Degenerace makulární sítnice: proč léčba ne vždy pomáhá? - Kliniky - 2018\nPři poklesu průměru cév je porucha sítnice narušena. Výsledkem je, že vzhledem k nedostatku kyslíku a živin je sítnice vystavena dystrofickým změnám. Tento projev je častější v obou očích. V tomto případě jedna z nich trpí více než druhá.\nRiziková skupina pro retinální makulární degeneraci zahrnuje starší lidi. Vzhledem k věku dochází k velkým změnám v centrální vidění, neboť dochází k problémům s oběhovým systémem.\nKód makulární degenerace podle ICD-10\nH35.3 Degenerace makulárního a posteriorního pólu\nLékaři a vědci nezaznamenali důvody makulární degenerace jako nepodmíněný seznam. Jsou identifikovány jako řada předpokladů, které poukazují na možné faktory, které by mohly sloužit jako impuls pro vznik dystrofických změn. Mezi nimi:\nDegenerace makuly se často objevuje u žen kvůli jejich delší střední délce života vůči mužům. V tomto případě je nemoc náchylná k těm, kteří překročili prahovou hodnotu za 50 let.\nU dětí se makulodystrofie vyvíjí zřídka. Vyskytuje se v nich, pokud mají rodiče předispozici k této nemoci. Na genetické úrovni se rozvíjí sklerosa cév, která se stává impulsem pro dystrofické změny v sítnici.\nRozlišujte suché a vlhké formy makulární degenerace. V tomto případě každá z nich má určitý soubor vlastností a symptomatických projevů.\nJe diagnostikován v 90% případů. Představuje první stupeň makulární degenerace, ve které nové nádoby neměly čas formovat. Charakteristickým projevem suché makulární degenerace je ztenčení retinálních tkání a nahromadění žlutých pigmentů (druse) ve vrstvách. V suché formě onemocnění existují 3 fáze vývoje:\nPočáteční fáze se neprojevuje jako narušení vizuálních funkcí. To může být identifikováno vzdělávacími družkami.\nIntermediární stupeň je charakterizován fúzí malých drusenů do středních skvrn nebo do jednoho velkého. Jako vizuální vada se před očima objevuje nejasná silueta.\nVýrazná fáze znamená zvýšení siluety a její zčernalí. To naznačuje, že fotosenzitární buňky zemřou.\nSuchá forma makulární degenerace způsobuje snížení vidění, pokud není léčena v rané fázi.\nVlhká forma onemocnění poškozuje vidění víc než suchý. Je to způsobeno tvorbou nových cév (proces neovaskularizace). Jsou velmi křehké, takže jsou často poškozené a způsobují krvácení. Zase vedou ke smrti buněk citlivých na světlo a vzhledu mrtvého místa v zorném poli.\nExistují latentní a klasické typy makulární degenerace. V druhém případě jsou dystrofické procesy výraznější. Tak se cévní novotvary objevují častěji. To je doprovázeno vývojem jizvy.\nPokud mluvíme o suché makulární degeneraci, pak v počátečních stádiích nezpůsobuje bolest a symptomatické projevy. Je třeba seriózně zvážit vzhled takových příznaků, aby bylo toto onemocnění včas identifikováno:\nStává se obtížné se pohybovat ve tmě.\nViditelný text se stává obtížnější.\nRozpoznání okolních lidí je obtížnější.\nZorné pole poletuje tmavá skvrna bez výrazných obrysů.\nStejné příznaky jsou také charakteristické pro vlhkou makulární degeneraci. Přidány k nim zkreslení obrysů viditelného obrazu a vizuálního ohýbání přímých čar.\nDiagnóza onemocnění zahrnuje přípravu klinického obrazu podle stížností pacienta a výsledků výzkumu. Používají se takové metody detekce onemocnění:\nVyšetření oka alkalickou lampou a oftalmoskopem.\nStanovení ostrosti a zorného pole pomocí různých zkoušek (včetně testu Amsler).\nVýsledkem výzkumu je odhalení fáze onemocnění a lokalizace léze. Proto je tato léčba přiřazena k získaným datům.\nLéčba suché makulární degenerace\nSuchá makulární degenerace je léčena konzervativními metodami. Účelem přijatých opatření je zastavit tvorbu nových plavidel, čímž se vyloučí další vývoj choroby. Riziko další ztráty vidění brání antioxidační léky a přípravky obsahující zinek. Při suché formě onemocnění je pacientovi předepsané léky, které obsahují vitamíny A, C a E, měď a zinek. Oční lékařka navíc vypouští lutein a zeaxantin. Stejné prostředky se používají jako preventivní opatření pro makulární degeneraci.\nLéčba mokré makulární degenerace\nKonzervativní metoda při léčbě vlhké makulární degenerace je neúčinná. Proto jsou takové postupy upřednostňovány:\nLaserová chirurgie. Používá se, pokud jsou nově vytvořené nádoby umístěny ve vzdálenosti od fovey žluté skvrny. Odstraněny ty, které jsou charakterizovány křehkostí a krvácením. Oni jsou zničeni laserovým zářením, ale zdravé tkáně mohou být náhodně poškozeny. Laserová léčba ne vždy pomáhá. V mnoha případech, dokonce i po opakovaném postupu, vidění se stále zhoršuje.\nFotodynamická terapie je bezpečnějším způsobem ve srovnání s laserovou operací. Jedná se o intravenózní infuzi Visudinu. Léčivé látky jsou připojeny ke stěnám bolestivých cév a ozařovány je světelným zářením po dobu 1,5 minuty, aniž by to ovlivnilo zdravé tkáně. Výsledkem je zpomalení zhoršení zraku. Během 5 dnů po zákroku je třeba chránit oči před jasným slunečním světlem a osvětlením místností. Efekt fotodynamiky je nestabilní. Po uplynutí určité doby budete možná muset postup opakovat.\nIntraokulární injekce nebo terapie anti-VEGF. Pro začátek je prováděna lokální anestézie. Poté se Avastin, Lucentis, Makugen a další moderní léky injektují do dutiny oka. Jejich úkolem je zablokovat růstový faktor nových neživotaschopných plavidel. Postup se provádí měsíčně. Dávky léku se vypočítají pro každého pacienta zvlášť.