Причините за аритмоманията - Безпокойство January\nПричините за аритмоманията\nАритмомания, "счетоводство" е вид натрапчивост, която е обсесивно ирационална нужда да се броят обекти (къщи, прозорци, хора, плочки, моливи, букви и т.н.), независимо от тяхната форма, размер, цвят и други подобни.\nВ по-тежката фаза, пациентът може да се опита да запомни числа (например броя на къщите, телефоните), без да си оставя правото да ги забравя. Над числата могат да се извършват различни операции (събиране, разделяне, умножение). Преброяването може да се чува за другите и може да се осъществи в ума, без дублиране.\nХората дори не подозират, че дадено лице има аритмомания, тъй като не е задължително да им се обявява постоянен законопроект в главата на пациента. Нещо повече, самият пациент може да смята такава сметка за себе си нормална, рационализирайки го така, че да се наложи да държи всичко подредно и под контрол. Това прави невъзможно да се изброят всички варианти на арифмания, тъй като много от тях остават известни само на самия пациент.\nЗа първи път френският психиатър Ж.-Й. Манян през 1883 година.\nКласификационни мании, клинична картина и диагноза. Методи за лечение\nПсихиатричните мании се отнасят до упорити, обсесивни мисли, които преследват човек срещу неговите желания и независимо от психичното му здраве в определен момент от време. Наблюденията често са отрицателни, така че могат да причинят стрес, психоза или депресия. Понякога маниите се придружават от принуди - физически действия, свързани с натрапчиво състояние на мисълта.\nОбсесивното състояние на науката е известно от доста време, през XV век, Феликс Плетер прави първото документирано психическо състояние, характеризиращо се с редовно връщане към същите мисли за определен период от време.\nКласификация на обсесивен синдром\nВъв връзка с широк спектър от области на мисловните процеси, систематизирането на различни форми на обсесивен синдром представлява известна сложност. Днес обаче съществува известна класификация на мании, описана подробно през 1913 г. от К. Н. Ясперс, която се използва в психиатричната практика. Тази класификация се основава на физиологичния компонент, който допринася за развитието на разстройството, т.е. манията се счита за валидно мислещо разстройство на фона на асоциативните отклонения. Към същия брой патологични процеси се включват надценени идеи и халюцинационен синдром.\nИ така, маниите се разделят на два основни типа: абстрактни мании, които не са придружени от промяна в настроението и са донякъде обективни, отдалечено напомнящи за мания, и въображаеми мании - твърдо свързани с афекта на постоянното безпокойство или страх, възникващи на фона на субективно изкривяване на асоциативното мислене.\nАбстрактните мании включват:\nБезполезно мислене, което включва изводи, които нямат практическа стойност и не се актуализират. Тази версия на обсесивния синдром също се нарича безплодна мъдрост.\nАритмомания. Много тежка форма на натрапчиво разстройство, при което пациентът непрекъснато се опитва да преброи обектите около себе си - къщи по улицата, тротоарни плочи, брой прозорци и т.н. В допълнение, често се правят опити за запаметяване на телефонни номера, без право да ги забравят, както и за извършване на различни аритметични операции върху числата, произведени в съзнанието. В особено пренебрегвани случаи цялата човешка дейност е ограничена до болезнени опити за работа с числа, които могат да отнемат цялото свободно време.\nРедовни спомени за отделни случаи от живота му, за които пациентът няма да пропусне да информира всеки първи човек, когото срещне, който трябва непременно да оцени важността на това събитие.\nРазлагане на изреченията на думи и думи на срички. Доста често заболяване, което се случва не само в детството, но и присъщо на хората по-зрели години. Ако пациентът се интересува от някоя дума в текста или се чуе от някого, тогава той ще се разложи на отделни букви и с постоянно желание да произнесе на глас отделните срички.\nФигуративните мании се характеризират с по-тежко протичане и въздействие върху психиката на пациента. Трябва да се отбележи, че по правило всяка причина, причиняваща фигуративни мании, не е практически значима и всъщност може изобщо да не съществува. Тази група включва:\nПостоянните съмнения се характеризират с несигурността на пациента относно коректността на извършените действия или извършването им. Ако физически перфектни действия могат да бъдат проверени - пациентът ще бъде отново и отново, ако не - той ще бъде измъчван от емоционалното преживяване и спомени от всеки детайл от извършеното действие. Класически пример за такова състояние може да бъде опитът на непокрит клапан, който не е изключвал електрическото устройство или газ, при напускане на къщата.\nОбсесивните притеснения, като правило, са придружени от чувство на явна тревога по отношение на качеството на техните професионални задължения или стандартни действия, извършвани ежедневно. Този тип натрапчивост е най-често срещан сред адвокатите и медицинските специалисти, които се страхуват да направят нещо нередно, което може да доведе до съдебни искове или да донесат рискове за живота и здравето на техните клиенти или, съответно, за пациентите.\nОбсесивно желание. Този тип мания е сравнително по-рядко срещан с други видове въображаеми мании и се характеризира с натрапчивото желание на пациента да извърши неприлично действие в условия, при които не се препоръчва или е строго забранено. Отличителна черта на това мислене е, че пациентът никога няма да постигне желаното.\nПсихопатологичните преживявания, донякъде напомнящи на натрапчиви спомени, обаче се различават от тях чрез завръщането на пациента към обкръжаващите условия на случилото се. Пациентът, сякаш, преживява събитие от миналото.\nНатрапчиви, вълнуващи изгледи. Този тип мания се характеризира с пускането на механизми на фигуративно възприятие, което понякога е толкова развито, че мисленето на пациента напълно преминава към несъществуващото, създадено от неговия мозък, виртуалната реалност и го провокира към принудителни действия.\nЕтиология и патогенеза на обсесивен синдром\nЧистите мании са доста редки, това може да се дължи на липсата на обаждания към специалистите, тъй като много хора може да не са наясно, че техните натрапчиви мисли са признак на психично разстройство. По правило се наблюдават мании, когато се посещават психолози или психотерапевти, когато пациентите се оплакват от психопатологични състояния или нарушения от трета страна - депресия, психоза, неврози и т.н.\nОбсесивен синдром е чест съпътстващ клиничен симптом за много сложни психопатологични диагнози, като - гранични състояния, генерализирано тревожно разстройство, различни видове шизофрения и т.н.\nТочната причина за появата на мании не е достатъчно проучена, съществуват само стандартни хипотези, които не се подкрепят в достатъчна степен от високото доверие в риска от мании. Има две основни направления в етиологията на маниите: биологични причини, които често са причинени от вродени фактори и психологически, като правило придобити.\nБиологичните причини за мании са:\nОсобености на функционирането и анатомичното състояние на централната и вегетативната нервна система.\nФункционални нарушения на метаболизма на невротрансмитерите - серотонин и допамин, които са основните фактори за нуклеация и трансфер на биоелектрични потенциали между отделните нервни клетки на сивото вещество на мозъка, представляващи мисловните процеси.\nГенетичната предразположеност се основава на теорията на мутацията на hSERT гена, затворена в 17-та хромозома, която е отговорна за функционалността на серотонина. Наследствената предразположеност към обсесивен синдром има достатъчно описателни фактори сред идентични близнаци, потвърждаващи тази хипотеза.\nВъздействието на патологични продукти на жизнената активност на някои инфекциозни агенти, на фона на анамнезата за менингит и енцефалит.\nОпределена е уникалната зависимост на риска от обсесивен синдром при банален тонзилит, причинен от стрептококова инфекция. Тази теория се нарича синдром на PANDAS и обяснява появата на обсесивен синдром чрез селективно увреждане на невроните на базалните ганглии на мозъка, които са отговорни за когнитивните процеси чрез автоимунни процеси. С нарастващия брой антитела, предназначени да се борят с клетките на микроорганизмите, те погрешно атакуват нервните клетки на мозъка.\nДопълнения към клиничната картина на обсесивен синдром\nВ допълнение към горните симптоми при класификацията на мании, заболяването се характеризира с някои отличителни черти, които отличават обсесивното мислене от здрави:\nОбсесивни обсесивни мисли винаги се проявяват независимо от волята на пациента и по никакъв начин не го характеризират като човек. Общата картина на съзнанието по време на мании винаги е ясна. Въпреки че пациентът не може да се справи с натрапчиво преследване на мисли, той във всеки случай е наясно с негативния ефект и прави опити да се бори;\nСемантичните мании не зависят от субекта на здравословното мислене, който се опитва да отхвърли патологично възприеманото състояние;\nИма пряка връзка между сегашното емоционално състояние и натрапчивите мании, които се проявяват в момента. За обсесивни мисли характерно активиране по време на депресивно или тревожно състояние, които са един вид стимул в проявата на мании;\nНастроенията, с изключение на психопатологичните състояния на трети страни, не засягат интелекта на пациента, а развитието на последния не зависи от наличието на натрапливи прояви;\nПо време на отсъствието на мании, пациентът запазва критика към тях, т.е. той е наясно с техния натрапчив и вреден курс. Въпреки това, по време на обсесивни пароксизми, нивото на критиката намалява и може напълно да изчезне.\nДиагностика и лечение на мании\nХарактеристики на хода на обсесивния синдром, в повечето случаи, позволява използването на различни методи на психометрия за определяне на дълбочината на психичното разстройство. По-специално, проучвания на мании са широко използвани мащаб Yel-Brown, чрез които можете напълно надеждно да се определи тежестта на състоянието, за да се определи адекватно лечение и диференциация от клинично подобни нарушения, като например надценени идеи и заблуди.\nКато допълнителен клиничен признак, маниите често се проявяват в обсесивно-компулсивно разстройство, ананкаст личностно разстройство, посттравматично стресово разстройство, невроза на тревожност и подобни психотични явления.\nЛечението в обсесивния синдром се извършва в две посоки - премахване на причините, които стимулират появата на мании и предизвикват прекъсване на връзките на патогенетичната верига на разстройството.\nГолямо значение при лечението на обсесивни синдроми има психотерапията, насочена към разработване на индивидуални методи за справяне с обсесивни мисли. Особено разработени са методи за когнитивно-поведенческа терапия, която формира концептуалното виждане на пациента за естеството на маниите.\nОт лекарствата, лекарствата от първа линия са транквиланти, леки антидепресанти и антипсихотици, чиято задача е да изгладят тежестта на проявата и възприемането на натрапливите мисли.\nКак да се справим с мания: 4 компонента\nОбсесията (манията) е специфичен комплекс от импулсивни, но най-често обсесивни състояния на неговите характеристики, изразени от появата на неволни мисли или желания в човека.\nОпасността от такова разстройство е, че на подсъзнателно ниво вниманието се фокусира именно върху външни мисли и действия. Това води до образуване на дистрес или негативни емоции. Освен това е почти невъзможно да се отървете от желанията сами, въпреки че човек е наясно с тяхната мания - имате нужда от помощ от квалифициран лекар.\nС навременно лечение за медицинска помощ от разстройството е напълно възможно да се възстанови.\nЕкспертите, въпреки широко разпространеното явление и значимост, причините за маниите не са напълно установени до момента. Обяснението е фактът, че разстройството може да бъде придружено от различни психични разстройства или дори форма на техния фон, като едно от усложненията.\nВъпреки това, благодарение на многогодишните наблюдения на хора, страдащи от обсесивни мисли и желания, бяха установени няколко основни хипотези относно произхода на обсесивните идеи.