V ruinách pivovaru (kvaj) | Písmák.cz\nV ruinách pivovaru\ndatum / id 18.11.2017 / 483357 Vytisknout |\nVěděl, že už neusne, a tak civěl z okna. Venku se ještě nerozednívalo, ale úplná tma také nebyla. Na druhé straně dvora před brankou v jediné nerozbořené zdí pivovaru náhle spatřil postavu v tmavém kabátě skoro až na zem. Do obličeje jí neviděl, protože měla na hlavě kapuci. Netušil, jak je to možné, ale přesto si byl jistý, že je to žena. Také ona se na něj dívala. Zírala mu přímo do očí a tím, jak tam nehnutě trčela, jako by ho volala. Vždyť ho nemůže vidět, a koukat mu do očí vůbec ne, oponoval sám sobě. Divná osoba venku ho ale provokovala a on musel jít za ní.\nStačilo, aby na sebe jen něco hodil a vyběhl. Místo toho se ale oblékl a obul jako na výpravu. Šel za tou zvláštní ženou přes prostranství ke zbořeništi pivovaru, ale u branky už nikoho nenašel. Napřed ho láká ven a pak odejde? Nebo to byl jen klam? V tom šeru by nebylo divu. Strčil zkusmo do branky. Se skřípáním se otevřela. Ohlédl se, jestli neprobudil majitele tohoto komplexu zchátralých budov a ruin. Bylo však ticho a nikde se nic nehnulo.\nVstoupil a po několika krocích se ocitl v naprosté tmě. Vrátil se do bytu pro baterku a pokračoval v průzkumu. Po chvíli narazil na klesající schody. Sestupoval a rukou se přitom opíral o vlhké kamenné stěny. Na jakési plošině nasměroval baterku do strany a zahlédl vyškrábaný nápis. Rozpoznal AB I N NˇLL. Měl dobrou vizuální paměť, a tak se snažil vrýt si písmena včetně jejich pozic vůči mezerám do hlavy.\nProč ale považoval za důležité si to zapamatovat? A proč právě tady posvítil na stěnu? Něco ho ale přimělo stočit baterku k nápisu. Jenže co? Najednou si uvědomil, že stojí na prkenné podlaze. Dupnutím zkusil její pevnost a propadl se. Letěl jenom kousek, a pak se sunul asi po hlíně s kamením a svítilna mu vypadla z ruky. Jakmile se zastavil, snažil se otáčet hlavou, až zahlédl její světlo. Suť mu příliš pohybu nedovolovala, ale přesto na baterku nakonec dosáhl. Strčil si ji koncem do pusy, aby měl volné ruce a drápal se z díry nahoru. Když se mu to podařilo, spěchal z chodby ven.\n„Nemohl jsem spát, tak jsem koukal z okna. A tady u zdi stála nějaká žena a volala mě.“\n„Tady že někdo byl? To je nesmysl,“ pochyboval domácí.\n„Vážně tady stála,“ trval na svém.\n„Od doby, kdy zmizela moje manželka, tady nikdo nebyl, když ovšem nepočítám vás a lidi ze stavebního úřadu, co mi sem chodí vyhrožovat, abych to tady dal do pořádku nebo zboural, jinak že se mnou zavedou správní řízení,“ vysvětloval domácí.\n„To je dost zvláštní,“ řekl a zdálo se mu podezřelé, že domácí tu historku vysypal nějak moc ochotně, jako by ji měl naučenou.\n„Co vy si myslíte, že se stalo, pane Volfe?“ vyzvídal na domácím.\n„Něco si o tom musíte myslet,“ naléhal.\n„Prostě nevím a vám do toho taky nic není,“ přešel Volf do výhrůžného tónu. „Hlavně už nelezte do toho zbořeniště. Ještě se vám něco stane a já budu mít další problémy.“\nVrátil se do svého zchátralého kutlochu, kterému teď říkal domov, a rovnal si v hlavě, co se odehrálo od chvíle, kdy se probudil do ranního šírání. Všechno ho mátlo. Nedivil se jen tomu, že se probudil mezi třetí a čtvrtou, protože se mu to dělo často od chvíle, kdy se sem Vadim Pejskar nastěhoval. Neměl k tomu žádný rozumný důvod, snad jen, že nikde dlouho nevydržel. Od doby, kdy před deseti lety opustil v osmnácti děcák, stále ho něco honilo z místa na místo.\nSotva si však pronajal omšelý byt v tomto bývalém rozlehlém statku u rybníka na kraji města, pochopil, že právě tady chtěl vždycky být. Jenže proč? Co tu chtěl dělat nebo najít? Statek patřil Josefu Volfovi, který ho získal zřejmě v restituci, jak si Vadim myslel. Volf měl určitě už přes šedesát a byl asi potomkem někdejších majitelů. Nechtěl o tom teď hloubat a radši rychle napsal na papír písmena nápisu na zdi ve sklepení, jak si je zapamatoval a mezery naznačil pomlčkami. Celý den v práci se pak pokoušel nemyslet na to, co prožil nad ránem.\nNešlo mu to ale z hlavy a když se vrátil, začal si prohlížet nápis -AB-I-N---NˇLL-, jak si ho zaznamenal. Snažil se vybavit si úplně přesně, co na zdi viděl. Před tím A na začátku ještě něco bylo, vzpomínal si. Mohlo tam být Z, řekl si po chvíli. Takže by to začínalo ZAB. To ale nic neznamená, tudíž za B nebude mezera, nýbrž písmeno a po něm nemuselo být I, ale třeba L. Byl si však jistý, že tím první slovo končilo. V notebooku si ve vyhledávači na internetu otevřel slova na Z a vybral dvě pravděpodobná – ZÁBAL a ZABIL. Proč by ale někdo škrábal na zeď ve sklepě pivovaru ZÁBAL? Nepamatoval si ani, že by nad A byla čárka. První slovo je určitě ZABIL, usoudil.\nPozději přišel na to, že druhé slovo nápisu má jen dvě písmena a že nezačíná N ale M. Luštění nápisu jej zcela pohltilo. Ani mu nepřišlo, že minuly tři hodiny, než došel k závěru, že na zdi byl vyškrábaný nápis ZABIL MĚ MANŽEL. Vadim nevěřil na duchy, zjevení ani vnuknutí, ale spojení nápisu s příhodou z hodiny mezi psem a vlkem, kdy uviděl tu postavu a s tím, co vyprávěl domácí o zmizení své ženy, se přímo nabízelo. Kdyby to tak bylo, pak by to znamenalo, že Volfova manželka nezmizela, ale že ji on sám před pětadvaceti lety zabil a pohřbil asi někde v tom sklepě. A jestli je to pravda, pak ten přelud, který ho vylákal ven, naznačoval, že on s tím má něco společného. Ale co?\nNapadlo ho, že by se mohl na internetu podívat, jak to bylo s historií a restitucí zdejšího statku. Nejdřív objevil, že statek vznikl v patnáctém století a roku 1758 v něm byl postaven pivovar. Pivo se tam vařilo do roku 1930 a coby posledního sládka uváděly zdroje jistého Roberta Pejskara, který pak koupil celý statek a v části prostor pivovaru si založil stáčírnu piva. Za protektorátu zřídili v pivovarských sklepech protiletecký kryt a roku 1948 byl statek s chátrajícím pivovarem znárodněn. K demolici pivovaru došlo v roce 1965.\nVadim seděl u notebooku a strnule zíral na monitor. Příjmení toho sládka ho šokovalo. Vždyť Pejskarů není v Česku ani čtyřicet, jak si Vadim vyhledal. Ten sládek byl s největší pravděpodobností jeho příbuzný. A co restituce? Vadim se pustil netrpělivě do pátrání. Co našel, ho vyvedlo z míry ještě víc. Statek totiž nerestituoval Volf, ale jeho manželka Eliška, která se jmenovala za svobodna Pejskarová. To už nemohla být náhoda. Vadim si svou matku nepamatoval. Do děcáku se dostal, když byl ještě velmi malý a ani pak se s ní nikdy nesetkal. Věděl však, že se jmenovala právě Eliška. Byla snad jeho matka Volfovou ženou a Volf jeho otcem? Jak to ale, že on se jmenuje po ní, a ne po otci? Zavraždil ji Volf a jsou její ostatky někde ve sklepě pivovaru?\nTy otázky Vadima rozrušily, až se skoro roztřásl. Když se trošku vzpamatoval, srovnal si to v hlavě. Eliška Pejskarová, možná jeho matka, si vzala Josefa Volfa, asi jeho otce, a po listopadu 1989 restituovala statek, který před znárodněním patřil Robertu Pejskarovi. Volf ji pak zavraždil a udělal to tak, aby se její mrtvola nenašla a on mohl statek zdědit. Až sem to sedělo. Ale teď přišel na scénu on a začaly záhady. Napřed jeho časté buzení vždy v čase, jemuž se říká hodina mezi psem a vlkem. A co ta příjmení, on je Pejskar a domácí Volf, tedy v podstatě pes a vlk. A že se domácí ani na chvíli nezarazil nad tím, že on se jmenuje stejně jako jeho žena za svobodna, když mu pronajímal byt. A ta divná postava dnes nad ránem, co ho přivedla k nápisu ve sklepě, který nastartoval jeho hledání. Měl to být snad duch Volfovy mrtvé manželky? Co mu chtěla sdělit, pokud to tak všechno bylo? Měl s tím jít na policii? Nebo má pátrat sám? A kdo je vlastně skutečně on, Vadim Pejskar?\nRozhodl se, že až domácí bude spát, prohledá důkladně sklepní chodbu. Nachystal si baterku čelovku, přinesl krumpáč a lopatu, které našel v kůlně, co sousedila s jeho bytem, avšak při čekání usnul. Probudil se až zase po půl čtvrté ráno. Koukl se z okna a znovu uviděl postavu té ženy u branky. Vyrazil za ní. Opět tam už nebyla, ale to mu nevadilo. Neváhal a vlezl do sklepní chodby. Došel až na plošinu s dírou v podlaze a prohlédl si nápis na stěně, jestli se třeba při jeho luštění doma nespletl. To ale brzy vyloučil. Bylo tam napsáno přesně to, co zjistil.\nNapadlo ho, že by Eliška mohla být pohřbená právě tady v té díře. To, že se včera propadl prkny, muselo být znamení. Když o tom přemýšlel, všechno, co se za posledních čtyřiadvacet hodin událo, obsahovalo symbol. Spustil se do díry a začal kopat. Odházel už pěknou haldu kamenité hlíny, když narazil na poklop. Plochý konec krumpáče vrazil pod jeho mírně zvednutý okraj a vypáčil ho. Posvítil dolů a spatřil mrtvou ženu v dlouhém černém kabátě s kapucí. Teď už to byla vlastně jen kostra oblečená do svrchníku, který viděl už dvakrát na záhadné postavě u zdi.\nTak tady skončila Eliška Pejskarová, řekl si. Ať to byla jeho matka nebo ne, dopadla příšerně. On tady však už neměl co pohledávat. Nechal všechno tak a vydrápal se zpátky na plošinu. Vadim si umínil, že to ohlásí. Volfovi nesmí ta vražda projít. Co ale řekne, když se policajti budou ptát, jak na to přišel, že je ve sklepě mrtvola? Může jim snad vykládat, že ho k ní přivedl duch té zavražděné ženy? Budou ho mít za blázna. Musí si vymyslet cosi pravděpodobnějšího. Vždyť i jeho jindy racionální mozek se zdráhal akceptovat, co se s ním v posledních hodinách dělo. S takovými myšlenkami dorazil až k brance a jak ji otevřel, okamžitě dostal do hlavy hroznou ránu, která ho omráčila.\nProbral se na židli v kuchyni Volfova bytu. Ruce i nohy měl svázané, bylo mu špatně od žaludku a hlava ho děsně bolela.\n„Tak jsi ji našel, svoji matku,“ ušklíbl se Volf, který seděl proti němu.\n„Ne, to ne. Já nejsem tvůj otec, jestli jsi myslel na tohle. Vzal jsem si tvou matku, když ti byl rok. Ty jsi Pejskar a ne Volf.“\n„Proč jste ji ale zabil!? Abyste získal tenhle statek!?“ křičel na něj Vadim otázky.\n„Nespěchej. Všechno se dovíš, než tě strčím k ní. Nenechal bych si to vyprávění ujít. Čekám na to pětadvacet let. Kvůli statku to ale nebylo. Zabil jsem ji, že byla Pejskarová.“\n„Tak povídejte,“ souhlasil Vadim a probodával Volfa očima.\n„Vlastně to není moc složitý. Tvůj praděda a můj děda byli oba pivovarníci a oba se ucházeli o místo sládka v tomhle pivovaru. Majitel si je chtěl vyzkoušet a nechal každého z nich uvařit várku piva, ale ten parchant, tvůj praděda…“\n„To byl Robert Pejskar?“ skočil mu do řeči Vadim.\n„Jo, tenhle. A nepřerušuj mě,“ okřikl ho Volf. „Ten parchant přidal mému dědovi tajně něco do várky, zkazil ji, a takhle podvodem se stal Pejskar sládkem. A nejen to. Od tý doby byli Pejskarové zazobaný a my Volfové jsme třeli bídu. Děda se už nikde jako sládek neuchytil. Napřed byl nezaměstnaný, pak musel dělat ve fabrice a můj otec zrovna tak.“\n„A jak to víte, že to bylo takhle?“ zeptal se Vadim, když se Volf na okamžik odmlčel.\n„Vyprávěl mi to můj otec, a tomu jsem vždycky věřil,“ tvrdil Volf.\n„Vždyť je to celé nesmysl. Pejskarové přece o statek v roce 1948 přišli,“ namítl Vadim.\n„Takže sis to už zjistil. Ale prachy měli furt. A navíc ta potupa, co Volfům způsobili… Ta se nedá nikdy odpustit. Když mi to můj táta vyprávěl, přísahal jsem, že se pomstím. Tvoje máma byla hezká ženská, ale nechala si udělat dítě od chlapa, kterej pak vzal kramle. To dítě jsi byl ty. Přišla moje příležitost. Začal jsem se s ní scházet. Trpělivě poslouchal její nářky, jak je sama s dítětem, jak je toho na ni moc, a pak jsem si ji vzal. Byla mi vděčná, husa hloupá. No a pak dostala tenhle statek v restituci zpátky. Nastěhovali jsme se, nějaký čas tu spokojeně žili…,“ rozchechtal se Volf. „A pak, když ti byly tři roky, jsem ji zavřel do toho sklepa, a když umřela, hodil jsem ji do díry. Zasypal jsem ji a udělal nad ní podlahu. Nikdo tu mrtvolu nemohl najít. Tebe jsem dal do děcáku. Mohl jsem tě zabít taky, ale to jsem nechtěl. Neměl bys z toho ještě rozum. Ty se musíš před smrtí všechno dovědět a zažít tu bezmoc, prosit o život. Teprve pak budu s Pejskary hotový.“\n„To je příšerný!“ vykřikl Vadim vyděšeně.\nCo Volf vyprávěl, znělo neuvěřitelně a absurdně, že by to působilo až směšně, kdyby to nebylo tragické a kdyby se on nenacházel v tak zoufalé situaci. Vadim se silou vůle přinutil ke klidu. Už nesmí dát Volfovi příležitost, aby se kochal jeho strachem.\n„Jak jste ale mohl vědět, že se tady objevím? Že si u vás pronajmu byt?“ zeptal se.\n„Věděl jsem, že přijdeš. Tvoje matka mi řekla, než umřela, že ji pomstíš a já jí to uvěřil. Ona nikdy nelhala,“ řekl Volf.\n„A jak to chceš udělat?“ zle se usmíval.\n„To ještě nevím, ale dokážu to,“ tvrdil Vadim.\nVolf se znovu zachechtal a pak Vadimovi nasadil na krk smyčku z provazu a utáhl ji. Rozvázal mu nohy a pobídl ho, aby šel před ním do toho sklepa. Vedl ho na šňůře jako psa. Už v chodbě svítil Volf na cestu lucernou. U díry v prkenné podlaze pověsil lampu na hák ve zdi, kterého si Vadim předtím nevšiml, přehodil přes něj i provaz, na němž ho přivedl a konec omotal kolem tyče trčící ze zdi kousek nad zemí.\nVadim už podléhal beznaději. Sice se snažil ještě vymyslet něco na svou záchranu, ale na kraji díry, když měl ruce svázané za zády a byl připoutaný za krk k háku, ho nic nenapadalo. Jen mu blesklo hlavou, že mu Volf včera vyprávěl historku o zmizení své ženy schválně tak ochotně, neboť ho chtěl nalákat, aby ji začal hledat. Vzápětí si řekl, že by o generaci staršího Volfa za jiných okolností nejspíš bez problémů přemohl. Ale takhle. Vadim náhle uviděl, že Volf zvedá lopatu, kterou tady on sám nechal, a napřahuje ji k ráně. To je konec, pomyslel si, a jak čekal na úder, zničehonic se ale nad dírou objevil přízrak jeho matky jako deus ex machina. Volf se tak vyděsil, že zavrávoral a zřítil se i s lopatou do díry. Vadim se za ním podíval, ale muž, který se chtěl stát jeho vrahem, zmizel ve tmě. Vadim se rozhlížel po tom nečekaném zjevení, ale už tady nic nebylo.\nPomalu se sunul kolem díry k háku ve zdi, ale to bylo všechno, co se mu podařilo. Ať se snažil vyprostit ruce sebevíc, nedokázal to. Volf ho svázal důkladně. Nemohl se kvůli provazu na krku ani posadit, a tak tam stál a čekal, ale netušil na co. Nevěděl, kolik času uplynulo, než uviděl silnou záři a uslyšel kroky a hlasy. Za chvíli ho našli dva policisté.