Imeline maailm: oktoober 2015\nKõik oli ju nii lihtne!\nJuba mitmeid päevi tagasi võttis mu peas kuju see küsimus: "Kuidas on kõik korraga nii keeruline, kui kõik oli ju nii lihtne?" See küsimus oli ajendatud sellest, et elus peaksid ju asjad olema lihtsalt, loomulikud. Aga kuidas siis tekib see keerukus? Ja millal see tekib? Et ühel hetkel kõik, mis oli lihtne, on korraga nii keeruline, et kuskilt otsast ei saa enam ligi ja asjad tunduvad olevat lahendamatud.\nJa ometi oleme me kõik ju oma elu mingitel hetkedel olnud vabad, muretud, lihtsad ja loomulikud. Kuhu see kõik siis kaob? Mis on see, mis meist selle välja ajab? Või ongi olemas inimesed, kes suudavad ja oskavad elus hakkama saada sellise meelsuse ja vaimse seisundiga? Sest ega see keerukus pole ju muud, kui lihtsalt vaade neile asjadele ja (elu)ülesannetele, mis on meie ees. Enamasti ikka ise mõtleme endale asjad keeruliseks. Oi, kui lihtne on teha seesuguseid järeldusi! Aga kuidas vältida neid keeruliseks mõtlemise mõtteid, kuidas mõelda teisiti? Kuidas seda lõksu vältida? Et oleks lihtne, lihtsalt, olla ja tunda, elada...\nMilleks minna kunstisaali?\nSattusin praegusel päikeseloojangu aegsel ajal aknast välja vaatama ja leidsin ennast mõtte juurest: "Milleks minna kunstisaali?" Jah, tean, et haritud ja avara silmaringiga inimene peaks ikka aeg-ajalt kunstisaalis ka käima, mina pole viimasel ajal suurt jõudnud, kuigi kusagil kuklas mõte ikka tiksub. Aga, lihtsalt, vaadates seda, kuidas loodus toimetab ja kunstiteoseid imekergelt loob, tekkis mõte, et pole vaja. Selleks, et esteetilist elamust saada, pole vaja muud, kui vaid silmad lahti hoida ja tähele panna, vaadata ja jälgida, võtta see aeg, peatada oma toimetused ja lihtsalt lasta ennast kaasa viia. Nii lihtne, nii kättesaadav, nii kordumatu, nii elamusterohke!\nEnese hävitamise teel\nTäna, kui tahtsin laisk olla, ei saanud ma seda sugugi nõndamoodi teha, nagu mina heaks arvasin. Esmalt muidugi olin eriti laisk juba siis, kui käisin poes ja sealt sardellid kaasa haarasin - ja-jah, needsamad sardellid, mis on plutooniumiga ühes nimekirjas oma (elu)ohtlikkuse poolest. Ja kui ma selle esialgse sammu enese hävitamise teel juba astusin, siis täna tahtsin asja veel kaugemale viia - ma tõesti arvasin, et ka sadrelli, samamoodi nagu viinerit, sünnib toorelt süüa. Aga sel hetkel, kui hakkasin siis hambaid sardelli lööma ja selle kõige lõhn-maitse-koostis-konsistents minuni jõudis, sain aru, et enesehävituslikul teel saan edasi minna vaid siis, kui sardelli ikka kuumtöödelnud olen (huvitav, et ma sellest asjast kuidagi varemalt teadlik polnud olnud). Raskeks tehakse see inimese elu ikka mõnikord, kui ta tõesti laisk tahab olla ja enesehävitamisega tegeleda, isegi see asi pole nii lihtne, kui loota ja arvata võiks!\nAsjaajamiste tõttu tuli mul kirjutada ametlik kiri, inglise keeles. Ja sõnad voolasid mu seest välja ning kui asusin kirjapandut üle lugema, sain aru, kui kena see kõik sai. Viisakusväljendid on kooliharidus kenasti paika pannud, neid tuleb nagu varrukast. Ja keel on kenasti suus/käes/peas, sest sõnaraamatut seekord vaja ei läinud, enamasti on teda vaja ikka selleks, et sõnade kirjapilti üle kontrollida, sest mõnikord on mõned sõnad mällu talletunud mingil kummalisel kujul, mis ei oma reaalsusega mingit pistmist.Aga jah, võisin olla rahul sellega kuivõrd lihtsalt see kõik mul käis.\nSiia kõrvale tuleb näide ka sellest, kuidas mul on olnud viimasel ajal võimalus näha, kuidas ingliskeelse emakeelega inimesed kirjutavad ja huvitav on see kogemus. Näha neid kohti, kus mina endale vigu lubada ei saa. Või vähemalt ma ise arvan sedasi - kui tead ja oskad korrektselt, siis miks peaksid kirjutama vigaselt. Aga miks ka mitte? Nagu ma ükspäev kusagilt lugesin: ära narri inimesi, kes räägivad vigaselt seda keelt, mida nad parajasti kõnelevad, järelikult nad oskavad veel mingit keelt. Aga kui tegemist ongi emakeelega ja see on vigane, mis siis peale hakata?\nIgaühel omad kiiksud, minul siis korrektsuse tagaajamise oma, praegu tundub.\nÜkski inimene pole saar...\nEile sattusin kokku ühe tuttavaga ja kummaline oli see jutt, mis ma tema suust kuulsin. Tema olevat ühe teise minu tuttavaga just arutanud, et kuidas minul läheb või mis mina teen.\nSelline seik pani mind veidi üllatuma. Olgu-olgu, saan aru, et ma võin ju inimestevahelistes jutuajamistes ikka jutuks tulla, aga et kaks inimest, kellega ma pole pikalt suhelnud, minu üle arutada võtavad, oli minu jaoks tõesti huvitav. Iseäranis seetõttu, et see tuttav, keda kohtasin, pole sugugi selline inimene, kelle elu ma kuidagi mõjutama peaks või selles mingit osa mängima.\nJa nii mulle tulebki meelde see lause, et ükski inimene pole saar (minu jaoks pärineb see lause ühest filmist, aga tegelik algupärand on mujal, ma praegu leian). Tahad või ei taha, arvad või ei oska arvatagi, ikka oled teiste inimestega seotud, isegi, kui nende eludest juba eemaldunud oled.\nPidin ju valmis olema!\nKui ma kuulasin teist inimest ja ei suutnud oma suud kinni hoida, küsides iroonis-sarkastilise küsimuse, siis ma pidin ju olema valmis selleks, et see kõik tuleb mulle endale tagasi. Ja tuligi, esialgu siis sellise teadmisega, et mind on nüüd sõprade nimekirjast välja arvatud, sest olin oma suu lahti teinud. Aga hiljem, kui inimene ennast kogunud olin, sain siis tõelise kuulirahe. Ahsoo, sellised mõtted siis inimese peas. Tore teada! Ja tõesti, ma pidin ju selleks kõigeks valmis olema. Tõesti!\nAga, see tõi esile ühe teema, mis on ikka olnud kõigil hammaste vahel, tuleb välja. Mis ma siis olen valesti teinud? Kus ma siis olen valesti talitanud? Kellele olen ma oma tegudega liiga teinud? Kas keegi on jäänud millestki ilma seetõttu, et mina olen oma elu elanud niimoodi, nagu ma olen elanud? Pigem on ikka nii, et minu eluvalikud on teiste inimeste elu nii mõnelgi korral rikastanud, loonud neile võimalusi asjade, millest nad muidu unistadagi ei oskaks, tegemiseks ja neist asjadest osa saamiseks. Nõnda on see ka antud juhul ja vägagi! Aga las ta siis olla, eks ma siis tean, edaspidi, kuidas talitada, millised seisukohad võtta.\nÜhised plaanid või siis mitte\nTäna siis on taaskord see päev, kui ma saan aru, kui rumal ja naiivne ma olen. Lugu siis seesugune, et mul oli üks enam-vähem kokkulepe, tänase õhtu suhtes. Aga helistades ja plaani üle kinnitades, tuli välja, et kava on ümber tehtud, et on palju muudki, mida kõike ette võtta võiks, ja just täna õhtul. Vaat seesugused lood siis! Tore, et inimestel on elu, tore, et neil on mitmeid erinevaid valikuvariante, aga... Ma arvan, et see kõik oli teada ka juba minuga selle plaani tegemise ajal, et see polnud mingi üllatus. Või kui see asi tuligi hiljem, siis oleks ju pidanud teadma, mis seisus asjad on, millised on mõtted ja plaanid.\nJa see pole esimene kord, see on viimasel ajal juba mitmes analoogne juhtum, täpselt selleks ajaks ja ainult selleks ajaks. Kas on asi selles, et mitut asja mõelda ja planeerida, mitme asjaga arvestada on tõesti üle mõistuse keeruline? Ma tean, et ma olen praegu väga ebaõiglane, sest arvestades, kellega tegemist on, ongi lugu sedasi, et seda kõike ongi liiga palju.\nMinu peas aga käib praegu ringi terve rida sajatusi, tahaks kõik kuradile saata ja öelda, et unustage ära, kõik see ja ka edaspidised asjad... Miks mina peaks, arvestama teistega? Sugugi ei pea, on selge vastus.\nKuidas küll nõnda?\nKui siin üks hetk võtsin kätte ja kurtsin oma sõpradele seda muret, kui minu poolt välja pakutud kokkusaamiste ajad ei klapi, siis võiks initsiatiiv tulla teiselt poolt ja teised võiksid ka miskeid ühiseid kokkusaamisi välja käia, ja et minu arusaamine sellest on, et kui seda ei toimu, selliseid mõtteid mõlgutata, siis pole ka soovi kokku saada, siis üks mu sõber reageeris siis selle peale sedasi, et ärgu ma ikka seetõttu oma sõprade ringi harvemaks tegema hakaku, et küll ikka saame kokku ka.\nJa nüüd on siis aeg edasi läinud, olen kolmel erineval korral sellelesamale sõbrale kolm erinevat kokkusaamise mõtet välja pakkunud, aga tulemust ikka pole, sest talle pole minu pakutud ajad sobinud. Ja üllatus-üllatus, ise pole ta ka välja tulnud mitte ühegi plaaniga. Ehk siis, lootus, et asjad võiksid kuidagi teisiti olla, on minus tekkinud, aga tegelikkus räägib ikka seda keelt, et ise pean selle initsiatiivi võtma, ise neid asju vedama, ise pean võimalused leidma.\nNii ma mõtlengi, et kuidas see asi siis ikkagi nõnda on? Või mida ma peaks tegema, et need asjad kuidagi teistmoodi oleksid? Ma ei arva, et sõpradega peaks iga päev ninapidi koos olema, ma ei arva ka, et see saaks kuidagi sunduslikult käia, aga siiski, võiks ju olla see asi kuidagi niimoodi, et on soov ja tahe minuga kokku saada ka minu sõpradel.