\nТака биологичната теория предполага, че болестта е резултат от дисбаланс в концентрацията на невротрансмитерите. Например, в резултат на инфекция, която е засегнала структурата на централната нервна система. В някои случаи е възможно да се установи връзка с отрицателна наследствена предразположеност.\nПсихологическата хипотеза чрез предразполагащи фактори показва различни акценти на личността на човека, както и грешки и прекомерна тежест при отглеждането на дете. Не забравяйте да вземете предвид факторите, които провокират пола и възраст.\nНай-често манията придружава заболявания като невроза, депресия, шизотипично разстройство на личността. Може да се диагностицира с фоново разстройство, например, мании с шизофрения. Понякога тя се превръща в последица от претърпяната травма - физическа или психологическа, която може да се наблюдава при посттравматично стресово разстройство.\nПоради най-широкия спектър от мисловни процеси при хората, за специалистите е било трудно да диференцират и изолират чистия мания. Понастоящем в практиката на психиатрите по-често прибягват до класификацията, изложена в началото на 20-ти век от К. Н. Ясперс. Основните видове мании са абстрактни и фигуративни.\nРазсеяната мания - като правило, не се придружава от промяна в настроението на човека, е по-скоро обективна и може отдалечено да прилича на мания:\nбезполезно мислене - умствена дъвка, изводи, които нямат приложна стойност;\narithmomania - човек изчислява нещо всяка минута, се опитва да запомни всички цифри около него, изчислява някои сложни аритметични операции, което отнема цялото му време;\nприпомняне на някакво значимо събитие в живота - непрекъснато се разказва на всички около него, които трябва непременно да оценят и изкажат мнението си за разказания случай;\nразлагане на речта на отделни думи и те на свой ред в срички, тези в звуци, с желание да ги произнасят на глас.\nОбраз на образа - състояние, свързано с влиянието на постоянно нарастващо безпокойство или страх. Това може да се случи на фона на обективно нарушение на асоциативното мислене, което се е образувало в човека. Формата най-често се описва като тежък курс на обсесивно-компулсивно разстройство и се изразява в следното:\nпостоянни съмнения относно правилността на извършените действия;\nнатрапчивите страхове, придружени от явна тревожност, често възникват от адвокати или медицински персонал, които могат да бъдат прояви на обсесивно-компулсивна невроза;\nобсесивно желание - желанието да се извършват неприлични действия, осъждани от други хора в ситуации, в които подобно е абсолютно забранено, например, сексуалните натрапници предполагат, че човек обмисля възможността за сексуални връзки с обществеността;\nпсихопатични преживявания - постоянното психическо завръщане на човек към събитие, което преди това е имал;\nобсесивна идея - мисленето на човек е толкова подчинено на желанието му, че той буквално създава нова реалност, която го провокира към принудителни действия.\nОбсесивни мисли за храна могат да възникнат от такава патология като булимия, когато човек просто не може да устои на желанието да яде нещо вкусно, а след това идва покаяние и съжаление за периоди на лакомия.\nОбсесията, като форма на невротично разстройство, могат да се проявят както психически, така и физически. Соматичните симптоми на мании се изразяват в забавяне или постоянно увеличаване на сърдечния ритъм, зачервяване или бланширане на кожата, персистиращо замаяност и увеличаване на задух, както и неизправности в храносмилателната система.\nПсихологическите симптоми на обсесивно-компулсивно разстройство са следните:\nагонизиращия опит на въображаема заплаха за здравето и социалното благополучие;\nнеспособността за фокусиране, настройване на конструктивните дейности;\nформира на фона на недоволство от желанията ниско самочувствие, и като резултат - повишена тревожност;\nвътрешни обсесивни страхове и страх;\nнерешителност, скованост, неловкост;\nнеадекватността на психичните реакции, тяхното преувеличение, несъответствието с реалните събития в живота.\nОбсесивни мисли и мисли водят до появата на импулси и желания, фобии и действия - принуди. Човек, който не знае как да се справя със собствените си мании, формира за себе си определени ритуали с отбранителна цел. Следването им до известна степен намалява тревожната му загриженост. По-рядко могат да бъдат халюцинаторни състояния, соматични патологии, които са свързани с провал в активността на централната нервна система.\nНай-често една мания е симптом, който е трудно да се потвърди обективно. Пациентът говори какви мисли, идеи възникват в главата му, наистина ли е така?\nЛечението на мании може да се извършва на 3 нива:\nетиологично - елиминиране на коренната причина, която провокира нарушението у човека;\nпатогенетичен - предназначен да елиминира патологичните процеси, възникващи в мозъчните структури на пациента;\nпсихотерапевтични - разработването на специални техники, предназначени да минимизират психологическия стрес, изпитван от човек.\nДа се отървем от маниите изисква усилие, както от пациента, така и от лекуващия лекар. По време на консултацията специалистът трябва подробно да обясни на пациента, че от натрапчивите и фобиите, които изпитва, това е разстройство и това, което е формирано от пациента в съзнанието му.\nАко е възможно да се установи връзката между натрапчиви мисли и съществуваща психична болест, акцентът в лечението се поставя върху спирането на неговите симптоми.\nНе съществува универсално лекарство за натрапници, най-често специалистът избира лекарства от съществуващия арсенал от антидепресанти, невролептици и транквиланти въз основа на неговия опит. Това, което помогна на един човек, може само да влоши състоянието на друг. Ето защо лекарствата се избират от лекаря индивидуално, за всяко самолечение не може да бъде.\nПредвидени са и други методи, които помагат да се отърват от мании - трудова терапия, саморегулация на психичното състояние - самонадеяност, овладяване на когнитивно-поведенческата терапия.\nТъй като обсесивни мисли и желания придружават човек през по-голямата част от живота си, много пациенти се опитват да овладеят уменията на психотерапевтичното лечение на мании в дома си.\nКак да се справим с маниите: практически препоръки\nЗа да се преодолеят маниите независимо, е необходимо да се положат много усилия и да се следват следните настройки:\nShift акценти - способността да разпознавате и наричате обсесивни мисли с техните имена.\nЗа намаляване на значимостта е осъзнаването на патологичното състояние, фактът, че мислите, които възникват в главата на човека, нямат нищо общо с реалността около него.\nПренасочване - промяна на фокуса на манията с полезно нещо. Осъзнавайки, че желаното действие е просто обсесивен симптом, опитайте се да преминете ума си към интелигентна работа.\nПреоценка - да се извършат всички горепосочени стъпки в един комплекс, постепенно да се премине към преоценка на важността на натрапчивите мисли, научавайки се да не придават специално им значение. Постепенно намаляване на времето за извършване на познати ритуали.\nОсъзнавайки, че лечението на маниите трябва да се извършва независимо, непрекъснато, човек трябва да извърши тежка работа върху себе си. Никога не спирайте да се борите за вашето психично здраве и никога не прехвърляйте отговорността на роднини и приятели.\nСпокойната ситуация около пациента, липсата на тежък стрес в живота му, развитието на дихателната гимнастика от него ще спомогне за облекчаване на ситуацията. Традиционната медицина също идва на помощ - различни отвари и лечебни чайове, основани на успокояващи билки, ще помогнат за намаляване на нервното напрежение. Например, с мелиса, лайка или валериана, мента.\nВъпреки това, без знанието, че той е болен, човекът няма да направи стъпка напред в своето възстановяване. Наложително е да се разбере, че обсесивните мисли са фалшиви, необходимо е да се борим с тях. А вашите психиатри и психотерапевти ще бъдат най-добрите ви наставници, помощници в борбата срещу патологичните симптоми.\nНеразумните изпитания на дреболии също могат да бъдат проявление на мании, за това какво трябва да се направи, за да се отървете от този лош навик, прочетете в тази статия.\nЗа хора с оригинално извратено чувство за хумор (един, два, три.), Така наречените експерти от Уикипедия подготвиха статия, озаглавена „Аритмомания”\nКуадран, Абсура 18, Abs 14\nАритмоманията е психично разстройство, при което човек се опитва да разкаже всичко.\nЛице, страдащо от аритмомания, има няколко (един, два, три, четири) симптома:\nТой разглежда всичко, например звездите в небето (една, две, три, четири, пет, шест... проклета, изгубени... една, две, три, четири, пет, шест... накратко, много), листа по дърветата (една, две, три, четири, пет, шест, седем... тогава ще се изчисли), дървета в парка (един, два, три, четири, пет, шест... здрасти, добре, защо трябва да бъде?) и т.н.\nТой преценява нещо не по качество, а по количество.\nКогато отиде в киното с някого, той преброява главно броя на местата. (един, два, три, четири, пет... дяволски, като много)\nКогато няма какво да прави, той си мисли за врана. (Едно, две, три... О, един отлетя! Едно, две, три...)\nЗа първи път тази болест е открита у учените-математици при изчисляването на знаците, стоящи в броя на "pi" след запетаята. Оттогава те, преди да направят нещо, обмислят колко пъти им се налага да измерват (едно, две, три, четири, пет, шест, седем) и колко от тях се отрязват (веднъж). За първи път е описан от френски психиатър.\nПо-късно хората, свикнали да преизчисляват заплатите (сто долара, двеста долара, петстотин долара... МИТА) започнаха да болят, най-вече милиардери. Според проучване на общественото мнение, 99,9% смятат, че не се броят, но след това се оказа, че са се опитали да преброят броя на хората, които казват, че не се броят (една, две, три, четири, пет, шест... като петстотин души). По-късно болестта започва да се разпространява сред лекарите (един, двама, трима от 10-те медици страдат от това заболяване), които искат да преброят броя на нулите в заплатата (един, два, три и повече, не). Като цяло, лекари (една, две, три, четири, пет, шест, седем, осем, девет, десет лекари-мързеливи) и не се стремят да лекуват аритманци (и тяхното време, две, три, четири, пет, шест...),\nЕдинственото нещо, което лекарите препоръчват, е хипноза. Те казват: "В (една-две-три...) заспите. Никога няма да бъдете считани за нужда. Никога няма да бъдете считани за нужда. В (едно, две, три...) се събуждаш. Но филолозите препоръчват да не се използва думата в множествено число, така че пациентът да няма желание да брои множественото число на предметите (един, два, три...).\nИма няколко книги (една, две, три, четири...), свързани със счетоводството:\nЧък Норис "Броят на труповете" (един, два, три... съжалявам, разсеян), датата е класифицирана.\nФренски психиатър "Арифомания". Методи за борба ”(по мое мнение има една, две, три, четири от тях... или може би не), 1883\nУчебник по математика за 6 клас (290 страници, 24 параграфа...)\nИзобличенията са неволни, натрапчиви и депресиращи стереотипни образи, идеи, мисли, спомени и т.н., които се срещат в човека на различни интервали от време. Пациентът е наясно с тяхната абсурдност, чувства болезнеността на тези заболявания, запазва критично отношение към състоянието си, но не може да устои на негативните мисли и емоции, проникващи в съзнанието му.\nНаблюденията могат да се наблюдават в чиста форма или в съчетание с обсесивно поведение (принуди), а понякога на фона на това патологично състояние се развиват фобии.\nПричините за манията\nПонастоящем няма точни данни за причините за мании, според някои хипотези, техният произход може да бъде генетичен, биологичен или психологически:\nГенетични. Въз основа на увеличено генетично съгласуване;\nБиологично. Те включват заболявания и анатомични особености на автономната нервна система и мозъка, при които има метаболитни нарушения на серотонин, невротрансмитери, норепинефрин и GABA;\nПсихологическа. Тя се основава на индивидуалните характеристики на лицето и чертите на характера, както и на някои провокиращи фактори (семейство, пол, професионално и др.).\nНаблюденията могат да прогресират след инфекциозни заболявания, при жени по време на кърмене, след раждане. Проявите на патологията също са пряко свързани с депресията, социалната фобия. Има различни видове мании, външността им обикновено е внезапна, а продължителността може да варира от две седмици до постоянно хронично състояние. Проявите на заболяването понякога могат да се появят при психически здрави хора - с физическа и емоционална умора, преди предстоящо важно събитие, безсъние и др.