nad kokkavad koos emaga ja räägivad nii inglise kui eesti keeles,” ütles Haruka Eesti õde Ruth Nael.\nKõige toredamad hetked on Haruka arvates siiski jalutuskäigud pere koeraga. Jaapanis tal lemmiklooma ei ole. Ruthi sõnul elas nende peres vahetusõpilane ka möödunud aastal. Eelmine tüdruk läks ja juba kahe kuu pärast oli neil jällegi uus pereliige. Mingit võõrastamist ei olnudki.\n“Haruka elas kiiresti meie pereellu sisse. Tegi meile süüa, kasutades kodumaalt kaasa võetud vürtse. Aitab meil jaapani keelt õppida ning õpetab, kuidas sõnu hääldada. Lisaks kuuleme palju Jaapanist ja sealsest kultuurist,” rääkis Ruth.\nAnnamaria eesti õde Age-Liis Venno kinnitas, et ka nemad on\nNii Ruth kui Age-Liis on ka ise pikka aega soovinud välismaale õppima minna, kuid nüüd ootab ees gümnaasiumi lõpetamine. “Küllap ülikoolis jõuab minna,” arvasid tüdrukud. PILDI ALLA\nVahetusõpilased ja nende Eesti õed Jõgevamaa gümnaasiumis. Vasakult Age-Liis, Annamaria, Patricia, Ruth ja Haruka.\nJõgevamaa gümnaasiumi tänavused vahetusõpilased\n*Annamaria Geissler Saksamaalt 10. klassis\n*Particia Usée Saksamaalt 11. klassis\n*Haruka Ota Jaapanist 11. klassis


Käsurea - kohustuslik tunnus iga Windows. Igaüks kunagi silmitsi selle konkreetse juhtumi asjaolusid. Mõnikord käsureale kasutajal teha need või muud muudatused arvuti. Selle artikli õpid, kuidas rakendada käsurea on "windose 10".\nUurigem sihtkohta. Käsurea - see on standard programmi "windose" kasutuselevõtuks meeskonnad abita aknad ja organite operatsioonisüsteemi. Programm on aken, mille tekst liides ja väli kehtestamine tähemärki. See toetab ainult ladina tähti ja araabia numbreid. Kirjutades vene tähed, mida ei saa. Funktsionaalsus Programmi lihtsalt tohutu. Mis käske, saate avada erinevaid faile, kui sul ei ole ligipääsu dirigent, muuta registri seadeid, ja palju muud. Vaatame, kuidas helistada käsurealt "windose 10". Selleks on kaks lihtsat võimalust, kuidas. Nad on veidi erinev eelmistest versioonidest "windose", kuid sisuliselt jääb samaks.\nMe mõistame , kuidas tugineda käsurealt "windose 10". Puuduta menüüs ikooni "Start" nuppu all vasakul. Siis klõpsa tab "Kõik rakendused". Kõigist programmide elemendi leida "Tools". See on vajalik ja programmi. Start CMD võib olla ühe hiire vasakut nuppu. Mõne meeskonnad on vaja saada administraatori juurdepääsu. Vaatame, kuidas seda saab teha.\nLeidke programmi kontoris eespool kirjeldatud meetodil. Läbi kontekstimenüü hiire parema nupuga faili avada administraatorina.\nJärgnev meetod on seotud ka paneeli "Start". In vanemad versioonid "windose" sa pidid minema menüü ja valida "Run". In "kümme" asjad on palju lihtsam. Et alustada, klõpsa suurendusklaasi ikooni kõrval nuppu "Start". Otsinguväljale, kirjutage kombinatsiooni inglise tähed cmd. Otsi annab soovitud programmi. Kliki käsurea hiire vasakut nuppu.