\nLékaři popisují léčbu makulární degenerace tímto způsobem:\nPouze intraokulární injekce mohou zlepšit vidění. Jiné metody léčby zastavují pouze další vývoj dystrofických změn.\nVzhledem k tomu, že příčinou dystrofických změn může být podvýživa, léčba lidovými léky předpokládá její korekci. Doporučujeme jíst cizrnu a klíčky pšenice. Oční kapky z tinktury aloe šťávy a mumií a zároveň pomáhají zlepšit zrak. Stojí za zmínku, že lidové prostředky jsou pomocné a používají se spolu s hlavní léčbou. Pokud jde o jejich účinnost, je vhodné si před použitím poradit s lékařem.\nZde je to, co říkají o prevenci onemocnění na internetu:\nProto, aby se snížilo riziko makulární degenerace, měli byste dodržovat tuto radu:\nChraňte své oči před ultrafialovým zářením. Abyste to mohli udělat, noste sluneční brýle předtím, než vyjdete ven.\nUkončete kouření a riziko vývoje onemocnění se sníží o 5krát.\nJezte více ryb, ovoce a zeleniny.\nNastavte omezení týkající se konzumace tučných potravin.\nNa radu lékaře si vezměte vitamíny.\nVezměte si pravidlo každodenního cvičení.\nMonitorujte krevní tlak a hladinu cholesterolu v krvi.\nVčas rozpoznat onemocnění pomůže každoroční návštěvě očního lékaře.\nKontrola krevního tlaku. Toto doporučení je povinné, protože jeden z cílových orgánů pro arteriální hypertenzi je jen sítnice oka. Cévní poruchy na podložce zhorší situaci a mohou způsobit vážné komplikace, například oddělení sítnice a krvácení (zvláště důležité při "mokré" makulární degeneraci).\nJedním z postupných směrů je biologické léčby - podávání inhibitorů vaskulárního endotelového faktoru. Jedná se o látky uvolněné během tvorby cév. Tyto inhibitory (například bevacizumab, ranibizumab, lapatinib a další) blokují růst nových krevních toků, což přispívá k významné inhibici degradačních procesů. Injektoři se injekčně podávají injekce, obvykle se vyžaduje několik injekcí.\nDegenerace makuly: příznaky a léčba\nOční patologie postihují jak mladou populaci planety, tak starší lidi. V druhé skupině je však frekvence onemocnění často spojena s věkovými změnami a ovlivňuje nejdůležitější struktury orgánů a systémů. Co se týče očních onemocnění, patologické procesy se nejčastěji objevují v sítnici a vaskulárním systému. Taková závažná onemocnění, jako je glaukom, degenerace a oddělení sítnice, makulární degenerace, jsou neoddělitelně spojeny s věkem souvisejícími změnami v nervové tkáni. A makulární degenerace také ovlivňuje centrum, které poskytuje kvalitu vizuálního vnímání, které se nazývá makula.\nMakula nebo žlutá skvrna jsou ohniskem speciálních nervových buněk nazývaných kužele. Jsou velmi těsně umístěny na místě žluté skvrny, jejichž velikost nepřesahuje 5,5 mm. Buňky makuly jsou nasyceny speciálním žlutým pigmentem, jehož barva závisí na kvantitativním obsahu luteinu a zeaxanthinu. Tyto látky jsou však odpovědné nejen za barvení, ale jsou také silnými antioxidanty. A jejich nedostatek vede k rozvoji dystrofických procesů v sítnici a zejména v makule.\nProgrese patologického procesu je neoddělitelně spojena s porušením metabolických procesů v očních tkáních způsobených onemocněními cévního systému. Oční struktury zároveň trpí nedostatkem živin a kyslíku, což je začátek makulární degenerace.\nHlavním důvodem vzniku patologie jsou změny spojené s věkem, během nichž dochází k ireverzibilním poruchám metabolismu. Kvůli únavě tkání a orgánů, nárůstu počtu a progrese chronických somatických onemocnění dochází k postupnému poklesu motorické aktivity, což vždy zahrnuje patologii cévního systému.\nZhoršení zásob krve způsobené cévními chorobami způsobuje špatnou výživu všech systémů a orgánů. To nepochybně ovlivňuje struktury očí. Pravděpodobnost onemocnění s makulární degenerací se s věkem zvyšuje:\nPo 50 letech - 2%;\nVíce než 75 let - 30%.\nMechanismus vývoje choroby zůstává nejasný až do konce, ale existuje nepopiratelná závislost jejího výskytu na následujících faktorech:\nKouření - intoxikace těla a snížená imunita kvůli nežádoucím účinkům zvyšují riziko onemocnění;\nObezita - souvislost mezi progresí mnoha nemocí včetně makulární degenerace je spojena se zvýšením stupně obezity;\nZávod - u lidí s bílou pigmentací je riziko vývoje onemocnění mnohem vyšší než u afroameričanů;\nDědictví - v přítomnosti blízké příbuzné retinální nemoci se zvyšuje pravděpodobnost jejího vývoje;\nSex - je prokázáno, že ženy jsou vystaveny zvýšenému riziku;\nNemoci cév - riziko vzniku makulodystrofie při ateroskleróze se zvyšuje třikrát a při hypertenzi - o 7;\nUltraviolet - výskyt nejen onemocnění sítnice, ale i jiných očních patologií je diagnostikován mnohem častěji při dlouhodobém vystavení přímému slunečnímu záření.\nJakýkoli faktor, který má negativní vliv na obranné mechanismy, může být impulsem pro vývoj patologie. Pouze dva byly dosud prokázány v úředním lékařství: věk a kouření.