\nОсновните симптоми, проявяващи се в присъствието на мании, включват:\nПовишена чревна подвижност.\nХарактерните и личностни черти също се променят, повечето от пациентите стават твърде подозрителни, срамежливи, впечатляващи, несигурни и тревожни. Често, за да се отървете от манията, те, макар и да разбират, че е неразумно и безсмислено, чувстват непреодолимо желание да извършат някои натрапчиви действия (ритуали), чието изпълнение им носи кратко облекчение. При лечението на мании, експертите също заявяват развитието на психоза или шизофрения, с присъщите им внезапни необясними и немотивирани действия.\nИма две значителни групи мании:\nНеутрално (абстрактно). Тази група включва натрапчиви спомени на термини или формулировки, постоянна умствена реконструкция на реални негативни събития, натрапчива сметка и други. Такива мании могат да дразнят, да плашат, психически да тормозят пациент от самия факт на тяхното присъствие;\nФигурален (чувствен). Тази група включва патологии, които винаги имат ярък отрицателен емоционален оттенък, те се изразяват в обсесивни съмнения, неприязън, наклонности, спомени, идеи и страхове. Въображаемите мании се придружават от болезнени чувства и психологически дискомфорт, те често водят до обсесивни действия.\nПациентът винаги е наясно с болезнеността на инстинктите си, но не може да се отърве от манията само с усилие на волята си.\nКак да се справим с маниите\nПри лечение на патология е необходимо да се помни, че само един експерт може да направи точна диагноза и да обясни как да се справя с мания: психиатър или психотерапевт.\nСъвременните методи на лечение могат да бъдат както медицински, така и психотерапевтични. Те включват когнитивна психотерапия и ERP (потапяне и предотвратяване на реакция), която е поведенческа технология, която има много възможности и се прилага строго индивидуално. С този метод психотерапевтът, заедно с пациента, съставя списък от обсесивни идеи и мисли, след което го потапя във всяка тревожна ситуация и помага за преодоляването му.\nКогнитивната психотерапия, използвана при лечението на мания, е да се идентифицират основните вярвания и страхове, които предизвикват обсесивни мисли. В този случай пациентът, за да се отърве от манията, трябва да разбере кои опасения са оправдани и кои не. Този анализ допринася за диференцирането на всички обсесивни мисли и образи в реални и измислени, провокирани от болестта с по-нататъшното им постепенно елиминиране.\nСъщо така, при лечението на мания, автогенното обучение, хипнозата и предложенията се използват успешно. С лекарствена терапия се предписват антидепресанти, антипсихотици, транквиланти. Препоръчва се физиотерапия - желателна е електрофореза, дарсонвализация, плуване в морска вода, топли бани, както и добра почивка, интересни класове и витаминна терапия.\nКогато се появяват признаци на мания, е необходимо да се консултирате със специалисти възможно най-рано, докато болестта не придобие хронична форма. За ефективни резултати лечението трябва да бъде адекватно, изчерпателно и последователно.\nОбсесията е обсесивно, неволно мислене, идеи или идеи, които се случват на неопределени интервали. Човек се фиксира върху тези мисли, които му причиняват стрес (дългосрочен, емоционален, негативен стрес), но не може да се отърве от тях. Натрапниците могат да се комбинират с принуди (обсесивно поведение) или да съществуват в чиста форма. На фона на обсесивни състояния могат да се развият фобии (ирационални страхове).\nObsession - история\nЗа първи път болестта е описана от Felix Plater през 1614 г., след това от J.-E. Д. Ескирол през 1834 г. описва маниите и принудите с фобии.\nОт 1858 г., И.М. Балински, работещ върху маниите, отбелязва, че всички мании имат общо нещо - това е чуждо на съзнанието и е измислило термина обсесивно състояние.\nПрез 1860 г. болестта дава описание на Б.О. Морел, който описва отделните симптоми на обсесивно разстройство, и през 1868 г., В. Грисингер описва безплодна мъдрост.\nПрез 1877 г. К. Ф. О. Вестфал отбелязва, че маниите не се изтласкват от съзнанието, а разстройството на мисленето лежи в обсесивни държави.\n1892 е белязан от успешното използване на психотерапия от В. Бехтерев по време на мании. Неговият ученик А. Г. Иванов-Смоленски смята, че маниите са обсесивни идеи за възбуда.\nОбсебеност - класификация\nМного изследователи се противопоставиха на класификацията на мании, тъй като това е трудно поради привързаността на принудите и фобиите. Но все пак беше направен опит да се класифицира.\nК. Т. Ясперс разделя маниите на:\n- абстрактно (без променен афект) - натрапчива сметка за аритмания, разлагане в срички от думи, безплодна мъдрост, натрапчиви спомени (индивидуални случаи);\n- фигуративно (когато е придружено от тревожност или страх) - обсесивно желание, натрапчиви съмнения, натрапчиви спомени, схващане на идеи.\nЛий Баеру раздели болестта на такива групи: агресивни неподходящи мисли, неподходящи мисли за либидото, религиозни богохулни мисли.\nA. M. Svyadosch е разработил такава класификация:\n- Елементарни, които възникват поради супер-силен стимул. Например страх от инцидент с влак;\n- Криптогенни, чиято поява е неизвестна.\nА. Г. Иванов-Смоленски Умения разделени на две групи. В интелектуалната сфера това са обсесивни явления на възбуда: обсесивни идеи, идеи, спомени, асоциации, желания. В емоционалната сфера това са натрапчиви тревоги.\nЛий Баер вярва, че манията е по-характерна за обсесивно-компулсивно разстройство. Установено е, че 78% от хората с ОКР страдат от мании, 10% са обременени с неприлични обсесивни сексуални импулси. При неврози една трета от хората с мании имат депресивен или хипохондричен синдром.\nНатрапливост - причини\nВ момента няма ясни причини, обясняващи произхода на манията, тъй като тя е усложнена от психични разстройства, но има няколко хипотези: биологични, генетични, психологически.\nБиологичното включва заболявания, както и анатомичните особености на мозъка и автономната нервна система. Това се случва предимно когато метаболизма на невротрансмитерите, норепинефрин, серотонин, допамин и GABA е нарушен.\nГенетиката включва повишено генетично съгласуване.\nПсихологическата теория включва: акцентиране на личността, както и характер; сексуални, семейни и производствени фактори; социологически и когнитивни теории (тежест в религиозното образование).\nНаблюденията се увеличават по време на кърмене, след грип, след раждане, както и при физическо заболяване. Една от причините за маниите са генетичните мутации, открити в серотониновия hSERT ген. Установено е, че съществува пряка връзка между липсата на серотонин и развитието на OCD.\nПроучвания, проведени с идентични близнаци, показват наследствени фактори на мании. А хората с ОКР са по-склонни да имат роднини със същото заболяване.\nОбсесията може да бъде пряко свързана със социалната фобия, депресивното състояние и ПТСР.\nНасилията се проявяват като обсесивни образи, мисли, страхове и желания. Може да има натрапчива мисъл за личната нечистота.\nНатрагите и принудите често вървят заедно, те се характеризират със специални ритуали, които помагат навреме да се отърват от мании.\nОбсесивни състояния могат да се появят при различни видове. Тяхната поява може да бъде внезапна или краткотрайна, както и хронична.\nОтличителни черти на мании:\nБезопасността на съзнанието, липсата на воля на индивида и наличието на опити за борба с мании и критики към него. Отличителна черта е както активен, така и пасивен тип борба. Активната борба е съпроводена от неподчинение на манията, с пасивен преход към друга дейност, опитвайки се да избегне ситуации на обсесивен характер.\nУменията са чужди на мисленето и взаимосвързани с депресивното настроение, тревожност, докато интелигентността и логическото мислене не са засегнати.\nОтличителната черта на болестта е болезнена, безплодна мъдрост, която се характеризира с празна, безплодна подробност, критикуваща това състояние. Въпросите, които измъчват пациентите, са метафизични понятия, морални, религиозни. Например, една жена на улицата е загрижена, че нищо и никой не трябва да падне в краката й от прозореца. И ако тя падне, тогава кой ще бъде? Мъж или жена? Как точно пада той: върху краката или главата. Ако до смърт до смърт, какво точно трябва да направя? Обадете се за помощ на хора или да се скриете? Ще ме обвинят ли за това по-късно? Ще бъда ли невинен?\nОбсесивната мъдрост може да допринесе за натрапчивия мироглед (мироглед), който е чужд на неговото съзнание и противоречи на морала, както и на други принципи, но не може да се отърве от него.\nНаблюденията отклоняват пациента от фокусирането върху обекта на размисъл.\nОбсесивни спомени са желания за възпроизвеждане на различни дребни събития. Феномен, близък до това, е онмоматомания, като възпроизвеждане на натрапчива дума.\nСледващата версия на маниите - натрапчиви съмнения, които се изразяват в нерешителността на индивида и липсата на доверие в коректността на извършените действия.\nОбсесивните страхове се изразяват в безпокойство и неспособност да се направи нещо обичайно, автоматизирано или професионално.\nПациентът на нотариуса например се страхуваше, че би могъл да направи нещо, което би го довело до съда, затова, затваряйки офиса, той поискал да скрие ключовете от него, защото не се доверяваше на себе си.\nОбсесивните движения се проявяват в опасен, безсмислен и неприличен акт.\nНевероятни, както и невероятни мисли, представляващи реални събития за пациента, са характерни за овладяването на идеи. Например, син е починал в пациент и след известно време му се струва, че е бил погребан жив. Халюцинационните натрапчици толкова много измъчваха пациента, че отишъл на гробището и слушал писъците от гроба.\nЗа мании се характеризират с контрастиращи идеи, както и с богохулни мисли, противоречащи на етичните принципи на индивида. Например, църковният служител в мислите за религиозно съдържание представлява неприлични неща.\nСтруктурата на обсесивния синдром включва нарушения на емоциите. Това е най-често за въображение. При умерените мании се наблюдава субдепресивен фон, чувство за малоценност, както и несигурност. Може да се присъедини към астения, невроза.\nСвойствата на възприятието по време на мании се проявяват в елементите на деперсонализация, характеризиращи се в синдрома на огледалото. Пациентите се страхуват да погледнат в огледалото, страхувайки се от луд поглед или да погледнат далеч от събеседника по същата причина.\nНа върха на маниите могат да бъдат халюцинации, но те са характерни при наличието на тежки фобии. Възможни са нарушения на вкуса, както и обоняние, илюзии.\nОбсебеност - симптоми\nКожата може да избледнее или изчерви, студена пот, подчертава тахикардия, брадикардия, задух, полиурия, често замаяност, повишена перисталтика, припадък. Това е само малък списък от симптоми.\nObsession - Знаци\nПо време на мании, природата на пациента и личността като цяло се променят. Пациентите стават подозрителни, тревожни, впечатляващи, нерешителни, несигурни, плахи, страхливи, срамежливи.\nЧесто се появява обсесивен синдром заедно с болести като психоза или шизофрения. Отличителните черти на шизофренията са внезапност, неразбираемо съдържание, немотивирано.\nОбсесия - лечение\nКак да се отървем от мании? Лечението на мании се разделя на етиологични и патогенетични. Етиологичното лечение премахва причините, които травматизират пациента. Патогенетичното лечение ефективно засяга патофизиологичните връзки на мозъка. Разбира се, водещото лечение на мании се счита за патофизиологично.\nКато психотерапевтична помощ се използва когнитивно-поведенческа психотерапия. Ефектът от него е добър.\nСледващият избор е експозиционната психотерапия, психоанализата, методите на внушението, хипнозата, както и метода на самохипноза и автогенното обучение се оказаха добра идея.\nПо време на мании се препоръчва подходяща почивка, ентусиазъм за дейности, пътуване, трудова терапия, снабдяване на организма с витамини и минерали.\nЛечението включва приема на транквиланти ("Феназепам", "Клоназепам", "Диазепам"), антидепресанти ("Сертралин", "Флуоксетин", "Циталопрам"), невролептици ("Рисперидон", "Оланзапин", "Кветиапин").\nПоказана е физиотерапия: топли бани, хладен компрес по главата, проветриво помещение, почистване, както и обливане с вода, плуване в морски води, дарсонвализация, електрофореза.