\nKuidas käivitada käsk stringi "Vindovs 10" kaudu dirigent\nAjakohastatud versiooni OS, mida saab kasutada uusi funktsioone Windows Explorer. Avage soovitud kaust. Aastal ülaosas akna klõpsa objekti "File", seejärel valige seotud käsurea. Edasine on võimalik valida normaalse algusvalikud või avamise administraatori õigusi. Vahetult enne kasti, saate käsu avada kausta Windows Explorer. Nüüd, kui sa tead, kuidas kiiresti avada käsuviip "windose 10".\nVõite ka avada programmi radadel täpsustatud süsteemi kausta. Sa pead minema Windowsi partitsiooni süsteemi ketta (partitsiooni operatsioonisüsteemiga). Edasi leida System32 kausta. On soovitav cmd.exe faili. See tee sobib 32-bitised versioonid OS. In SysWOW64 kausta 64-bitine versioon on käsurea Windows 10. Kuidas helistada (avatud) taotluse, sa tead, vasakule kasutada oma funktsionaalsuse meelega, kasutades spetsiaalseid käske.\nÕppimine riistvara konfiguratsiooni personaalarvuti. Kuidas nullida BIOS\nTaaskäivitage arvuti eemalt: juhendamine\nMis haigused võivad viidata maksa suurenemine on laps?\nMis siis, kui aretatud sääski toas värvid\nKuidas hoolitseda lakitud kingad? kinga hooldus\nFlower Echinacea - ravimtaime, mis kaunistavad tahes aed


Veel üks vandenõu: Jaan Pühapäeva surm - undefined - Eesti Ekspress\nArvamus 4. mai 2005\nVeel üks vandenõu: Jaan Pühapäeva surm\nAjakirja The Economist toimetaja Jon Fasman paljastab oma esikteoses “Maadeavastaja raamatukogu” tundmatu salaorganisatsiooni, mille juured ulatuvad Eestisse.;Värsket vandenõuromaani lugesid ja romaani autorit intervjueerisid salateaduste ekspert Meelis Piller ja ajakirjanik Fagira D. Morti.\nJon Fasman: Leiab, et Eesti on aarete varjamiseks parim paik. Alissa Fasman\nVeebruaris-aprillis tegi üks seni tundmatu lombitagune ajakirjanik, Jon Fasman (29), oma raevuka debüüdi ilukirjanduses - romaaniga “Maadeavastaja raamatukogu” - mis ilmus vaid mõne kuu jooksul neljas erinevas keeles – inglise, itaalia, hollandi ja eesti keeles. Autori kinnitusel tõlgitakse teost hetkel veel prantsuse, hispaania, portugali, rootsi, norra ja taani keelde ning tema väitel ei ole tegu mingi osava PR kampaaniaga. Eesti publiku jaoks teeb raamatu pikantseks seik, et selle peategelaseks on südametu eestlane, paraku või õnneks küll surnud.\nPraegu viibib loo autor ise Moskvas ja tegeleb taustauuringutega oma uue romaani tarbeks. Ka uus raamat on autori sõnul müsteerium. Igapäevatööna toimetab ta ajakirja The Economist võrguväljaannet.\n“Maadeavastaja raamatukogu” on ülesehitatud kahe paralleelse tekstina. Esimene räägib noorest ajakirjanikust ühe Ameerika väikelinna ajalehe juures, kes satub lähedalasuvas ülikoolis surnud eestlasest professor Jaan Pühapeäva nekroloogi kirjutades mõrva ja vandenõu jälgedele.\nTeise teksti tegevus algab 900 aastat tagasi ning jutustab igale tallinlasele tuntud geograafist al-Idrisist ning jõuab erinevaid teid pidi tänapäeva.\nRaamatu tegevus jõuab läänemaailma hermetismi aluse – Tabula Smaragdina ehk smaragdtahvli otsinguteni.\nMiks sa oma romaani üheks tegevuskohaks just Eesti valisid? Ja miks just alkeemia?