\nOdvezli Vadima nejdřív do nemocnice na vyšetření, a pak za ním přišli znovu, aby ho vyslechli. Vyprávěl jim všechno po pravdě, vynechal pouze nadpřirozené úkazy, ale stejně jim to neznělo moc věrohodně.\n„No, jsem rád, že máte náladu na vtipkování,“ řekl jeden z policistů, „ale vůbec mi to nedává smysl.“\n„Víte, co nedává smysl mně?“ otázal se na oplátku. „Jak jste mě našli? Nebo spíš, proč jste mě vůbec hledali?“\n„Cože!?“ vykřikl Vadim.\n„Nikomu jsem nic neříkal.“\nPolicisté ho ještě chvíli vyslýchali, ale k ničemu kloudnému to nevedlo. Mohl jim snad vyprávět, že ho duch jeho matky upozornil na to, kde leží čtvrtstoletí mrtvá?\nKdyž se Vadim vrátil do bytu na statku, řekl si, že to tady zítra důkladně prohlídne a taky si dá dohromady myšlenky. Do práce nemusí, a tak na to bude mít čas. Teď byl ale hrozně unavený, takže šel hned spát. Než usnul, doufal, že se tentokrát už nevzbudí v hodině mezi psem a vlkem, když už je po všem. Vzbudil se ale zase. Rychle se podíval z okna a zjevení ženy v kabátu s kapucí stálo opět u branky ve zdi pivovaru. Vadim na ten přelud zíral a pak mu jeho matka zamávala. Tedy on by na to přísahal. Ovšem komu?\n22.11.2017 08:23:59 dát kritice tip kvaj\nHezky ses rozpovídal, Keithe. Děkuji ti. :-)\n21.11.2017 18:56:35 dát kritice tip Zdenda\nPosílej avíza, Salivene, když mě tak mile oslovuješ,\nVšichni jsme tu amatéři, dost možná špatní. Poradím ti to samé co kvajovi - zkus si i z krátkého komentáře odnést maximum. Protože psát dvousránkové komentáře ke každé špatné povídce, kterou si přečtu . ne, to by mě nebavilo. :)\n21.11.2017 17:18:32 dát kritice tip Keith_Sullivan\nVida vida. Nečekal bych, že to někdy řeknu, ale skoro pod všechno, co popsal Zdenda ve svém obsáhlém komentáři, bych se z fleku podepsal. Víš Zdendo, autor, který sem vloží své dílo s touhou získat nějakou zpětnou vazbu, ze které by si mohl něco odnést, velice silně vnímá rozdíl mezi jednovětným komentářem typu: "Pořád je to dost slabý..." a pětiodstavcovým zevrubným pojednáním, které jsi tady předvedl. Já osobně (a myslím že i kvaj) jsme lidé, kteří rozhodně stojí o to druhé. Víme, že jsme amatéři (a dost možná špatní) a vítáme věcné postřehy, které nám mohou pomoci stát se lepšími. Nezajímá nás tolik, co se komu líbí nebo nelíbí z hlediska vkusu, ale spíše co funguje a co nefunguje v našich konstrukcích. Takže díky, za takovouhle kritiku a snad jich budeš ochoten vyplodit více (když už dobře vidím, že toho schopen jsi).\nTeď k dílu: Odsouhlasil jsem skoro vše, co napsal Zdenda. Tedy - není to poutavé a mnohé větné konstrukce jsou buď kostrbaté nebo zbytečné, nebo oboje. Ten první odstavec je skutečně strašný a řekl bych, že většinu lidí odradí. Proč je třeba psát o jedniné nerozbořené zdi pivovaru? Nestačí napsat, že postavu viděl prostě před brankou pivovaru? Je tak důležité, že černý kabát sahá až na zem? Když se venku ještě nerozednívá, je důležité, že úplná tma také už není? Myslím, že minimálně tohle se dá vypustit. Také souhlasím, že na úvod to chce údernou větu, třeba, že sleduje tajuplnou postavu. Okolnosti můžeš vysvětlit v dalších větách (pokud je to vůbec třeba).\nTen příběh je takovej banální a příliš jednoduchej. Upřímně jsem doufal, že povídka bude o tom, že uvidí ten napůl smazaný nápis, vyluští si z něj ZABIL MĚ MANŽEL a nakonec z toho vzejde nějaké humorné nedorozumění, protože nápis bude ve skutečnosti něco jako "FANDA MILUJE MARUŠ". Ale bohužel příběh pořád běží dál podle velmi jednoduchého schématu, jako akční filmy s Arniem z 80. let.\nPostava Volfa je opravdu úctyhodně nelogická. Nedovedu si představit, že by někdo dobrovolně ubytoval syna své oběti, kterého dal do děcáku. "Zabiju tě až jako dospělého, protože jako dítě bys z toho nic neměl." Samozřejmě mu v okamžiku domnělého triumfu jako správně blbej záporák všechno vysvětlí atd.\nAle upřímně nejvíc mi vadil ten "deus ex machina". Beru ho jako nástroj špatných příběhových konstruktérů. Jedinou omluvu jeho přítomnosti vidím v již dřívější přítomnosti matčina zjevení, ale stejně se mi zdá, že byl uveden jen proto, že autor nevymyslel trochu normálnější a pravděpodobnější způsob, jak hrdinu zachránit a Volfa sejmout.\nKvaji musím říci, že se mi tvé dřívější povídky (zvláště ty o ženách) zdály mnohem lepší co do jazykového zpracování i věrohodnosti.\n19.11.2017 08:05:22 dát kritice tip Zdenda\nNení to žádný rozbor, napsal jsem ti jen pár roztříštěných dojmů z četby, na nic ucelenějšího jsem se nezmohl.\nPřesto... přiznejme si... stojí to čas. Tak když už jsi v tom zamýšlení se nad mými postřehy, zkus se, prosím tě, taky zamyslet, jestli bys v sobě nedokázal najít trochu dobré vůle, abys uvěřil, že i stručněji formulovaný komentář k tvému dílu může být vedený snahou "upozornit autora na to, kde jsou nedostatky textu".\nZatím ciao. Těším se na další povídku a diskusi.\n19.11.2017 01:07:50 dát kritice tip kvaj\nZdendo, děkuji ti, a to poděkování myslím upřímně. S tvými postřehy nebudu polemizovat, ale zamyslím se nad nimi. Už teď ale vím, po letmém přečtení, že tento tvůj rozbor je pro mě přínosem. A pokud mi takovýmto způsobem budeš sdělovat své názory k tomu, co píšu, nemám s tím žádnou potíž. Naopak jsem si byl řady problémů textu vědom, ale nevěděl jsem, jak je odstranit, jiné jsem neviděl, s něčím, na co upozorňuješ, nesouhlasím, nebo zatím nesouhlasím, ale to vůbec nevadí.\nJeště se vyjádřím k tvé větě, kde jsi psal, že víš, že nemám rád, když mi někdo šťourá do vět. Tak to ale vůbec není. Sice mi asi nebudeš věřit (po tom, kolikrát jsme se střetli a pohádali), ale mně kritika nevadí, a to ani detailní, pokud mám pocit, že kritikovi nebo čtenáři jde skutečně o to, aby autora upozornil na to, kde on vidí nedostatky textu. Takové výtky naopak vítám. U tebe jsem ale dosud takový pocit neměl.\nJeště jednou ti děkuji za rozbor povídky.\n18.11.2017 21:31:13 dát kritice tip Zdenda\nTak jo. Nejdřív pár dojmů z četby:\nTvoje úvody a platí to i pro tento jsou nezáživné. Možná tím rebeluješ proti poučkám o tom, že první věta má zaujmou a vtánout čtenáře, ale mě ta rebélie nepřipadá šťastná. Já vím, že ti moje rada přijde banální, ale přesto zkus se nad ní zamyslet, dá se totiž aplikovat i jinde: V tomhle případě by stálo za to začít třeba rovnou tím, co hrdina vidí, a teprve později sdělit čtenáři, že nemohl usnout, případně mu to nesdělovat vůbec, protože je dost možný, že to čtenář vědět nepotřebuje, nebo se mu to nemusí říkat přímo - a hlavně tím není třeba otupit hned první větu. To platí samozřejmě i o informace o dohlednosti a denní době obsažené v druhé větě.\nPak hrdina nevidí ženě do tváře přes kapucu, ale poněkud nesymetricky ta samá kapuca nepřekáží ženě v tom, aby se hrdinovi dívala přímo do očí.\nPak se to teda zas popírá a říká, že ho ta žena nemůže vůbec vidět. Proč ne? Když on se celou dobu dívá na ni - zase nějaká asymetrie, které je těžko rozumět.\nPředpokládám, že to celé má za cíl vyvolat dojem nejistoty a tajemna, ale nefunguje to. Na mě. Je to samozřejmě jen můj názor.\nTolik k úvodu, normálně bych po takovém úvodu přestal číst, ale chtěl jsem si od tebe něco přelouskat, když jsme se tu tak hezky zkamarádilli.\nVím, že nemáš rád, když ti někdo šťourá do vět, ale co naplat - text se z nich skládá, a některé jsou lepší, jiné horší... třeba věta "jestli neprobudil majitele tohoto komplexu zchátralých budov a ruin " vcelku výstižně reprezentuje klasický neduh amatérského psaní. Příliš mnoho informací, bezcenných, a ještě nešikovně podaných, takže kradou vyprávění spád.\nZarazil jsem se, když hrdina začal prozkoumávat ruinu. Přišlo mi zvláštní, že bydlí hned naproti a nikdy tam nebyl. Ne že by to nebylo možné, ale možná by stálo za to to vysvětlit. Naopak mi připadá zbytečné informovat čtenáře o kvalitě hrdinovy vizuální paměti. Zavání to tím, že si autor připravuje půdu pro nějakou nepravděpodobnou zápletku.\n"Snažil se otáčet hlavou" - to vypadá, že se snažil, ale nešlo to. Jinak by člověk napsal "otáčel hlavou". Otázkou zůstává, proč psát, že otáčel hlavou (normálně se píše třeba, že se rozhlédl), a druhou otázkou je, proč mu to nešlo. Víme jen, že spadl a sunul se, nevíme, že by ochrnul nebo tak něco.\nTen dialog s domácím je až nepříjemně nepravděpodobný. Není mi teda úplně jasný ten titul "domácí" - je to majitel bytu, kde vypravěč bydlí? Pak je celkem zvláštní, že o něm vypravěč nic neví. Nebo je to ten "majitel komplechu zchátralých ruin"? Pak bych jeho označení sjednotil, ať víme, kdo je kdo. Pan domácí se každopádně vyjadřuje poněkud prkenně - "zavedou správní řízení". To dlouhatánské souvětí spolehlivě zabíjí jakékoli napětí.\nNajednou se zas dozvídáme o nějakém Vadimovi. Od té doby, co se Vadim nastěhoval, nemůže vypravěč spát. Dál se dost ztrácím v tom, kdy se mluví o Vadimovi a kdy o vypravěčovi. Tuším, že nejspíš to bude jeden člověk, ale z toho, jak se tam Vadimovo jméno objevilo, to vůbec nevyplývá.\nDo toho nějaký Volf - je to ten domácí? je to ten majitel? je to někdo třetí? Nevím.\nNebudu tyhle věci dál uvádět, ale je jich tam spousta. Od nevinných nešikovností po takové, které brání porozumění. Vznikají situace, kdy si jako čtenář řeknu: Aha, on sice napsal "A", ale myslel tím "B". Smysl takového textu pochopím, ale radost z jeho čtení nemám.\nJá nevím. Dojmy z četby jsem už popsal, nečetlose mi to dobře. Ale místy jsem byl skutečně zvědavý, jak se to celé rozuzlí. To Volfovo vysvětlování zní teda bohužel až jako parodie na bondovky... ono je to asi tím, že se toho musí najednou vysvětlit až příliš mnoho. Ale fajn, nějaký příběh odvěké nenávisti, kruté vraždy, to je dobrý. Přesto bych potřeboval vysvětlit i další věci: To že byl v dětském domově, přece neznamená, že by neznal identitu svojí matky, ne? Přiznávám se, že nevím, jak to v dětských domovech chodí, připadá mi to ale zvláštní, že historii svého rodu zjišťuje na internetu až v průběhu samotné povídky.\nTo, že spadne do díry, a přijedou policajti, mi připadá docela fajn, myslím, že je to dobrý záběr, má vtip. Věřím, že kolem téhle zápletky by se dala postavit dobrá povídka, ale tahle to zatím není. Na jedné straně dostává čtenář nadbytečné informace, jinde informace chybějí. Dialogy jsou umělé, chybí jim spád. Stejně tak napětí, které by mělo tvořit podstatu textu, je často narušováno nešikovnými větami, které působí tak nějak středoškolsky - třeba "Vadim už podléhal beznaději.", "už nesmí dát Volfovi příležitost, aby se kochal jeho strachem." nebo "S takovými myšlenkami dorazil až k brance a jak ji otevřel, okamžitě dostal do hlavy hroznou ránu, která ho omráčila. " Mimochodem, tam ti taky chybí čárka.\nZávěrem ještě podotýkám, že je to všechno jen můj názor. Jestli se mi něco nezdá, nelíbí nebo to nechápu, pak je to nejspíš tím, že jsem idiot a nijak to nevypovídá o kvalitě textu. Přesto jsem ti svoje dojmy chtěl sdělit - neboť to je to, co dělám. :)\n18.11.2017 20:13:30 dát kritice tip kvaj\nTohle žádnou soutěž nevyhrálo. Tamta povídka ostatně také ne, neboť byla druhá. Chci vědět, co je v povídce špatně.\n18.11.2017 20:00:06 dát kritice tip Zdenda\nTohle taky vyhrálo nějakou soutěž?\nUpřímně, kvaji, chceš vědět, co je na té povédce špatně, nebo jsi přesvědčen, že na ní nic špatně není?\n18.11.2017 18:21:03 dát kritice tip kvaj\nV reálném životě si však zřejmě musíme vystačit s tím, že si boha ze stroje zahrajeme sami.\n18.11.2017 17:12:28 dát kritice tip Gora\nNo, přesně...aspoň někdy, když to vypadá beznadějně:-)\n18.11.2017 17:05:31 dát kritice tip kvaj\nTa mrtvola ve sklepě byla předvídatelná celkem brzy. Mně šlo spíš o to, jak Vadim odhaluje, kým vlastně je, jak to bylo s jeho předky a o motiv vendety za něco, co už dávno spláchl čas, protože ať by byl sládkem Volf nebo Pejskar, komouši by to stejně znárodnili.\nAsi by to šlo napsat napínavěji, respektive určitě. Možná se k tomu někdy vrátím. Zdůvodnit v této povídce umím všechno, protože jsem ji celkem promyslel. Chtěl jsem ale, aby ta příčina, proč Volf vraždila chtěl opět, z příběhu zařvala, což se mi moc nepodařilo.\nMyslíš, aby deus ex machina zasahoval v životě?\n18.11.2017 13:11:42 dát kritice tip Gora\nJak vidím, zdůvodnil jsi vše...rozumím, ale nějak mi připadá, že by to šlo napsat napínavěji, ono bylo asi od třetiny předvídatelné, že ta mrtvola tam někde v ruinách bude. Avšak jako zábavné čtení dobré.\nTen bůh ze stroje by měl zasahovat častěji:-)\n18.11.2017 11:37:17 dát kritice tip kvaj\nPřipadá ti to překombinované, Irenko? Možná jo. O tom, co navrhuješ, jsem před psaním také uvažoval. Pak by ale chtěl Volf zabít Vadima jen proto, že odhalil jeho zločin a nejspíš by se ho snažil překvapit a rovnou zlikvidovat. Já jsem do toho ale chtěl dát i motiv dávné křivdy a vendety v návaznosti na odvěké nepřátelství psa a vlka. Nakonec jsem tedy zvolil takovou kombinaci nahodilostí a kauzalit, logiky a absurdit, racionálna a iracionálna.\nJak píšeš - dítě z děcáku se vrací pomstít smrt své matky a přitom málem zahyne, to je hlavní motiv. Avšak ten Vadim o tom neví, že se má pomstít a ani se o to vlastně nesnaží. Když pak zjistí, o co skutečně jde, je už bezmocný a už jen čeká na smrt. No a pak jsem si dovolil jako skrytě komický použít prvek z antického dramatu, tedy deus ex machina (bůh ze stroje), kterého starořečtí dramatici vkládali do děje, když dospěl do momentu, že se hrdina nachází v neřešitelné a bezvýchodné situaci. V té chvíli se spustí odněkud zhora deus ex machina a zvrátí hrozící tragédii ve prospěch hrdiny.\n18.11.2017 09:52:25 dát kritice tip Gora\nPointa - dítě se z děcáku vrací pomstít smrt matky a málem zahyne - je možná trochu překombinovaná. Na druhou stranu mne bavilo například luštění nápisu a zjevování siluety.\nMožná bych ubrala ten příběh o děcáku a nechala "jen" - mladík se náhodně ubytuje ve starém pivovaru a pomocí nadpřirozené síly objeví hrob manželky majitele...mě by to stačilo:-)\nVýraz - hodina mezi psem a vlkem - je obehraný, a je tu myslím dvakrát.\nJako mysteriózní historka je to dobré, a výhrady jsem napsala.