\nSucho. Typické pro většinu případů onemocnění (až 90%) a má delší průběh. Počáteční příznaky: potíže s viděním malých detailů, zamlžení, vzhled mouchy, zvýšení žáků. Zpočátku se vyvíjí na jednom oku, zkreslení jasných obrysů a jejich nejasnosti je možné. Takové změny se postupně vyskytují. Oftalmoskopií dokáže lékař pozorovat žluté makulární makuly, které jsou předzvěstí progrese patologie;\nMokrý. Obvykle se vyvíjí u pacientů se suchou formou, tvoří pouze 10%, ale progrese onemocnění probíhá velmi rychle a ničí centrální vidění. Po vyšetření dokáže doktor zjistit růst nových cév za makulou, stejně jako mnoho malých krvácení, které poškozují nervové buňky. V případě dokonce úplné ztráty centrálního vidění nemá pacient úplnou slepotu, protože periferní vidění není ovlivněno.\nSymptom makulárních změn může být neschopnost pacienta zvážit objekty umístěné v centrálním zorném poli: jsou to "něco, co zavře obraz". Dalším rušivým znamením může být porušení vnímání barev - je to příznak zničení kužely.\nDegenerativní změny v žluté skvrně mají významný vliv na snížení závažnosti centrálního vidění. V nejhorším scénáři může být úplně ztracena, což pacientovi zbavuje možnosti zachování normálního životního stylu.\nTo se však může stát pouze v nejvíce extrémním případě, kdy pacient neprovede absolutně žádné kroky v počáteční fázi vývoje příznaků a onemocnění postupuje po dlouhou dobu.\nNejčastěji mohou být pacientovi ohroženy následující typy komplikací:\nS vývojem patologických stavů až do pozdního stadia lézí na jednom oku je riziko druhého oka 4 až 15%;\nU těchto pacientů může zraková ostrost velmi rychle klesnout na 25% za přibližně 1 rok;\nMokrá makulární degenerace se zpravidla vyvíjí na pozadí dlouhého průběhu suché formy onemocnění.\nPokud dojde k suché formě onemocnění, měla by se co nejvíce věnovat pozornost její léčbě, aby se zabránilo vývoji vlhké formy, která je plná významných poškození v očním cévním systému.\nPřesná diagnóza povahy a síly intraokulárních lézí je dosažena těmito způsoby:\nOftalmoskopie - způsob zkoumání fondů;\nOptická koherentní tomografie - způsob studování různých vrstev žluté skvrny s objektivním odhadem parametrů;\nFluorescenční angiografie - se provádí za použití speciálních látek, které díky barvě nádoby odhalují nejmenší léze v oblasti makuly;\nPočítačová perimetrie - metoda pro studium vizuálních polí používaných k detekci přítomnosti lézí v centrálním vidění.\nVýběr terapeutické taktiky při léčbě onemocnění závisí výhradně na formě onemocnění a závažnosti lézí. Konzervativní léčba se používá hlavně pro léčbu suché makulární degenerace. V tomto případě se používá následující:\nPřípravky s antioxidanty a zinkem. Umožňuje zpomalit průběh onemocnění;\nVitamíny (A, C, E). Obvykle jsou vydávány ve formě komplexů a jsou nezbytné pro obnovu metabolismu;\nLéky s luteinem a mědí. Zabezpečte sytost očních tkání nezbytných pro normální fungování součástí;\nVasodilátorové prostředky. Kromě zpevnění cévních stěn přispívají ke snížení propustnosti stěn a ředění krve;\nPřípravky k ředění krve. Zabránit nárůstu VOP a snížit riziko poškození cév;\nDecongestants. Timolol - vazodilatační oční kapky\nVýběr nezbytných léků se provádí pod přísným dozorem lékaře a v každém případě přísně individuálně. Pokud je léčivo neúčinné, je možná chirurgická léčba makulární degenerace.\nKonzervativní metody také zahrnují:\nFotodynamická terapie - způsob ovlivnění nově vytvořených nádob pomocí laseru po zavedení fotosenzibilizátoru. Toto opatření je však pouze dočasné, protože nebrání růstu nových plavidel;\nIntraokulární injekce - způsob zavedení některých léků přímo do oční bulvy (například "Lucentis"), což zabraňuje růstu cév. Negativní pro tuto metodu léčby je selektivní účinek léků - vůbec nefungují. Na základě klinických studií Mezinárodní kongres oftalmologů uznal, že terapeutický účinek se dosáhne až po 3 injekcích. Následující podání léku je považováno za zbytečné.\nPři léčbě vlhké formy onemocnění jsou chirurgické metody účinku považovány za nejúčinnější:\nLaserová chirurgie. Použití laseru v léčbě makulární degenerace je uveden v případě, kdy je třeba „pájet“ nádob umístěných mimo makuly, ale ty, které rostou pod ní, není možné blokovat pomocí laseru, a to bez poškození nervových buněk. Laserová léčba je proto ve vzácných případech předepsána;\nRegenerační terapie. Nejprogresivnější metoda, která má nejvyšší procento úspěšných výsledků. Spočívá v umístění vlastních kmenových buněk zpracovaných zvláštním způsobem do problematických oblastí očních struktur. Poté probíhá intenzivní regenerace a obnovení funkčnosti poškozených tkání. Laserová chirurgie\nLéčba léků na makulární degeneraci (konzervativní nebo operační) by nutně měla být komplexní a měla by být kontrolována kvalifikovanými odborníky.\nJako další terapii je možné použít lidovou léčbu zaměřenou ve většině případů na posílení imunitních sil a normalizaci metabolismu:\n50 ml mumie se rozpustí ve 100 ml čerstvé šťávy z aloe. Vezměte 10 ml ráno a večer a vložte do očí 1 kapku po dobu 10 dnů. Po měsíčním přestávce opakujte léčbu;\nBrew 1 polévková lžíce. l. měsíček se sklenicí vroucí vody. Trvejte na tom, napněte a užijte 50 ml třikrát denně. Pohřbívejte do očí 2 kapky. Průběh léčby - 6 měsíců. ;\nBorovice nebo jedle jehly k broušení, po 1 polévce. nalijte 1 litr vroucí vody a vařte na nízké teplotě po dobu 5 minut. Nechte trvat na noci. Poté napněte a napijte v malých porcích několikrát denně. Stravu uchovávejte až týden.