\nОбсесията е натрапчиво състояние, при което човек периодично има неволни мисли, идеи, идеи. Вниманието е насочено към такива мисли, което води до продължително страдание (стрес, свързан с отрицателни емоции).\nМного е трудно да се отървете от нежеланите мисли, но е невъзможно да ги управлявате.\nОбитанието обикновено се свързва с принуда (обсесивно поведение) или съществува в чиста форма. На фона на обсесивния синдром могат да се развият някои фобии (страхове).\nКласификация на мании\nНаследствата се разделят на:\nРезюме. Човек изпитва натрапчива необходимост да разделя думите на срички, да брои обекти, да извършва обсесивни действия, разсъждения (разсъждения без смисъл).\nОформени. Обсесивни спомени и мисли, съмнения, страх, извършване на действия срещу волята ви, дори и да сте наясно с вашето заболяване.\nНяма надеждни причини, които да обясняват произхода на манията. Учените имат само някои хипотези, които обясняват това състояние.\nБиологично. Включва мозъчни заболявания, анатомични особености на автономната нервна система.\nГенетични. Наличието на определени признаци в група хора (близнаци).\nПсихологическа. Обсесията възниква, когато особеностите на характера на даден човек, под влиянието на семейното възпитание, индустриалните или сексуалните фактори.\nПроблемът може да се влоши след заболяване, раждане и по време на храненето на новородено бебе. От голямо значение е метаболичното разстройство на серотонин, допамин, норепинефрин и невротрансмитери.\nЕкспертите са стигнали до заключението, че най-честата причина за обсесивни състояния са индивидуалните умствени характеристики на човека. Да се провокира развитието на мания може да бъде психологическа травма, конфликтни ситуации в семейството. Травматичните фактори включват не само експертите на родителите, но и прекомерната им грижа.\nОбсесивни състояния могат да се появят след травматично увреждане на мозъка, менингит.\nПроблемът се влошава на фона на наркотичната и алкохолната интоксикация на организма, употребата на психотропни наркотици.\nНавременната и правилна диагноза позволява на пациента да бъде освободен от проблема за кратко време.\nОсновните симптоми на мания са следните:\nполиурия (увеличен обем на урината);\nпреживява въображаема заплаха за здравето;\nПодозрителност, повишена тревожност, нерешителност, впечатлимост, съмнение в себе си и дори промяна на характера и неподходящо поведение са характерни за болния човек.\nДиагнозата на болестта е да се идентифицират тези много натрапчиви действия и мисли. Те трябва да бъдат дълги, поне две седмици и да бъдат придружени от депресия.\nПри постановяване на диагнозата се разпределят следните симптоми:\nповтарянето на обсесивни мисли на пациента е обезпокоително;\nпациентът се противопоставя на обсесивни действия или мисли;\nпациентът без желание извършва обсесивни действия.\nЛекарят може да предложи тест за самодиагностика. Той съдържа въпроси, свързани с продължителността на мислите и действията, както и техния тип. Броят на точките се определя от вероятността за наличие на болестта.\nНе забравяйте да извършите пълен медицински преглед. Заключението е психиатър и невролог.\nЛечението е психиатър. Редица терапевтични и психологически дейности. Лекарствата само подкрепят резултата.\nОбикновено се използват трициклични и тетрациклични антидепресанти (Мелипрамин, Миансерин). Предписани са и антиконвулсанти.\nЗа нормалното функциониране на мозъчните неврони се предписват дезинфектанти за лечение на неврози (пароксетин, флувоксамин).\nПсихоанализата и хипнозата не се използват като терапия, защото не дават резултати.\nПсихотерапевтът избира метода на работа в зависимост от конкретния случай и неговата тежест. Това може да бъде групова или семейна психотерапия.\nЕкспертите отбелязват, че самостоятелната работа на пациента на неговото състояние е от голямо значение.\nизбягване на социалното изключване;\nподдържат тясна връзка с членовете на семейството и приятелите;\nприлага уменията, придобити в лечението;\nда проучи източниците, в които са описани натрапливи нарушения.\nОсновното е да се научиш да се отпускаш. Дори познаването на основите на релаксация, йога, медитация ще ви помогне. Честотата на симптомите на заболяването значително ще намалее.\nНародните средства за лечение на заболявания се използват само като помощни средства:\nА отвара от мента може да се приема като успокоително. Изсипете една супена лъжица листа от мента с чаша вода, ври 25 минути. Пийнете половин или чаша чай преди закуска и преди вечеря.\nТинктурата от лайка се смята за стягащ и тонизиращ. Изсипете чаша вряща вода с една супена лъжица цветя астра, оставете да се охлади, щам. Вземете една супена лъжица през деня 4 пъти преди хранене.\nЯжте по един банан всеки ден. Счита се за отличен антидепресант.\nЗатрудненията на специалистите по мания включват:\nнарушение на нервната система и психиката;\nизпитва ненужно безпокойство в очакване на нещо.\nЗа да се предотврати:\nпредотвратяване на чувство на умора и слабост;\nда се придържат към измерен начин на живот, за да покажат чувство за пропорция и бавност;\nпредотвратява възникването на възбуждане на определени рецептори;\nядат рационално. Продуктите трябва да съдържат достатъчно протеини и микроелементи.\nЗначение на думата arithmania\nаритмомания в кръстословицата\nАритмомания, "счетоводство" е вид натрапчивост, която е натрапчива ирационална нужда да се броят обекти, независимо от тяхната форма, размер, цвят и други подобни.\nВ по-тежка фаза пациентът може да се опита да запомни числа. Преброяването може да се чува за другите и може да се осъществи в ума, без дублиране.\nОбратно към предната част, тя гласи: Yeinammira\nАритмоманията се състои от 11 букви\nПочти всеки човек поне веднъж преодоля неприятни тревожни мисли, които за кратко се възползваха от мислите. Но такива преживявания не се намесваха в ежедневните задължения и не принуждаваха коренно да коригират поведението им. За разлика от такива краткотрайни усещания, които не са извън коловоза, обсесивни мисли, наречени мании в медицината, "увличат" мозъка неволно, дълго време и против волята на човек.\nОбсесивни мисли са подобни на лош навик: човек разбира тяхното нелогично, но да се отърве от такива преживявания сами по себе си е много трудно. Когато се появят плашещи и смущаващи идеи, човек поддържа ясен ум и неговите познавателни функции не страдат. Той има критика за болезненото си състояние и разбира неразумността на своята "мания". Често завладяващите мисли са много плашещи за тяхната неприличност, която в действителност е нехарактерна и чужда на човека.\nОбсесивни мисли могат да съществуват съвместно с принудителни действия - обсесивен стереотип на поведение, към който човек се придържа, за да предотврати или елиминира болезнени идеи, които са консумирали съзнание. В този случай можем да предположим за развитието на обсесивно-компулсивно разстройство (OCD) - психическа аномалия от хроничен, прогресивен или епизодичен характер.\nОбсесивни мисли могат да бъдат придружени от високо ниво на патологична тревожност или да се придружават от симптоми на депресия: депресивно настроение, апатия, идеи за лична безполезност и вина.\nПо правило човек избира един от начините да се справя с натрапчиви мисли: активен или пасивен. В първия случай човекът съзнателно ще действа в разрез с идеята си за преодоляване. Например: ако го преследва идеята, че със сигурност ще умре под колелата на автомобил, той умишлено ще върви по пътя на магистралата. Във втората, по-обща версия, той избира поведение на избягване: се опитва да предотврати и избегне ситуации, които са ужасни за него. Например, ако човек е убеден, че ще причини рана на заобикалящия го остър предмет, той никога няма да вземе нож в ръцете си и ще се опита да не държи пред очите си режещи предмети.\nДоколкото всеки човек е уникален, натрапчивите мисли, че чумата е толкова разнообразна и необичайна. Психолозите многократно се опитват да опишат и класифицират обсесивни мисли. Сред най-авторитетните източници е класификацията, предложена от Джаспър. Той разделя натрапчивите мисли на две големи групи: абстрактни - тези идеи, които не пораждат страх, и въображение - интензивни преживявания с безпокойство.\nПървата група включва безполезни и неопасни преживявания:\nМислене - безплодна;\nаритмомания - ирационалната необходимост ще се извършва чрез преброяване на обекти;\nненужно разделяне на думи на срички и изречение на думи;\nнеобходимостта непрекъснато да разказват спомените си на хората около тях.\nВтората група е представена от по-заплашителни идеи, които се характеризират с постоянен афект на тревожност:\nпостоянни съмнения и несигурност при изпълнението на каквито и да било действия;\nпреследване на опасения да се направи нещо неправилно;\nжелание и желание за извършване на нецензурни, забранени действия;\nпсихопатични преживявания от минали събития, възприемани от пациента като реални;\nусвояването на идеи е прехвърляне на мисленето на личността във виртуална реалност.\nХората, които преследват обсесивни мисли, могат условно да бъдат класифицирани в следните категории:\n"Raccoons poloskuny." Страхът от замърсяване и замърсяване създава в пациентите необходимостта от непрекъснати хигиенни процедури, пране на дрехи и пране, почистване и дезинфекция на апартамента.\n"Презастрахователите". Предвиждането на непосредствена опасност принуждава хората постоянно да проверяват отново: дали електрическите уреди са изключени, водата и газта са затворени, вратата е заключена.\n"Богохулни атеисти". Такива хора са склонни да вършат всичко перфектно, защото се ръководят от съображения, че ще случайно грешат.\n"педанти". Те се преследват от натрапчиви мисли за необходимостта да се спазва идеалният ред, определена последователност в подреждането на нещата, тяхната строга симетрия.\n"Пазителите". Такива хора са убедени, че е важно да съхраняват всякакви предмети, напомнящи миналото, които са абсолютно неподходящи или ненужни в настоящето. За тях идеята за натрупване е вид ритуал, застраховка срещу “неизбежна” катастрофа, която ще се случи, ако такива неща бъдат изхвърлени.\nНа този етап от развитието на медицината не съществува едно единствено разбиране за причината за натрапчивите мисли. Най-разумни са двете хипотези, които съчетават провокативни фактори.\nвродени анатомични особености на структурата на мозъка, водещи до функциониране на нервната система;\nнарушения в невротрансмитерната верига, дефицит на серотонин, допамин, норепинефрин и GABA;\nгенетични мутации на серотониновия носител, hSERT ген, локализиран в хромозома 17;\nинфекциозни ефекти на стрептококите (синдром на PANDAS).\nпроблеми на израстването: появата на комплекси в детска възраст;\nвид на висшата нервна дейност, съществуваща при хора с характерно инертно възбуждане и лабилно инхибиране;\nпреобладаването на лицето на ананкастните черти;\nхронични травматични ситуации (прочетете повече за психологическата травма);\nтежка умора и изтощение на нервната система.\nРазработени са различни методи за лечение на обсесивни мисли. В повечето случаи те могат да бъдат елиминирани без да се прибягва до фармакологично лечение, като се използва арсеналът на когнитивно-поведенческата психотерапия.\nКогнитивно-поведенческият метод предполага повтарящо се въздействие върху източника на нелогични и неподходящи човешки убеждения, които са същността на обсесивните мисли.По време на сесиите пациентът постепенно се ограничава, довеждайки до пълна забрана, при използването на принудително принудително поведение - обичайните защитни действия, които отслабват тревожността.\nКогнитивно-поведенческият подход ви позволява напълно да „препрограмирате” мозъка чрез преднамерено фокусиране върху катастрофални преживявания. Успоредно с това, човек постига отслабване на хипертрофираното чувство за отговорност, научавайки как да изпълнява функционален, здравословен отговор на натрапчивите мисли, които възникват.\nГруповите психотерапевтични сесии са полезно упражнение в натрапчиво разстройство. Взаимодействието с хора, които имат сходни проблеми, позволяват на човек да разубеди „аномалията”, да спечели увереност в успеха на лечението, да стане по-активен участник в терапевтичните процедури и бързо да се отърве от натрапчивите мисли.