\nOli üks tavaline päev ja loomulikut sattus ühes poes mu juurde üks müügiesindaja, kes küsis, kas ma nende (televisioonileviga tegeleva ettevõtte) klient juba olen. Võtsin siis varnast välja oma klassikalise vastuse: "Mul ei ole televiisoritki, mis ma selle teenusega siis peale peaks hakkama?" Noormees polnud sugugi suu peale kukkunud ja pakkus, et äkki saan ma endale seesuguse vidina mõnest koduelektroonikat müüvast poest hankida, ehk on seal mõni sooduspakkumine, vaadates mu poole veidi kurblikul ilmel, justkui oleks tal minust kahju. Mina aga, olles väga rahul oma eluga ilma telerita, ütlesin talle: "Elu ilma televiisorita on oluliselt parem!" Ja eks ta nõnda on, tõesti, ma ise tunnen (saades hästi aru ka sellest, kellegi teise jaoks on jälle parem valik see, kui tal on televiisor olemas). Kui ikka on soov miskit vaadata, siis saab seda teha ka muid kanaleid pidi ja ma tõesti ei tunne ennast sugugi kehvasti, kui ma ei tea, kes ja kuidas näosaates esines või missugused olid "Laula mu laulu" saate etteasted, rääkimata arvukatest seebiooperitest, mida vaatamiseks pakutakse ja mille üle ma isegi arvestust pidada ei oska.\nKaltse kõik kohad täis!\nKuna mu autole laaditi eile peale koorem riietega, mis äraandmist vajasid, siis muidugi leidsin kohe, et asjaga tuleb tegeleda, et ei ole vaja neid auto pagasiruumi pikemaks vedelema jätta. Ega siis midagi, kunagi teadsin, kuhu asju saab heategevuslikul eesmärgil anda, ehk siis tee oli tuttav, läksin aga kohale ja enne, kui "koormaid" vedama hakkasin, küsisin ikka üle, et kas neil on nende asjadega midagi teha.\nJa kogesin, et alati, kui on mingi võimalus seikluseks, siis ta kohe ka tuleb. Müüja haaras mu seiklusessse - kaltse-kõik-kohad-täis. Et siis esmalt oli ta valmis vaatama tulema, et kas nendest rõivastest, mis mul kaasas on, mõni ehk nende valikusse sobib. Kui ma siis seletasin, kust ja kuidas ma need asjad sain - et need pole miskit ekstravagantset ega eksklusiivset -, siis loobus ta sellest mõttest ja näitas hoopis nende poe praegust valikut - terve suure ruumi jagu kenasid rõivaid, mis järgmisel nädalal prügimäele lähevad, sest kõik kohad pidid olema kaltse täis, nii hooldekodud kui vanadekodud kui lastekodud, igal pool pidi neid olema küll ja veel, ostmas neid keegi aga pole - kaltsukakaup ei pidavat enam minema, sest uute riiete sooduspakkumised pidid nii head olema - ja neil on juba järgmine samalaadne kollektsioon olemas. Eks ma siis vaatasin selle valiku üle - kõik tundus puha korralik ja kohane rõivas olema - ja nentisin, et mul vist tõesti pole midagi sellesse valikusse pakkuda. Aga kohe juhatati mulle kätte ka koht, kuhu need asjad siis ikkagi viia - et seal võetakse igal juhul vastu. Eks ma teadsin ise ka mõnda kohta, kuhu viia saab, aga lihtsalt hämmastav oli see kogemus. Soovitati kohas õnnestus mul asjade "ladustamine".\nAga mõtlemapanev oli see jutt küll - kas see on nüüd siis märk heast elujärjest, kas nüüd oleme siis jõudnud suurde rikkusesse, kus kõigil on riided seljas ja neid jääb veel ülegi, üle mõistuse palju.\nKorralikult vaid endale?\nEile sattusin vestlusringi, mis sai alguse lausest: "Kuna nad ei tee seda endale, siis pole oodata, et nad oma tööd korralikult teeks!" Ma tõesti ei saanud seesuguse väljaütlemise peale reageerimata jätta.\nKas siis tõesti mitte keegi mitte kunagi ei tee oma tööd korralikult vaid seetõttu, et ta tahab oma tööd korralikult teha, seetõttu, et tal on olemas tegija ametiau ja -uhkus, seetõttu, et ta teebki omi asju korralikult? Kuidas see küll võimalik on? Mis küll on seesuguse väljaütlemise põhjus?\nEks muidugi selgus kohe ka seesuguse maailmanägemuse ajend - tahetakse odavalt saada ja väidetavalt ei tee ükski odavamat hinda pakkuv tegija tööd korralikult, see võimalus on juba eos tühistatud. Ja kui ma siis tõin näiteid, et selgitada, miks ma arvan, et see seisukoht pole adekvaatne, siis rahuneti maha ja leiti, et jah, on võimalikud ka teised variandid.\nJa taaskord saan ma aru, et ma olen naiivne, et minu maailmapilt ongi kuidagi vildakas, kui ma tõesti arvangi inimestest parimat.\nIstusin ja mõtlesin, et mul on nii kahetised tunded kõige sellega seoses. Ühest küljest ma sooviks ja tahaks, nii väga. Teisest küljest aga kujutasin ette, missugune saab olema minu reaktsioon - pisarad võiksid voolata, kontrollimatult. Ja just seda ma pelgangi, seda, mis toimuma saab, kui saab reaalsuseks see, mida ma soovin. Sest ma ju tean, et ma ei tohi(ks), üldsegi mitte, oodata ja loota, sest sel kõigel pole mõtet, pole võimalust. Ja seetõttu ongi mu peas küsimus: kuidas hakkama saada? Ega sellele küsimusele vastust ei olegi, aga ega see välistanud seda, et pisarad ka ainuüksi selle mõtte juures voolama hakkasid.\nSama asi, teine vaatenurk\nSelle eile kirja pandud nõrgemate isendite teema juures, mis puudutab töö tegemist, on mul ikka ja aina olnud ka üks teine vaatenurk. Vaade selle mätta otsast, et minu ettevõte suuresti tegeleb heategevusega ja võiks nii mõnegi hästi ning kenasti hakkama saava ettevõtte sponsorite nimekirjas olla. Nüüd siis on lisandunud veel üks, kelle toetajaks on asutud. Küll ikka jaksab ja suudab see ettevõte. Ja neid sponsoriks olemised ei ole seesugused, mida ma oleks ise valinud, nemad on pigem mind valinud. Aga ju need asjad peavad nõnda siis olema. Ega ma muudmoodi ei oska ka - ikka saab võitu ratsionaalsus ja oma närvide säästmine, või siis lihtsalt mõistmine, et sealt, kust midagi võtta pole, ei saa midagi võtta. Eks siis paista, kuhu see asi lõpuks välja viib.\nSeda mõtet olen ma mõlgutanud juba päris mitu aega. Mõtet sellest, et olelusvõitluses peavadki nõrgemad isendid surema, nõrgemad isendid peavadki hävima ja nõrgematel isenditel ei pea ka järglasi olema. Miks peaks see inimeste maailmas kuidagi teistmoodi olema? Miks peaks inimeste maailm selles osas loomariigist erinema?\nLihtsalt, täna on jälle täpselt see seis, kus ma vaatan oma asjadele otsa ja mõistan, et ma olengi nõrgem isend, kes ei suuda ega oska enda eest seista ja nii ma olengi kõigi jalge alla tallata. Kui ma isegi püüan enda õigust taga ajada, siis ühel hetkel löön käega - mul ei ole seda aega ja ka energiavarud on selliste tegevuste jaoks täiesti otsas.\nJa nii irooniline on see kiri, mille leidsin enda postkastist, kompromissettepanek, et tuleme mõlemad poolele teele vastu. See on lihtsalt naeruväärne, sest kes ja kuidas siis lõppkokkuvõttes hakkab mulle säästuvariante pakkuma või poolele teele kompromissina vastu tulema. Ja kas tõesti õiglase tasu saamine oma töö eest on midagi nii üle mõistuse arusaamatut, midagi nii võimatut? Ma saan täiesti aru sellest, et ressursse pole, aga huvitav, et minul neid ikka ja jälle jaguma peab, huvitav, et mina pean ikka välja vedama, minu käest ei küsi keegi, kust mina need ressursid võtan.\nIrooniline on selle kõige juures ka see, et ma pean iga leivapala pärast võitlema, iga kord üle küsima, iga kord peale käima. Miks ei võiks need asjad käia teistpidi, et teine osapool ka muretseks, hoolitseks ja näeks vaeva. Ja eks ma saan aru ka, et ma ise olen rumal ja süüdistada pole mul mitte kedagi teist peale iseenda. Hea, et vähemalt süü ilma peale hulkuma ei jää - midagigi positiivset...\nTaksojuht jälgis neid. Ta oli kuulnud, mida Matthew ütles, ja nüüd oli ta tunnistajaks Pati katsele teda lohutada. Taksojuhi kogemuste kohaselt ei olnud see ebatavaline. Mehed olid praegusel ajal hädas - üldjoontes kõik mehed. Naised olid nad tasakaalust välja löönud, teinud nad iseenda suhtes ebakindlaks; õõnestanud nende enesekindluse. Ja siis, kui mehed olid kildudeks purunenud, püüdsid naised neid uuesti kokku lappida. Kuid nüüd oli juba hilja. Hävitustöö oli tehtud. /Alexander McCall Smith, Scotland street 44/\nSee - aina süvenev - tunne\nSee oli vaid hetkeline tunne, siis, pooleteise nädala jagu tagasi. See, et kui ma olen selles hetkes, ei oma miski muu enam tähtsust, miski muu pole oluline. See oli selline hetkeline tunnetamine, et nõnda võiksidki asjad olla.\nNüüd, paari kogemuse võrra rikkamana, on see tunne vaid süvenenud. Et ma võikski kõik jätta või et kõik see, mis on, sellel pole mitte mingisugust tähtsust. Ma ei tea, mis juhtunud on, ma ei tea, mis on muutunud, aga kui see asi nüüd sedamoodi edasi läheb, siis peagi on seis selline, et mind tõesti enam ei huvita, mitte miski. Ja praegu ma toimetan vaid mingi inertsi mõjul, teen neid asju, mis mulle meeldivad ja eks siis paistab, mis ja kuidas edasi saab. Ja ma sugugi ei muretse selle pärast, mis saab homme, ülehomme või aasta pärast.