\nAlkeemia on huvitanud mind üliõpilasajast alates, mil ma sellega esmakordselt kokku puutusin. Sattusin sellele riivamisi, õppides inglise kirjanduse renessanssi perioodi. See paistis mulle väga poeetiline eelteaduslik meetod, ebateaduslik tee seletada seda, kuidas maailm toimib. Ma olin võlutud mitte sellest, et alkeemia lubas rikkust, vaid õpetuse ehitusest, mis lubas mõistmist, kuidas alkeemia ise püüab maailma lahti lammutada, konstrueerides omad meetodid ja müüdid. Inimesed paistsid sellesse uskuvat mingil muul tasandil kui religiooniga seotud usku ja erinevalt sellest, kuidas me tänapäeval usume teadusesse.\nOn lihtne vaadata ajaloos tagasi ja naeruvääristada omaagset ideed, nagu oleks võimalik tina pannile asetades see kuumutamise abil kullaks muuta. Me oleksime äärmiselt imestunud kui näeksime, milliseid moodsa teaduse aspekte naerdakse neljasaja aasta pärast.\nAga miks Eesti - keskkool, kus ma õppisin, vahetas õpilasi ühe Tartu kooliga. Kuigi mul ei olnud tol korral võimalik Eestisse tulla, oli mul väga suur õnn kohtuda grupi eestlastega ajal, mil olin veel väga noor – 15-aastane. Nemad jätsid mulle sellest maast hiilgava mulje. Sellest ajast alates ongi Eesti mulle huvi pakkunud.\nKas see pole mitte paras risk kirjutada raamat, mis räägib mingist eestlasest – eestlased on filmides ja raamatutes enamasti veidrate tegelaste kujundid? Eestlastele võib see küll naljakas ja huvitav tunduda, kuid kas ka muu maailm sellest midagi leiab?\nMa loodan, et ei mänginud mingite stereotüüpidega, tehes professorist eestlase – see ei olnud kindlasti minu kavatsus. Mulle lihtsalt paistis, et Hiiumaa ja Saaremaa on head peidukohad kus on hea midagi tähtsat varjata. Kui meil on tegelane, kes sealt midagi varastab, on loogiline, et ka tema on kohalik. Tegin temast eestlase Eesti sidemete tõttu al-Idrisiga, kes – minu loos – peitis tahvli Eesti saartele.\nVeelkord, mul on väga piinlik mõelda, et olen olnud kuidagi ründav selle maa elanike vastu, mida ma väga armastan. Loodan, et see ei ole nii siiski.\nRaamatu järgi tundub, et oled post-sovjeetlikest maadest suures vaimustuses...\nMoskva on väga huvitav kogemus – Moskva on vibreeriv, karm, põnev ja imeline linn. Ameeriklased kalduvad arvama, et see on ohtlik – ma kahtulstan, et see ongi, kuigi pole seal end kunagi kuidagi ebaturvaliselt tundnud.\nKahjuks oli üks Eestis-käik vaid väga lühiajaline reis minu Moskvas töötamise ajal, kuid ma tulen kindlasti tagasi. Üks retk, mille ma tahan ette võtta – arvatavasti järgmisel suvel – on kõndida Tallinnast Varsavisse. Sellest huvitavast retkest peaks sündima hea raamat – ma arvan. Balti riigid on vaimustav maailma regioon. Eesti võlus mind kui tervikuna kaunis ja võluv riik. Mulle meeldib see, et Tallinn on nagu neli linna üksteise sees. Esimene – hansalinn, mis näeb välja nagu iidne Saksa linn, asub keskel. Teine, kohe keskuse kõrval, koosneb skandinaaviapärastest klaasist ja terasest kontorihoonetest. Kolmas on äärelinn, mille täidavad nõukoguliku välimusega suured majad. Neljas linn koosneb loomulikult traditsioonilistena paistvatest kaunitest puumajadest, mille sarnaseid ma pole kusagil mujal mitte kunagi varem näinud.