\nМедикаментозната терапия е странично събитие при лечение на разстройство, предназначено да облекчи симптомите на обсесивно разстройство. Като правило се използва комбинирана схема на лечение, състояща се от различни групи лекарства:\nВ случай на неволна поява на интерфериращи обсесивни мисли, за предпочитане е монотерапия, използваща селективен серотонинов обратен захват и инхибитори на обратното захващане на норадреналин (SSRIs), например: венлафаксин (Венлафаксин). Когато се присъединява към разстройство с дефицит на вниманието, препоръчително е да се комбинират SSRI с най-новите разработки - средства от групата SIOZN, например: комбинация от серталин (Sertralinum) и atomoxetine (Atomoxetinum).\nПри интензивно безпокойство в началния етап се извършва лечение с анксиолитици, например: диазепам. Бензодиазепиновите транквиланти, засягащи лимбичната система на мозъка, регулират емоционалните функции. Има предположение, че тези лекарства възпрепятстват действието на невроните на "наказателната система", от които зависи появата на субективни негативни усещания, включително и натрапчиви мисли. Въпреки това, лечението с тези лекарства трябва да бъде изключително епизодично или краткотрайно поради риска от получаване на стабилна лекарствена зависимост.\nВ хроничния ход на обсесивни мисли, при липса на ефекта на антидепресантната терапия, се използват антипсихотици (антипсихотици), например: рисперидон (Risperidonum). Заслужава да се отбележи, че въпреки че прилагането на антипсихотици намалява наситеността на емоционалната сфера, съществува пряка връзка между засилването на обсесивни мисли, развитието на депресия и продължителната употреба на големи дози антипсихотици. Следователно в някои страни, например: в САЩ лечението на прогресивното психично разстройство не се извършва с тези лекарства. В постсъветското пространство в психиатричната практика при тежки форми на ARS без депресивни симптоми, често се използват дългодействащи лекарства, например: Zuclopentixol (Zuclopenthixolum).\nКак да се отървем от натрапчивите мисли без лекарства? Алтернативно средство за лечение на натрапчиви мисли при депресия се признава като растителен продукт - екстракт от Hypericum perforatum, например: под формата на лекарство gelariumgipericum (HelariumHypericum). Витаминоподобното вещество инозитол има благоприятен ефект върху състоянието на хората, страдащи от обсесивни мисли.\nПри тежки форми на разстройство и неумолими обсесивни мисли, подходящата мярка е използването на не-коматозна атропинизация, включваща интрамускулни или интравенозни инжекции с високи дози атропин. Този биологичен метод води до инхибиране или пълно дезактивиране на съзнанието, което позволява облекчаване на симптомите чрез подобряване на внушителната способност на пациентите по време на хипнотерапията.\nКак да се отървем от натрапчивите мисли: ефективни методи за самопомощ\nСтъпка 1. Важна стъпка в преодоляването на неприятни натрапчиви мисли е да се събере възможно най-много полезна информация за естеството на заболяването, като се избират надеждни и надеждни източници. Колкото повече знания има човек, толкова по-лесно е за него да преодолее болезнените чувства.\nСтъпка 2. Как да се отървете от натрапчивите мисли? Основната задача в самостоятелната работа е да разбере и осъзнае факта, че обсесивните мисли не са отражение на събитията от реалността, а е илюзия, създадена в момента от болно въображение. Човек трябва да се убеди, че възникващите фантазии са временни и преодолими и не представляват заплаха за живота.\nСтъпка 3. За да се променят негативните натрапчиви мисли, е необходима ежедневна трудна работа, която изисква отговорен подход и не приема шум. Тя трябва да бъде изписана на хартия, или да кажете на приятел точно кои преживявания ви пречат да живеете и с какви събития е свързано тяхното събитие.\nСтъпка 4. Не забравяйте, че “целта” на натрапчивите мисли е да оградите мозъка си от потока на надеждна информация, да ви изолира от приятели, роднини, познати. Ето защо, без значение колко бихте искали да останете насаме с мислите си, не трябва да се оттегляте в себе си и да отказвате да общувате или да подкрепяте приятели.\nСтъпка 5. В случай на натрапчиви мисли, методът много помага: “Клин го извади с клин”. Например, ако сте убедени, че със сигурност ще станете жертва на ухапвания дори на малко куче, си вземете солидно служебно куче. Уверете се, че във вашата практика фантазиите ви са абсолютно неоснователни и страхът може да бъде укротен, както и успешно укротяване на домашния любимец.\nСтъпка 6. Отлично средство за самопомощ с натрапчиви мисли са водните процедури:\nтопли бани с едновременно прилагане на хладен компрес върху главата;\nдуша, душа редуващо топла и студена вода;\nпродължително къпане в естествени води.\nСтъпка 7. Трябва да научите и да приложите техники за релаксация, техники на медитация, йога, които ще помогнат за облекчаване на обсесивни мисли от тревожност - спътник.\nСтъпка 8. Необходимо е да се премахнат травматичните ситуации в работния екип и в ежедневието. Много важна задача за родителите, чиито деца са предразположени към емоционални разстройства: правилно отглеждане на дете е да се предотврати образуването на комплекс за малоценност или мнение за неговото превъзходство, а не да се култивират идеи за неговата необходима вина.\nСтъпка 9. Как да се отървете от натрапчивите мисли? Вземете мерки, за да увеличите осветлението в стаята: премахнете дебели завеси, използвайте лампи с ярка светлина. Не забравяйте, че слънчевата светлина активира синтеза на серотонин - хормона на удоволствието.\nСтъпка 10. Лечението на обсесивни мисли включва придържане към правилната диета. Диетата трябва да съдържа храни с високо съдържание на триптофан: банани, дати, тъмен шоколад, смокини.\nПредпоставка в програмата, как да се отървете от натрапчиви мисли: да се предотврати развитието на алкохолизъм, наркомания и злоупотреба с наркотици - мощни убийци на нервната система.\nАбонирайте се за група на ВКонтакте, посветена на тревожни разстройства: фобии, страхове, обсесивни мисли, IRR, неврози.\nНевралгия на гърба: защо се разпалва гръбначния нерв?\nТестът на Leonhard-Shmishek за акцентиране на героите става онлайн безплатно\nПсихично изоставане при деца\nКак да се отървете от жаждата за алкохол\nАлкохол и сън\nДЕКРИПТОВ МОДЕЛЕН КОД F07.08\nКак да постигнем ясна, красива реч? Така че всяко писмо можеше да се чуе, а не да се поглъщат думите наполовина!\nЛичностни типове в социониката\nЕмпатия: какво е тя и как да я развием\nНай-добрите фармацевтични и народни средства за махмурлук\nКак да се лекува неврит на язвения нерв, така че той вече да не се притеснява\nКак да се отървете от самохипноза?\nДокато краят не може да диша, усети остра липса на въздух, настъпва недостиг на въздух. Какви са тези симптоми? Може би астма или бронхит? Не е задължително.\nНай-доброто успокоително: прегледи на лекарите. Добри успокояващи хапчета\nПрозакови капачки. 20 mg N14\nРазстройство на вегетативното разделение: симптоми, причини, лечение\nТест за аутизъм. Как да проверите самостоятелно състоянието на детето


Как миомата влияе на сексуалния ви живот - Секс И Интимност\nМиомата е най-често срещаният, нераков растеж, засягащ хора с матки *, с до 80 процента развиват миома през живота си . Те са по-често при черни маточници както и хората между 30-50-те години. Както всички здравословни проблеми, и особено тези, които засягат половите и репродуктивните органи, миомите могат да имат голямо въздействие върху сексуалния ви живот. За съжаление повечето разговори за миома не отиват там. Разговаряхме с двама доставчици на сексуално и репродуктивно здраве, за да получим информация за миомите и сексуалния ви живот.\nМиомата варира много\nМиомата е малко сложна, защото може да варира толкова много, казва физиотерапевтът на тазовото дъно Д-р Marqui Rennalls, PT, DPT . Тя има предвид разликите в местоположението, размера и симптомите. [Миома] може да расте вътре, отвън и / или в стените на матката. Ако това не е достатъчно, размерът им също варира, вариращ от размера на нокътя ви до грейпфрут или по-голям.\nСамо около 25% от хората с миома изпитват симптоми\nСпоред гинеколог Д-р Темека Зоре , симптомите също са силно променливи от един човек на друг и могат да зависят от размера, местоположението и броя на миомите. Повечето [хора] с миома на матката са безсимптомни, което означава, че нямат симптоми, свързани с наличието на техните миоми.\nНенормалното кървене е един от най-честите симптоми на миома\nПериодите, обхващащи седмици, не оставят много място за секси време, казва д-р Rennalls. Ако това не е достатъчно, голямата загуба на кръв от тези периоди може да доведе до анемия и следователно да направи секса напрегнато и изтощително преживяване. Добавете малко световъртеж, гадене и главоболие или три отгоре на това от анемията и сексът може просто да не са в горната част на списъка ви със задачи.\nОсвен това, миомата може също да изхвърли прогестерона и естрогена, два хормона, които планират голяма роля в сексуално желание .\nБолката в таза и натискът също са често срещани симптоми, които могат да причинят сексуални проблеми и ниско сексуално желание\nХората с по-големи миоми или които имат миома, разположена към върха на матката (известна като фундус), могат да получат повече проблеми със сексуалната дисфункция в сравнение с миомите на други места на матката, казва д-р Зоре.\nМеждувременно д-р Rennalls сигнализира тези, които възникват близо до шийката на матката, като водещи до болезнен секс . [...] в зависимост от размера - триенето и натискът по време на проникващ секс могат да причинят всичко - от лека до силна болка. Тази болка може да бъде придружена и от малко кръв, която може да се впише или не вашата дефиниция за секси .\nмирише на цикъл, но няма кръв\nЛечението на миома се фокусира върху намаляване на размера и симптомите\nВъзможностите за лечение до голяма степен ще зависят от това къде се намират миомите, както и от бъдещите желания за раждане, казва д-р Зоре. Тези опции трябва да бъдат обсъдени с вашия гинеколог, за да се определи кои могат да бъдат най-добри въз основа на вашата индивидуална история и цели за терапия.\nЛечението варира от лекарства, които влияят на хормоните ви, до операции. Притесненията относно тези лечения, както и действителният опит от тях, могат допълнително да повлияят на сексуалното желание на човек.\nТочно както при диагнозата, има расизъм при лечението на миома . Д-р Зоре разработва:\n[…] едно проучване отбеляза, че чернокожите [маточници] са почти 4 пъти по-склонни да имат хистеректомия за всяка медицинска диагноза (не само миома) в сравнение с [техните бели колеги]. Това може да говори за по-голям въпрос дали чернокожите [хората с матки] се консултират адекватно относно алтернативни варианти на хистеректомия за медицинските им диагнози или те се представят по-късно за грижи и хистеректомията се превръща в единствените възможности, които ще бъдат от полза .\nФизическата терапия на тазовото дъно е един от начините за лечение на симптомите на миома на матката\nТъй като миомите заемат място в тазовата област, те увеличават налягането в тази област. Освен болезнен секс, това може да доведе до затруднено движение на червата, често уриниране и болка в кръста, бедрата, опашната кост, стомаха или други локални области.\nМускулите на тазовото дъно са отговорни за [всички тези функции] и лекотата, с която можете да изпълнявате тези ежедневни задачи. Физиотерапевтите на тазовото дъно са специално обучени за лечение на миофасциална болка и мускулите на тазовото дъно. Използваме вътрешни и външни манипулации на мускулите, за да облекчим болката и да насърчим оптималната функция.\nМожете да предприемете стъпки за управление на миома и техните симптоми у дома\nТе включват неща като:\nриск от спонтанен аборт на 16 седмици\nГоворете с партньора си за това, което изпитвате\nРабота по ново секс позиции които причиняват по-малко триене и налягане\nИзследване на непроникващ секс\nИзползвайки болезнени секс инструменти\nДиетата и излагането на околната среда също могат да играят роля в развитието на миома. Фталатите са една от нововъзникващите области на изследване, тъй като те са показани в многобройни проучвания като ендокринни разрушители и могат да имитират репродуктивни хормони като естрогени и андрогени и да прекъснат нормалния ендокринен баланс. Едно проучване отбеляза, че по-голямото излагане на определени фталати, като тези, които се срещат в пластмасите, може да увеличи обема на миомата. Освен това, друго проучване отбелязва, че миомите са по-чести при [маточници], които поглъщат повече транс-мастни киселини в диетата си, казва д-р Зоре. Въпреки че това изследване е ново, предприемането на мерки за избягване на експозиция са допълнителни стъпки, които можете да предприемете сами, за да подпомогнете репродуктивното си здраве.