Spro 300D taška na rameno s PU potahem - Balmar fishing s.r.o.\n› Sortiment › Batohy, přepravní tašky, tašky na boilies › Tašky přepravní › Spro 300D taška na rameno s PU potahem\nFunkční taška na rameno pro aktivní rybáře. EVA pěna nabízí snadnou a rychlou výměnu nástrah. Taška má holster na peány a karabinku pro uchycení kleští, peánů apod. Včetně dvou plastových krabiček. Cena je bez dekorace k focení. Rozměry: 25 x 11 x 27 cm Počet krabiček: 2\nFunkční taška na rameno pro aktivní rybáře. EVA pěna nabízí snadnou a rychlou výměnu nástrah. Taška má holster na peány a karabinku pro uchycení kleští, peánů apod. Včetně dvou plastových krabiček. Cena je bez dekorace k focení.\nRozměry: 25 x 11 x 27 cm\nPočet krabiček: 2


Příbram problém s kapacitou školek vyřešila - Pražský deník\nPříbram problém s kapacitou školek vyřešila\nPříbram - Převis dětí, které se neumístily do příbramských školek, bude opět nulový, sdělil Příbramskému deníku radní Juraj Molnár.\nJe nesporné, že předškolní vzdělávání má velký význam pro rozvoj osobnosti dítěte. Mateřské školy jsou dnes správně vnímány jako školy, tedy jako instituce především pedagogické, které pracují dle vlastních školních vzdělávacích programů.\nHlavním záměrem je, aby dítě na konci svého předškolního období získalo věku přiměřenou fyzickou, psychickou i sociální samostatnost a základy k tomu, aby se mohlo aktivně vyrovnávat s přirozenou životní realitou, v níž vyrůstá a bude vyrůstat, a mohlo se dále příznivě rozvíjet a vzdělávat.\nVelkým společenským i politickým tématem je ale stále nedostatečná kapacita mateřských škol v některých městech. S problémy se potýká například Jihlava, Brno, situaci museli narychlo řešit v Pardubicích a velmi nepříznivá je situace například v okresech Praha - západ, Praha - východ.\nPomohlo získání finančních prostředků\n"Jsem rád, že problém s nabízenou kapacitou mateřských škol se Příbrami netýká, protože jsme ve vedení města věnovali této problematice pozornost a úsilí, podařilo se získat finanční prostředky a kapacitu přizpůsobit situaci," konstatuje příbramský radní Juraj Molnár.\nA čísla jeho slova potvrzují. Například ve školním roce 2010/2011 nestačila kapacita míst ve školkách pro 12 dětí, kteří do školky nemohly nastoupit. O rok později byl převis žádostí ještě výraznější, nedostalo se na 126 dětí a stejná situace byla i o rok později.\n"Na situaci jsme reagovali vybudováním nové školky v Žežické ulici a rázem můžeme plně uspokojit poptávku, také letos v září nastoupí do školek všechny děti, které splňují zákonné podmínky, takže bude opět nulový převis," popsal situaci dále Molnár.