\nMa sõitisn juuni lõpus Moskvast öise rongiga Tallinnasse. Kui ma Moskvast rongile istusin, oli hall päev ning rong ääretult umbne. Mäletan pidurduskriikse keset ööd, kui rong seiskus Ivangorodis passikontrolliks. Keerasin end pärast suure vaevaga uuesti magama ning kui ärkasin, nägin enda umber midagi äärmiselt sügavat ja vaimustusvärinat tekitavat – rong läbis rohelisi talumaastikke, mis kümbleisd varajastes päikesekiirtes. Midagi sellist ei näinud ma Moskva ümber kunagi. Avasin akna ning tundsin väga värsket, loomulikku ja puhast õhku.\nAvastasin, et eestlastel on kaine ja nutikas huumorimeel, millest ma väga lugu pean.\nKui suur osa raamatus kirjeldatust baseerub faktidel ja kui palju seal on fiktsiooni?\nAl-Idrisi oli päriselt olemas ja ta oli päriselt ka Sitsiilia kuningas Rogeri õukonna geograaf. Ta võttis ka tegelikkuses ette retke kaardistada kogu tuntud maailm ning jõudis kaardistamise käigus Eestisse. Mitmed paigad, mida tegelased külastavad on samuti päriselt olemas olnud – Riia keskturg, Turkmenistani Tolkuchka bazaar – kuigi detailne kirjeldus on minu ettekujutuse vili.\nPüüdsin kõik raamatus olevad faktid ja väljamõeldised ühendada nii sujuvalt kui võimalik. Kasutasin ajalugu pigem inspiratsiooni allika kui teejuhina. Seejuures olid mulle eeskujuks sellised autorid, nagu Borges, Calvino, Eco ja Milorad Pavic. Kui sa neid loed, ei saa kunagi lõpuni aru, millal on tegemist faktide, millal fiktsiooniga. Kuigi nende kirjutised on tunduvalt oskuslikumad kui minu oma, püüdsin ma matkida seda ladusat intellektuaalset põnevust, mis nende teoste puhul lugejale osaks saab.\nKas sa ise usud, et alkeemia “töötab” ka päriselt? Kas inimene võib mingit vana õpetust järgides elada sadu aastaid?\nMa pole kunagi näinud ühtegi tõendit, et alkeemia tegelikult toimiks. Ma pean silmas, et nende teadmiste abil saaks mingit materjali teiseks muundada ning pikendada inimese eluiga. Kui see oleks võimalik, kas me tahaksime tõesti elada sajandeid? Ma ei ole päris kindel – ma kahtlustan, et juhul kui mul peaks olema piisavalt õnne elada vanuseni three-score-and-ten (kolm-kakskümmend ja kümme ehk 70), võin ma olla juba üpris väsinud. Kuigi pean mainima, et mul on kaks vanavanemat, kes on siiani värsked ja aktiivsed ning reisivad ringi, kuigi nende vanused on 85 ja 88.\nJaan Pühapäev oli mõrvar – ta ei põhjendanud kunagi, miks oli vaja kõrvaldada alkeemia töövahendite endised omanikud. Kas sa arvad, et kui inimene elaks sajandeid, siis inimelu väärtus tema silmis kahaneb?\nMa arvan, et nii see tõenäoliselt peab olema. Kui elada ebaloomulikult pikk aeg, on surm igapäevane nähtus. See ongi vast kõige tugevam argument normaalse eluea pikkuse põhjenduseks.\nMeil on aeg-ajalt väga populaarsed erienvad konspiratsiooniteooriad – kas sinu meelest on olemas mingi salaorganistatsioon, mis valdab mingi iidset saladust ja kontrollib kõike?