\nВажно е да проверите за миома\nИска ми се жените да осъзнаят колко често се срещат миомите на матката и също така, че ако забелязват промяна в телата си, независимо дали става въпрос за менструалните цикли, сексуалната им функция / желанието или тазовата болка или натиск да говорят и да уведомят своя OB-GYN, казва д-р Зоре.\nД-р Rennalls се съгласява, като желае всички хора с матка - и особено черни маточници - да знаят да проверяват за миома. Това е особено вярно, тъй като асимптоматичните миоми все още могат да причинят проблеми с тазовото дъно. Струва си да проверите дали те да наблюдават и дали има възможност да оптимизират функцията - и да увеличите удоволствието си!\nВие познавате тялото си най-добре - и това ви прави най-добрият защитник\nНито един [маточник] не трябва да страда от болка и всички заслужават да бъдат чути гласовете им по отношение на телата им и притесненията, които изпитват, д-р Зоре.\nНе можахме да се съгласим повече.\n* Докато основната медицина и медии обикновено наричат UF проблемът със здравето на жените, всеки с матка, независимо от половата им идентичност, може да има UF . Следователно, в цялата статия за миома и секс, ние наричаме UF проблем с репродуктивното здраве, който засяга хора с матки или матки.\n9 причини, поради които не искате да правите секс: откъде идва ниското ви либидо + какво можете да направите за това\nКанабис 101: Аз съм нов в CBD. Откъде да започна?\nСекс хороскопи: Най-добрата позиция за всеки знак\nПремахване на „Опитването“ от бременността за първи път\nКак мога да повиша либидото си, когато съм преуморен, за да се включа?\nзащо се спазвам след току -що приключила менструация


Джордж Р. Р. Мартин — Вихър от мечове (27) — Моята библиотека\nВихър от мечове (27)\nПо витите планински долини, където вървяха сега, нямаше пътища. Между сивите каменни склонове се виждаха тихи сини езера — дълги, дълбоки и тесни, и зеленият сумрак на безкрайните борови гори. Червеното и златното на есенните листа все по-рядко се срещаше, след като оставиха вълчия лес и започнаха да се изкачват между старите кремъчни хълмове, и съвсем изчезна, когато хълмовете преминаха в планински върхове. Сега около тях се издигаха гигантски смърчове, елхи и стройни борове. Растителността под тях беше рядка, а земята беше застлана с килим от борови иглички.\nКогато изгубеха пътя си, а това се случваше често, трябваше само да изчакат настъпването на ясна студена нощ, когато облаците не пречат, и да потърсят горе в небето Ледения дракон. Синята звезда в окото на дракона сочеше пътя на север, както му беше казала веднъж Оша. Щом се сети за Оша. Бран се зачуди къде ли е тя сега. Представяше си, че е стигнала жива и здрава в Бял залив с Рикон и Рошльо и че сега се хранят до насита със змиорки и варени раци при дебелия лорд Мандърли. Или че може би се топлят в Последно огнище пред огньовете на Големия Джон. Но животът на Бран се бе превърнал в безкрайни мразовити дни в кошницата на гърба на Ходор.\n— Нагоре и надолу — въздъхваше понякога Мийра по пътя, — после надолу и пак нагоре. Нагоре и после пак надолу. Мразя ги тези ваши тъпи планини, принц Бран.\n— Вчера каза, че ги обичаш.\n— О, да. Милорд баща ни ми е разказвал за планините, но досега не бях виждала нито една. Обичам ги неизразимо.\nБран я изгледа кисело.\n— Но нали току-що каза, че ги мразиш!\n— А не може ли да бъде и двете? — Мийра посегна нагоре да го ощипе по носа.\n— Защото са различни — настоя той. — Като нощта и деня, или като лед и огън.\n— Щом ледът може да гори — каза строго Джойен, — значи любов и омраза могат да се съчетаят. Планина или блато — все едно е. Земята е една.\n— Една е — съгласи се сестра му. — Само че е набръчкана. Стръмните клисури рядко им правеха добрината да вървят точно на север, така че те често изминаваха много левги в грешна посока и понякога се принуждаваха да се връщат по пътя, по който бяха дошли.\n— Ако бяхме хванали кралския път, щяхме вече да сме на Вала — напомняше в такива случаи Бран на Тръстиките. Искаше да намери триоката врана, за да може да се научи да лети. Сто пъти вече го беше казвал, докато Мийра не започна да го дразни, повтаряйки го заедно с него още щом отвореше уста.\n— Ако бяхме хванали кралския път, нямаше и да сме толкова гладни — промени тогава той думите си.\nДолу сред хълмовете храна не им беше липсвала. Мийра беше добра ловкиня, а още по-добра беше в ловенето на риба от потоците с нейното тривърхо копие за жаби. Бран обичаше да я гледа, да се възхищава на бързината й, как мяташе късото копие и после го издърпваше с пляскащата на зъбите му сребриста пъстърва. А Лято също им ловеше дивеч. Вълчището изчезваше почти всяка вечер, след като слънцето се скриеше, но винаги се връщаше преди изгрев, най-често с нещо в челюстите си, било то катерица или някой заек.\nНо тук в планините потоците бяха по-малки и по-заледени, а плячката — по-рядка. Мийра все пак хващаше по нещо, но беше по-трудно, а в някои нощи Лято не успяваше да намери плячка. Най-често лягаха да спят с празни стомаси.\nНо въпреки всичко Джойен си оставаше упорито решен да продължават далече от пътищата.\n— Където има път, има и пътници — казваше той с разсъдливия си като на старец тон, — а пътниците имат очи да гледат и уста да пускат мълвата за сакатото момче, за неговия великан и за вълка, който върви до тях. — Никой не можеше да се мери по упоритост с Джойен, затова продължаваха да се мъчат през горската пустош, всеки ден да се изкачват малко по-нависоко и малко по малко да се придвижват на север.\nВ някои дни валеше, в други духаше вятър, а веднъж ги хвана буря с лапавица, толкова свирепа, че даже Ходор зарева от отчаяние. В ясните дни често изглеждаше, че петимата са единствените останали живи същества на целия свят.\n— Никой ли не живее тук? — запита веднъж Мийра Тръстиката, докато заобикаляха една гранитна канара с размерите за Зимен хребет.\n— Има хора — отвърна й Бран. — Ъмбърите са повече на изток от кралския път, но пасат тук овцете си по високите ливади лете. На запад покрай Леден залив са хората на Вул, тия на Харклей се падат зад нас в хълмовете, а тук по високите места са Кнот, Лидъл, Норей, има и от Флинт, кремъчните хора. — Прабаба му, майката на майката на баща му, бе от кремъчните планинци, Флинт. Баба Нан веднъж бе казала — още преди той да падне, — че тъкмо нейната кръв направила от Бран такъв глупак, все да се катери. Тя обаче беше умряла много години преди Бран да се роди, дори преди баща му да се роди.\n— Вул ли? — каза Мийра. — Джойен, нямаше ли един Вул с татко по време на войната?\n— Тео Вул. — Джойен се беше задъхал от тежкото изкачване. — Викаха му „Ведрата“.\n— Това им е гербът — каза Бран. — Три кафяви ведра на синьо поле, обкръжено от бели и сиви карета. Лорд Вул дойде веднъж в Зимен хребет да потвърди васалството си и да поговори с татко, носеше ведрата на щита си. Само че той не е истински лорд. Е, лорд е, но го наричат просто Вул, същото е и с Кнот, с Норей и Лидъл. В Зимен хребет ние ги наричаме лордове, но хората им — не. Джойен Тръстиката спря да си поеме дъх.\n— Мислиш ли, че тези планинци знаят, че сме тук?\n— Знаят. — Бран беше видял как ги следят. Не със собствените си очи, а с по-острия поглед на Лято, на който почти нищо не убягваше. — Но няма да ни безпокоят, стига да не посягаме на техните кози или коне.\nИ не посягаха. Само веднъж се натъкнаха на планинци, когато внезапно завалелият мразовит дъжд ги накара да си потърсят убежище. Намери им го Лято, който надуши плитка пещера зад сиво-зелените клони на един гигантски смърч, но когато Ходор се приведе под каменната издатина, Бран зърна в дъното оранжевия блясък на огъня и разбра, че не са сами.\n— Влезте и се стоплете — прикани ги мъжки глас. — Има достатъчно камък да опази главите на всички ни от дъжда.\nПредложи им овесени питки, кървавица и глътка ейл от кожения си мях, но името си не каза, нито ги попита за техните. Бран реши, че е от хората на Лидъл. Закопчалката, която стягаше наметалото му от къртича кожа, беше от злато и бронз, изкована с формата на борова шишарка, а Лидъл носеха борови шишарки върху бялата половина на зелено-белите си щитове.\n— Далече ли е до Вала? — попита го Бран, докато чакаха дъждът да спре.\n— Гарванът лети и до по-далече — отвърна им човекът на Лидъл, стига да беше такъв. — Но за тия, дето нямат крила, е далечко.\n— Бас слагам, че щяхме вече да сме стигнали, ако… — почна Бран.\n— … бяхме хванали кралския път — довърши с него Мийра. Лидъл извади един нож и задялка пръчка.\n— Когато в Зимен хребет имаше Старки, всяко девойче можеше да тръгне по кралския път в празничната си рокличка и никой да не го закачи, а пътниците намираха огън, хляб и сол в много крайпътни ханове и селски твърдини. Но нощите сега са по-студени, а вратите — затворени. Октоподи се въдят сега из вълчия лес и одрани мъже бродят по кралския път и питат за странници.\n— Одрани мъже ли? — възкликна Джойен.\n— Аха. Момчетата на Копелето. Беше умрял, ама сега не е. Чува се, че плащал добро сребро за вълчи кожи, и може би злато за някои други възкръснали мъртъвци. — Като каза това, погледна Бран и просналия се до него Лято. — Колкото за Вала — продължи мъжът, — точно за натам аз не бих тръгнал. Стария мечок отведе Стража в Гората на духовете и се върнаха само гарваните му, без едно съобщение поне. „Тъмни криле, тъмни думи“, викаше майка ми, ама когато птиците долетят мълчаливи, според мен работата е още по-тъмна. — Мъжът разбърка въглените с пръчката. — Друго беше, когато си имаше по някой Старк в Зимен хребет. Но Стария вълк умря, Младия тръгна на юг да си играе играта на тронове, а за нас останаха само призраците.\n— Вълците пак ще се върнат — заяви мрачно Джойен.\n— Ти пък откъде знаеш, момче?\n— Сънувах го.\n— Някой път и аз сънувам майчицата ми, дето я погребах преди девет години — рече мъжът, — ама като се събудя, виждам, че не се е върнала.\n— Има сънища и сънища, милорд.\n— Ходор — каза Ходор.\nНея нощ прекараха заедно, защото дъждът спря чак по тъмно, и като че ли само Лято искаше да напусне пещерата. Щом огънят догоря до жарава, Бран го пусна. Вълчището не усещаше влагата като хората и нощта отвън го зовеше. Лунната светлина рисуваше по мокрите дървета сребристи сенки и придаваше на сивите скални ридове снежна белота. Бухали бухаха в тъмното и прелитаха тихо между боровете, а по планинските склонове притичваха бели кози. Бран затвори очи и се отдаде на вълчия сън, на нощните миризми и звуци.\nКогато на следващата заран се събуди, огънят беше изтлял и Лидъл си беше отишъл, но им беше оставил от кървавицата и дузина овесени питки, грижливо увити в парче плат на зелени и бели ивици. В някои от питките имаше изпечени семена от борови шишарки, в други — боровинки. Бран опита и от двете, но не можа да реши кои му харесват повече. Един ден пак щеше да има Старки, каза си той, и тогава той щеше да повика Лидъл и стократно да плати за всяко семенце от шишарка и за всяка боровинка.\nПътят този ден беше по-лек, а някъде по обед слънцето се промуши през облаците. Бран седеше изправил гръб в кошницата си на гърба на Ходор и се чувстваше почти доволен. После подремна малко, унесен от плавното полюшване и тихото тананикане на едрото конярче. Мийра го събуди, като го докосна леко по ръката.\n— Виж — каза тя и посочи небето с жабарското си копие. — Орел. Бран вдигна глава и го видя, разперил широко сивите си криле и понесъл се с вятъра. Проследи го с очи как се завъртя в кръг и се издигна по-високо и се зачуди какво ли щеше да е и той да можеше така леко да се рее над света. „По-хубаво щеше да е дори от катеренето.“ Опита се да се домогне до орела, да изостави това свое глупаво сакато тяло, да се издигне до небето и да се слее с него, както се сливаше с Лято. „Зеленозрящите са могли да го правят. Би трябвало и аз да мога.“ Опитваше и опитваше, докато орелът не се скри в златистата мъгла на следобеда.\n— Отиде си — въздъхна той разочарован.\n— Ще видим и други — каза Мийра. — Те живеят тук, горе.\n— Ходор — съгласи се Бран.\nДжойен подритна една шишарка.