\nKuidas on see muutus nüüd siis tekkinud? Kust tuli see uus suund? Kui enne oli mure ja teine mure ja veel kolmaski, kuigi püüdsin neid kõiki kuidagi joone peale saada. Kas nad nüüd siis on olematud? Või mind lihtsalt ei kõiguta see, mis neist asjadest saab? Kuidas on nad kõik korraga nii ebaoluliseks muutunud?\nAga mulle ei meeldi!\nÜks õhtu ragistasin siis Google'iga ja mitte selle poole pealt, kust teda tavaliselt kasutatakse, vaid ikka teise poole pealt - st Google'i enda töövahenditega, et oleks koduleht leitav ja analüüsitav ja mis kõik veel. Täiesti tõsiselt ragistasin.\nSeda, et ta juba mitu aega arvab, et minu kodukeeleks on leedu keel, ei ole ma talle pahaks pannud, sest selles osas, kus ta seda kõike arvab, ei ole vahet, seal võib asi kirjas olla kasvõi hiina keeles. Aga see asi mulle küll sugugi ei istu, et kui ma login sisse ingliskeelesest keskkonnast, otsustab tema korraga sisulehte pakkuda mulle soome keeles. Seal ei päästa mind aga enam miski, sest millegipärast on see automaatne seadistus tehtud sedasi, et lükatakse soome keel ette, kuna eestikeelset versiooni pole olemas.\nJa seesugune asi mulle sugugi ei meeldi! Ma saan aru, et väga vahva oleks, kui ma ikka soome keelt ka tönkama hakkama, aga no kuulge, praegu pole see aeg ja koht, praegu mul tõesti ei ole aega hakata soomekeelseid tehnilise termineid endale selgeks tegema. Eks ma siis kasutan alternatiivseid meetodeid, nagu nt lehe tõlkimine, mille funktsionaalsus on ju ometi olemas - väga jabur on see, et esialgne ja originaalleht on neil ju inglise keeles ja siis mina pean sisust aru saamiseks soomekeelse lehe laskma inglise keelde panna (kõik asju aga ei tõlgita ja see teeb asja veel iseäranis koomiliseks).\nJa see mulle ka sugugi ei meeldi, et kõike seda asja, neid koode, mida lisada tuleb, ei saa ühe nupulevajutusega teha, vaid peab kogu materjali läbi käima ja kõikjale selle sisse pookima. Tüütu, väga tüütu. Aga noh, edaspidi olen siis oluliselt targem...\nKunagi, kui ma laps olin, räägiti sellist anekdooti, et olevat tšuktši astunud seltskondalikkusse transporti ja mulgustanud 3 piletit. Küsitud tema käest siis, et miks ta nõnda teab. Tal oli kohe vastus valmis: "Kui üks ära kaob, võtan teise, kui teine ära kaob, võtan kolmanda." Seepeale olevat siis tšuktši käest küsitud, et mis ta siis teeb, kui kolmas ka ära kaob. Selle peale tuli vastus: "Ega tšuktši loll ole, tšuktšil on kuupilet kah!"\nSee lugu tuli mulle meelde, kui nägin enda ees meeletut telefoniparki - inimesel oli käes üks telefon ja laua peal laadimas veel kolm. Ma siis esmalt küsisin, et kelle omad need telefonid, et kas mingi laadimiskoht on tekkinud, et kogu seltskonna telefonid on kokku juhtunud või nii. Sain siis vastuseks, et need on just sellesama inimese omad, kõik. Ma siis küsisin, et milleks neid niipalju vaja on. Vastus kõlas: "Kui üks läheb katki, võtan teise, kui teine läheb katki, siis võtan kolmanda, kui kolmas läheb katki, siis võtan neljanda!" Ma ei osanud seepeale siis muud küsida, et kas siis on mõni katki läinud, et võibki olla seesugune oht, et on kohe nii mitme telefoniga vaja ennast varustada. Seepeale vastati mulle, et ükski pole veel katki läinud, aga võib minna küll. Selle peale ei osanud mina küll enam miskit kosta. Kui nii, siis nii, ja ise mõtlesin, et elu on mõnikord oluliselt värvikam, kui anekdoodid ja luiskelood.\nMõnikord kukub ikka hästi välja!\nTänane päev muidugi pakkus. Helises telefon. Helistaja küsis mu käest, mida ma teen. Mina vastasin, et võtan päikest. Järgmine küsimus oli, kus ma olen. Mina vastasin, et Stroomi rannas olen. Ja nõnda võibki mõni päev pakkuda, seda, mida oodata ei oska. Küsimused olid õiged, vastus tuli kokku tore. Pole siis asi pooles oktoobris Stroomi rannas päikest võtta.\nIseäranis humoorikas on selle asja juures see, et mina olen ju teada-tuntud rannalõvi, kui aga saaks, võtaks kogu aeg päikest. Nüüd aga, viimase nädala jooksul, oli see juba teine kord, kus ma tõesti päikest võtsin. Miskit on minuga vist lahti. Järgmine päikesevõtmise aeg ja koht hakkab ennast ka juba looma, mulle tundub. Nädalavahetusel, päikesereis põhjapoole. Saab olema vahva, ma juba tean, ja loodetavasti siis ka päikeseline. Seal põhjapool on, olen ma viimati näinud.\nJõulud käes, juba?\nTäna siis alustasin mina oma selle aasta ametlikku jõuluperioodi. Kuigi ma parema meelega jätaks need jõulud kenasti vahele, siis pole mul pääsu, kus ma sellest siis ikka üle või ümber saan.\nJa kui täna hakkasid mulle poes silma piparkoogid ja verivorstid, siis mõtlesin, et olgu, kui olete nad juba siia nõndamoodi letile ladunud, siis teeme selle jõulutralliga siis algust. Piparkoogid on mul juba nahka pandud - seda sorti, mis täna võtsin, enam proovida ei kavatse. Ja verivorstid on ahjus, lõhn hakkab juba looma.\nJa kas tõesti kuidagi ei saa ilma nende jõuludeta, nii suures plaanis? Jätaks kõik selle vahele, lihtsalt, selgelt ja sirgelt. Milleks kogu see trall? Võiks olla talv ja lumi, aga ka küünlavalgus, südamesoojus. Aga kõike muud, tänan, küll mitte...\nAinult head kogemused!\nAvali, avatud, siiras, südamlik, soe, hell, õrn, hoidev, hooliv, heatahtlik, tähelepanelik. Ma mõtlen nende ühiste hetkede peale ja need on tõesti olnud ainult head kogemused. See, kuidas inimene tahab teistele inimestele vaid head, hoolib teistest inimestest enda ümber, see on ... jätkuvalt ... lihtsalt ... imetlusväärne.\nPole siis ime, et ma nende mõtetega ennast hellitan. Võtan nad endaga igale poole kaasa, hoian neid õrnalt ja kindlalt...\nKüll mul on ikka pikad juhtmed...\nJah, juhtmete pikkuse üle ma küll kurta ei saa. Need on mul ikka toredasti pikad, on kohe kenasti jagunud mulle seda kaablit.\nMida muud oskan ma arvata, kui asja, mis juhtus juba mitmeid nädalaid tagasi, tegelik toimumise põhjus sai mulle selgeks alles eile. Senini oli see kõik minu jaoks nii kummaline tundunud, et miks ja kust ja kuidas. Mitte ei saanud aru, et kuidas mina sellesse asja puutusin. Aga eile, ühel hetkel, tekkis mul see seos, see, mis asetas asjad sootuks teise valgusesse.\nKui mulle tundus, et rünnaku all olin tol hetkel mina (aimates ka neid põhjusi), siis praegu selgub, et rünnati hoopis teist inimest, aga seda läbi minu, kuna selle inimese, keda rünnata taheti, ründamiseks julgust ei jagunud. Pinnuks silmas oli sootuks teine inimene ja mina siis sain selle kõik enda kraesse. Ja taaskord mõtlen, et kuidas mina ikka kõik selle alati endale saan, miks mulle seesugust rikkust jagatakse.\nSee, et meesterahvas võtab rünnata naisterahvast, kuna ta teise meesterahva kallale minna ei julge, on kogu olukorra juures muidugi iseäranis kõnekas. Ja miks üldse peaks teist inimest ründama, kui ise oma eluga hakkama ei saa ja teise inimese hakkamasaamine nii kõvasti hinge pihta käib, on veel täiesti omaette teema. Tänud juba ette ka tulevaste kogemuste eest (kogemus näitab, et ega seesugused asjad ühekordseks jää), need, ma arvan, rikastavad minu elu olulisel määral - on, mida oodata, on, mida loota!\nAga jah, minu juhtmete pikkus paneb mind ikka päris korralikult muigama... Kuid viriseda ka ei saa, juhtmed on ju korralikud, pikad, ja mis peamine: toimivad ikka, viimaks, ei mingeid auke-lekkeid sees!\nKas ikka juhus?\nKui ma mõtlen kõige selle peale, mis juhtus, siis ma ei suuda taaskord ära imestada, millised olid elu plaanid. Kuidas on see kõik võimalik? See, et aeg-ruum käib kokku, teeb mingisugused nihked ja siis ongi kõik nii, nagu ma tõesti soovinud olen.\nPäev otsa oli mul see mõte, et tahaks midagi teha. Käisin ringi kui haige, mõeldes, mis see olla võiks, mis võiks olla see, mis tähendaks midagi. Siis sattus mu silme ette see pilt ja ma sain aru, et see on mitmes mõttes nii sümboolne. See ilu, mis on nii harv ja haruldane, see hetke tabamise oskus. Ja siis hakkasin mõtlema, et tuleks ju midagi lisada ka omalt poolt. Sõnad leidsid tee mu seest välja ja siis saigi asi otsustatud.\nEt kui on asjad nii, nagu ma soovin, siis teen selle sammu ära, jättes jälje maha, aga ise edasi minnes. Kui ma siis aga nägin, et asjalood ei soosi mind sugugi, siis otsustasin, hullemate ja soovimatute tagajärgede vältimiseks, jätta asja katki. Lihtsalt loota tuleviku peale, et ehk see võimalus tekib kunagi, ehk saab see kõik kuidagi kunagi ära korraldatud...\nJa siis, kui ma juba olin leppinud sellega, et läks see asi nii, kuis läks, polnud võimalust teha seda, mis mul mõttes oli, olin juba lasknud asjadel minna, siis hämmastaval kombel tekitas elu ise mulle selle võimaluse teha seda, mida teha olin soovinud.