Auta s hydraulickou rukou - TRIALSTAV Plzeň\nAuto s rukou +kontejner\nAuta s hydraulickou rukou z Plzně\nTRIAL STAV sro. je specializovaná společnost na služby auty s hydraulickou rukou v oblasti západních Čech. Můžeme Vám nabídnout pro Vaše potřeby flotilu našich sedmi nákladních aut s hydraulickou rukou, kde např. největší Iveco 8x4 s hydraulickou rukou má nosnost hydraulické ruky do 16 t a výškový dosah této ruky při použití Fly-Jib nástavce je až do 36 m.\nNaše hlavní služby jsou zejména přepravy zboží, strojů, kontejnerů a stavebních buněk, jeřábové a montážní práce s rukou, stěhování. Dále vlastníme návěsy k tahačům s hydraulickou rukou: plato 13 m a podvalník na přepravu strojů. Naše nejmenší auto s rukou je valník (sklápěč) s nosičem kontejnerů do 8 t nákladu.\nVideo - ukázka naší techniky - HR ruka dosah do 36m!, nosnost dle délky výsuvu 16t-1t:\nJeřábnické práce - vykládka izolačního materiálu na střechu panelového 8-patrového domu v Plzni:\nNaše služby auty s hydraulickou rukou:\nPřepravujeme stavební materiály na paletách, volně ložené jednotlivé kusy zboží. Naložení hydraulickou rukou nebo mechanizací v místě nakládky, přeprava na místo určení, vyložení hydraulickou rukou. Pro manipulaci s paletovými zásilkami máme k dispozici paletové vidle, případně paletové vozíky.\nDovezeme Vám na místo určení jakékoliv stavební obytné, sanitární a skladové buňky typizovaných EUR rozměrů, skladové (přepravní) námořní kontejnery. Běžné velikosti 3m, 6m i 12m, standardní šířky do 2,5m. Přepravu je možné realizovat sólo nebo po 2ks (rozměr 6m) při použití nákladní soupravy auto + přívěs. Vykládku stavební buňky nebo kontejneru hydraulickou rukou můžeme realizovat i do větší vzdálenosti od přepravního auta s použitím našich aut s velkou jeřábovou hydraulickou rukou.\nHydraulická ruka na autě může být velkým pomocníkem při různých druzích montáží. Zejména použití hydraulické ruky do prostorů s nízkým, úzkým nebo jinak komplikovaným profilem velmi často nahradí použití jeřábu. Pro montážní práce disponujeme také pracovní plošinou pro 2 osoby, která může po instalaci na konec ramene hydraulické ruky plně nahradit klasickou jednoúčelovou výškovou pracovní plošinu.\nRealizujeme stěhování a přepravu kompletních technologií např. výrobní linky, volně stojící tvářecí a obráběcí stroje např. lisy, soustruhy, frézy a pod. Můžeme také poskytnou vlastní skladové prostory pro krátkodobě nebo dlouhodobé uskladnění během stěhování. Kromě aut s hydraulickou rukou využíváme např. také transportní podvozky s nosností až 24t na jeden ks a další mechanizaci, např. VZV vozíky.\nNaše auta s jeřábovou rukou můžou dopravit náklad na místo určení a následně pak jeřábnické činnosti provádět dvěmi způsoby dle požadovaných preferencí: a) kdy břemeno je zdviháno do výše využitím navijáku a lana s hákem pro zavěšení nákladu, b) nebo upevněním břemene použitím pevných závěsů nebo řetězů na konec ramene hydraulické ruky. Zde se plně využije technika hydraulické ruky s Fly-Jib nástavcem, který má volně pohyblivé nastavení své polohy vůči hlavnímu ramenu hydraulické ruky. U takto vybavené jeřábové hydraulické ruky je to zásadní a také největší rozdíl vůči standardním ramenům běžně používaných autojeřábů. Využití Fly-Jib nástavce umožňuje zcela změnit velikost potřebného pracovní prostoru auta s hydraulickou jeřábovou rukou oproti autojeřábu.\nPřepravíme Vám zkompletované díly střech, krovy a dřevěné trámy až na místo určení. Maximální délka stavebních dílů je až cca. 14m, při použití tahače s hydraulickou rukou a návěsu. Stavbu a montáž krovu na místě realizace pak může takové auto s rukou provádět ihned po příjezdu na staveniště. Při větších realizacích nebo složitějších poměrech v místě stavby je pak možné využít auta s jeřábovou rukou až do max. výšky zdvihu 36m nebo také bočního vyložení ramene hydraulické ruky až do max. 34m od auta.\nŘidič pro nákladní automobily s hydraulickou rukou, opr. C+E\nProvozní doba Po-Pá 7.00-15.30hod


Nové vydání publikace Makroekonomie vychází vstříc zvýšenému zájmu o studium makroekonomických dějů v době, kdy je ekonomika ve stadiu recese, jejíž důsledky dopadají na širokou veřejnost. V knize proto najdete i odpovědi na otázky, jako jsou například prostředky k obnově hospodářské prosperity, možnosti ukončení deficitního financování ze státního rozpočtu, cesty ke zmenšení břemene veřejného dluhu, obrana proti případné inflaci, nástroje ke snížení nezaměstnanosti, prospěšnost „zeslabení“ či „posílení“ české koruny apod. Autoři velmi srozumitelně vysvětlují všechny hlavní makroekonomické koncepty a jejich souvztažnost. Zohledněny jsou přitom jak nové jevy v reálné ekonomice, tak i posuny v makroekonomické teorii, ke kterým došlo v době od prvního vydání publikace. Cílem je poskytnutí solidního poznatkového základu pro samostatné utváření názorů, a proto je čtenář seznamován s rozdílnými makroekonomickými doktrínami, aniž je k některé z nich záměrně směrován. Publ ikace je osvědčenou studijní pomůckou pro každého zájemce o hlubší pochopení národohospodářských jevů a procesů, které působí na náš každodenní - a zdaleka nejen ekonomický - život.\nNové vydání publikace Makroekonomie vychází vstříc zvýšenému zájmu o studium makroekonomických dějů v době, kdy je ekonomika ve stadiu recese, jejíž důsledky dopadají na širokou veřejnost. V knize proto najdete i odpovědi na otázky, jako jsou … číst dále\nPodtitul 2., aktualizované vydání


Podílové spoluvlastnictví nemovitosti | Kareality.cz | Ka - New Generation Reality s.r.o.\nNěkteří lidé tvrdí, že podílové spoluvlastnictví přináší pouze řadu problémů a komplikací. A jaký je vlastně jeho princip? Jedná se o stav, kdy konkrétní věc vlastní více vlastníků. A to podle vzájemných podílů. Každý ze spoluvlastníků má podle svého podílu účast na právech a povinnostech, vyplývajících z vlastnictví nemovitosti.\nPodílové spoluvlastnictví upravuje občanský zákoník, který stanovuje práva a povinnosti jednotlivých spoluvlastníků:\nVšichni spoluvlastníci jsou oprávnění a povinni společně se účastnit všech právních úkonů, nezáleží na jejich podílu na nemovitosti.\nO hospodaření se společnou věcí rozhodují spoluvlastníci podle rozsahu svého podílu. Největší slovo mají vlastníci s více než 50% podílem hlasů. Při rovnosti hlasů může za spoluvlastníky rozhodnout soud.\nV případě vzniku podílového spoluvlastnictví na základě dědictví či jiné skutečnosti, kterou nemohli spoluvlastníci ovlivnit, existuje mezi spoluvlastníky předkupní právo. Podle něj by v případě budoucího prodeje nemovitosti musela být nemovitost nejprve nabídnuta ostatním spoluvlastníkům.\nJaké problémy vás mohou ohrozit?\nVlastníci podle velikosti svého podílu rozhodují o tom, kterou část nemovitosti bude který spoluvlastník využívat. Spoluvlastníci s nadpolovičním podílem tak mohou například rozhodnout o tom, že v domě nemůže menšinový vlastník nadále bydlet. Pokud s tím menšinový vlastník nesouhlasí a nechce se bytu vzdát, může se většinový vlastník domáhat práv soudně.Tím ale tento menšinový vlastník nepřichází o svůj podíl na domě.\nCo se týče právních záležitostí, všichni spoluvlastníci jsou oprávněni a povinni bez rozdílů. Pokud je tedy na nemovitosti například dluh, může se věřitel domáhat pohledávky na kterémkoliv ze spoluvlastníků.\nChci zrušit podílové vlastnictví... Jaké mám možnosti?\nPamatujte na to, že nejdůležitějším principem je to, že nikdo ze spoluvlastníků není nucen v tomto stavu setrvat. Důvodem mohou být obavy z předkupního práva, ztráta možnosti využívat danou věc nebo nedostatek finančních prostředků k udržení nemovitosti.\nV rukou máte několik možných scénářů, které vedou k vyřešení situace. Zákon vymezuje dva způsoby zrušení podílového spoluvlastnictví:\nMůže dojít k dohodě všech spoluvlastníků.\nV případě komplikací rozhoduje soud.\nNávrh na zrušení podílového spoluvlastnictví může k soudu podat kterýkoliv ze spoluvlastníků. I ten s tím nejmenším podílem. Samozřejmě platí, že nejlepší možnou variantou je dohoda spoluvlastníků, čímž předcházíte nespokojenosti navrhovatele v daném procesu. A především zdlouhavému a nákladnému soudnímu řízení.


Chata Vysočina, pronájem chaty Svratouch - ubytování Vysočina\nChata Vysočina - ubytování Svratouch\nUbytování na Vysočině, Chata Vysočina k pronájmu.\nÚvod Katalog 2021 Doporučujeme Vyhledat ubytování Další ubytování v okolí: Svratouch Chrudimsko Vysočina Železné hory Žďárské vrchy Rybník Chochol Sezónní sekce: Letní dovolená 2021 Chaty s bazénem Chaty a chalupy u vody Víkendové pobyty Last minute slevy\nKde jsem: Chaty a chalupy Katalog 2021 Vysočina Chata Svratouch\nobjekt č. 8985 2 až 10 osob | 3 ložnice\nPronájem chaty pro 10 osob; plně zařízená po rekonstrukci 2015.V přízemí kuchyň s jídelním koutem, zařízení: retro lednice s mrazákem, horkovzdušná trouba, kávovar, mikrovlnná trouba, toustovač, rakletovač a varná konvice. Koupelna s masážní sprchou. Obývací pokoj s krbem, jídelní stůl, plazmová TV, retro rádio, el. šipky a stolní fotbal, možnost rozložení gauče na dvě lůžka. 1.patro ložnice se čtyřmi lůžky + dětská postýlka. 2.pokoj dvě lůžka. 3.pokoj dvě lůžka. Venku pergola s grilem + možnost mobilního grilu Weber. Venkovní ohniště, dětské hřiště, solární sprcha, ratanový nábytek na terase + opalovací lehátka. 200m přírodní koupaliště. Zima běžky + sjezdové lyžování Svratka. Množství výletů př. peklo Čertovina, pohádková vesnička v Podlesí, devět skal atd.\nLožnice a pokoje: 1.patro ložnice se čtyřmi lůžky + dětská postýlka. 2.pokoj dvě lůžka. 3.pokoj dvě lůžka. Obývací pokoj možnost rozložení gauče na dvě lůžka.\nSociální zařízení: WC, umyvadlo a masážní sprchový kout.\nVytápění: Topení v krbu a krbová kamna s radiátory.\nDalší objekty: Chalupa u Troubilů (č. 2247).\nVlastní kuchyň s kávovarem, varnou konvicí, toustovač, sporák, rakletovač, jídelní kout.\nkuchyň s jídelním koutem, zařízení: retro lednice s mrazákem, horkovzdušná trouba, kávovar, mikrovln, á trouba, toustovač, rakletovač a varná konvice.\nKoupelna s masážní sprchou.\nObývací pokoj s krbem, jídelní stůl, plazmová TV, retro rádio, el. šipky a stolní fotbal.\nVenku pergola s grilem. Venkovní ohniště, dětské hřiště, solární sprcha, ratanový nábytek na terase + opalovací lehátka. Parkování na pozemku. 400m přírodní koupaliště. Zima běžky + sjezdové lyžování Svratka. Množství výletů př. peklo Čertovina, pohádková vesnička v Podlesí, devět skal atd.\nMožnosti koupání: rybník Chochol, Kyšperský rybník, rybník Krejcar, přírodní koupaliště Borová, Milovský rybník, koupaliště Borová, bazén Hlinsko, koupaliště Zderaz, koupaliště Bor u Skutče, Medlovský rybník, lom Srní, lom Prosetín Žemličák, lom Prosetín Kaňon, Lom Kaňon, rybník Sykovec.\nLetní sezóna: 1.7.až 31.8.\nZimní sezóna:20.12. až 5.1.\nMožnost týdeních pobytů cena 10000,- kč mimo sezonu.\nProdloužených víkendů Čt - Ne 8000,- kč.\nVíkend Pá - Ne 6000,- kč.\nSezona od 1.7. až 3.9. pouze týdenní pobyty 18000,- kč.\nPoplatek za psa 500,- kč.\nPoplatek za elektrickou energii je nájemník povinen uhradit poslední den pronájmu v hotovosti dle skutečné spotřeby. Za 1 KWh 5 Kč.\nTelefon: 774 688 661\nGPS chaty: 49.72852N, 16.04931E - otevřít větší mapu\nautobus 300m Svratouch\nvlak 3500m Čachnov\nkoupání 200m rybník Chochol\nlyžařský vlek 2500m Ski areál Svratka\npošta 2000m Svratka\nnákupní centrum 2000m Svratka\nbankomat 2000m Svratka\nMožnosti ubytování v okolí: Svratouch | Vysočina | Železné hory | Žďárské vrchy |\nHodnocení a recenze: Chata Vysočina\nLéto 2019 - hruška s rodinou\nPlusy: příroda kolem - nadhera\nMínusy: Pro 10 lidí opravdu nevhodné - málo místa.\nT Česká Cikánka : Velké Dářko : Březí nad Oslavou : Černovice : Svatojánské Lázně : Světnov : Červená Řečice : Bartoušov : Bohdalov : Horní Libochová\nNacházíte se na stránce ubytování Svratouch na Vysočině, objekt: Chata Vysočina, chata k pronájmu.\nubytování Svratouch :: ubytování na chatách a chalupách :: ubytování Železné hory :: ubytování Žďárské vrchy :: pronájem chaty na Vysočině :: penzion Vysočina :: chaty a chalupy s bazénem :: dovolená léto v ČR :: chaty a chalupy u vody :: na horách :: ubytování u sjezdovky :: vánoční pobyty :: Silvestr 2021 :: chaty a chalupy přímo od majitele :: jarní prázdniny 2022 :: rezervační systém ubytování :: ochrana osobních údajů :: REGISTRACE objektu