\n— На Ходор май му харесва, когато му казваш името.\n— Това не е истинското име на Ходор — обясни Бран. — Това е само думата, която той казва. Истинското му име е Уолдър, така ми каза баба Нан. Тя му беше прапрабаба. — Мисълта за баба Нан го натъжи. — Мислите ли, че железните хора са я убили? — Не бяха видели тялото й в Зимен хребет. Сега като си спомни, всъщност не бе видял убити жени. — Тя на никого не е причинила зло, дори на Теон. Тя само разказваше приказки. Теон не би могъл да убие човек като нея. Нали?\n— Някои хора убиват други само защото могат — каза Джойен.\n— И освен това не Теон извърши убийствата в Зимен хребет — каза Мийра. — Твърде много от убитите бяха железни хора. — Мийра премести жабарското си копие в другата ръка. — Помни приказките на баба Нан, Бран. Помни как ги е разказвала, как звучеше гласът й. Докато помниш, част от нея винаги ще е жива у теб.\n— Ще помня — обеща той. Продължиха дълго да се изкачват, без да говорят, следвайки кривата пътека на дивеча през високата седловина между двата каменни върха. По склоновете около тях се бяха впили жилави смърчове. Далеч напред Бран виждаше ледения блясък на някакъв поток, свличащ се по стръмнината. Усети, че се вслушва в дъха на Джойен и в пращенето на боровите иглички под краката на Ходор. — Вие знаете ли приказки? — изведнъж попита той Тръстиките.\nМийра се засмя.\n— О, доста.\n— Доста — призна брат й.\n— Ходор — рече Ходор и продължи да си тананика.\n— Защо не разкажете някоя? — подкани ги Бран. — Докато вървим. Ходор обича истории за рицари. Аз също.\n— На Шийката няма рицари — каза Джойен.\n— Над водата — поправи го сестра му. — Иначе блатата са пълни с мъртви рицари.\n— Това е вярно — каза Джойен. — Андали и железни хора, Фрей и други глупаци, всички онези храбри воини, тръгнали да завоюват Сива вода. Никой от тях не е могъл да я намери. Навлизат в Шийката, но не могат да излязат. И рано или късно нагазват в блатата, затъват от тежестта на толкова стомана и се давят с доспехите си.\nБран потръпна при мисълта за удавените рицари. Но не възрази. Тръпката му харесваше.\n— Имало един рицар някога — каза Мийра, — в годината на лъжеп-ролетта. Рицаря на Смеещото се дърво, така го наричали. Трябва да е бил от езерните хора.\n— Може и да не е бил. — Лицето на Джойен бе помръкнало, нашарено със зелени сенки. — Сигурен съм, че принц Бран е чувал тази приказка сто пъти.\n— Не — каза Бран. — Не съм. А и да съм я чувал, все едно. Понякога баба Нан ни разказваше история, която ни беше разказвала и преди, но ние не се сърдехме, стига историята да беше добра. Старите приказки са като стари приятели, обичаше да казва тя. Човек трябва да им гостува от време на време.\n— Така е. — Мийра вървеше с щита си на гърба и избутваше клонките пред себе си с жабарското си копие. И тъкмо когато Бран реши, че в края на краищата тя няма да разкаже историята, момичето започна. — Имало някога едно много любопитно момче, което живеело на Шийката. Като всички езерни хора, и то било дребно, но също така — храбро, умно и силно. Докато растяло, станало добър ловец, рибар и катерач по дърветата, и се научило на всички вълшебства на моя народ.\nБран беше почти сигурен, че никога не е чувал тази история.\n— Имал ли е зелени сънища като Джойен?\n— Не — каза Мийра, — но е могъл да диша в тинята и да тича по листата, и да превръща пръстта във вода и водата в пръст, само прошепвайки по някоя дума. Можел е да говори с дърветата и да заприда думите, и да прави така, че замъци да се появяват и да изчезват.\n— Жалко, че не мога като него — каза с тъга Бран. — Кога се среща с Рицаря на дървото?\nМийра сбърчи лице.\n— Скоро, ако един принц помълчи малко.\n— Само попитах.\n— Момчето знаело вълшебствата на езерата — продължи тя, — но му се искало още. Нашите хора рядко пътуват далече от дома, знаеш. Ние сме малък народ и обичаите ни изглеждат странни за някои, затова големите хора не винаги се държат добре с нас. Но този момък бил много храбър и един ден, когато възмъжал, решил да напусне езерата и да посети Острова на ликовете.\n— Никой не може да посети Острова на ликовете — възрази Бран. — Там живеят зелените човеци.\n— Тъкмо зелените човеци искал да намери той. Затова си облякъл риза, обшита с бронзови плочки, като моята, взел си един кожен щит и тривърхо копие, като моите, и поел с една малка кожена лодка надолу по Зелена вилка.\nБран притвори очи и се помъчи да си представи човека в неговата малка кожена лодка. В главата му езерният човек приличаше на Джойен, само че по-голям, по-силен и облечен като Мийра.\n— Под Близнаците той минал през нощта, така че Фрей не могли да го нападнат, а когато стигнал Тризъбеца, излязъл от реката, вдигнал лодката над главата си и тръгнал пеш. Вървял така много дни, но накрая стигнал Окото на Боговете, хвърлил лодката си в езерото и шляп-шляп, та до Острова на ликовете.\n— Срещнал ли зелените човеци?\n— Да — каза Мийра, — но това е друга история и няма да ти я разказвам. Моят принц ме помоли за рицари.\n— Зелените човеци също са добри.\n— Така е — съгласи се Мийра, но нищо повече не каза за тях. — През цялата зима езерният мъж останал на острова, но когато пукнала пролетта, чул как го зове широкият свят и разбрал, че е време да си тръгва. Кожената му лодка си стояла там, където я бил оставил, така че той се сбогувал и заплувал към брега. Гребал и гребал, и накрая видял далечните кули на замък, който се издигал край езерото. Колкото повече приближавал, кулите ставали все по-високи, докато накрая не разбрал, че това трябва да е най-големият замък в целия свят.\n— Харънхъл! — веднага позна Бран. — Било е Харънхъл! Мийра се усмихна.\n— Нима? Под стените му видял шатри с най-различни цветове, ярки знамена, плющящи на вятъра, и рицари в ризници, брони и на коне с тежки сбруи. Замирисало му на печени меса и чул звуци на смях и ек на тръби и викове на херолди. Свикан бил велик турнир и шампиони от всички земи се стекли да се сразят за голямата награда. Там бил и самият крал, със своя син, Драконовия принц. Дошли и Белите мечове, за да приемат в редиците си нов брат. Присъствал Повелителят на бурите, както и Господарят на розата. Великият лъв на скалата се бил скарал с краля и останал настрана, но много от неговите знаменосци и рицари все пак дошли. Човекът от езерата никога в живота си не бил виждал такова пищно зрелище и знаел, че може би никога повече няма да го види. Страшно му се приискало и той да стане участник в него.\nБран много добре познаваше това чувство. Като малък най-много сънуваше как ще стане рицар. Но това беше преди да падне и да загуби краката си.\n— Дъщерята на големия замък царувала като кралица на любовта и красотата при откриването на турнира. Петима шампиони се заклели да бранят нейната корона: нейните четирима братя и прочутият й чичо, бял рицар от Кралската гвардия.\n— Хубава девица ли е била?\n— Хубава — каза Мийра и прескочи един камък, — но имало и по-хубави от нея. Една от тях била жената на Драконовия принц, тя довела със себе си дузина дами да я придружават. Всички рицари ги молели за благосклонността им да вържат техните панделки на пиките си.\n— Това да не излезе някоя любовна история? — попита Бран със съмнение. — Ходор не ги обича много.\n— Ходор — съгласи се Ходор.\n— Той обича историите, в които рицарите се бият с чудовища.\n— Понякога самите рицари се оказват чудовища, Бран. Та вървял си нашият дребничък езерен човек из полето, радвал се на топлия пролетен ден и на никого нищо лошо не правел, когато се натъкнал на трима скуайъри. Те не били на повече от петнадесет години, и тримата. Това бил техният свят, така както го разбирали, и там нямало място за такива като него. Издърпали му копието, съборили го на земята и започнали да го ругаят, че е жабар.\n— Уолдъри ли са били? — Много му заприлича на нещо, което може да направи Малкия Уолдър Фрей.\n— Никой не си казал името, но той запомнил добре лицата им, за да може да си отмъсти по-късно. Бутали го всеки път щом се опитвал да стане, ритали го, когато се свивал на земята. Но след това чули рев.\n— Вие ритате човек на баща ми — ревнала вълчицата.\n— Четирикрака вълчица или двукрака?\n— Двукрака — каза Мийра. — Вълчицата връхлетяла върху тримата скуайъри с турнирен меч и ги пръснала. Езерният човек бил целият в кръв и подутини, затова тя го отвела в леговището си, за да почисти раните му и да ги превърже с лен. Там той срещнал братята й от глутницата: Дивия вълк, който ги предвождал, Кроткия до него и Палето, което било най-малкото от четиримата.\n— Същата вечер в Харънхъл щяло да има пиршество, за да се отбележи откриването на турнира. Вълчицата настояла момъкът да присъства — продължи тя. — Неговият род също бил знатен и той имал също толкова право на място на пира, колкото и всеки друг. Не било лесно да се откаже на Вълчата дева, затова той позволил на Палето да му намери дрехи, подходящи за кралския пир, и отишъл в големия замък. И под покрива на Харън ял и пил той с вълците, както и с много от техните заклети мечове, хора от хълмовете и горяни, мечки и крайморски жители. Драконовият принц изпял една толкова тъжна песен, че Вълчата дева заподсмърчала, но когато братчето й, Палето, я подразнил, че плаче, тя изляла виното си върху главата му. Един черен брат заговорил и помолил рицарите да се включат в Нощния страж. Повелителят на бурята надпил Рицаря на черепите и целувките във винен двубой. Езерният човек видял как една засмяна девица с пурпурни очи танцувала с Белия меч, с Червената змия и с Господаря на грифоните, а накрая с Кроткия вълк… но едва след като Дивия вълк поговорил с нея от името на брат си, който бил толкова свенлив, че едва го убедили да стане от пейката.\n— И посред цялата тази веселба малкият езерен човек зърнал тримата скуайъри, които го нападнали — продължи Мийра. — Единият служел на Рицаря на вилата, друг — на Язовеца, а третият придружавал рицар с две кули на палтото, знак, който всички езерни хора добре познавали.\n— Знакът на Фрей — каза Бран. — Фрей, господарите на Брода.\n— Тогава, както и сега — съгласи се тя. — Вълчата дева също ги видяла и ги посочила на братята си.\n— Мога да ти купя кон и някакви доспехи, които да ти станат — предложил Палето.\n— Мъничкият езерен човек му благодарил, но не отговорил. Сърцето му се късало. Езерните хора са по-дребни от останалите, но също толкова горди. Момъкът не бил рицар, нямало рицари в неговия народ. Ние повече седим в лодките си, отколкото на кон, а земите ни са създадени за гребла, не за пики. Колкото и да му се искало да получи възмездие, той се боял, че само ще се изложи и ще посрами народа си. Нея нощ Кроткия вълк предложил на малкия езерен човек място в шатрата си, но преди да заспи той коленичил на езерния бряг, загледан във водата, където трябвало да се намира Острова на ликовете, и изрекъл молитва към старите богове на севера и на Шийката…\n— Не си ли чувал тази приказка от баща си? — попита Джайен.\n— Приказките ги разказваше баба Нан. Мийра, продължавай, не можеш да спреш точно тук.\nХодор сигурно изпита същото.\n— Ходор — каза той, а после: — Ходор ходор ходор ходор.\n— Добре — каза Мийра. — Ако искате да чуете останалото…\n— Да! Разказвай!\n— За двубоите били определени пет дни — каза тя. — Имало също така и голямо меле със седем противни страни, стрелба с лък и хвърляне на брадви, конно надбягване и турнир на певци…\n— Това за певците го пропусни. — Бран се завъртя нетърпеливо в коша си на гърба на Ходор. — Разкажи за двубоите.\n— Както заповяда моят принц. Дъщерята на замъка била кралицата на любовта и красотата, короната й бранели четиримата й братя и чичо й, но и четиримата синове на Харънхъл били победени още на първия ден. Победителите им се задържали за кратко като шампиони, докато и те не били надвити. Случило се така, че в края на първия ден Рицарят на язовеца си спечелил място сред шампионите, а на заранта на втория ден Рицарят на вилата и Рицарят на двете кули също станали победители. Но в късния следобед на втория ден, когато сенките се удължили, се появил загадъчен рицар.\nБран кимна вещо. На турнирите често се появяваха загадъчни рицари, чиито шлемове крият лицата им, а щитовете им са или без знак, или с някакви странни гербове. Понякога те се оказваха предрешени прочути шампиони. Драконовият рицар веднъж бе спечелил турнир като Рицаря на сълзите, за да може да провъзгласи своята сестра за кралица на любовта и красотата на мястото на кралската любовница. А Баристан Храбрия на два пъти беше навличал доспехи на загадъчен рицар, първия път — когато бил едва десетгодишен.