\nSee, kuidas ma pigem kuulsin kukkuvaid plekkpurke, see, kuidas ma tundsin, et ma ei saa neid sinna jätta, sedasi. See, kuidas ma ka suitsupakid ikka ära koristama pidin, sest nemad oleksid olnud järgmised. See, et ma selle kõigega tegeleda võtsin, see kõik on nii ulmeline, sest see poleks üldse olnud minu asi need asjad korda ajada, see kõik oleks võinud minust jääda. Ja ometi ei saanud ma edasi astuda, pidin selle heli- ja visuaalse pildi kõrvaldama (ju siis oli tunne, et oma ja sellist segadust ei saa ma sinna jätta).\nKogu see aeg, mis mul kulus, mitmeid kordi edasi-tagasi käies, tuli välja, asetas kõik omale kohale. Vaid loetud sekundid oleks võinud asjad teisiti minna ja kogu see võimalus oleks haihtunud. Vaid üks asi oleks võinud olla teisiti ja see kõik oleks olnud olemata.\nJa ometi tegi elu nii, et kõik asetus omale kohale ja toimus kohtumine, mille toimumise tõenäosus oli vägagi nullilähedane. Nii ma siis mõtlengi, kas see ikkagi oli juhus või kas tõesti on kusagil mingisugune ülim jõud, mis aitab kaasa ja annab omapoolse panuse, et toimuksid seesugused kohtumised. Ja mida siis elu nendega öelda tahab, milline on tema plaan?\nAuto on hea!\nEile, kui olin juba mõni aeg väljas külma ja tuule käes olnud, sugugi mitte kõige sobivamas riietuses, kuid tuppa veel minna ei saanud, sest loodus pakkus imelist virmaliste veiklemist taevalaotuses, sain taaskord aru, kui hea on ikka, kui on auto. Ja iseäranis hea on, kui auto on veel suvevarustusest pungil. Nii leidsingi endale villased sokid jalga ja sooja kampsuni ümber, et saaks veel õues olla, et ei peaks tuppa sooja minema, et saaks veel nautida suurepärast vaatemängu.\nJa tuleb mulle meelde kogemus eelmise suve lõpust, mil mul oli taaskord hea meel, et mul auto on. Sõites Eesti teise otsa, ei võinud ma sugugi teada, et ilmaennustus paika ei pea ja et ilmataat on otsustanud kõik taevaluugid valla päästa ja sealt ämbritega vett krae vahele valada. Minul aga polnud sellest kõigevähematki, sest mul olid autost haarata nii merejope kui ka kummikud, mis sellise ilma puhul muidugi suurepäraselt ära kulusid.\nIkka ise tubli!\nNüüd olen siis omadega nii kaugel, et ma ajan juba iseendal südame pahaks. See, kuidas ma käitun, see, milline ma olen, on mulle endale vastuvõetamatu, olen kõigega juba üle igasuguste piiride läinud. Ja ometi ei saa ma selles kõiges sugugi iseendast üle ega ümber, toimetan täpselt nii, nagu ma pean toimetama. Seda õõvastavam on arusaamine, et ma võin nii haige olla.\nJa see kõik näitab ju suurepäraselt kui tubli ma olen! Ainus inimene, kes võiks mulle vastu vaielda, saaksin olla ma ise, aga mida mul siin ikka vaielda on, olen ju oma tahetele ja soovidele allunud, pole neid teps mitte tagasi hoidnud, ikka edasi tormanud. Nüüd ongi tulemus käes ja kiita saan ma vaid ennast selles olukorras, sest ikka ise olen ilu tegija!\nVõtaks laenu (vol 2)\nTuleb vist ikkagi, laenu võtta, kui juba nii personaalselt lähenetakse, et isegi mobiiltelefoni peale saadetakse pakkumine.\nMisasjad on aga vumgad, millest vabanemise teenust samuti pakutakse - parim viis vumgadest vabanemiseks -, ma kahjuks ei tea.\nKiirustage! Hea, et pole lisatud "seltsimehed unetud". Muidu hakkaksin seda kõike tõepoolest uskuma.\nKülmad käed, soe süda...\nIga kord, kui mu käed on külmad, tulevad mulle meelde Su sõnad: "Su käed on nii külmad... Aga süda on soe?" Iga kord mõtlen ma selle peale ja see toob minuni Sinu soojuse. Iga kord, kui mu käed on külmad. Ja seda juhtub ikka mitu korda päevas. Praegugi on mu käed külmad, praegugi on selline tunne, et on meeletult külm. Hea, et on vähemalt see sisemine soojus, see Sinu soojus. Hea, et on...\nJuba loetud raamat(ud)?\nLugesin raamatut ja kõik see tundus nii tuttav. Võtsin siis sama kirjaniku teise raamatu, mis oli eelmise järg, ette ja lugesin ja ikka tundus see kõik kuidagi väga tuttav. Ja kuigi ma ei mäletanud, et see ma oleks neid raamatuid lugenud, tundusid mingid asjad ikkagi tuttavlikud. Siis aga jõudsin lõiguni, mis oli mulle tõesti täiesti tuttav. Põhjus oli imelihtne - ma olin seda lõiku tsiteerinud. Vaatasin siis täna järgi, et jah, ma olen seda lõiku tsiteerinud, siinsamas blogis, oma kolm aastat tagasi. See tsitaat on aktuaalne ka praegu, seetõttu oli ta mulle nii selgelt meelde jäänud.\nJa kuigi see peaks andma mulle kindla veendumuse, et ma olen neid raamatuid varemaltki lugenud, ei taha ma seda mitte kuidagi uskuda. Aga võib-olla on asi selles, et asjad ununevad ära ja võibki olla nii, et loed mingit raamatut ja saad temast mingi ühesuguse elamuse. Ja kui ta mingil teisel hetkel kätte satub, siis saad temast mingi sootuks teise elamuse, sest oled oma eluga sootuks teises kohas ja nõnda on ka vaade loetavale materjalile hoopis teistsugune.\nOstaks asju ja võtaks laenu\nEilne päev oli minu jaoks väga hariv. Ilma igasuguse irooniata, sain eluks vajalikke õpetusi. Kuidas mul tuleks asju osta ja kuidas mul tuleks laenu võtta.\nJah, eks minuga ole tõesti see halb lugu, et olen viimasel ajal väga mitmel korral sattunud laatadele ja väljamüükidele ja muudele säärastele sündmustele, aga minu rahakotist ei kipu sinna miskit raha maha jääma. Lihtsalt, ei ole vaja, mitte ühtegi asja elamisse juurde. Tõesti ei ole vaja. Ja laenu ka ei ole vaja, kuigi oleks ju vaja panustada ikka kuidagi ka seeläbi majandusse, nõnda täiesti ilma olles võib ju suisa piinlik hakata.\nNeed mõtted sobivad ju suurepäraselt nädalasse, mil saab taaskord rallida ja hulluks minna, ise saad teha valiku, mida teha tahad, radikaalsemad tegijad võtavad mõlemast maksimumi, ma arvan. Mina aga mõtlen, et mul meelest ära ei läheks, et seesugused asjad toimuvad ja kogemata nende "sündmuste" keskpunkti ei satuks.\nJa selle kõige taustal tuleb mulle silme ette inimene, kelle sissetulek on miinimum lähedal ja kes endale miski aeg tagasi rõõmustas munakivist tehtud elevandi, mis maksis 120.- euroraha, minu arvutuste kohaselt umbes kolmandiku tema palgast. Aga eks igaüks ise teab, kuhu oma raha paneb. Ja kui nõndamoodi saab hakkama ja meeleolu heaks, siis pole kellegi asi ka kõrvalt midagi targutada.\nJustkui võluväel jäi mulle silma reklaam, et on võimalik ette tellida iPhone 6S'i ja mis see asi siis maksab. Tõesti, peaks ikka võtma laenu, et selline ilus vidin endale näpu otsa saada. Ja roosa peab see muidugi olema, puha roosa. Või siiski peaks kuldse kasuks otsustama? Appi, need valikud on liiga keerulised mu jaoks! Sellest ei pea ju keegi miskit teadma, et ma aastajagu päevi tagasi ühe iPhone'i vanema generatsiooni telefoni, mis mulle antud oli, sama lihtsalt ka ära andsin, inimesele, kes seda sel hetkel endale saada igatses, kuna ma olin siis ja olen jätkuvalt ka praegu väga õnnelik oma nupuka 2007. aastast pärit telefoni kasutades!\nNeid ohumärke olen ma tunnetanud juba päris mitu aega. Eks nendega ole lugu ikka nii, et alguse saab kõik mõnest väikesest detailist ja mida aeg edasi, seda suuremalt hakkavad nad välja paistma. Öeldakse, et aasta on aeg, mille jooksul võiks teises inimeses selgusele saada, sest üle aasta ei suuda keegi ennast peita, enda olemust varjata.\nAga miks peaks seda kõike üldse tegema? Miks ei võiks kõik olla algusest peale avatud? Miks peab tegema nägu, et oled keegi teine? Ma tean, et minagi pole sellest patust puhas, mingitel hetkedel võin minagi tahta jätta endast paremat muljet, kui ma tegelikult olen. Aga, enamasti pole sellest mingit lugu, sest kellele või milleks ikka niiväga muljet avaldada vaja on. Ja peamine asi on ju ikkagi see, et ma ise endale meeldiks ja mulle peitusemängud ei meeldi, sugugi.\nAga jah, need ohumärgid, mida märkama hakanud olen, said alguse ühest üsna kummalisest seigast, sellest, kuidas teine inimene mulle "vahele jäi". Arvamata, et mina kuskil kuuldeulatuses olen, ütles ta välja selle, mida ta tegelikult arvas. Ja kurb oli mul seesugust asja kuulda, sest mina olen ikka arvanud, et asjadest tuleb avatult rääkida, selline seljataga susimine minule kohe üldse ei meeldi. Ja eks ma siis väljendasin ka kohe oma arvamust, sellest muidugi, kahjuks, ei muutunud midagi. Ja see kõik tegi mind ettevaatlikuks, sest kui juba selline asi juhtub, siis ilmselt on see tavaline käitumismuster. Alati olen ma muidugi olnud selliste kogemuste järel valmis selleks, mis edasi juhtuma hakkab. Nõnda polegi need ohumärgid minu jaoks midagi üllatavat. Pigem on see selline jada, millest olen juba teadlik olnud, et see tuleb ja olen selleks kõigeks oma vaimu valmis pannud. Aga, see ei muuda sugugi seda kurbust, mida tunnen, mõistes, et see kõik siiski nii peab minema...