\nPodmíněná makulární degenerace - proces degenerativních změn v sítnici, a její zánik by měla být věnována větší pozornost stravě. Je nutné k nasycení dietní přípravky, které obsahují velké množství užitečných látek pro oči: jahody, borůvky, listy kopřivy, rajčata, zelí, bylinky (petržel, kopr, špenát, celer).\nPokud se chcete vyhnout nebezpečné patologii, obzvláště ve stáří, musíte se řídit několika jednoduchými doporučeními:\nProjít preventivní vyšetření u oftalmologa;\nDodržujte určitou dietu: s vysokým obsahem zeleniny a zeleniny, bez tuků, které jsou strávitelné, s nasycením mořských plodů;\nVezměte si vitamíny, a to jak pro systémovou expozici, tak i specializované - pro oči;\nVyvarujte se hypodynamie a nadváhy - prvních nepřátel cévního systému;\nDegenerace makuly je těžká, především věkem související, poškození sítnice. A zpravidla nezvratné. Včasná opatření však mohou mnoho let odložit proces degenerativních změn.\nA první věc, která by měla být věnována zvýšená pozornost, by měla být prevence. Zdravý životní styl a vyvážená strava, motorická aktivita a regulovaná každodenní rutina, stejně jako pozitivní emoce pomohou udržet zdraví nejen očí, ale celého organismu.\nPřípravky k léčbě makulární degenerace sítnice\nMakulární degenerace oka (degenerace nebo degenerace zraku) je onemocnění vedoucí k částečné nebo úplné ztrátě zraku v důsledku sklerotických změn makuly způsobených věkem. Periferní vidění z toho netrpí.\nV závislosti na typu a stupni onemocnění mohou pacienti pozorovat příznaky, jako jsou:\nOstrý nebo postupný pokles zrakové ostrosti, její zkreslení.\nProblémy při čtení textu kvůli falešnému nedostatku osvětlení.\nZtráta koordinace a schopnost vidět ve tmě.\n"Spoty" před očima a ztráta fragmentů s přímým vzhledem.\nHalucinace, které jsou způsobeny zkreslením přímky.\nTyto příznaky se však mohou projevit jak na jednom, tak na dvou očí najednou. Ve druhém případě se stávají zjednodušeným důvodem: mnozí pacienti jednoduše nechtějí zaznamenat výstražné signály.\nPříčiny virové konjunktivitidy u dítěte zde\nAčkoli moderní lékařská věda a předkládá řadu verzí toho, co vyvolává nemoc, její skutečné příčiny dodnes neznáme.\nJedním z faktorů ovlivňujících rychlost progrese onemocnění je kouření\nA přesto se objevují následující faktory, které významně ovlivňují průběh a vznik onemocnění:\nvěk: lidé ve věku nad 75 let mohou ochromit až o 30% více než ostatní;\ndědičná predispozice zvyšuje riziko makulární degenerace až o 50%;\nzpůsob života: kouření, nečinnost, zneužívání ultrafialového záření;\npodvýživa, zejména nedostatek luteinu a zeaxanthinu;\nrozvoj těžké krátkozrakosti;\nkardiovaskulárních onemocnění, zejména hypertenze, infarktu myokardu, mrtvice, anginy pectoris;\nAteroskleróza a souběžné ucpání mikrovesselů, což vede k tvorbě jizev, které vytvářejí tmavé místo, které zhoršuje vidění;\nDegenerace makuly může být dvou typů: suchá (žádná nově vytvořená nádoba) a vlhká (existují nově vytvořené nádoby). Cévní onemocnění je stav, ve kterém se v tkáni objevují nová cévy, která by tam neměla být. Nejčastěji najdeme suchou formu onemocnění (onemocnění se vyskytuje u 85-90% pacientů). Mokrý způsobuje zhoršení zraku.\nMakulární degenerace je forma počátečního stadia onemocnění, ke kterému dochází v důsledku stárnutí a ztenčení makulární tkáně, ukládání pigmentu nebo kombinace těchto procesů dohromady.\nLékař dělá takovou diagnózu v případě, že se kolem makuly ze zhroucené tkáně objevují žluté skvrny, takzvané kosti. Drusy - formace žluté barvy, které se objevují pod sítnicí. Takové ložiska se často tvoří u lidí ve věku 50-60 let. Studie nepotvrzují, že existuje spojení mezi drusenem a makulární degenerací oka. Je zjištěno, že při rozšiřování družstev narůstá riziko vzniku choroby.\nPočáteční fáze. Pacient v oku může vykazovat několik drusen, malých nebo středních. V počáteční fázi nejsou žádné příznaky, které by znamenaly porušení.\nStředně pokročilý. Pacient ukazuje několik středních nebo jednoho velkého drusa. V některých případech pacienti vidí zkreslené místo ve středu zorného pole. Pro čtení potřebují další světlo.\nExpresivní. Fotosenzitivní buňky a podpůrná sítnice jsou zničeny. Po čase se bod ve středu pole výhledu stává tmavší nebo se zvětšuje. Proces čtení je značně omezen.\nSuchá makulární degenerace sítnice způsobuje pokles centrálního vidění, ale nezhoršuje se stejně jako u makulární degenerace mokré. Důvody pro vzhled suché formy v současné době nejsou přesně známy.\nPodle údajů, u asi 10% pacientů dochází k degeneraci makulární degenerace s časem do mokrého tvaru. Když je mokrá v oblasti makuly, objeví se za sítnicí nové krevní cévy, pozorují se krvácení. Způsobují poškození fotosenzitivních buněk, které zemřou s časem, v důsledku těchto procesních skvrn se objevují ve středu zorného pole.\nMaculární dystrofie má dva typy:\nSkryté. S touto formou neoplazie nádob nejsou tak nápadné, krvácení jsou špatně vyjádřené, porušení je minimální.\nKlasické. V tomto případě je pozorován růst krevních cév, vytváří se jizva, centrální vidění je narušeno.\nA tak pojďme zjistit, jak zacházet s makulární degenerací oka? a jaké metody jsou používány.