\nMina konspiratsiooniteooriatesse ei usu. Esiteks – need teooriad kipuvad eeldama ranget korda maailmas, mis minu meelest on suures piires kaootiline ning iseorganiseeruv. Teiseks – ajalooliselt on konspiratsiooniteooriad kasutatud selleks, et õigustada vägivalda ja eelarvamusi tervete inimgruppide vastu, mis minu meelest on eemaletõukav.\nKirjelda palun oma tööstiili, kui kaua selle raamatu kirjutamine aega võttis?\nAlgusest lõpuni – 18 kuud. Ma armastan kirjutada hommikuti, kohe pärast ärkamist, hommikusöögi kõrvale. Kirjutan umbes 5-6 tundi jutti. Siis väike võimlemine või midagi ja lõuna. Kui ma kirjutan juhuslikult mõnd kaastööartiklit, siis kirjutan seda pärast lõunat. Õhtupoole loen hommikul kirjutatu üle ja kuulan sinna juurde harilikult klassikalist muusikat, kõige sagedamini Bachi, Beethoovenit, Arvo Pärti või Thomas Tallist. Aga mõnikord jazzi, Miles Davist, Charlie Parkerit või Charles Mingust. Ja kui ma kirjutan, siis ma istun korralikult laua taga, aga kui toimetan, siis miskipärast seda teen ma alati pikutades.\nMiks sa üldse ajakirjanduse erialaks valisid?\nSee oli tegelikult puhas juhus. Ma tahtsin saada akadeemikuks, aga sellel aastal, mille ma võtsin keskkooli ja ülikooli vaheliseks ajaks, sain ma ajutise töö oma kodulinna Washingtoni ajalehe juures. Avastasin, et mulle meeldib reporteritöö ja inimeste tundmaõppimine, pärast seda tundus väljavaade minna puhtalt kirjandust õppima, kuidagi igav, tüütu ja onanistlik. Ma jätsin kirjanduseõpingud pooleli ja läksin ajakirjandusse tagasi, ma usun, et kirjutamine on tegelikult ainus asi, mida ma siin elus üldse teha oskan. Kuigi ma pühendun praegu üha rohkem ilukirjanduse kirjutamisele, olen ma kindel, et ajakirjandust ma ei jäta kunagi päris maha.\nKas raamatu peategelase prototüüp oled sa ise?\nOsaliselt jah. Loomulikult oli mul ülikoolijärgne periood, mil põdesin nagu raamatu peategeleane – mida-hakata-peale-oma-eluga ning minu esimene töökoht oli väike ajaleht, mis tõsi küll, asus suures linnas, mitte väikeses kohas. Aga Paul on tunduvalt parem reporter, kui mina olin ning temast saab tõenäoliselt ka parem ajakirjanik.\nLühidalt, lugu räägib sellest, kuidas algaja ajakirjanik saadetakse unises USA väikelinnas kohaliku professori surmast nekroloogi kirjutama. Miskipärast võtab ajakirjanik täiesti tähtsusetu professori nekroloogi ülitõsisiselt ja pikapeale selgub, et salapärane eesti päritolu professor on tegelikult mässitud globaalsesse vabamüürlaste ja alkeemikute vandenõusse. Julm eestlane on loomulikult sajandeid vana, keegi teda eriti ei tunne, sõpru pole tal ammugi. Lisaks surnud professorile on raamatus veel teisigi eestlasi, mõned neist on isehakanud, teised isegi vist mitte. Siin peaks olema küllaga põnevust, kuid see kõik jaotub ebaühtlaselt, juba korraks tekkinud pingeid kruvivad maha lohisevad dialoogid romaani seisukohalt täiesti ebaoluliselt argistel teemadel a la kas sa kohvi tahad, aga kas koorega või ilma… Kohati tundub, et dialoog on selliseks kirjutatud tulevast filmi silmas pidades, kuigi autor ise kinnitas, et tal ei olnud film silme ees, kuna sellest teosest oleks erinevate tegevuskohtade ja ajastute tõttu väga raske filmi teha. Tõsi, tänapäevased argiaskeldused vahelduvad lugudega minevikust ning erinevate alkeemilise väärtusega essemete kataloogikirjeldustega. Just need vahepõiked minevikku on romaani tugevamaks pooleks ja just need osad tõid debütandile kriitikute kiidulaulu. Raamat ise jääb siiski keskpäraste kilda, võib öelda, et debüüdi kohta tugev, kuid arenguruumi veel jätkub.