\n— Обзалагам се, че е бил малкият езерен човек.\n— Никой не знаел — каза Мийра, — но загадъчният рицар бил нисък на ръст и облечен в неугледни доспехи, сглобени от най-различни части и парчета. Знакът на неговия щит бил дърво на сърцето на старите богове, бяло язово дърво със смеещо се червено лице.\n— Може пък да е дошъл от Острова на ликовете — каза Бран. — Зелен ли е бил? — В историите на баба Нан бранителите на острова имаха тъмнозелени кожи и листа вместо коса. Понякога имаха и рога, но Бран не виждаше как загадъчният рицар е могъл да носи шлем, ако е имал рога. — Бас държа, че са го изпратили боговете.\n— Може би. Загадъчният рицар снишил пиката си пред краля и подкарал коня към края на пистата, където били павилионите на петимата шампиони. Сещаш се кои трима е предизвикал.\n— Рицаря на язовеца, Рицаря на вилата и Рицаря на близначните кули. — Бран беше слушал достатъчно истории с рицари, за да го затрудни това. — Казах ти, че е бил малкият езерен човек.\n— Който и да е бил, старите богове влели сила в мишците му. Рицарят на язовеца паднал първи, след него Рицарят на вилата, а накрая — Рицарят на двете кули. Никой от тях не се радвал на голяма обич, затова тълпата радушно поздравила Рицаря на Смеещото се дърво, както скоро нарекли новия шампион. Когато победените му противници поискали да си откупят конете и броните, Рицарят на Смеещото се дърво проговорил с гръмовен глас през своя шлем и казал: „Научете своите скуайъри на уважение и чест, това ще е достатъчен откуп“. След като победените рицари наказали сурово своите скуайъри, им върнали конете и доспехите. Така на молитвата на малкия езерен човек се отвърнало… дали от зелените човеци, или от старите богове, или от горските чеда, кой знае?\nИсторията беше хубава, реши Бран, след като помисли малко.\n— А след това какво станало? Дали Рицарят на Смеещото се дърво е спечелил турнира и се е оженил за принцесата?\n— Не — отвърна Мийра. — Същата нощ в големия замък Повелителят на бурята и Рицарят на черепите и целувките се заклели поотделно, че ще свалят маската му, а и самият крал ги насърчил да го предизвикат, като заявил, че лицето зад този шлем не е на негов приятел. Но на другата сутрин, когато херолдите надули тръбите и кралят заел мястото си, се появили само двама шампиони. Рицаря на Смеещото се дърво го нямало. Кралят се разгневил и дори пратил своя син, Драконовия принц, да го потърси, но намерили само нарисувания му щит да виси от клона на едно дърво. Накрая този турнир го спечелил Драконовият принц.\n— О. — Бран размисли още веднъж над разказа. — Все пак историята беше хубава. Но трябваше тримата рицари да го унизят, а не техните скуайъри. Тогава малкият езерен човек е щял да може да ги убие. А онова за откупа беше глупаво. И загадъчният рицар трябваше да спечели турнира, да победи всички противници и да провъзгласи Вълчата дева за кралица на любовта и красотата.\n— Тя е била — каза Мийра, — но историята с нея е по-тъжна.\n— Сигурен ли си, че никога не си чувал тази история преди, Бран? — попита Джойен. — Лорд баща ти никога ли не ти я е разказвал?\nБран поклати глава. Денят застаряваше вече, сенките пълзяха по планинските склонове и провираха черни пръсти между боровете. „Щом малкият езерен човек е могъл да посети Острова на ликовете, и аз бих могъл.“ Навярно те можеха да му помогнат да тръгне сам отново, дори да го превърнат в рицар. „Превърнали са малкия езерен човек в рицар, макар и само за един ден — помисли той. — Един ден стига.“


Четири деца в колата и безсмъртната им майка - Майко мила!\nПубликувано на 7 юни, 2021 MaikoMila 0\nЗа една много симпатична среща с органите на реда ни разказва днес Весела Георгиева. Тя е майка на четири деца и затова стикерът на буса ѝ гласи „Четири деца в колата и безсмъртнат им майка“. Няма как да не обърнеш внимание на това, нали? Е, и полицаят му е обърнал и е подходил със съчувствие и разбиране.\nЕдин следобед, на няколко пресечки от градината видях вдигнатата палка и любовния поглед на младия полицай.\nВеднага спрях и докато ровя да си намеря документите, униформеният младеж ми продума:\nPost Views: 31 390


Прозрачен капак за LG Optimus dual P990, на ТОП Цена — Sim.bg\nПрозрачен капак за LG Optimus dual P990\nПрозрачен пластмасов капак за LG Optimus dual P990 със защитно фолио за дисплея в комплекта\nТова е качествен продукт с продуктов номер 14889 произведен от фирма Sim. Марката Sim се е доказала с времето като изключително качествена и креативна. Може да откриете Прозрачен капак за LG Optimus dual P990 листнат в категория Аксесоари за таблети, на цена 17.90лв. На онлайн магазина ни в този раздел Аксесоари за телефони, Аксесоари за таблети ще откриете разнообразие от продукти на цени за всеки вкус, започващи от 9.90лв до 119.90лв. Голяма част от продуктите - Аксесоари за таблети са специално изработени за конкретния мобилен телефон или таблет.\nПродукта Прозрачен капак за LG Optimus dual P990 е добавен в сайта на 17 Януари 2015


Описание на картината Василий Перова „Плаче Ярославна” - Картини - 2021\nОписание на картината Василий Перова „Плаче Ярославна”\nТази картина на Репин беше една от последните, създадени и носи известен отпечатък, че талантът на художника, за съжаление, вече умира. Майсторът създава това платно, когато вече е много болен. Картината е малко неточна, поза е достатъчно умишлена, в патетиката ясно се усеща болезнеността на нейната патетика. Но с всичко това в него се вижда маниерът и техниката на истински художник с главна буква.\nРепин пое традиционния сюжет, но в очите му звучи малко по-различно. Ярославна страда невероятно. Тя се задържа на небето и се моли за помощ. Слънцето почти е залязло. Хоризонтът е боядисан в синьо и розово. Острата ограда за пикет е насочена нагоре.\nПтиците бяха разтревожени от оплакванията на героинята. Те летят над града, не намират спокойствие. В цялата картина идва тревогата на очакването. Вероятно трагедията ще се случи много скоро. Човек придобива усещането, че Репин е инвестирал в създаването му неотразимо отчаяно желание да живее.\nЦветовете на костюма на Ярославна показват хармония с целия пейзаж. Художникът се стреми да предаде тоалета си възможно най-точно. Той също така се стреми да бъде реалист в пейзажа. Но в същото време определена простота, присъща на театъра, е много забележима в това произведение. Зрителят вижда яркостта на фалшив герой и конвенционалност.\nХудожникът концентрира цялото си внимание върху лицето на Ярославна. Сигурно е да се каже, че той успя да завърши тази част от своето творение с невероятно умение. Той предаде максимално отчаяние. Героинята е вътрешно напрегната, но в същото време надеждата дебне в нея. Изглежда, че още един момент и Ярославна ще прелети през небето, за да се притече на помощ на любимия си възможно най-скоро. Художникът успя да предаде искреността на героинята, която наистина е истинска.\nГосподарят се опитваше по всякакъв начин да се справи с болестта си. Тази картина е желанието му да спечели. Той искаше да работи и да създава отново напълно.\nЗвездна нощ на Винсент Ван Гог\nГледай видеото: Тамара Милашкина - Плач Ярославны (Септември 2021).\nОписание на картината на Питър Брейгел Старши „Холандски поговорки“\nCopyright 2021 \_ Описания на картини на руски и чуждестранни художници, живопис \_ Описание на картината Василий Перова „Плаче Ярославна”


Животновъди не пускат ветеринари да умъртвят добитъка им | Agri.BG\nФермерите направиха жива верига\nЖивотновъди в ямболско блокираха пътя между град Болярово и селата Шарково, Воден, Крайново и Странджа.\nТе препречиха пътя на разклона за селата, за да не допускат ветеринарите да преминат и да умъртвят добитъка им. Причината за наложителната евтаназия е заради появилото се огнище на болестта чума по дребните преживни животни, съобщи бТВ.\nБългарската агенция по безопасност на храните (БАБХ) обяви три нови огнища на чума по дребните преживни животни. Заразата е открита в село Крайново, село Странджа и село Шарково, община Болярово, област Ямбол.\nБлокадата към трите села ще продължи, докато не бъдат приети исканията на животновъдите. Те настояват да бъдат взети втори проби от животните и да се спре заповедта за избиването на всички животни. Според протестиращите обезщетенията, които ще получат, няма да позволят възстановяването на стадата и така целият сектор в региона ще бъде унищожен, пише БНР.\n„Призоваваме всички овцевъди и козевъди да внимават, когато изпращат животните си на паша. Да ограничат пашуването до възможно най-близко до животновъдния обект пасище и да не смесват животните си с други“, заявиха вчера пред Фермер.БГ от Националната овцевъдна и козевъдна асоциация (НОКА).\nЗаради заразите: Слагат електропастир по границата с Румъния\nБАБХ е наредила взимане на мерки, за да се предотврати разпространяването на заразата. Сред действията, които се предприемат, са проучване на движението на заразения добитък и храната му. Трикилометрова е предпазната зона около засегнатите обекти и 10-километрова зона за наблюдение. В населените места в тези две зони БАБХ нареди да се извършат актуализация за данните за дребните преживни животни, ежеседмични клинични прегледи, взимане на двойни кръвни проби.\nчума дребен преживен добитък протест фермери\nЗАЩО САЙТА ИЗТРИ КОМЕНТАРИТЕ КОИТО БЯХА ПОД СТАТИЯТА ОСОБЕННО ПОСЛЕДНИЯ КОЙТО ДАВАШЕ ОТГОВОР ДАЛИ НАИСТИНА ЖИВОТНИТЕ СА БОЛНИ ОТ ЧУМА ...СРАМОТА FERMÉR .BG И ВИЕ ЛИ СИ СЛОЖИХТЕ ЦЕНА\nаз съм с Вас\nбратя и сестри, аз напълно Ви подкрепям! БАБХ е една мега агенция която цели да затрие българското земеделие, поради което се налага нейното разпердушинване на части, а колектива им да иде там където му е мястото; това са едни напълно некърни синкурници (чиновници), които са далеч от проблемите на българското земеделие.\nСбъркали са пътя колегите , не беше ли по близо до чеверметата . Някъде около Арбанаси ,, стачката '' .\nГлас в пустиня. Животновъдството се затри.\nПодкрепям ви колеги.Само така.Не си давайте добитъка на некадърниците от БАБХ\nгорките хорица това им е препитанието...


Който има колеги, не се нуждае от врагове | Ozone.bg\nHикогa не cе довеpявaйте cляпо нa колеги и мaлко познaти зa вac оcоби!\nCпечелените вpaгове cе губят много тpудно. Пpедcтои ви невеpоятно зaбaвно пътешеcтвие cpед биологичния вид...\nCпечелените вpaгове cе губят много тpудно. Пpедcтои ви невеpоятно зaбaвно пътешеcтвие cpед биологичния вид xомо колегиуc и нaй-изявените му пpедcтaвители: от женкapя до мълчaливецa, от езотеpичкaтa до любовчийкaтa, от циникa до пpофеcоpкaтa.\nИмaте caмо един шaнc дa оцелеете cpед aкулите в cлужебния aквapиум: пpочетете тaзи книгa!\nКaк ca уcтpоени нaшите колеги? Пpекapвaме по-голямaтa чacт от животa cи c тяx – товa не винaги е много пpиятно. Знaете ли зaщо cъдъpжaтелите нa бapове по целия cвят нapичaт вpемето cлед пpиключвaне нa paботa и нaчaлото нa вечеpтa „Наррy Нour”? Tогaвa, зaмиcлени нaд питие, xоpaтa cе диcтaнциpaт от caмозвaнци, многознaйковци, пеpковци, подмaзвaчки и клюкapки, тpудолюбиви пчелички, xaпливи дpaки ... и вcевъзможни типaжи, нacелявaщи ежедневието им.\nTaзи книгa ще ви помогне дa ги paзпознaете и по-добpе дa ги paзбеpете. Вглеждaйте cе внимaтелно! Зaнимaтелно-поучително изcледвaне нa типaжите във фиpменaтa джунглa.


Кучи - паку Mp3 говорител - Лъв | Cool Mania\nКучи - паку Mp3 говорител - Лъв\nКуки-паку MP3 говорител - Лео е невероятно сладка плюшена играчка с батерии. Тази високотехнологична притурка има чувство за хумор, така че собствениците и публиката се забавляват с танци и пеене на този хубав лъв. Работи като говорител за MP3 плейъри. Просто го свържете към MP3 плейъра или мобилния телефон и възпроизведете музиката. След това просто натиснете лапата на вашето кучи-паку животно и тази притурка ще отвори устата си като възпроизвеждане и ще танцува до мелодията.\nКучи-паку MP3 лектор\nНатиснете отново лапата, за да го спрете. Можете също така да изберете "режим на микрофона", така че царят на джунглата ще синхронизира устата с гласа ви. Натиснете лапата и опитайте например само няколко пъти да пляскате с ръце и Kuchi-Paku ще се премести в ритъма. И ако ви омръзне да танцувате, просто натиснете лапата. Той е идеален за деца, шегаджии и музикални фенове от всички възрасти.\nПерфектен подарък за любителите на плюшени животни и музикални играчки. Кучи-паку лъвът ще стане ваш домашен любимец, с който ще се забавлявате.