\nLéčba "suché" formy AMD. Jakmile "suchá" forma makulární degenerace související s věkem dosáhne pozdního stadia, žádná ze známých způsobů léčby již nemůže zabránit ztrátě zraku. Léčba je však schopna zpomalit a případně zabránit progresi meziproduktu do pozdního stadia, během něhož dochází ke ztrátě vidění.\nStudie očních onemocnění spojených s věkem (AREDS), řízených Národním Eye Institute USA zjištěno, že určité užívající vysoké dávky antioxidantů a zinku významně snižuje riziko vzniku pozdní fázi „suchá“ forma AMD a související ztrátu zraku. Zpomalit progresi AMD z mezistupně k pozdní - možnost slevy vizi mnoha lidí.\nLéčba "vlhké" formy AMD může být prováděna laserovou operací, fotodynamickou terapií a intraokulárními injekcemi. Nicméně, žádný z nich léčit tuto nemoc, která může, stejně jako ztráta vidění, i přes léčbu pokročit.\nLaserová chirurgie. Při této metodě se laser používá k přetržení křehkých a netěsných cév. Vysoká energie světelného paprsku směřuje přímo do nově vytvořených krevních cév a ničí je a zabraňuje další ztrátě zraku. Laserová léčba však může také zničit okolní zdravé tkáně a tím zhoršit vidění. Pouze malé procento pacientů s "mokrou" formou makulární degenerace související s věkem může být léčeno touto metodou. Laserová operace je účinnější, když se tekoucí krevní cévy vytvářejí daleko od fovey (centrální fovea) - centrální části makuly.\nRiziko opakování vzniku nových krevních cév po aplikaci této metody je vysoké, takže může být nutné postup opakovat. V některých případech může dojít ke ztrátě zraku i přes opakované pokusy o léčbu.\nFotodynamická terapie. Léčivo Verteporfin (obchodní název "Visudin") se podává intravenózně. Rozšiřuje se po celém těle, včetně nově vytvořených krevních cév v oku. Lék má tendenci se připojovat k vnitřnímu povrchu nádob. Ozařování sítnice se pak provádí po dobu asi 90 sekund světelným paprskem, který aktivuje působení přípravku. To vede ke zničení nově vzniklých cév a v důsledku toho ke zpomalení rychlosti ztráty zraku. Na rozdíl od laserové chirurgie tento lék nezničí okolní zdravou tkáň. Protože je jeho působení aktivováno světlem, je nutné vyhnout se přímému slunečnímu záření nebo světlému osvětlení místnosti na pokožce a oči po dobu pěti dnů po léčbě.\nFotodynamická terapie je poměrně bezbolestná. Trvá asi 20 minut a může být provedeno ambulantně.\nFotodynamická terapie zpomaluje rychlost ztráty zraku. Nevystavuje úplnou ztrátu a neobnovuje zrak v oku, který je ovlivněn pozdním stářím AMD. Výsledky léčby jsou často dočasné. Je možné, že budete muset opakovat kurz.\nIntraokulární injekce. Nyní je "mokrá" forma AMD léčena novými léky injikovanými do oční bulvy (terapie anti-VEGF). Léčiva používaná v tomto případě: bevacizumab (Avastin) ranibizumab (Lucentis), pegaptanibu (Makugen) aflibercept. Abnormálně vysoká hladina specifického růstového faktoru (VEGF) je definována u pacientů s "vlhkým" AMD a podporuje proliferaci patologických cév. Tyto léky blokují jeho účinek.\nBude vyžadován neurčitý počet injekcí, které lze provádět měsíčně. Bolest před očima. Po injekci zůstává pacient po určitou dobu pod kontrolou a doktor kontroluje stav oka. Tento lék může zpomalit ztrátu zraku v důsledku makulární degenerace související s věkem a v některých případech dokonce zlepšit.\n"Suchá" (neexudující) forma makulární degenerace. "Suchá" makulární degenerace se vyskytuje v 90% případů. To je vzhledem k progresivní atrofie makulární sítnice oblasti očí způsobené ztenčením makulární tkání v důsledku změn, souvisejících s věkem, ukládání v něm pigmentu nebo kombinace těchto dvou faktorů. "Suchá" forma AMD často nejprve postihuje jedno oko, ale zpravidla s časem, druhý se podílí na patologickém procesu. Ztráta vidění jednoho oka může být zaznamenána při zdánlivé absence patologie ve druhém. V současné době neexistuje způsob, jak předpovědět, zda budou postiženy obě oči.\nPřibližně 10-20% pacientů "suchých" AMD postupně postupuje do "mokré" formy. Jeden z nejběžnějších prvotních příznaků "suché" formy AMD je druse.\nDrusy jsou žluté usazeniny pod sítnicí, často se vyskytují u lidí starších 60 let. Oční lékařka je může detekovat, když provádí komplexní vyšetření oka s rozšířeným žákem.\nDrasy samy o sobě obvykle nezpůsobují ztrátu zraku. V současné době vědci nejsou jasné ohledně vztahu mezi Druze a AMD. Je známo, že zvýšení velikosti nebo počtu přátel zvyšuje riziko vzniku buď pozdního stadia "suché" nebo "mokré" věkové závislosti makulární degenerace. Tyto změny mohou vést k vážné ztrátě zraku.\n"Suchá" forma AMD má tři fáze.\nPočáteční fáze. U lidí s počáteční fází AMD se identifikuje několik druhů malých a středních. V této fázi nejsou žádné příznaky a známky zhoršeného vidění.\nStřední stupeň. Na sítnici u pacientů se středním stupněm AMD jsou identifikovány více středně velkých kostek nebo jedna nebo více velkých. Existuje také ztráta retinálního pigmentového epitelu (PES) a okolních sítnicových vrstev (atrofie). Někteří pacienti vidí rozmazané místo ve středu zorného pole. Může být potřeba více světla pro čtení a další úkoly.\nPozdní fáze. Kromě přítomnosti drúzy u jedinců s pozdním stádiu „suchý“ makulární degenerace související s věkem označený destrukci fotocitlivých buněk a podpůrné tkáně v centrální oblasti sítnice. To může vést k rozmazání místa ve středu zorného pole. Časem může tato skvrna růst a stmavnout a zabírat stále větší oblast centrálního vidění. V důsledku toho vznikají obtíže při čtení nebo rozpoznávání lidí i ve velmi malé vzdálenosti.