\n“”Maadeavastaja raamatukogu” on täiesti selge vandenõuromaan, kuid see on palju huvitavam ja loovama lähenemisega raamat kui paljud sellised, mis löövad marketingiga, kuid jätavad soovida. Jah, selles loos on juttu hämaratest raamatutest unustatud keeltes, salavennaskondadest, eksootilistest tegevuskohtadest ja nutikatest mõistatustest, kuid Fasman tuleb esile kui kirjanik, kes on huvitatud konventsioonilise põneviku lahtiharutamisest uuel viisil, ta edastab oma loo edukalt ja meeldivalt postmodernses võtmes.” Washington Post\n“Fasmani stiil on kohati liiga naiivne selleks, et mõjuda usaldusväärselt. Romaan sõidab “Da Vinci koodi” kiiluvees.” Publishers Weekly\n“Vana Vene ajalugu kohtub kaasaegse Ameerika mõrvaga aeglases kuid rahuldustpakkuvas lugemises.” Pealkiri, Telluride Watch\n“Imede kartoteek, kirjutatud romaanikirjabniku poolt, kelle perekonnanimi sobib kenasti Umberto Eco ja John Fowlesi vahele.” Los Angeles Times.\nMida võib lugeda romaanist eestlaste ja Baltikumi kohta:\nPeategelane, JAAN PÜHAPÄEV: Sureb salapärastel asjaoludel oma kodus, tema surnukeha on eriliselt hästi säilinud. Sõpru ja tuttavaid tal praktiliselt pole, saabub USA-sse 1991. aastal ja lahkub oma tontlikust kodust vaid selleks, et minna tööle ülikooli või jooma kõrvalisse kummalise inimgaleriiga kõrtsi “Üksik Hunt”. Professoriks olemise ajal peab kahte loengut: Baltimaade ajalugu 1200 – 1600” ja “Baltimaade ajalugu 1601 – 1991” Kummalisel kombel on tal mõnikord isegi mõned õpilased olnud. Räägib eesti, läti, leedu, vene, saksa, araabia ja vahetevahel isegi natuke inglise keelt. Tema raamatukogu järgi hinnates mõistab aga vähemalt 30 eri keelt. Kandis salaja relva, tulistas sellest aknast kassi. Teda hüüti Johnnyks, ta pidas seda naljakaks, kuid tema puhul ei võinud selles kindel olla. Elas kunagi iseseisvas Eestis, rääkis palju Tallinnast ja Saaremaast. Teda esindas USA kõige kallim advokaat. Kogus relvi, mida nimetas oma tapakujudeks. Teenis aastas dollari ja annetas igal aastal 5000 – 10 000 dollarit ülikoolile. Väidetavalt pidas teda üleval tema venna Tõnu Pühapäeva suur piimafarm Paide lähistel. On suure tõenäolisusega kandnud nime Ivan Voskressenjev, kuid see on kinnitamata fakt. Oma kabinetti hoiab rangelt lukus, sellel on pleksiklaasist kuulikindel aken ja see on ebatavaliselt külm ja kopitanud. Miks see nii on, pole teada. Tal on viie eri riigi passid – Eesti, Vene, Hollandi, Suurbritannia ja Iraani omad. Kui inimesed (kes teda küll ei tunne), kuulevad Jaan Pühapäeva surmast, lähevad nad näost valgeks. Miks, sellele vastust ei saagi. Oma eluajal kirjutas artikleid salapärastesse Baltikumi ajakirjadesse. Kui Eestis käis, tõi kaasa magusat jooki nimega Vana Tallinn.