￼Jsi mým majákem - Křesťan dnes\n￼Jsi mým majákem\nJan 12:35-36 … Ježíš jim (= zástupům) řekl: „Ještě jen malou chvíli je světlo mezi vámi. Dokud máte světlo, neustávejte v cestě, aby vás nepřekvapila tma; kdo chodí ve tmě, neví, kam jde. Dokud máte světlo, věřte ve světlo, abyste se stali syny světla.“\nSOUVISEJÍCÍ – O modlitbě a víře\nJežíš je nám světlem, které září ve tmě a mlze tohoto světa. Jeho slova nám zjevují ty skutečné hodnoty, které přetrvají navěky; zároveň nám odhalují blyštivá pozlátka, za kterými se často ženeme… až na útesy; ukazují nám, na co se máme v životě upnout, kam směřovat a co vyhlížet a očekávat.\nSOUVISEJÍCÍ – Významný verš – Ámos\nSaulovo prozření… a to vaše?\nSOUVISEJÍCÍ – Milujete psy, ryby, děti… lidi?\nAutor: Petr Krákora Zdroj: luterani.cz Datum: 12. června 2022 Foto: Pixabay – ilustrační\n12. června 2022 13:09\nV těto době maják potřebujeme nejvíc.


Dětská postel s výsuvnou přistýlkou Ricaro | Nábytek online e-shop\nDětská postel s výsuvnou přistýlkou Ricaro\nKatalogové číslo: 13fe17ef4029 Kategorie: Dětské postele, Dětské postele se zábranou, Dětský nábytek\nÚžasná dětská postel s přistýlkou bude pohodlná na spaní a skvělá na hraní! Rozložená přistýlka může během dne nabídnout příjemné posezení, hlavní lůžko s praktickou zábranou proti pádu nabídne vašemu potomkovi poklidné a ničím nerušené místo pro spánek. Do úložného prostoru, který poskytují 2 šuplíky, se vejdou oblíbené hračky nebo přikrývky.\nPostel můžete v případě potřeby rozložit na dvě samostatná lůžka, každé má nosnost cca 90 kg. V naší nabídce naleznete 3 varianty provedení velikosti ložné plochy, díky čemuž si můžete zvolit takovou, která vašim dětem poskytne optimální komfort. Na výrobu byl použit borovicový masiv, který lze namořit na libovolný odstín z přiloženého vzorníku.\nPovrchová úprava dřeva je zakončena ošetřením lakem, který nábytku dodává větší odolnost vůči oděru a nežádoucím změnám původního zbarvení. Samozřejmostí je zdravotní a ekologická nezávadnost veškerých použitých materiálů.\nrozměry šuplíků: 80 x 172; 90 x 182/192


Noví poslanci chtějí útočit na výhody politiků - iDNES.cz\nNoví poslanci chtějí útočit na výhody politiků\nJízda zdarma veřejnou dopravou, imunita, vyšší diety při služebních cestách. S těmito i dalšími výsadami se již seznamují či brzy seznámí nováčci mezi poslanci. MF DNES oslovila několik z nich, aby zjistila, jak se jim tyto rozmanité výhody líbí.\nKateřina Jacques vymyslela formulář, do kterého by všichni poslanci zelených napsali, s jakým majetkem vstupují do velké politiky. | foto: Dan Materna\nVýsledek? Oslovení nováčci většinou tvrdí, že některé výsady je třeba zrušit.\n"Proplácet by se měly jen skutečné náhrady jízdného, ne brát paušál na dopravu," říká poslanec zelených Ondřej Liška.\n"My jsme si nechali jako Strana zelených udělat analýzu, na co všechno mají poslanci nárok ve srovnání s Rakouskem a Německem. Určitě předložíme návrhy, které některé věci omezí," slibuje.\nJeho stranická kolegyně Kateřina Jacques už také vymyslela speciální formulář, do kterého by všichni poslanci zelených napsali, s jakým majetkem vstupují do velké politiky.\n"Je to nad rámec zákona, který jen ukládá do června příštího roku zveřejnit přírůstky majetku či dary a nové závazky. Veřejnost by však měla mít kontrolu už nad tím, s jakým majetkem politici do parlamentu přicházejí, aby to pak mohla porovnávat," řekla MF DNES Jacques.\nObratem předložila vlastní vyplněné majetkové přiznání, z nějž lze třeba vyčíst, že vlastní auto Škoda Fabia Combi, rok výroby 2001, či kolik má ona i její rodinní příslušníci na stavebním spoření.\n"Až to vyplní i moji kolegové, zveřejníme to za celý klub," slibuje Jacques. Zelení se také při vstupu do Sněmovny vzdali dobrovolně imunity. To však nemá právní váhu. Imunity mohou zatím poslance či senátory zbavit pouze jejich kolegové.\nJak to bude s létáním?\nNováček mezi lidoveckými poslanci Jiří Carbol je jedním z těch, kteří to mají do práce nejdál, je ze severní Moravy. Tvrdí však, že letenky zdarma, na něž mají nárok poslanci, když letí do práce do Prahy, jsou zbytečné.\n"Spočítal jsem si to časově a vyplatí se jet pendolinem. Ty letenky být nemusí," říká Carbol. Volné letenky se nelíbí také zeleným.\nNaopak Milada Halíková, primátorka Havířova, která byla zvolena do Sněmovny na kandidátce KSČM, míní, že poslanci ze severní Moravy prostě létat do Prahy potřebují.\n"Už jsem letěla. Jinak by se to těžko dalo všechno stíhat," říká. Po Havířově však nejezdí zadarmo, používá elektronickou čipovou kartu, stejně jako další občané města.\nDalší nováček Jan Morava z ODS říká, že jedinou výhodou, kterou zatím pocítil, je parkovací karta. "Pokud jde o cestování, měly by se proplácet náhrady stejně jako u všech zaměstnanců, kteří si vyúčtují služební cestu," řekl Morava.\nSociální demokrat Jan Hamáček míní, že omezena by mohla být imunita jen na řeč ve Sněmovně. To již navrhli senátoři ODS. Hamáček prý navíc nejezdí zadarmo. "Když nepojedu autem, ale hromadnou dopravou, nenapadlo by mě, že bych si nekoupil jízdenku," zdůraznil Hamáček.\nTémata: imunita, Morava, Německo, politik, Rakousko, BMI, Dieta, Diety, Jan Hamáček, Jan Morava, jízdné, Kam uložit peníze, Kateřina Jacques, KSČM, Majetková újma (škoda), Milada Halíková, ODS, Ondřej Liška, Služebnost stezky a cesty, Strana zelených


Světle růžové šaty v semišové úpravě AX Paris - opravdu levně\nMáme krásné počasí, které si přímo žádá nové oblečení a tento kousek: světle růžové šaty v semišové úpravě AX Paris se vám bude nyní hodit. Stojí pouze 809 Kč, což je perfektní cena. Kdo by to za tu cenu nechtěl?\nVelikosti odpovídají klasickému evropskému číslování. No to je paráda, podprsenka součástí šatů, to je nám ale chyrej nápad. Kalhotky už k nim teda nejsou, ale ty si brát nemusíte, jestli jste dostatečně odvážná. Takže dámy, nahoďte svůdnej pohled a jde se do společnosti. Typ: dámské šaty s dlouhým rukávem a všitou podprsenkou Barva: světle růžová Zapínání: zip na zádech Podšívka: ano Materiál: 90 % polyester, 10 % elastan Vlastnosti materiálu: pohodlný, jemný, pružný Praní: v ruce Něco vychytaného: všitá podprsenka Rozměry pro vel. 10: délka - 88 cm Ženám s výškou 170 cm by měly šaty sahat zhruba do půlky stehen.\nTuto módu vyrábí módní značka AX Paris, která se řadí k velmi oblíbeným. Určitě neuděláte chybu, když si tento skvělý kousek - světle růžové šaty v semišové úpravě AX Paris - koupíte. Hezký střih a příjemná barva to je přesně to, co se vám bude v této sezóně hodit.\nProdukt: Světle růžové šaty v semišové úpravě AX Paris\nRůžové šaty s chokerem AX Paris\nČerné pouzdrové šaty s chokerem a průstřihem v dekoltu Ax Paris


tričko KILLSTAR Piercing černá XS eshop >>\ntílko TOO FAST Camille S e-shop >>\ntílko TOO FAST Camille S dámské lehce elastické tílko značky TOO FAST. Vybavení: přední potisk horní i spodní okraj je zdobený krajkou ramínka jsou elastické a plně nastavitelné Barva: černá. Složení: 100% bavlna. Orientační rozměry v cm. (Obvod je 2x šířka). Trička » tílka » tílko TOO FAST Camille S.. METAL >>


Potraviny jsou u nás příliš levné, tvrdí aktivistka | EuroZprávy.cz\nPotraviny jsou u nás příliš levné, tvrdí aktivistka\nAktualizováno 20.9.2017, 21:47 20. září 2017, 09:53 — Autor: -čem / EuroZprávy.cz\nTržní cena potravin, které se na světě za rok vyhodí, odpovídá HDP Švýcarska. Do této ceny nejsou ovšem započítány ztráty na půdě, vodě a biodiverzitě. Také se sem nezahrnuje negativní vliv na změnu klimatu, uvádí iniciativa Zachraň jídlo. Její zástupkyně Anna Strejcová upozorňuje, že je to asi proto, že jsou u nás potraviny příliš levné.\nTeror na jihu Francie: Tajné služby útočníka sledovaly. Lidé se před střelbou schovali do chladírny\nTřetina všeho vyprodukovaného jídla na světě se vyhodí nebo znehodnotí. Pokud by byly tyto potraviny zachráněny, nasytily by se jimi asi tři miliardy lidí. V EU se podle odhadů každoročně vyhodí nebo zbytečně zkazí skoro 90 milionů tun potravin. Na každého Evropana tak připadá více než 170 kilogramů vyplýtvaného jídla na rok.\n„Jídlo je asi příliš levné. V současnosti si můžeme nakoupit nejen kolik potřebujeme, ale dokonce tolik, že to ani nedokážeme spotřebovat,“ komentuje tato čísla pro Český rozhlas Anna Strejcová z iniciativy Zachraň jídlo.\nPoukazuje však na to, že nejde jen o jídlo, které vyhodí domácnosti. Za velký problém považuje také přístup zemědělců. Například zelenina, která nesplňuje estetické standardy, se vůbec nesklidí. K plýtvání tak dochází v každé fázi potravinového řetězce. Zatímco v rozvojových zemích je problém především se skladováním a transportem potravin, v Evropě nejvíce plýtvají restaurace a spotřebitelé, vysvětluje.\nDruhořadé potraviny jsou i v Pobaltí. Litva žádá jednotné standardy pro značkové výrobky v EU\n„Výroba a zpracování potravin je u nás efektivní, horší je to se samotnou konzumací. Na rozdíl od chudých zemí tu máme levné jídlo," říká Strejcová. Lidé podle ní nákup automaticky naskládají do ledničky, zapomenou na to a pak větší část vyhodí. „Obecně se to nejvíce týká ovoce a zeleniny, pečiva a mléčných výrobků,“ upřesňuje.\nProblémem jsou podle ní také „estetická pravidla“, kvůli kterým se na pulty dostane jen ovoce a zelenina určitých tvarů. Pokud by došlo ke změně, zemědělci by mohli prodat větší část své sklizně a nebyli by nuceni k nadprodukci. „Aby farmáři splnili smluvní závazky vůči svým odběratelům, jsou často nuceni sázet mnohem více, než budou vůbec schopni prodat. Farmářům by za nesplnění smlouvy hrozily postihy, a to nehledě na nepřízně počasí. Především při pěstování salátů, mrkví nebo ředkví je výsadba vyšší (vysadí se pro jistotu asi 140 % objemu sjednané dodávky), upozorňuje iniciativa.\nPlýtvání potravinami jde také ruku v ruce s nešetrným zacházením s přírodními zdroji, které jsou v zemědělství potřeba. Pro závlahu mnoha plodin se používá spodní voda, jejíž hladina klesá. Problémem je i vyčerpávání a úbytek půdy. Například na výrobu jednoho kilogramu hovězího masa se spotřebuje 15 500 litrů vody. „Z toho většina vody (15 300 litrů) padne jen na vypěstování krmiva. Nejnáročnější na vodu je ale čokoláda. Ne jeden kilogram čokolády se při produkci a transportu vypotřebuje asi 24 000 litrů vody,“ uvádí skupina.\nTémata: Potraviny | Voda | zemědělci | EuroZprávy.cz\nPolovina Čechů hodnotí ekonomickou situaci země i životné úroveň pozitivně\n23.03.2018 19:11 Praha - Životní úroveň své domácnosti považuje za dobrou více než polovina Čechů. Ekonomickou…\nServer Foreign Policy opravil svůj komentář o Česku, zmírnil kritiku CSG…\n23.03.2018 18:16 Washington/Praha - Americký magazín Foreign Policy podstatně zmírnil své kritické informace o…\nOdborový svaz KOVO chce uzákonit snížení pracovní doby\n23.03.2018 17:20 Praha - Snížení denní pracovní doby o půl hodiny by chtěl prosadit největší odborový svaz v Česku -…\n23.03.2018 14:28 Praha - Podle hygieniků je chřipková epidemie v ČR na ústupu. Nemocných za uplynulý týden ubylo o…\nHlasovalo 9913 čtenářů. Výsledky