\nTato forma onemocnění se vyskytuje u více než 10% pacientů. Při mokré makulodystrofii se transformuje suchá forma. V průběhu onemocnění za sítnicí se vytvářejí krevní cévy, které způsobují krvácení a tekutinu vstupující do oka.\nV lékařství existují dva typy mokré makulární degenerace.\nSkryté. Zlomené krevní cévy se tvoří v malém množství, krvácení jsou téměř neviditelné, vidění je špatně narušené.\nKlasické. Existuje významné zvýšení krevních cév, jizva tkáně oka, zraková ostrost je snížena o významné procento.\nPro stanovení diagnózy se provádějí rutinní vyšetření očí. Při diagnostice tohoto onemocnění lékař často objevuje drusen - malé žluté usazeniny na sítnici, které jsou nejčastějšími příznaky makulární degenerace oka. Některé přímé čáry budou zkreslené a některé řádky vůbec nejsou viditelné. Tyto jevy jsou nejpravděpodobnější příznaky makulární degenerace.\nLékař, který provádí diagnostiku makulární degenerace, může předepsat fluorescenční angiogram. Tento postup spočívá v tom, že do žíly je injektována speciální kontrastní látka a pak jsou pořízeny snímky. Fluorescenční angiografie ukazuje, zda krev nebo tekutina proudí z krevních cév oka do makuly nebo ne. Pokud krev proudí, pak na obrázcích vidíte přesné místo poškození.\nVčasná diagnóza makulární degenerace poskytuje příležitost předejít ztrátě zraku a zabránit vzniku různých komplikací.\nU pacientů s makulární degenerací je periferní vidění prakticky nedotčena, takže i v posledních fázích onemocnění jsou pacienti ve vesmíru dobře vedeni. Nicméně nemohou číst ani dělat žádnou malou práci, nebo to dělají s obtížemi.\nAby usnadnili svůj vlastní život, musí:\npoužívají lampy založené na halogenu - dělají světlo rovnoměrnější;\nzaměřit světlo na práci nebo knihu;\nAudioknihy jsou skvělou náhradou za běžné knihy.\nNení možné úplně zbavit makulární degenerace, ale je zcela možné předcházet onemocnění. Chcete-li to provést, potřebujete následující:\nNekuřte, protože kouření negativně ovlivňuje cévy, včetně oka.\nNa slunci byste měli nosit sluneční brýle a klobouk.\nZelenina, špenát a jiná zelenina, ovoce - aby se jim zabránilo, doporučuje se jíst ve velkém množství.\nJe nutné užívat vitamíny.\nJděte pro sport. Fyzické cvičení posilují tělo včetně cév.\nJe nutné pravidelně kontrolovat zrak a při prvních známkách okamžitě navštívit lékaře.\nPo úspěšném průběhu léčby se může znovu objevit makulární degenerace oka. Lidé s rizikem onemocnění by měli být pravidelně vyšetřováni.\nVčasná léčba může nejen zpomalit proces zhoršení zraku, ale také zastavit progresi onemocnění.\nLéčba makulární degenerace sítnice nedává sto procent vliv, proto není možné zcela obnovit vizi a vrátit ji do zřetelnosti.\nObvykle se v počátečních stádiích onemocnění léčí pomocí fotodynamické metody. Výrazně zpomaluje růst nově vytvořených plavidel. Ale oficiální pokarhání medicíny u pacientů s makulární degenerací - léčba zřetelností vidění nelze vrátit. Nic neuvěřitelné může znít, ale nejčastěji je toto onemocnění způsobeno špatnou stravou, takže je třeba pečlivě sledovat dietu.\nPři makulární degeneraci oční sítnice pro léčebné účely lze použít lidové prostředky:\nZa tím účelem je umývaná a zbavená pšenice rozložena v tenké vrstvě a naplněna vodou. Poté, co se pšenice klíčí, znovu se promyje a pak projde mlýnem na maso. Taková pšenice je uchovávána v chladničce nebo v běžném chladném místě po dobu čtyř dnů. Každé ráno pro léčebné účely použijte čtrnáct polévkových lžic pšenice, abyste zabránili - čtyř až sedm lžícím. Chcete-li nějak zlepšit chuť pšenice přidat bobule nebo med.\nPodstatou toho je sledovat dietu. V potravinách jíst petržel, kopr, celer, špenát, zelí, to znamená zelenou zeleninu, stejně jako rajčata, listy kopřivy. Nemůžete dělat bez ovoce a bobulí, zejména borůvek. Faktem je, že všechny tyto přípravky obsahují látky, které pomáhají zpomalovat věkovou degeneraci zraku. Taková strava pomůže zpomalit průběh onemocnění.\nNavrženo pro obnovení zraku. Připravuje infúzní mumii a aloe takto: 5 gramů předem vyčištěné mumie rozpuštěné ve 100 gramech aloe šťávy (čerstvé). Infuzní roztok je uložen na spodní části chladničky. Před použitím se zahřeje na pokojovou teplotu. Pohřbívají oči dvakrát denně. Doba trvání léčby je 2 týdny, poté po dobu 10 dnů přestávka a poté pokračuje léčba.\nKromogeksalové kapky - oficiální pokyny pro použití