\nMa olen sellest varemgi kirjutanud, aga headest asjadest võibki ju mitmeid kordi heietada. Täna siis oli mul taaskord see au ja suur rõõm, et sain osa Estonia "Lumivalgekese ja seitsme pöialpoisi" balletietendusest. Ja seegi kord olid mul etenduse lõpus pisarad silmas, puhtast meeleliigutusest, sellest positiivsest energialaengust, mis selle etendusega minu kogemuste põhjal alati kaasas käib. Kuigi jah, oli ka väheke kurbi momente, sest ühes ja teises rollis olid puudu mulle armsad balletiartistid (igatsetavaid, tuli välja, on mul päris mitmeid, mõistsin, et olen nende poolt ikka üsna korralikult ära rikutud). Aga lõpptulemust see siiski suuresti ei mõjutanud, elamuselaine käis ikkagi üle pea!\nkeskpaik klaar -\nIkka mõni väike asi\nLugesin kirja oma postkastis ja üldiselt tuli päris suur masendus peale. Tavapärane olukord, nagu peaksin nendega harjunud olema - et mõni oluline asi on meelest ära läinud ja see selgub alles siis, kui on juba peaaegu hilja.\nMa püüdsin olla mõistev ja arusaav, aga see ei takistanud mul sügava rõhuasetusega küsida: "Miks ma alles nüüd sellest kõigest teada saan?" Muidugi tuli vastus koos põhjenduse ja vabandusega, aga tekkinud olukorda see sugugi ei leevendanud. Eluaegse operatiivreageerijana suutsin kiiresti ja efektiivselt leida vajalikud lahendused.\nMulle ei ole kunagi meeldinud see, kui mina pean hakkama teiste tegematajätmiste pärast kiirustama-tormama. Kuna ma ise kunagi ei venita ja ikka teen asjad esimesel võimalusel ära, suhtudes austusega teiste inimeste aega, siis mind ikka mõnel hetkel ärritab see, kui mõtlematult inimesed käituvad.\nEks ma saan väga hästi aru, et viga on suuresti minus endas, see peamine viga elus üldse - ikka asju oma mätta otsast võtta, ikka loota-oodata-soovida, et teised inimesed järgiksid samu põhimõtteid, mis mina enda elukorralduse aluseks olen võtnud. Hämmastav on muidugi see, kuidas ma üldse ei õpi, ikka ja jälle ennast samast olukorrast leian. Kuid, võib-olla ma siiski midagi olen õppinud - ma olen hakanud neid asju oluliselt rahulikumalt võtma ja oma nördimust, mida ma vanasti vaid endale pidasin, ka ausalt ja otsekoheselt väljendan.\nMa teisiti ei oska\nMõned teemad jäävad sisse, kuigi aeg võiks teha oma töö, veidigi neid mõtteid vaigistada. Aga ju siis pole asjad päris selgeks mõeldud, ju siis on mõni seik, mis ikka teema kusagil kuklas hoiab.\nNii on ka see teema, see teema, et miks ma teen asju nii, nagu ma neid teen. Ja täna jõudsin jälle välja selleni, et ma teen asju nii, nagu ma neid parajasti teen, seetõttu, et ma teisiti ei oska. Kui ma juba teen, siis ma seda asja teen, annan endast parima. See võib tunduda millegi muuna, võib tunduda vajadusena muljet avaldada, aga ei, seda pole see teps mitte. Ma olen ikka ja alati tahtnud kõiki oma asju tehes jääda iseendaks, selleks, kes ma olen, selleks, kuidas ma asju teen. Ja nii see lihtsalt on, iseäranis tuleb mul olla aus iseenda vastu.\nEks ma tean oma nõrkusi ka - et ma mõnikord ei jaksa, ei taha, ei viitsi viimast detaili paika ajada. Selles osas olen ma tõesti üsna nõrk, tean seda ja eks ma püüan sellega hakkama saada. Muidugi astun ma selle lisasammu, kui seda soovitakse. Ja seegi pole raske, sest tean, et selle kõik olen ma ise oma tegemata jätmistega esile kutsunud. Ja võib-olla ka see annab aimu minu olemusest, sellest, et ma mõnikord näen suurt pilti ja detailid ei määra minu jaoks midagi. Samas on mujal jälle seesugused asjad, mis tuleb viimse piirini täpselt teha ja nende osas ma suisa fanaatiline olla.\nKas tõesti midagi asjalikku pole teha?\nÜhe ajaleheartikli peale, mille lugemisel tekkis mul küsimus, kas tõesti midagi asjalikku pole teha, tuli mulle millegipärast meelde see:\nJa eesti filmiklassikat tsiteerides: "Edasi, seltsimehed, edasi!"\nSeda ma muidugi olen juba ammu näinud ja sellest aru saanud, et millegipärast on inimestel arvamine, et millegi ümbernimetamine muudab midagi asjade sisus, suudab muuta mitte midagi väärt oleva asja väärtuslikuks ja sisukaks. Dream on!


Viljandi linnastaadion - Ranna pst. 1, Viljandi, 12.05.2019 15:00\nRait Oja: Eriti ilusal ja toredal päeval saame mängida esimese murumängu kodus Flora vastu. Tahame pakkuda Florale sellist kogemust, mida nad see hooaeg veel saanud pole. Meil on sellest mängust ainult võita ning kõik favoriidi pinged on vastaste õlul. Varakevadised murumängud on rasked ja võitluslikud ning õnneks need sõnad ka meie meeskonnaga kokku lähevad. Lisaks tänan juba ette kõiki emasi ja loodame neile ilusa päeva pakkuda!\nRasmus Alles: Viimasest mängust on hea emotsioon all, tahaks seda emotsiooni veel tunda. Tuleb kindlasti raske mäng. Esimene mäng murul, mis teeb kindlasti mõlema elu raskemaks. Mängime kodus ja tahame punkte.\nwww.jktulevik.ee - - Mängupäeva publikuauhinnaks on JÄLLE megamõõdus, 55-tolline 4K UHD nutiteler Samsungilt! - - Selgub VIIES õnnelik, kes pääseb Baltic House hooaja peaauhinna, võimsa aiamaja nimel maha peetavasse superfinaali! - - Jaama Söögisaali puhvetis ikka saadaval superhitiks saanud hot-dogid, lisaks palju muud sooja ja külma suupärast! PUHVETIS SAMUTI ÜLLATUSED! - - Tasuta mängukava. - - ÄGE poolajamäng LAPSED VERSUS EMAD, mängus palju magusaid üllatusi!\nJoel Indermitte: Esimene ring oli edukas ja pakkus palju häid emotsioone. Nüüd käes uus ring ja lõpuks ka muruväljakud! Küllasõit Viljandisse tähendab, et ees ootamas meid väga visa Tulevik, kes meile midagi kerget ei anna. Tahame jätkata positiivselt ja tulla tagasi 3 punktiga.\nMarkus Poom: Meid ootab ees esimene mäng murul. Usun, et see fakt juba annab kõigile lisamotivatsiooni. Sõidame sinna positiivsete emotsioonide pealt ja tahame selliselt ka jätkata.\n- - Täispilet: 4 EUR - - Sooduspilet (õpilased, üliõpilased, klubi lapsevanemad): 2 EUR - - Loosipilet: 1 EUR - - TASUTA sissepääs: kuni 12-aastased lapsed, pensionärid, klubi noortesüsteemi lapsed ja noored ning duubelmeeskonna ja naiskonna mängijad.\nVeiko Mõtsnik, Riivo Stolts


juuli | 2013 | Gondori kroonika\nPosted on 26. juuli 2013 by Matti Maasikas\nHooaja lõppemise puhul väike tagasivaade. Üldine olukord EL-is on kindlam kui aasta tagasi. Euroala püsimajäämises tõsiselt enam ei kahelda. [[LR]] võlakirjade intressid on püsinud talutavates piirides. [[MFF]] kokkulepe on olemas. Pangandusliidu esimene samm, [[SSM]] on vastu võetud ja läheb 2014 ellurakendamisele. Mitu aastaid vindunud teemat nagu Euroopa patent, on lahenduse saanud. Alustatud on pretsedenditult suure vabakaubanduslepingu läbirääkimisi USA-ga. Jne.\nSamas, jalad pole veel kaugeltki põhjas. Euroala on olnud 6 kvartalit järjest majanduslanguses ja alles viimastel päevadel on (seni veel) mikroskoobiga nähtud pööret kasvule. [[PT]] ja [[GR]] hiljutised kriisid näitavad, et ühe ministri tagasiastumine või üksik otsus [[LR]] valitsuselt võib olukorra võlakirjaturul hoobilt destabiliseerida. [[EP]] pole [[MFF]]ile oma viimast pitsatit alla pannud, lisaks tuleb 70 eelarvega seotud õigusakti veel triloogidest läbi viia. [[SSM]]ist pole üksi suurt kasu, rasked arutelud [[SRM]] üle on alles algamas. [[TTIP]] protsess võib rööbastelt maha joosta, nagu see varem ka juhtunud. Ühesõnaga, tööd tuleb teha kole palju ja rahulik ei saa veel kaugeltki olla.\nKui vaadata kitsamalt [[EE]] vaatenurgast, siis polnud hooaeg sugugi paha. [[ESM]]i lepingu jõustamise protsess poegis ka korraliku juriidilise analüüsi ning siseriikliku debati meie EL-suhtest. Tööd alustas meie eesistumist ettevalmistav valitsuskomisjon. [[MFF]]iga läks nii, et saime kohati rohkem kui küsida julgesime, lisaks kiitsid saavutatut koguni meie põllumajandustootjad – järelikult oli tõesti hea tulemus. Laiendasime pisitasa (tahaks tegelikult rohkem) oma mõjukust rahandusküsimustes mõistliku kaasarääkijana. Pangandusliidu küsimustes oleme profileerinud end nii euroala kui selle väliste riikide murede asjaliku arvestajana. Tallinnas alustasid tegevust alustas IT-agentuur, eu-LISA ning Euroopa kool. Väga keerulises andmekaitse temaatikas oleme liikunud radikaalsest probleemitekitajast konstruktiivselt kriitilise kaasatöötaja rolli. Ja last not least – toetus Euroopa Liidule on Eestis jätkuvalt väga tugev. Pole aga üleliigne lisada, et meie puhul kehtib sama hoiatus, mis kogu EL juures – enamus nimetatud asjadest pole veel kirikus kuulutatud või ei ole veel pöördumatud.\nEelseisvat hooaega, kui ennustada, läbivad tõenäoliselt kaks punast niiti. Esimene on nn valimiseelne mõõde. EL tasandil väljendub see selles, et suuri samme lepingumuudatusteks , institutsioonilisteks uuendusteks ei maksa oodata enne kui 2014 lõpuks on ametisse astunud uus [[EP]] koosseis, uus [[COM]] ja uus [[ÜK]] eesistuja. Küll aga käib üha vilkam debatt nende teemade üle. Teine ja käegakatsutavam on pangandusliidu edasine saatus. [[SRM]] aruteludes on suurim ja mõjukaim [[LR]], [[DE]], lubanud tõsist põhimõttelist debatti lepingumuudatuste vajalikkusest. Saab siis näha.