\nSõna saab kolleeg Hamilton Crowley: “Ta ei näidanud mingeid erilisi emotsioone. Väga nõukogudelik ja väga eestlaslik. Teate, eestlastel on selline ütlemine: “Olgu su nägu nagu jää.” Jaanil oligi. Peaaegu mitte kuraditki ei võinud sealt välja lugeda.” (lk 31)\nIVAN VOSKRESSENJEV – linnulik mees, liivakarva juuste, meeldejäämatute näojoonte ja uimase tervitusnaeratusega. Kas räsitud 30ndais või hästisäilinud 60ndais (lk 138) Sõjaväelane, läks erru 1991. aastal.\nEesti keel – soomeugri segadus, 14 käänet, hääldamatud vokaalid ja nii edasi. (lk 31)\nLatvija hotell – riiklikult juhitav betoonmonstrum, täis prussakaid ja närilisi (lk 136)\nRigas Balsams – jook, mis peletab kõik haigused (lk 141)\nÜkski nõukogude reisija ei tänaks bussijuhti sõidu eest (lk 136)\nTÕNU PÜHAPÄEV, mees Troutist, Jaani vend. Parkunud, muhklikus kätes üllatav jõud. “Ta nägi välja nagu lõvi ja linnu kombinatsioon, teraste erksiniste silmadega, mis paiknesid teine teisel pool kongus kotkanina, kehvalt pöetud habeme kohal, mis näis olevat ühes tükis tema valgete pulstis juustega.” Tugeva aktsendiga. Vanaduse ja piibutubaka lõhn. (lk 190) Hüüab oma venda Jansaks, väidab et Eesti Wabariigi ajal ei olnud Eesti taludes kalendere, sündis Paide linna lähedal, pärast Eesti taasiseseisvumist hakkas pidama suurt piimafarmi, mille tuludest piisas venna ülalpidamiseks USA-s. Ühtlasi väidab romaan, et ta on Hiiumaa lambafarmi eesrindlane ja Paide sovhoosi direktor (lk 306).\n1980. purjeregatt Pirital: “1980. aasta olümpiamängude ajal toimus purjeregatt Pirital, Tallinna lahe kai ääres linna kirdenurgas. Veel kaheksa aastat hiljem raudteejaamast linnamüüri embavar parkmaastikku vaadates nägi Voskressenjev Moskvast linna ilustamiseks eraldatud rahaga saavutatud tulemusi. Isegi aparatšikud tõstsid oma kärsad korraks mollist üles ja lasid rokka loodesse voolata, et rahvusvahelistele külalistele head nägu teha. /…/ Pärast seda muutusid eestlased metsikult uhkeks oma – mitte NSVL – pealinna üle.. (lk 241)\nTallinna Vanalinn: “Vanalinn ise nägi välja nagu nägemus Euroopast Ameerika postkraardil: munakivitänavad, mis looklevad mahedavärviliste viilkatustega majade vahel, paksud müürid, mille otsas kasvab rohi, ja künka tipus loss.” (lk 242.)\nSuur Roheline Kivi ehk Smaragdtahvel, millele graveeritud ülim elu saladus, sattus Aabrahami käest Eestisse ja on siiamaani kui mitte Eestis siis eestlaste valduses. (lk 297)\nEesti 12. sajandil: Viljatu pärapõrgu, kus elasid poolnälginud paganad. Maksimaalselt kindel koht, kuhu peita hindamatut varandust. (lk 297)\nEestlane ja raha: “Kui eestlane raha lõhna tunneb, on ta hullem kui juut.” (lk 306)\nMerevaik: “Eesti on üks maailma suurimaid merevaigueksportijaid ja sealne nahaparkimistööstus on samuti läbi aegade aktiivne olnud” (lk 310)\nAllikas: “Maadeavastaja raamatukogu”\nTõlkinud Olavi Teppan, kujundanud Tõnu Kaalep. Tänapäev. Tallinn, 2005. 322 lk.