Ohled: Návrat ke kořenům podle Tima Burtona – Batman (1989) - Váš průvodce světem filmu · Formát\nNávrat ke kořenům podle Tima Burtona – Batman (1989)\nMožnosti realizovat netradiční kurz pro univerzitu v Indianě, se na začátku sedmdesátých let chopil chlápek jménem Michael E. Uslan. Podařilo se mu přesvědčit tamní vedení o validitě komiksových knih. Uslan dokázal protlačit komiksy na akademickou půdu, což pochopitelně způsobilo pozdvižení. Velmi brzy ho kontaktovali lidé z branže, Stan Lee byl projektem nadšený a tehdejší viceprezident DC Comics Sol Harrison nabídl Uslanovi spolupráci. Uslan souhlasil a zároveň se rozhodl, že jeho dalším krokem bude Batman na filmovém plátně.\n„My next dream in life: I wanna produce, a definitive, dark, serious version of Batman as a movie. The way Bob Kane and company really originally intended him back in 1939… as a creature of the night… someone who stalks criminals from the shadows.“\nMichael Keaton a komiksový kreslíř Bob Kane, autor Batmana.\nUslan začal pracovat pod studiem United Artists, díky němuž potkal Bena Melnikera. Melniker pomohl uzavřít smlouvu s DC Comics, která zajistila práva k filmu a vše s nimi spojené. Následovaly, pro Hollywood typické, tahanice mezi jednotlivými studii. V jednu chvíli se dokonce zdálo, že film se vůbec realizovat nebude. Nakonec však prolomil ledy producent Peter Gruber, který oficiálně odstartoval filmařský maraton. Jednalo se o velmi intenzivní kreativní proces, nad kterým se vznášel opar totálního průšvihu. Ať už v otázce scénáře, výběru režiséra, hereckého obsazení či rozpočtu. Navíc měl Batman od šedesátých let nálepku komického hrdiny kvůli televizní seriálové adaptaci od Lorenza Sempleho a Williama Doziera, která se dočkala i celovečerního filmu. V očích diváků se po tomhle projektu Batman velmi vzdaloval od svého původního charakteru temného vážného hrdiny. K Batmanovým originálním kořenům se vrátil až spisovatel Frank Miller v roce 1986 s komiksovým titulem Batman: Dark Knight Returns, čímž veřejnosti znovu připomněl, kým Batman doopravdy je a zároveň tohle zpracování rezonovalo i s filmovými producenty.\nBurt Ward a Adam West v televizním seriálu Batman (1966). Zdroj: Everett Collection\nPomalu vznikal scénář, který procházel úpravami několik let, přičemž to v jednu chvíli opět vypadalo, že projekt skončí pod drnem. Člověk, který mu nakonec pomohl ke zmrtvýchvstání byl Tim Burton. Burton pracoval u Warner Bros., kde se seznámil se scénaristou Samem Hammem. Scénarista Hamm předeslal Burtonovi premisu choromyslného Bruce Wanea, jehož hmotnou formu šílenství představuje Batman. Wane se ale seznámí se ženou, která ho přivádí zpět k rozumu a on sám začíná uvažovat nad normálním životem…\nSpolečně začali psát scénář před vydáním snímku Beetlejuice v roce 1988. Beetlejuice byl i jeden z důvodů, proč dalo studio celému projektu zelenou. Panovaly totiž jisté obavy, zda tahle hororová komedie vůbec vydělá nějaké peníze. Následovaly další krkolomné úpravy scénáře, a dokonce se škrtaly i velké postavy. Původně totiž přicházelo v úvahu, že by se tu objevila postava Robina. Burton se v dokumentárním snímku Shadows of the Bat: The Cinematic Saga of the Dark Knight – Dark Side of the Knight (2005) zmínil, že se všem dost ulevilo po finálním rozhodnutí – Robin ve filmu nebude. Uslan navíc uvedl i historický důvod, proč by Robin neměl být v prvním filmu. Batman se totiž poprvé objevil v květnovém 27.vydání Detective COMICS v roce 1939 a Robin se k němu připojil až ve 38.vydání.\nCo se týče postavy Batmana obecně, tak Burton uvedl, že jej odjakživa tenhle hrdina přitahoval především kvůli své dvojí identitě, spojení temné a světlé stránky. Režisér také vždy soucítil se samotou a sklíčeností, se kterou se vyrovnává po smrti rodičů Bruce Wayne. Logicky tak inklinoval k originálnímu Batmanovi Boba Kanea či k verzi od Franka Millera.\nMichael Keaton ve snímku Batman (1989).\nKontroverzním byl samotný výběr muže, jenž si obleče Batmanův kostým. Tim Burton se rozhodl znovu obsadit Michaela Keatona. Ano, Keaton sice zahrál bio-exorcistu v Beetlejuice grandiózně, ale jinak nesl nálepku komika a celé to tím pádem šlo jaksi proti vizi temného filmu. Fanoušci začínali mít obavy, že se nám tu rýsuje další šedesátkový Batman. Keatonův obličej se dostal do Wall Street Journal s titulkem “Fans of Batman Fear the Joke Is On Them in a Hollywood Epic”.\nBurton se však nenechal od svého úsudku odradit. Keatona obsadil do role Batmana především pro jeho oči. Podle Burtona se v nich kromě správné dávky šílenství odráží to, že Keaton nevypadá na první pohled jako typický super hrdina, nýbrž jako člověk, který si musí na sebe vzít oblek, aby se jím stal. Režisér také chtěl, aby se ve filmu zohlednily jak dramatické prvky, tak humor i absurdita, a právě Michael Keaton potíral všechny tyto polohy. Kromě toho si byl jistý, že se Keaton výborně hodí na Batmana v civilu a dokáže věrohodně ztvárnit Bruce Wayna. Keaton řekl, že by roli Batmana od jakéhokoliv jiného režiséra odmítl, ale v Burtona měl důvěru.\nMichael Keaton ve filmu Batman. (screenshot z filmu)\nKdyž bylo rozhodnuto, kdo se ujme role Batmana, tak přišel čas vybrat Jokera. O tuhle postavu byl veliký zájem a připadalo v úvahu několik zajímavých jmen, například Robin Williams. Nicméně tu bylo jedno, které se všem zamlouvalo hned od začátku. Někdo, koho označil Tim Burton za možná až příliš perfektního… Byl to Jack Nicholson. Producent Peter Gruber vzpomíná, že měl velké obavy, zda herec jeho formátu na takový projekt vůbec přistoupí. Na druhou stranu si říkáme, zda existuje lepší průprava na Jokera než běhání se sekyrou po hotelu Overlook, zatímco Vám za zády křičí Stanley Kubrick. Navíc Nicholsona zaujal Burtonův již zmiňovaný snímek Beetlejuice. Nakonec se vše rozhodlo pěkně stylově při projížďce na koních v coloradském Aspenu a navzdory tomu, že je Nicholson zdatný jezdec, zatímco Burton nikoliv, si tihle dva evidentně padli do oka a Nicholson se rozhodl stát Jokerem.