Francie - ADVEAL Wines & Spirits\nCelková rozloha vinic činí 860 000 hektarů, ročně se zde vypije 34,5 milionů hektolitrů vína, což znamená 57 litrů na osobu ročně.\nFrancie má přirozené podmínky pro pěstování vinné révy. Půdy jsou zde hlavně štěrkovité, vápencové, pískovité a jílovité. Vzhledem k rozloze této země mají vinařské regiony trochu rozdílné podmínky pro pěstování. Někde je nejistékontinentální počasí, převládá však středomořské mírné podnebí. Je zde poměrná vlhkost půdy s vynikající strukturou, která vytváří jedinečné podmínky pro růst révy. Z největších francouzských vinic můžeme uvést: Clos di Mesnil (Champagne), Coulée de Serrant (údolí Loiry), La Coume (Languedoc-Roussillon),Bordeaux, Burgundsko a Altenberg de Bergheim (alsaské grand cru).\nMezi nejlepší francouzská vína patří Champange, šumivé víno z nejsevernější francouzské oblasti. Dále sladká vína od Loiry, která jsou v mládí plná ovocných a květinových aromat a po dozrání překypují medem a sušeným ovocem. Dalšími z nich jsou: Pauillac, Sauternes, St-Émilion, Burgundské bílé a červené víno a Alsaský Ryzlink.\nNyní se zaměříme na klasifikaci a označování francouzského vína. Francie byla první, která zavedla systém kontroly původu a kvality půd.\nAppellation d’Origine Controlée (AOC) zahrnuje nejlepší francouzská vína. Znamená 28% z úhrnné produkce, 30% se vyváží a 70% se spotřebuje přímo ve Francii. Na etiketě se uvádí odkud víno pochází, odrůda hroznů, metody sběru a pěstitelské metody, minimální obsah alkoholu a kvalita produktu. To vše podle oficiální degustační stupnice. Někdy se tato kategorie rozděluje ještě do dalších subkategorií.\nVin Délimité de Qualité Supérieure (VDQS) znamená 1,3% z úhrnné produkce. Zde vína podléhají stejným kontrolám jako u AOC, ale úhrnné vyprodukované množství může být vyšší a nevyžaduje se tak vysoký standart jako u třídy AOC. Dá se říci, že je to „ odrazový můstek“ pro vína, která mají ambice dostat se do kategorie AOC.\nVin de Pays zabírá 13% z úhrnné produkce. Jejím cílem je zabránit rozmachu kvalitativně horších vín. Na etiketě se uvádí ročník výroby a jedna nebo dvě odrůdy révy.\nVin de Table je nejobsáhlejší – 44,7% z úhrnné produkce. Jsou to skromná stolní vína určená ke skladování. Ne etiketě není povoleno uvádět ročník, region nebo názvy jednotlivých odrůd révy. Téměř všechno víno této kategorie se spotřebuje ve Francii.\nV závěru můžeme s jistotou říci, že Francie je nezpochybnitelnou vládkyní vinné révy.\nHlavní vinařské oblasti Francie\nTento region se nachází na jihu Burgundska, 400 km jihovýchodně od Paříže. Roste zde odrůda Gamay – fialově zbarvené jedinečné víno, které je intenzivní, ovocité, lehké a svůdné a vyrábí se ho zde značné množství. Tato oblast produkuje celkem dvakrát tolik vína než vlastní Burgundsko. Podnebí je zde ovlivňováno Atlantským oceánem a Středozemním mořem, je slunečné, a zároveň kontinentální. Podmínky pro pěstování vinné révy jsou zde výborné, až na občasné bouřky a s nimi spojené typické změny počasí. Víno zde roste v nadmořské výšce 150-550 metrů nad mořem. Krajina je zde kopcovitá. Půdy jsou především žulovité, občas bývají smíchány s pískem, jílem a břidlicí. V jižní oblasti Beaujolais jsou mnohá vápencová podloží, tudíž tam roste réva pro lehčí vína. Vín v klasifikaci AOC Beaujolais se zde ročně vyrobí průměrně 80 milionů lahví. AOC Beaujolais Villages se vyrábí 45 milionů lahví, je však kvalitnější. Mezi nejlepší výrobce oblasti Beaujolais patří Chateau de Jacques, jež zaobírá 27 hektarů. Poté Domaine Calot, kde je průměrný věk keřů 40 let a dokonce tam jsou i stoleté keře. Domaine de la Madone patří mezi výrobce ve Fleurii, kde jsou vína květinová a okouzlující. Dále pak Duboeuf, Jean-Marc Burgaud, Maison Mommessin a další. V severní části regionu leží deset„cru“, kde rostou vína pro AOC, mají zde nárok na vlastní apelaci a každá má vlastní charakter. Juliénas poskytuje značně kyselá vína a také pikantní. St-Amourje nejsevernější cru a jedná se o romantické víno. Fleurie je jedním z nejvonnějších a nejelegantnějších vín Beujolais, a proto je také jedním z nejdražších. Dalšími cru jsou například: Chiroubles, Morgon, Moulin-á-Vent a Régnié.\nBordeaux je největším krajem na světě, kde se pěstuje lahodné víno. Rozkládá se na 120 000 hektarech a ročně vyprodukuje 6,5 milionů hektolitrů vína. Existuje zde 57 apelací, 12 500 pěstitelů, 57 družstev, 400 zprostředkovatelů a 130 překupníků. Panuje zde mírné a stabilní klima. Oblast se nachází blízko moře a ve své struktuře je protkána řekami. Léta a podzimy jsou spolehlivě teplé a slunečné, proměnlivé je počasí obvykle akorát v období června. Zimy zde bývají mírné. Nadmořská výška je zde 0-100 metrů nad mořem. Půdy jsou tu různorodé, nejlepší z nich je vápencová plošina v St Émilionu a štěrkové půdy v Médoku a Graves. Merlot, Cabernet Sauvignon, Cabernet franc a Petit Verdot jsou hlavními odrůdami pěstovanými v tomto regionu. Na severu řeky Gironde se dosud pěstuje ještě malé množství Malbecu. Zaměřme se na Bordeauxskou klasifikaci. Nejslavnější z nich je z roku 1855. Vztahuje se k červeným vínům z Médocu a ke sladkým bílým vínům ze Sauternes. Tento systém byl sestaven na základě Napoleona III.. Klasifikaci Graves z roku 1959 sestavilo INAO. Je v ní pouze jediná kategorie, a to cru classé Graves. Klasifikace Médoc Crus Bourgeois je poměrně nová. V jejím seznamu je 247 vinařství. V zásadě se týká usedlostí v některé z osmi apelací v Médoku, které nebyly roku 1855 zařazeny do klasifikace.\nSt-Emilion tvoří centrum bordeauxského regionu. Je to vnitrozemský a kopcovitý region, kde se nachází mnoho vinných sklepů. První zde pěstovali révu Římané. Jde o poměrně malé, ale často navštěvované území. Vína zdejší oblasti jsou lehká, elegantní a mimořádně jemná. Vyrábí se z odrůd Cabernet franc, Merlot a Cabernet Sauvignon. Mezi nejvýznamnější vína patří Chateau L’Angélus, Chateau L’Arrosée, Chateau Ausone a Chateau Cheval Blanc.\nMédoc je poloostrov ležící západně od města Bordeaux. Protéká zde řeka Gironde. Vinice se rozkládají na 5000 hektarech. Půdy jsou zde štěrkové, vápencové a jílovité. Vína z této oblasti jsou zemité a drsné. Nedávno došlo ke zvýšení počtu keřů Merlotu a zlepšení vinařských technologií. Pěstují se zde typická vína pro Bordeaux.\nHaut-Médoc je situován v jižní polovině Médoku. Patří do klasifikace AOC. Je zde šest apelací – St-Estéphe, St-Julien, Moulis, Pauillac, Margaux a Listrac. Vyrábí se zde suchá červená vína, která se vyznačují hroznovou štědrostí, mají silnou strukturu a jsou středně plná až plná. Sídlí zde pět usedlostí ze klasifikace z roku 1855.\nV Margaux se réva pěstuje na 1 400 hektarech. Je zde štěrkovitá půda s nízkým obsahem jílu, která je naprosto vhodná pro růst odrůdy Cabernet Sauvignon. Víno je delikátně hutné a vonné s jemnou strukturou taninů. Z červených vín se tu dále pěstuje Merlot, Cabernet franc a Petit Verdot. Tato vína se často popisují jako „ženská“.\nPro tento region jsou typické rodinné usedlosti, které nemají takový příliv investic jako mají například severní francouzské oblasti. To však neubírá vínům z Graves na jejich kvalitě. Dokonce je Graves stále na vzestupu. Půdy jsou zde štěrkovité, vápencové, jílovité a písčité. Vyrábějí se tu především klasická červená vína, avšak také různá suchá bílá. Mnohá z nich patří do klasifikace AOC, plocha vinic vynášející révu pro tato vína má rozlohu 2 500 hektarů (z toho modré hrozny zabírají zhruba 1 900 hektarů). Směsi červených vín, které se zde vyrábějí, jsou ovocité a měly by se pít čtyři až pět let po sklizni. Obsahují čím dál větší množství Merlotu. Dalším z červených vín je Cabernet Sauvignon. Réva, rostoucí na dalších 800 hektarech, je pro suché bílé Graves. Dozrává v sudech. Je řízné, svěží, aromatické, polosuché anebo hutné. Mezi bílá vína z této oblasti patří také Sauvignon Blanc, Sémillon, Muscadelle a Cabernet franc. Z pozdně sklizených hroznů se vyrábí sladké Graves Supérieur. Tuto oblast však trápí problémy, a to především s bílým vínem. Ztrácí svou originalitu, což je mnohým odborníkům záhadou, neboť právě této oblasti mohou leckteré vinařské regiony závidět zemědělské podmínky a používanou vinařskou technologii. Přesto nejsou bílá vína z Graves laciná, jsou jemná a elegantní.\nRegion Cotes du Rhone se nachází v oblasti řeky Rhony. Nadmořská výška se tu pohybuje v rozmezí od 0 do 450m. Čím výše víno roste, tím později dozrává. Kromě vinic jsou zde mnohá levandulová pole, olivové ráje a křovinaté porosty uprostřed kamenitých ploch. Klima je zde čistě středomořské, které se vyznačuje horkými a suchými léty a pravidelnými zimními dešti. Vinice jsou zde ohrožovány prudkými změnami počasí. Je zde studený vítr mistral, který může révu zbavit listí, letorostů i plodů. Z tohoto důvodu se kolem vinic vysazují topoly a cypřiše, které víno před větrem chrání. Dalším vinařským rizikem jsou zde plísňová onemocnění a kroupy. Roční průměr dešťových srážek zde činí 600-650mm. Půdy jsou zde především vápencové, jílovité, břidlicovité a žulové. Cotes du Rhone je rájsměsných vín. Červená vína jsou vynikající. Nadvládu zde má víno Grenache, dále pak Cinsault a Syrah, která patří do klasifikace AOC. Bílá vína se stále zlepšují, nejlepším z nich je je Viuex Manoir du Frigoulas, dále Grenache blanc a Clairette. Vyjímečně dobrá vína jsou růžová. Jsou to svěží suchá vína hroznové chuti, mezi které patří Grenache, Bourboulenc a Cinsault.\nChablis leží na severu Burgundska, 180 km od Paříže. Důležitým vinařským regionem je už 1400 let. Zpočátku se zde pěstovalo hlavně pro zásobení Paříže. Chablis se nachází v departementu Yonne, jehož velká část tvořila kdysi součást území staré provincie. Je zde 40 000 hektarů vinic. Podnebí zde vládne polokontinentální, Atlantský oceán zde má minimální vliv. Každoročně jsou zde horká a slunečná léta, vlhká jara a chladné zimy. Největším vinařským rizikem jsou zde bouřky přinášející krupobití a jarní mrazy. Půdu zde tvoří kimeridžský vápenec. Víno Chablis je tvrdé a vyvolává představu minerálů, kamenů a zeleného sena. Nejvýznamnější víno této oblasti je Chardonnay, které čerpá z vápencové půdy výraznou chuť a vůni. Premier Cru Chablis jsou vína, která vykazují štiplavost, sklovitost a téměř až tvrdost. Grand Cru Chablis má výraznou a silnou chuť. Je o něco lepší než vína Premier Cru Chablis. Tato vína se skladují ideálně až 10 let, mají nejkomplexnější a nejvýraznější chuť z celého regionu. Mezi nejlepší výrobce této oblasti patří Domaine Billaud-Simon, který zabírá 20 hektarů půdy. Produkuje vína premier a grand cru. Tato vína jsou významná svou čistotou a minerální komplexitou. Dalšími významnými výrobci jsou například Domaine Leroche, Domaine Louis Michel, Domaine Jean-Paul &Benoit Droin a další.