\nÜksikutest tähtsamatest teemadest nimetan veel USA nuhkimisskandaali järelpesu, kus ka [[EE]] oma inimese ehk siseministeeriumi asekantsleri Koortiga sees. Ning sellega seotud tihedamat tähelepanu andmekaitsele. [[EEAS]] ülevaatust, mis peab aasta lõpuks valmis saama. Idapartnerluse tippkohtumist novembri lõpus Vilniuses. Rail Balticu ettevalmistamist. Jätkuvat võitlust kütusekvaliteedi direktiivi rakendusakti ning vedelgaasiterminali asukoha üle. Ja eriliselt [[EE]] jaoks – digitaalsele siseturule pühendatud oktoobri [[ÜK]] pakub meile nii võimalusi kui ka paneb kohustusi end asjaliku, leidliku, originaalse ja cool´i [[LR]]na näidata.\nGondori kroonika läheb nüüd suvevaheajale, loodetavasti üpris põhjalikule. Lugemisteni augusti lõpus!\nPosted on 25. juuli 2013 by Matti Maasikas\nSoovitan vahelduseks iseennast, või täpsemalt, lugeda minu tänast artiklit Postimehes. Kirjutis on kantud esiteks publikumi informeerimise soovist. Väikeses riigis on kord nii, et rollide piirid pole alati selged. Suures riigis teevad diplomaadid ainult diplomaatiat, ajakirjanikud informeerivad avalikkust ja poliitikud võtavad vastu tähtsaid otsuseid. Väikeriigis see luksus enamasti puudub, kogu oskusteave mõnel kitsamal alal võib olla koondunud ühe koolkonna, ühe ministeeriumi allüksuse või eriti spetsiifilisetel juhtudel ka lausa ühe inimese juurde (pähe). Teiseks on kirjutamine mõnus mõtlemise (korrastamise) viis. Kolmandaks, ma tõesti loodan, et ka Eesti poliitikud ja erakonnad hakkaksid senisest rohkem EL-teemadele mõtlema. Siin on meil palju nii võita kui kaotada. Võita mainet ja mõjukust, Eestit aktiivselt tegutsedes suuremaks tehes. Kaotada samuti mainet ja mõjukust (aga jällegi, mida sel väikeriigil rahvusvahelisel areenil palju rohkem tee- ja laskemoonaks kaasas saab olla kui puhas põll ja hea lauluhääl), eriti kui me selle oma eesistumisega kõrbema peaksime. Eesistumise ettevalmistused on alanud, aga valitsuskabinetis pole selle veel käidud, loodame varasügisest minna.\nPosted on 24. juuli 2013 by Matti Maasikas\nPea tervepäevaseks veninud, hooaja viimase [[Coreper]]i põhiteemaks oli [[ÜKP]] eelnõude paketi heakskiitmine, et saaks alustada trilooge [[EP]]ga. Ülioluline teema [[EE]]-le ja veel õige mitmele [[LR]]le, aga eelmine ja praegune eesistuja olid teinud nii head tööd, et meie võisime kompromissettepanekutega nõustuda. Ka muud polnud eriti sõjakad, pisiparanduste ja -protseduuride järel võib [[PRES]] homme ülimalt tõenäoselt tõdeda, et mandaat läbirääkimiseks parlamendiga olemas. [[EP]] poolel peaks nüüd, mil [[MFF]] kokkulepe laias laastus sündinud, 70 eelarvega seotud õigusakti menetlemist juhtivatel raportööridel (taas)tekkima ambitsioon oma eelnõudega kiiresti edasi liikuda. Ideaalis võiksid need enne uue eelarveperioodi algust ehk veel 2013 jooksul vastu võetud saada. Leedulastel tuleb selle nimel aga veel tublisti tööd teha ja aega kulutada – parlamendiga asjad kiiresti ei käi.\nMuude ettetulevate asjade all käidi üle ka Venemaa järjekordne “kingitus” kaubandussuhetes, mis seekord väljendub ebamäärastes teadetes, et augustis hakatakse piiripunktides kaubaautodelt mingit deposiiti nõudma. Oehh. [[COM]] väga nördinud, mitmed [[LR]] ka. Tegeldakse.\nPosted on 22. juuli 2013 by Matti Maasikas\n[[FAC]]. Peateemadeks Hezbollah sõjalise tiiva kandmine terroristlike organisatsioonide nimekirja, Egiptuses toimuv ja Lähis-Ida rahuprotsess. Õhtupoolikul veel välisministrite kohtumine kolleegidega idapartnerluse riikidest. Kaks esimest teemat on head näited (välis)poliitika praktilise ajamise dilemmadest – kas öelda õigeid sõnu, nimetada asju õigete nimedega või säilitada suhtlemiskanalid, säiltida mõju, võime protsesse mõjutada.\nHezbollah “listimise” kaks põhiküsimust olid: millised on usutavad praktilised meetmed, mis sellele sammule järgneksid ja kuidas mitte destabiliseerida olukorda niigi hapras Liibanoni valitsuses, mille osa Hezbollah ju on. Ega head lahendust leitudki, otsustati nimekirja kanda Hezbollah “sõjaline tiib” (väike probleem on, et ükski rühmitus ega fraktsioon pole end selle nime all manifesteerinud). Aga vähemalt on EL näidanud oma selget suhtumist mitmesse meie territooriumil toime pandud terroriaktile Hezbollah liikmete poolt. Liibanoni kõigi parteidega lubati jätkata dialoogi. On ülioluline, et ei satuks ohtu abiprojektid sellele riigile.\nEgiptuse hiljutised sündmused panevad EL ette (demokraatliku maailma ette laiemaltki) veel keerulisemad valikud. Kui ütled, et 30.06 sündmused seal polnud sõjaväeline riigipööre, siis jätad nagu midagi ütlemata. Kui selle sõna välja prahvatad, siis rikud suhted Egiptuse valitsejatega, kes tegelikult ju ilmavaatelt mitmes mõttes Euroopale lähemad kui senine Moslemi vennaskonna valitsus. Pluss et see ei pruugi aidata egiptuse inimeste olukorda, mis kurval kombel pole pärast Araabia kevade kahe aasta taguseid sündmusi sugugi paranenud. Tänase [[FAC]]i järeldused Egiptuse kohta püüavad rohkem vaadata lähitulevikku kui anda hinnanguid toimunule (ega see väga palju teisiti vist olla saagi). Peamine on edasiste protsesside demokraatlikkus – uued valimised jne. Samas, need ei pruugi anda eelmistest palju erinevaid tulemusi (senine president Morsi oli valitud vabadel valimistel). Vist on Egiptuses, nagu revolutsioonide puhul ikka, võtmeküsimus see, kuidas veenda inimesi, et murranguliste sündmuste tagajärjel paraneb nende igapäevane elujärg. See on aga neetult keeruline. Ja inimeste kannatus katkeb hõlpsasti.\nLähis-Ida rahuprotsessi üle pidasid ministrid videosilla USA riigisekretäri Kerryga, kes rääkis üle oma viimase aja tegevust. Kuigi selle 1948ndast aastast vinduva ja aeg-ajalt kuumaks lahvatava protsessi edu on raske uskuda, on fakt ometi, et vähemalt viimastel aastakümnetel pole ükski USA valitsus nii pea pärast ametisseastumist ses asjas oma jõulist initsiatiivi näidanud. USA osaluseta aga ei juhtu midagi, ja seegi pole mingi garantii millegi õnnestumiseks. Ka kõneluste pelgalt alustamiseks tuleb eelnevalt tohutult võimelda.\nIdapartnerluse ministrite istungil palju uut kuulda polnud. Novembris toimuval Vilniuse tippkohtumisel saavutada võidav on hästi teada. Vilniuse-järgsetest teemadest mainiti (aga parimal juhul poole suuga) konkreetsematena viisavabaduse poole liikumist ja mingis vormis tihedama majandusühenduse loomist. Sest eks see ole vähemalt 4-ga 6-st idapartnerist lood nii, et nad ütlevad EL-ile: Me tahaksime tegelikult liikmekssaamise perspektiivi. OK, kui te seda praegu anda ei saa, siis mil määral täpselt olete valmis meile laiendama oma 4 põhivabadust – inimeste, kaupade, kapitali ja teenuste vaba liikumist? Sellele õigustatud küsimusele peaks EL suutma vastata leidlikumalt ja vastutulelikumalt kui seni.\nPosted on 14. juuli 2013 by Matti Maasikas\n[[Coreper]]i reis Leetu. Nagu esmakordse eesistumise puhul ikka, oli reis pikk ja põhjalik, tahetakse näidata oma riigist võimalikult palju. Ega neid uute [[LR]] tundjaid ikka veel palju ole. Kuna tegu esimese Balti eesistumisega, siis vaatasin ka ise kogu aeg selle pilguga, et kuidas [[EE]] vastavat reisi teeks. Ja kõik muidugi küsisid, kas [[LV]] kolleeg ja mina tunneme end Leedus nagu kodus. Vastus: Vilniuses mitte, aga kohe kui linnast väljas, on täpselt sama maastik ja tunne. Pealinnas kohtusime president Grybauskaitega ja sõime õhtust peaminister Butkeviciusega. Esimene neist on eesistumise oma otsese juhtimise alla võtnud ja endise [[COM]] volinikuna ning tugeva isiksusega teeb seda väga asjatundlikult. President vastas ka kolleegide ohtratele küsimustele, peateeemadeks [[LT]] eesistumisprioriteet idapartnerlus ja EL institutsionaalne ülesehitus Lissaboni lepingu ajal. Novembri lõpus toimuva idapartnerluse tippkohtumisel saavutada võidav on praeguseks enam-vähem selge ja tegelda tuleb võimalikult kõrgetasemelise osaluse püüdlemisega [[LR]] poolt.\nEdasi sõitsime vana pealinna Trakai kaudu (Mindaugaseid, Gediminaseid ja Vytautaseid sadas kogu reisi vältel nagu rahet) Klaipedasse. Päris cool merelinn võimsa sadamaga, mille töötajatest pooltele ehk 3000-le annab tööd Balti Laevaremonditehas, “good Estonian company” leidis tunnustavat märkimist mitmel puhul. Lisaboonuseks Kura sääre külastus, EL välispiir, võimsad liivaluited ja Thomas Manni maja. Maakitsusel pidi [[Coreper]] küll konkureerima protokollilise ruumi pärast riigivisiidil viibinud [[DE]] presidendiga. Klaidepa osa lõpetas võimsa punktiga (ülemise fa-ga, mis kõlas nagu rahvakunstnik Neždanoval) linnapea Grubliauskas, emdine džässmuusik, kes esitas What A Wonderful World’i, ennast trompetil saates ja sugugi mitte Armstrongi ees häbisse jäädes. Ja oma linna seejuures väga heas inglise keeles reklaamides.