\nMimochodem situaci s Nicholsonem trefně přirovnal Michael Uslan, člověk, u kterého to všechno začalo, k dění okolo prvního Supermana (1978). Roli Jor-Ela, Supermanova otce, tehdy ztvárnil Marlon Brando. No a takové osobnosti mimo to, že přitáhnou média, diváky a vyzvihnou kredibilitu snímku, stanoví novou výzvu pro ostatní velké herce. Kdo z vás má na to, stát se dalším záporákem v Batmanovi?\nJoker poprvé na scéně.\nZrod Jokera má poměrně komplikovanou historii, které se jistě budeme v některém Ohledu věnovat podrobně… Pro tentokrát se však v souvislosti s naším filmem pouze odrazíme od originálního komiksu Batman: The Killing Joke (1988) od Alana Moorea, Briana Bollanda a Johna Higginse, který ostatně přinesl i Tim Burton na jeden z produkčních meetingů, jakožto inspiraci pro film.\nOproti knize je zde jeden zásadní rozdíl, a to v Jokerově původu. Zatímco komiks zachytil proměnu obyčejného chlápka ve vražedného psychopata, ve filmu Jack Nicholson od začátku představuje gangstera jménem Jack Napier. Hamm vystavěl novou premisu. Joker je antagonistou před tím, než se stane Jokerem, čímž se ještě více utvrzuje jako Batmanův úhlavní nepřítel, představitel násilí, toho násilí, které mu vzalo rodiče.\nPodle komiksového kreslíře Alexe Rosse je to velmi zajímavá výchozí pozice pro tuto postavu, zároveň také více uvěřitelná. Napier je prostě členem mafie, čemuž odpovídá jeho chování, zvyky a činy. Jeho nehodu v chemičce pak nelze popsat jako moment, kterýho změní nebo jako nešťastnou událost kvůli které se pomátne. Je to pouze poslední kapka, která Napierovi uvolní mantinely a on naplno nabude své zvrácenosti. Dotáhne svou roli zločince k dokonalosti a značně přitlačí na kreativitě. Na druhou stranu se tímto krokem tvůrci ochudili o možnost pracovat s prvkem tajemna kolem Jokera, jako to udělal Christopher Nolan v Temném rytíři (2008).\nJack Nicholson ve filmu Batman. (screenshot z filmu)\n“So the great thing about Jack is he can fulfill everybody’s expectation and still go way beyond that.” – Tim Burton\nNa Nicholsonově výkonu to ale nijak neubralo. Herec se chopil role po svém a vytřískal z nového typu Jokera maximum. Navíc mu náramně vyhovovalo, že Jokerův humor nemá hranice a mohl se tak dopustit věcí, které si v normálním životě nemůže dovolit. (Nicholsona totiž prý občas musí kolegové a známí krotit) V bonusových materiálech k filmu pak přiznal, že u některých filmů mívá obavy z dailies a tohle byl přesně ten případ. Během procesu si ho ale tvůrci výslovně vyžádali ke zhlédnutí jedné scény a od té doby si byl Jokerem stoprocentně jistý. Ze svých letitých hereckých zkušeností načerpal Nicholson bez debat mnoho a při práci na snímku zúročil svůj poznatek ohledně nejmladšího publika a sice, že čím více děti vystrašíte, tím více budou Vaši postavu milovat. Není pochyb o tom, že se herci povedl brilantní tribut téhle komiksové legendě.\n“Every kid loves this guy, I believe. And I particularly loved, just the name, Joker… you know. It’s fantastic.” – Jack Nicholson\nPro Tima Burtona byl Batman jeho první velkou produkcí, a to myslíme doslova, jelikož pro kulisy nebylo místo ani v prostorách Warner Bros.. Tvůrci se tak museli vypravit do Evropy, konkrétně do anglického Pinewood Studios, kde se zrovna nic moc nedělo a také tu režisér našel potřebné umělce. Celkově mu tahle emigrace pomohla se lépe soustředit na práci a utéct od toho mumraje, co se odehrával v Americe.\nProjekt klasicky tlačil čas a Burton se rozhodl točit šest dní v týdnu po dobu třech měsíců, což zpětně vnímá jako naprosto kontraproduktivní přístup, poněvadž nemáte prostor se připravit na další den. Velkou oporou nejen Burtonovi, ale celému štábu, byl Jack Nicholson, který všechny neustále povzbuzoval a sršil entuziasmem.\nJinak podotýkáme, že natáčení začalo na podzim a končilo se v zimě. Představte si nástup na scénu ve čtyři odpoledne, ve chladné Anglii pod rouškou tmy, s vidinou, že skončíte v pět ráno, kdy bude pořád tma. Celý tým se proměnil v Batmany.\n“So, like, for three monts, I don’t think I saw daylight at all.” – Tim Burton\nTim Burton a Jack Nicholson.\nBurton popisuje sám sebe v té době jako poněkud naivního umělce. Na druhou stranu mu právě jeho naivita ubrala na strachu a nechávala ho chladným ohledně obavy neúspěchu. Toho si všiml i Nicholson, který obdivoval jeho schopnosti během natáčení, klid, který vyzařoval a preciznost s jakou režíroval. Takže mládí, naivita a Nicholson pomohli Burtonovi si udržet od těla tlak ze strany producentů a soustředit se na kvalitní filmařinu. Ikdyž s odstupem času mluví režisér skepticky o některých scénách, které závisely na technice, se jedná bezesporu o jednu z nejlepších filmových adaptací komiksového světa. Vlastně ani nevíme, proč tenkrát producenti platili lidem za to, že se šli podívat do kina na trailer na nového Batmana… Asi se snažili být obezřetní a ve snech je pronásledovala noční můra jménem šedestátkový “campy Batman”.\nFilm měl premiéru 19.června 1989 čili slavil nedávno jednatřicet let, tudíž je ideální čas si film pustit. A pokud nemáte kam dřív skočit, dejte si alespoň tenhle hit od legendárního Prince, který k filmu natočil tři videoklipy a nahrál album.