\nZ tohoto regionu pocházejí nejlepší rhonská vína. Své pojmenování region získal podle místa letního sídla papeže, které bylo vybudováno ve 14. století. Liší se zde půdy, velikost, typ a hloubka zasazení a výskyt kamení, tím pádem zde vznikají vína rozmanitá. Celkem se tu pěstuje 13 odrůd vína. Vinice zde zabírají 3200 hektarů a ročně se vyrábí 100 000 hektolitrů vína. Jak už jsme dříve zmínili, půdy jsou zde především kamenité. Vyskytují se zde velké hladké oblázky zvané galets roulés, které zadržují teplo a díky nim může réva plně dozrát a nabýt silnou vůni. Můžeme tu najít i půdu písčitou a jílovitou. Vína z tohoto regionu jsou velmi ohnivá a kořenitá. Bývají sladká a hladká, plná letního slunce a jemných tříslovin s minerálními podtóny na závěr. Dříve zde dominovalo víno Grenache, teď je spíše na sestupu, a to především díky nástupu vín Syrah a Mourvédre. Dobře hodnocena jsou i vína Cinsault, Counoise a Terret noir. Nyní nastupuje používání dubových sudů pro dozrávání vín a také se zvyšuje poptávka po speciálních cuvée, což jsou vína staré révy a dále pak po méně tradičních směskách, která mají většinou vysoký podíl Syrahu. Po dobu sklizně se odděluje 5 až 20% pro produkty AOC. Bílá vína jsou kvalitní, plná a svěží. Například bílé víno Chateauneuf, což je směs 4 odrůd, je plné a ovocité s jemným květinovým buketem.\nRegion Languedoc-Roussillon se nachází na jihu Francie, je to největší vinařská oblast Francie. Ze severu je ohraničený Alpami a Francouzským středohořím, z jihu Středozemním mořem. Nadmořská výška je 0-500 metrů nad mořem. Vinice zde leží na 26 000 hektarech půdy. Nalezneme tam horské hřebeny i ploché a vyprahlé pobřežní pláně. Vinohrady jsou tvořeny řídce vysázenými nízkými keříky. Klima je zde středomořské, léta jsou tudíž horká a suchá a v zimě naopak hodně prší. Dešťových srážek tu spadne 500-700 mm ročně. Větry sem vanou dvojího druhu – studené z Alp a vlhké a teplé od moře. Mořský vítr občas způsobuje hnilobu, jinak jsou tu však podmínky pro růst révy výborné. Půda je bohatá, většinou kamenitá, břidlicovitá či vápenitá. Nyní zmíníme významné vinohradnické oblasti nacházející se v tomto regionu. První z nich je Costiéres de Nimes, kde se vyrábí především Grenache, Syrah a Carignan, což jsou červená vína a z bílých vín to je Grenache blanc. Další jedinečnou oblastí je Coteaux du Languedoc, které zaobírá 15 000 hektarů osázených révou. Rysem zdejší krajiny jsou řídké,kamenité, rozmarýnem a tymiánem porostlé garrigue. Pěstují se bílá, červená i růžová vína. Minervois je oblast, ze které pocházejí plná, hutná a dlouholetá vína, z červených to jsou Syrah, Carignan a Cinsaut, z bílých pak Marsanne, Roussanne a Bourbolenc.\nOblast Sancerre je lokalizována v centrální Loiře. Naproti Sancerre nalezneme Pouilly-Fumé. Nachází se navíc v blízkosti Chablis. Nejznámějším městem této oblasti je Orléans, které v roce 1429 osvobodila Jana z Arku a dále pak město Bourges, ležící na jihu této vinařské oblasti. Vládne tu kontinentální počasí, léta jsou zde kratší a teplejší, zimy naopak delší a chladnější. Sklizeň je zde díky tomu nepravidelná. Hrozbou pro zdejší vinaře jsou jarní mrazy a krupobití. Půda je zde jílovitá, křemenitá, písčitá a vápencová a je na ní vrstva štěrku a pazourkových oblázků. Některá místa zde obsahují kimmeridžský jíl, což vínům dává výraznější chuť a vůni a jsou značně silnější. Sancerre patří do klasifikace AOC. Je rozděleno do čtrnácti obcí. Vína odtud jsou řízná, suchá a štiplavá s pronikavou chutí i aromatem červeného rybízu, angreštu a někdy i citrusových plodů. Je zde 2600 hektarů vinic. Hlavní odrůdou je zde Sauvignon blanc. Také se zde lisuje malé množství červeného a růžového Pinot noir. Mezi vedlejší odrůdy tohoto regionu můžeme zařadit Chasselas, Pinot blanc, Pinot gris, Gamay, Chenin blanc a Cabernet franc. K vinicím s nejlepší pověstí v tomto regionu patří Clos Beaujeu, Clos du Paradis a Les Monts Damnés.\nAlsasko je krajina požehnaná dokonalými podmínkami pro produkci vína: sluneční svit, suché počasí a úrodná půda. První kdo začal pěstovat víno v Alsasku byliŘímané během dobývání tohoto území. Na konci prvního tisíciletí zde bylo již 160 vinařství. Ve středověku patřila Alsaská vína k těm nejproslulejším a nejdražším v celé Evropě. Již v počátcích si místní vinaři stanovovali velmi vysoké standardy pro produkci a výběr, za účelem ochrany reputace Alsaských vín. Naneštěstí v 17 století, válka, drancování a mor zničili prosperitu Alsaska a zdecimovali místní populaci. Následující dvě století přinesla pouze strasti a zpustošení. Od roku 1870 do 1918 bylo Alsasko pod nadvládou Německa. Produkce vína začala opět až po první světové válce. Začala se zde opět pěstovat tradiční vína a Alsasko také převzalo tzv. AOC systém, který byl poprvé představen v jiné části Francie. Tato pravidla pro dodržení kvality vína byla později roku 1945 upravena, přičemž vymezila region produkce a striktně definovala produkční metody. Roku 1962 Alsasko obdrželo ocenění kvality AOC od Institutu National des Appellations d´Origine, které bylo následováno dvěma nominacemi: AOC Alsace Grand Cru v roce 1975 a AOC Crémant d´Alsace v roce 1976. Alsasko je od oceánského vlivu chráněno Vosgeskými horami, prší zde nejméně z celé Francie (400-500 mm za rok) a využívá vnitrokontinentálního klimatu – slunečné, teplé a suché. Toto klima je vhodné pro pomalé a rozsáhlé zrání hroznů, které dodává vínu elegantní a komplexní aroma. Geologické složení Alsaska tvoří mozaika ze žuly, vápence, ruly, břidlice a pískovce. Takto pestrá půda přináší to nejlepší v každé odrůdě vína. Vinice se rozkládají na 100 km od severu po jih podél podhůří Vosageských hor ve výšce 200 – 400m, zabírající 14 000 hektarů produkce. Dnes se průměrná produkce Alsaského vína pohybuje kolem 150 miliónů lahví za rok. Dvě třetiny Alsaských vín jsou prodány ve Francii a třetina se vyváží a to především po Evropě. Alsaská vína jsou nesporně leaderem mezi kvalitními bílými víny na domácím trhu a představuje skoro 40% domácí spotřeby.\nNejvětší vinařský region se nalézá právě v údolí řeky Loiry. Táhne se od Francouzského středohoří až po ústí řeky do Atlantiku. Vinice se zde rozkládají na 50 000ha na svazích, které jsou obráceny ke slunci a proto nabízí nejlepší podmínky pro zrání hroznů. Tato oblast je větší než oblast Bordeaux i údolí Rhony. Důkazy o tom, že se zde pěstovalo víno, pochází z 5. Století našeho letopočtu. V 11. Století si místní vína oblíbili Holanďané, kteří je po toku řeky a Atlantiku převáželi do své země. Velice populární byla i vína Poitou a Anjou a to v Anglii, ale jejich sláva byla oslabena vínem Bordeaux. Vzhledem k tomu, že se jedná o rozsáhlou oblast, půdní složení je zde velice rozmanité. I klimatické podmínky se zde velice často mění a proto jsou rozdíly mezi jednotlivými ročníky poměrně velké na rozdíl od vín z jižních oblastí. Mezi místní pěstované odrůdy lze zařadit Muscadet, Cabernet, Sauvignon nebo Gamay, což jsou vína oblíbená hlavně v Paříži. Kvůli velkému odbytu těchto vín, se ale stále výrobcům nedaří dosáhnout vytoužené kvality místních vín. Přesto se zde vyrábí jedinečná vína, která se vyrábí především z odrůd Chenin, Cabernet Franc a Sauvignon Blanc.\nV Burgundsku hrají závažnou roli především půdní faktory (převládá vápencová půda, občas jíl, žula a písek), protože na malém prostoru se zde nachází několik rozdílných terroir, což se potom odráží na chuti jednotlivých vín. Klima je zde teplé a suché a zimy jsou studené. Burgundsko je oblastí s nejlepšími odrůdově čistými víny, u kterých se místní výrobci snaží zajistit především výraz terroir. Obě nejvýznamnější odrůdy tohoto regionu významně reagují na vlivy spojené s terroir. Jedná se o odrůdu Pinot noir a Chardonnay. Modré Pinnot noir se v Burgundsku pěstuje již od 4. století n.l. a je to velice náročná a problematická odrůda, která je velmi náchylná na jarní mrazíky. Aby dávala dobré hrozny, musí mít dlouhé a hlavně vyrovnané vegetační období a může jí uškodit vlhko i vedro. Typů vín vyráběných z odrůdy Pinor noir je velké množství, přičemž záleží především na terroir a schopnosti výrobců. Bílé Chardonnay se do Burgundska dostalo až v 16. století. Na rozdíl od Pinot noir je Chardonnay nenáročné na péči a je méně náchylné na virová a plísňová onemocnění. Je ale též ohroženo pozdními mrazíky kvůli brzkému rašení. Vína vyráběná z Chardonnay jsou zlatavá, kořeněná s mimořádnou šířkou, ale pomocí moderní, reduktivní přípravy lze vyrobit i svěží, ovocná vína.\nKorsika neboli ostrov krásy, je nejstarší světovou oblastí, kde se pěstuje vinná réva. Již před 6000 lety zde rostla jako planá. S jejím pěstováním zde začali Řekové kolem roku 565 př.n.l. Kolem roku 1020, poté co jí Pisa prodala Janovu, si janovští obchodníci vytvořili monopol na korsické víno a tak se pěstování vinné révy stalo nejdůležitějším hospodářským odvětvím ostrova. I po prodeji Korsiky Francii obchod s vínem vzkvétal. Napoleon Bonaparte zajistil ostrovanům právo k prodeji vína bez odvodu daní a tak kolem roku 1850 bylo na Korsice vinnou révou pokryto 20 000 hektarů půdy a tři čtvrtiny obyvatel se jejím pěstováním živilo. Pak ale Korsiku zasáhly tři velké rány - révokaz, který vinice zpustošil, první světová válka, ve které zahynula velká část mužské populace a nakonec migrace obyvatelstva na pevninu. Nová generace vinařů se zaměřila spíše na kvalitu vín než na kvantitu a zároveň Evropská unie zavedla program vyklučení vinic. Proto také kleslo množství produkce o 80%, ale na druhé straně z nynějších celkových 7000 ha je 3100 s klasifikací AOC. Červená vína zde tvoří 50% produkce, bílá 10% a růžová 40%. Půdní složení je představováno břidlicí, rulou, písčitým slínem, jílem a žulou. Ostrov přes den akumuluje sluneční žár, který pak v noci vyzařuje. Letní horka ovlivňuje teplý a vlhký středomořský vítr. Na ostrově se pěstuje cca 20 různých odrůd, ale mezi ty nejvýznamnější patří bílý Vermentino, modré Nielluccio a Sciacarello.