\nEsimese Balti riigi eesistumise reis tuleb igatahes kordaläinuks lugeda. Mis on hea ühele piirkonna riigile, on enamasti kasulik ka teistele.\nPosted on 10. juuli 2013 by Matti Maasikas\nVahval sõduril Švejkil juhtus ükspäev, et ta oli korda saatnud midagi nii koletut, et ta isegi ei tohtinud teada, mis see koletu asi nimelt oli. Mul juhtus täna aga nagu tellimise peale nii, et kõik kolm sisulist arutelupunkti [[Coreper]]is peeti piiratud formaadis ja seega ei saa Gondori kroonika lugejad teada, mida täpselt arutati. Mainin vaid teemad – [[CZ]] kohtuniku määramine Euroopa üldkohtusse, EL-USA nuhkimisskandaali arengud ja Hezbollah lülitamine terroristlike organisatsioonide nimekirja. Võin niipalju öelda, et hästi ei läinud õieti ühegagi neist ja mingigi selgus on paista vaid esimeses küsimuses.\nPosted on 4. juuli 2013 by Matti Maasikas\nÜtlus, et inimene teeb plaane selleks, et jumalad naerda saaksid, on taas tõestatud [[LT]] eesistumise esimeste päevadega. Täna mõnetunniseks kavandatud [[Coreper]] venis koos saadikute omavahelise hommikusöögiga ilusti tervepäevaseks. Peateemaks arusaadavalt EL-USA nuhkimisskandaal, sobivasti USA iseseisvuspäeval. Olukord on enam kui mitmemõtteline. Valitseb havasti varjatud küüniline veendumus, et “kõik, kel vähegi suutlikkust, nuhivad kõigi teiste järel,” ka heade liitlaste järel. Ainult et sellest ei räägita, seda ei saa tõestada, seda tegelikult ei taheta teada. Seepärast võetakse sedalaadi paljastusi, nagu PRISMi, aga ka [[UK]], tänase Le Monde andmetel ka [[FR]] vastavate teenistuste kohta jne, mitte ainult valuliselt, vaid seda peetakse ka väga halvaks tooniks, vahelejäämist ebaprofessionaalseks. Ja, neetud lugu, no mida see liitlassuhe ikkagi tegelikult tähendab, kui üksteise järel siiski spioneeritakse?\nNüüd igatahes lugu selline, et USA on pakkunud EL-ile ühise töörühma moodustamist, et nendest asjadest rääkida. Kuidas sellele pakkumisele vastata, selle väljamõtlemiseks kuluski meie tänane tööpäev. Kõigepealt töörühma haare. On selge, et luureinfo kogumise ja vahetamise meetodeid ei hakka keegi mingis mitmepoolses kehandis arutama. Aga mida siis? [[EE]] ja paljude teiste meelest peaks kõigepealt püüdma selgeks teha, millised isikuandmed EL kodanike kohta ameeriklastel on ja siis hakata vaatama, mis olukorraga teha. Seda enam, et andmekaitse reeglid on suuresti EL kompetents, riiklik julgeolek aga mitte, mistõttu paljudel [[LR]] oleks tegelikult võimatu leppida EL-töörühma moodustamisega, mis arutaks julgeolekuküsimusi. Teiseks tuleb teha kõik, et see jama ei kahjustaks [[TTIP]] läbirääkimiste algust. Kolmandaks tuleb püüda selle poole, et ameeriklased saaksid pisut paremini aru, kui valuliselt sellist nn lausnuhkimist (nii ta paraku leheartiklite järgi praegu paistab) Euroopa avalikkuses võetakse. Neljandaks – veel tuleb ja pakkuda kogu muinasmaailmale? Spiegeli artikkel oli alapealkirjaga “1. osa” ja keegi ei tea, mis jooksik Snowdenil veel tagataskumälupulgal võib olla.\nIgatahes, ennustan, et asi hakkab esialgu välja nägema nii, et juba 08.7 Washingtonis mingi kohtumine tuleb. See võimaldab kõigil lubada samal päeval alustada [[TTIP]] kõnelusi. Esialgu esindavad EL-i [[COM]], [[PRES]] ja [[EEAS]], aga juba järgmisel nädalal kaasatakse ka [[LR]] eksperte. Ja eks siis paistab, kes, kus, millal ja millest täpselt rääkima hakkab. Pisut ka EL-sisepoliitika alalt – kui keegi kavatseb praegust skandaali kasutada selleks, et jõuliselt kiirendada EL andmekaitsereeglite kokkuleppimist, siis see pole praeguse asjaga tegelikult nii otseselt seotud. Mis on asja tuum, on meie andmete olemasolu ilmavõrgus (Googles, Facebookis jne), ja nende kohta käivad reeglid. Tasub lugeda [[COM]] vastava ala asepresidendi Kroesi eilset blogipostitust. Julgen ennustada, et president Ilvese juhitava EL pilvandmetöötluse töörühma tööd asutakse kõvasti forsseerima. Mis poleks paha.\nPosted on 3. juuli 2013 by Matti Maasikas\nKa Gondori kroonikas üha uuesti puudutatud “[[DE]] manageerimise” teemal üks lühiülevaade Carnegie analüütikult Ulrich Speckilt. Liidukantsler Merkelile projitseeritud näidete varal tõdeb Speck, et [[DE]] on praeguseks omandanud mõjukuse ja julguse, kuid mitte veel strateegililist visiooni ja ainult selle peal põhineda võivat tegelikku liidrirolli. Eks Merkeli eeldatava kolmanda valimisvõidu (septembris) järel peab paistma, kas seda järgmist sammu püütakse-suudetakse-juletakse teha. Isegi lihtsalt sõna “juht” on [[DE]] jaoks ajalooliselt väga negatiivse tähendusega ja küüniliselt öeldes, eriliste globaalsete kohustusteta nn suurel Šveitsil on elu mõnes mõttes kaunis mugav.\nSpecki loos on mitu laiematki (välis)poliitilist tarkust a la Välispoliitika küll algab kodust, aga ei pea ju seal lõppema, Ainult karm käitumine ei tee sind strateegiliseks liidriks, Sõnakas enesekindlus pole veel välispoliitika jne. Tasub lugeda.\nPosted on 1. juuli 2013 by Matti Maasikas\nMitmes mõttes ajalooline päev – üks [[LR]] juures ja [[LT]] eesistumise algus. Aga täna veel pilk eelmise nädala [[ÜK]]-le. Mõttekoja EPC analüütik Janis Emmanoulidise seekordne tagasivaade on mõtlemapanev ja langeb enamasti kokku [[EE]] arusaamisega toimunust ja toimuvast. Emmanoulidis annab kahtleva hinnangu nii noorte tööpuuduse kui ka majanduse toetamise meetmete tegelikule mõjule (ehkki seda me saame alles tulevikus näha). Edasi toob ta välja kõik [[EMU]] tuleviku osa puudused – peamiselt vähese konkreetsuse – ja esitab tohutu hulga küsimusi nii pangandusliidu järgmise sammu (lk 6) kui ka nn lepinguliste suhete ja nendega kaasas käima pidavate nn solidaarsusmehhanismide kohta (lk 7). Ebasündmus, tundub ta viimase [[ÜK]] kohta ütlevat ja eks ta ole, et enamus tegelikest sündmustest toimuski tippkohtumise eel, järel ja kõrval. Siiski, positiivsena toob Emmanoulidis välja, et nii [[LV]] liitumisega kui ka muidu on vähenenud oht kahe sordi EL kujunemiseks – euroala ja muud. Siin võib oma osa küll ka olla konkreetsuse vähesusel [[EMU]] tulevikuplaanide peatükis.\nKuid väga huvitav on mõelda kaasa Emmanoulidise mõttekäigule selle kohta, kuidas uuel nn postkriisiajal hakkab [[ÜK]] dünaamika välja nägema. Miks postkriisiaeg, kas kriis on läbi, nagu hiljuti väitis [[FR]] president Hollande? Kui lugeda lobeda sulega kolumniste Münchaust Lobjakani ja edasi ka pisut tõsisemaid majandusanalüütikuid, siis ega ole küll. Euro päästmiseks on tehtud paremal juhul pool tööd. Pangandussüsteemi nõrkustega (kaasa arvates laenuturu fragmenteerumine) tegelemine on alles alanud, uus majandusvalitsus, nagu [[Euroopa semester]] on vaevalt tööle hakanud, viimane selle osa alles jõustus jne. Poliitikud aga ei taha olla pidevas kriisiolukorras. Esiteks puhtinimlikult, kriis väsitab nii füüsiliselt kui mentaalselt. Teiseks, kriisiolukorras nõuavad kodanikud oma juhtidelt pidevat reljeefset tegutsemist, aga seda on 28 [[LR]] ja kogu EL masinavärgi vahel raske saavutada, kiiresti igatahes. Ja pealegi, kui kriis on kestnud juba varsti 5 aastat, siis tast lihtsalt saab (uus) normaalsus.\nÜhesõnaga, praeguse aja [[ÜK]] dünaamika. Oleme juba näinud [[LR]] valitsuste vähenenud entusiasmi reformide läbiviimisel. Samuti üha lahjemaks jäävat ambitsiooni [[EMU]] uuendamisel.Teiseks võib nn rahulikumal ajal fookus riigipeade-valitsusjuhtide kriisikoosolekutelt jälle igapäevase EL-seadusandluse, [[COM]] poole nihkuda. Lõpuks, aga kindlasti mitte vähimtähtsana, nn [[DE]] manageerimine. Kas EL suurimat ja tugevaima majandusega riiki nimetada vastumeelseks hegemooniks, elevandiks portselanipoes, ettevaatlikuks ja vastutustundlikuks liidriks või kuidas iganes, [[DE]]ga tuleb nüüd ja arvestada teistmoodi kui seni, tema sõna kaal on kasvanud ning Van Rompuy ja tema järeltulija mureks jääb, kuidas seda tugevnemist kasutada parimal viisil kogu EL huvide teenimiseks.\nKogu see kupatus võib [[EE]] sugusele riigile isegi sobida, eeldusel muidugi, et kriis taas akuutselt lõkendama ei löö. Juba tehtud otsuste elluviimine, reeglite täitmine ja uute tööprotsesside tõeline käimapanek on igati meie huvides. Väikeriik on valikus ühenduse meetod versus valitsustevaheline viis (seda viimast [[ÜK]] on kahtlemata) pigem seda esimest eelistanud, kuna [[COM]] peab täitma võrdse kohtuniku ja kõigi [[LR]] esindaja rolli. Aga vaat see [[DE]] asi, sellele tuleb ka meil loovalt mõelda. Ka meie huvides peaks olema aidata neil oma liidrirolli kanda, sest laiemas mõttes langevad me majandus- ja rahanduspoliitilised vaated kokku.