Alternativní zpravodajský server: Je žvýkačka nejtoxičtějším produktem v obchodě?\nPřísada číslo 1 - gumový základ. Zkuste si představit, že k vám někdo přijde a zeptá se : "Nechceš chvíli žvýkat kus automobilové pneumatiky nebo plastu?" Jistěže zdvořile odmítnete a doporučíte osobě odborné vyšetření. Ve skutečnosti je ale gumový základ směs elastomerů, plastifikátorů, plnidel a pryskyřic. Některé z dalších složek směsi jsou třeba "PVA lepidlo" polyvinyl-acetát, který je často nazýván jako "tesařské lepidlo" nebo parafín - další složka, která je vedlejším produktem zpracování ropy. Je bezpečné žvýkat plast, olej nebo gumu? Pří žvýkání žvýkačky mohou tyto látky snadno nalézt svou cestu do vašeho těla.\nAutor článku dr. Scott Graves a tady je článek v originále\nZdroje : http://www.activistpost.com http://mixednews.ru


Horký prodej. Výrobce Pigi čaje je zpět v českých rukou - Třebíčský deník\nVýrobce čajů Jemča z Jemnice má nového majitele. Indická společnost Tata Global Beverages podnik prodala tuzemskému výrobci doplňků stravy Dr. Müller Pharma. Firma nákupem producenta známého Pigi čaje rozšíří svůj záběr i do klasického maloobchodu.\nNavazuje jím také na akvizici výrobce bylinných čajů Megafyt z roku 2016. Za Jemču dala společnost Dr. Müller Pharma podle oznámení investorům, jež Tata Global Beverages zveřejnila na svých webových stránkách, čtyři miliony eur, v přepočtu kolem 101 milionů korun.\nV roce 2018 jemnický provoz vykázal ztrátu 14,4 milionu při obratu 178 milionů korun.


Přijmeme ihned: Výrobní kontrolor kvality Vsetín - Srpen 2021 - Jooble\nPráce Výrobní kontrolor kvality Vsetín\n...více než 550 zaměstnanců. Nachází se zde 3 výrobní divize: Home Appliance, Food Display a... ...domácích spotřebičů, především dvířka a kontrolní panely pro trouby. Druhá divize Food... ...výroby Zadávání dat do PC Kontrola kvality Koordinace týmu operátorů Jaké jsou...\n...Chcete pracovat ve stabilní společnosti a podílet se na výrobcích pro značky aut AUDI, ŠKODA, OPEL, VOLVO, VW, RENAULT, BMW, PEUGEOT,... ...automobilů různých značek, včetně elektro-automobilů. Pro oddělení kvality vyhlašujeme výběrové řízení na pozici TECHNIK MĚŘENÍ 3D/...\n- výroba plochého skla pro domácí spotřebiče- třísměnný nebo nepřetržitý provoz (podle konkrétní pozice) Nabídka: - hlavní pracovní poměr- stabilní práce v nestabilní době- příplatky dle Zákoníku práce- výkonnostní bonusy a odměny mistra- další bonusy ve výši 60 000...\n...let a zaměstnáváme více než 550 zaměstnanců. Nachází se zde 3 výrobní divize: Home Appliance, Food Display a Lighting and Imaging. Divize... ...ploché sklo do domácích spotřebičů, především dvířka a kontrolní panely pro trouby. Druhá divize Food Display vyrábí rámy a dveře...\n- zpracovávaní, bourání vepřových kýt. Nabídka: Nabízíme:- práci v jednom z nejmodernějších masokombinátů- pracovní poměr na dobu neurčitou- UBYTOVÁNÍ v místě výkonu práce hrazené zaměstnavatelem ( 50 m od závodu), nebo příspěvek na bydlení/dopravu 3.000 Kč/měsíc- RANNÍ...\n...psychologii. Stoprocentně tedy ručíme za kvalitu své práce. APROFES, s.r.o. nabízí... ...plynulost výroby a splnění cílů ~ účast na výrobních poradách ~ kontrola dodržování BOZP... ...Vaše výhoda bude, pokud…. · znáte kontrolní program CIMCO · máte praxi s řízením...\nMáš dobrý zrak, jsi pečlivý a nechybí ti manuální zručnost?Pojď k nám kontrolovat kvalitu.Co budeš dělat?- náplní práce je pomocí zraku zkontrolovat zda je dílek správně vyroben a vyřadit špatné kusy Požadujeme:- dobrý zrak- spolehlivost, pečlivost -fyzická zdatnost...\nKontrola kvality-Valašské Meziříčí\n...Kontrola kvality-Valašské Meziříčí Hledáte práci nebo chcete jen změnu? Nabízíme Vám možnost zařadit se do týmu, který klade důraz na kvalitu a podílí se na zvyšování kvality výrobků v automobilovém průmyslu. Náplň práce - kontrola pohledových vad dílů pro strojírenský...\nKontrolor/ka plastikářské výroby / Strojírenští technici kontroly kvality, laboranti\nNáplň práce: "provádění vstupní, mezioperační a výstupní kontroly plastových dílů "kontrola a měření dílů dle příslušné dokumentace v daných intervalech "uvolňování prvních kusů a vytváření vzorků "statistická evidence Požadavky: dobrý zrak, uživatelská znalost...\nVolné pracovní pozice v kontrole kvality!\n...100%Rework hledáme šikovné kolegy, kteří s námi zajistí kontrolu kvality. Práce je vhodná pro muže i ženy. Požadujeme ochotu... ...týden). Náplní práce je zrakem zkontrolujete zda je dílek nebo výrobek správně vyroben a vyřadíte špatné kusy. Požadujeme - dobrý...\n...DÍLENSKÝ/Á KONTROLOR/KA Požadujeme: ÚSO strojní s maturitou, angličtina výhodou, pracovitost, spolehlivost... .... Náplň práce: provádění kontroly kvality v procesu výroby ( rozměry, rovinnost, svary ) a na dokončených výrobcích ( drobné montáže, kontrola nátěrů, balení ),...\nvýrobní technolog Vsetín\nprodavačka osobní Vsetín\nmechanik strojů zařízení Vsetín


FITzáda - I. Začalo to mezi svatebními šaty\nPozitivní vztah k pohybu díky době, bydlišti i rodičům mi byl přirozeně dán.\nPocházím z menšího města na Slovácku. A protože jsem "Husákovo dítě", dělala jsem v dětství odpoledne po škole kdeco, jen ne vsedě doma na židli s očima upřenýma na display. Být denně venku na hřišti nebo obíhat různé kroužky byla běžná dětská společenská potřeba i zábava. Já měla každý den něco. Pominu-li umělecky zaměřené kroužky, navštěvovala jsem hojně i ty pohybové: balet, folklórní taneční soubor, plavání, cvičení v Sokole, ... Na SŠ jsme měli tělocvik dokonce jako povinný maturitní předmět! (Střední pedagogická škola měla povinnou maturitu např. i z výtvarky.) Pamatuji si, že když jsem byla malá, bylo vlastně pro všechny na menším městě úplně normální denně chodit nebo jezdit na kole (do školy, kroužků, zaměstnání). Každá rodina vlastnila hned několik kol - Esku, berany, skládačku, SOBI 20, Libertu... Vzpomínáte? Auto spíš luxus, MHD vždy v záloze.\nNějaké špatné držení těla nebo pohybovou neohrabanost u mě rodiče tedy rozhodně řešit nemuseli. Nutno dodat, že s pohybem mi byli nenuceně vždy příkladem i oni, a vlastně celá rodina: babička = Sokolka, ségra = plavkyně a tanečnice, tatínek chodí ještě dnes několikrát do týdne plavat, jezdí na kole a několik desítek let každou neděli ráno běhával svých 8 km. Maminka navštěvovala Sokol a v pohybu ji udržovala i příprava na pověstné Spartakiády. Dnes spolu chodí na pravidelné dlouhé procházky nebo jezdí na cyklovýlety v okolí bydliště.\nCo jsem už jako dítě zaznamenala, bylo cvičení i mé druhé babičky doma. Prý kvůli bolestem zad. (No, kolik jí tou dobou mohlo být? Kolem 50.) Pamatuji si, jak jsem ji párkrát zahlídla se protahovat v kleku v ložnici na koberci, a také, jak cvičila s takovým "posilovacím kolečkem". I přes pravidelný pohyb provádí kvůli zádům krátkou každodenní ranní sestavu protahovacích a posilovacích cviků i tatínek, a to už více jak 40 let. Pobolívání zad jej provází bohužel od mládí, asi to má po té babičce (své mamince). Ale jen díky této "udržbě", jak říkává, se mu stav zad nikdy nezhoršil a stále se těší dobrému fyzickému zdraví. Tedy až na kolena, která jej v posledních letech dost zlobí a kvůli jejich bolestem přestal s tolik oblíbeným pravidelným během. (Dnes už chápu souvislosti, takže docela logický následek po běhu.)\nCvičit pravidelně a cíleně mě nic nenutilo.\nVe studiích jsem ještě několik let po maturitě pokračovala. Postupně, i s prvním zaměstnáním, se můj čas na židli začal pomalu prodlužovat a čas na pohyb zkracovat. Ale coby svobodné bezdětné děvče jsem své volné chvilky vyplnila alespoň procházkami, oblíbeným plaváním, tancem po klubech s přáteli, anebo jsem zkoušela, co bylo ve fitness zrovna "in". Po r. 2000, když jsem se přestěhovala do Prahy, to byl např. spinning, nebo "inlajny" (podél Vltavy). Běh ani jóga tou dobou ještě trendy pohybem nebyly, pilates v plenkách a profláklý aerobic? Ten byl na mě moc hrrr. Pravidelný trénink v posilovně na strojích, který ochotně podstupovaly některé mé kolegyně z práce s cílem shodit a vytvarovat sexy postavu, to mě nebavilo a ničím ani nemotivovalo. Jsem od přírody štíhlá. Takže motivace sportovat kvůli vyrýsováným svalům, natož kvůli zdraví, u mě tou dobou prostě nebyla. Pokud jsem se hýbala, tak spíš pro radost a abychom vyplnili volný čas s přáteli.\nPostupný úbytek aktivního pohybu mi sice na váze nepřidal, zato na svalech vzal. Postupně jaksi "měkly", břicho povolilo a zadek taky. (Ten já navíc nikdy velký neměla, nejednou jsem si vyslechla: "Ty nemáš žádný zadek! Ty máš záda a hned nohy.")\nLidi často mýlí dojem, že štíhlý člověk je automaticky zdravý, a hubený je proto, že sportuje. Tato představa platí třeba i v případě kulturisty z posilovny s nemalými svaly horní poloviny těla - ten určitě utáhne i vagón a nic ho nebolí! No a co teprve profesionální sportovec, jak ten se těší ze své špičkové fyzičky a ještě zato dostává zaplaceno! Marná sláva, co se zad týče - postava 90-60-90 ani olympijská medaile na krku zdraví a bezbolestnou funkčnost zad stejně nezaručí. Jakmile máte oslabené, zkrácené či jednostranně přetížené svalstvo, špatné pohybové návyky a stereotypy, anebo dědičně dané nevhodné postavení kloubů a posturu, bolesti zad se hold nevyhnete. (Ovšem takto "chytrá" jsem pochopitelně až v posl. letech.)\nVe svatebním salonu jsem veškerá ta kila odtahala různě, jen ne zpevněným “corem” a dalšími svaly k tomu určenými. A už vůbec ne ergonomicky (biomechanicky) správně. Ale říkejte něco sedmadvacetileté holce o prevenci! Jednoho dne mi záda ztuhla tak, že jsem zůstala pokroucená v předklonu a rozbrečela se bolestí. Brufen pochopitelně nepomohl, tak mě musela kamarádka odvézt do nemocnice na obstřik zad. (Průběh převozu se všemi těmi vzdechy a nadávkami Vám “zasvěceným” nemusím asi popisovat.) Zázračná moc injekce naštěstí problém vyřešila poměrně rychle - úleva přišla okamžitě. Pár dnů jsem odpočívala, pak byla v práci opatrnější, no a když se záda vzpamatovala, vše se vrátilo do starých kolejí. Ale ani tato první zkušenost a zážitek s bolestí zad mě k žádné změně v přístupu k zádům nepřesvědčily. Bylo mi sotva 30! Takhle mladé tělo přece nepotřebuje opatrné zacházení, natož myslet na prevenci.\nTak dlouho se chodí se džbánem, ...\nPokračování - Kapitola II.: "Za vším hledej... MUŽE!"