BIANKA: Tähtsamate suurürituste ärajätmist ei poolda - Kõik\n"Ka värskes õhus levib viirus ja kambakesi koos olles on suurem oht nakatumiseks," arutles 19-aastane Bianka selle üle, kas Eesti peaks praegusel nakkusohtlikul ajal suurüritused ära jätma või mitte.\nBianca Sandra rääkis, et praegusel nakkusohtlikul ajal ei peaks suurüritusi korraldama. "Rally Estonia võiks ju toimuda, aga ilma pealtvaatajateta," pakkus ta välja lahenduse. "Ka värskes õhus levib viirus ja kambakesi koos olles on suurem oht nakatumiseks."\nTa rääkis, et ei poolda tähtsamate suurürituste ärajätmist. "Kevadel, kui suve planeerimiseks läks, algas karantiin ja siis ma jätsin suve planeerimise ka ära," tõdes Bianka.


Advokaat ja vandeadvokaat - need kaks juriidilist ametit on alati olnud mingi segadus. Ehkki nad käsitlevad juristi ametit, on advokaadi ja barristeri vahel nähtavaid erinevusi.\nKui advokaat tegeleb juriidiliste asjadega väljaspool kohut, siis vandeadvokaat tegeleb kohtus juriidiliste asjadega, arutades kohtuasju kohtus.\nAdvokaat on isik, kes annab klientidele juriidilisi nõuandeid ja muu hulgas ka juriidilisi argumente. Pärast seda, kui kõik see on tehtud, võtab vandeadvokaat asja kohtuniku ette.\nEnamikus riikides on selge tööjaotus advokaadi ja barristeri vahel. Kuigi advokaat võib kliente otse paluda, ei ole advokaadil seda õigust. Advokaatide poole pöördub advokaat, kui juhtum on vajalik kohtu poole pöördumiseks. Advokaat otsustab, kas klient nõuab barristeri või mitte. See tähendab, et klientidel on otsene kontakt ainult advokaadiga ja vandeadvokaat astub sündmuskohale ainult juhul, kui asi tuuakse kohtusse.\nTavaliselt ei juhenda kliendid kohtuasja barristerit. Kuid advokaadi juhendab kliendi nimel advokaat. See tähendab, et klient juhendab esmalt advokaadi ja seejärel advokaadi.\nAdvokaat on ka advokaat, kes tegutseb oma kliendi asemel mitmel õiguslikul eesmärgil, näiteks lepingute allkirjastamiseks ja kohtuvaidluste pidamiseks. Kuid vandeadvokaat ei saa sel viisil tegutseda, kuna ta pole advokaat. Sel viisil on tal seaduse või kutsetegevuse eeskirjadega keelatud tegutseda.\nTeine erinevus on see, et barrister on advokaat, kes on spetsialiseerunud konkreetsele alale. Teisest küljest on advokaat, kellel võib olla spetsialiseerumine ka mõnele valdkonnale, peamiselt vaid kohtualune.\nKui advokaat veedab suurema osa ajast kohtus, esitades oma argumente ja pöördudes kohtuniku poole, tuleb advokaat kohtusse vaid harva. Advokaat võib kohtusse pöörduda advokaadi toetamise eest talle märkmete tegemise või talle oluliste dokumentide üleandmise eest.\nAdvokaatoreid saab advokaadi seast eristada rõivastusest. Advokaadil on seljas kleit, jäik krae ja vööd. Kuid see erineb riigiti.\n1.Kui advokaat tegeleb juriidiliste asjadega väljaspool kohut, siis vandeadvokaat tegeleb juriidiliste asjadega kohtus.\n2.Jurist on isik, kes annab klientidele juriidilisi nõuandeid ja juriidilisi argumente. Kuid vandeadvokaat võtab asja kohtuniku ette.\n3.Kuigi advokaat võib kliente otse paluda, ei ole advokaadil seda õigust.\nErinevus karate ja judo vahelGenotüübi ja fenotüübi erinevusErinevus Honda Civic LX ja EX vahelErinevus positiivse ja negatiivse tagasiside vahelErinevus FCA ja FOB vahel\nusc mstptöötamine teadusülikooli või vabade kunstide alaltiibadega padjad vs ilmaüksikud silmalaud vs topelt silmalaudAteena kultuur vs sparta kultuur


1x11 165mm boost käpad - velo.clubbers.ee\n1x11 165mm boost käpad\nPostitus Postitas Tehnik » 13. 10. 2019. 13:14\nPlaan on 27.5+ rattale panna 165mm käpad ning hetkel kasutusel shimano slx m7000. Kuna 1x11 shimanot ei ole 165mm pikkusega, siis kas keegi teab sellisest variandist, kus kasutatakse vanemat shimano 2x või 3x esimest cranksetti, mis siis oleks sobiliks kasutada 1x11 süsteemi puhul, kui kasutada välist hammasratta kinnitust? Milline täpsemalt võiks olla sobilik?\nViimati muutis Tehnik, 13. 10. 2019. 13:52, muudetud 1 kord.\nLiitunud: 10. 12. 2017. 18:03\nRe: 1x11 165mm boost käpad\nPostitus Postitas pota » 13. 10. 2019. 13:42\nMul oli pea sama olukord ja lahenduseks võtsin kasutusele shimano zee\nhttps://www.bike-discount.de/en/buy/shi ... 65mm-85967,\n(hammaka vahetasin ära garbaruki oma vastu).\nPostitus Postitas Tehnik » 13. 10. 2019. 13:52\npota kirjutas: ↑\n13. 10. 2019. 13:42\nKas läks kasutusse 1x11 puhul?\nPostitus Postitas pota » 13. 10. 2019. 13:55\nJah, seepärast ka garbaruki narrow-wide hammaka panin.\nPostitus Postitas Tehnik » 13. 10. 2019. 14:19\nSelge, aga õige oleks vast m645 (boost) mudel? https://www.bike-discount.de/en/buy/shi ... 65mm-43547\nPostitus Postitas pota » 13. 10. 2019. 18:10\nSee 83mm ei ole kuidagi seotud boostiga, see on lihtsalt pikema bracketi jaoks, kui sul on selline siis muidugi sobib pikem võll, tavaliselt kõlbab ikkagi too 68/73mm, chainline on küll 50,4mm boosti 53mm vastu, aga mulle see 2,6mm küll midagi ei teinud, sai ilusti spaceritega välja rihtida. Probleem võib tekkida raamiga, et kas hammakas ikka mahub käima, pead lihtsalt sobiva hammaka otsima.\nPostitus Postitas Tehnik » 13. 10. 2019. 19:16\nTäpsustuseks siis, et mul on hetkel ka slx boost ja nagu mainitud, on tegu 27.5 plus rattaga. 165mm xt cankid on juba mõnda aega müügil (https://www.wiggle.co.uk/shimano-deore- ... sku=492856), kuid kontakteerudes müüjatega, on öeldud, et tavaline mudel ei sobi ja on vaja justnimelt boosti.\nPostitus Postitas pota » 13. 10. 2019. 20:27\nTõenäoliselt toimib ka see non-boost vänt, sinu valitud xt vända non-boost versioonil on chainline 50mm ja slx boost versioonil 53mm, paned spaceri vahele ja peaks sobima ega sa enne vastust ei saa kui ise ära proovid:), xt/slx vänt on kindlasti parem valik kui zee - xt/slx hammakas ei sobi zeele, seega pead kindlasti uue hammaka muretsema.\nPostitus Postitas MK777 » 13. 10. 2019. 21:15\nM8000 käpal pole neid seibe kuhugi panna, et 50mm ketiliin laiemaks (53mm peale) teha.


Lihtsad asjad, mida ei oska • Leht 4 • Jutud vabal teemal • www.pisi.ee\n118 postitust • Lehekülg 4/4 • 1, 2, 3, 4\nPostitas spuuki » 24. jaanuar 2012, 19:30\nOi ma ei oska vasaku käega parema käe küüsi värvida\nJa mul on käed suht nõrgad, seega igasugune kätel seismine ja kätekõverduste tegemine ei ole minu tugevaim külg..\nPostitas RotiSõber » 15. mai 2012, 16:06\nMina ei oska koolis kitsest üle hüpata.Pahatihti läheb seda oskust, aga vaja.Lähen kitseni kuid üle hüpata ei julge, sest kunagi tahtsin ka üle kitse hüpata kuid siis koperdasin kuidagi kitse otsa, kukkusin ja sain haiget.Ilmselt sellest asjast ongi mul selline hirm kitse ees.\nPostitas Che » 22. mai 2012, 15:04\n3rika kirjutas: Mina ei oska keelega toru moodustada\nPalju kurtsid siin, et ei saa keelt torru... See tuleb geenidest, nii et pole mõtet üritadagi, kui välja ei tule , osad inimesed saavad selle torru, teised aga mitte .\nMa ei oska suusatada, ujuda, reaalaineid , täiesti lootusetu. Eks on veel palju asju, mida ei oska, aga need tulid esimesena meelde. Lisaks puudub mul koordinatsioon ja orienteeruda ma ka ei oska , oleks suurem maja, siis vist eksiks seal ka ära .\nPostitas Dzikikene8 » 04. juuni 2012, 08:58\nAga mina ei oska pisis nende asjade (piltide ja lehekülgede) panemist.\nPostitas Ööloom » 05. juuni 2012, 16:36\nMina ei oska jalgrattaga sõita! Ok, umbes 10 meetrit sõitu läheb ilusti, aga siis hakkab kuhugile kraavi vedama, ja ma ei suuda seda pagana ratast enam kontrolli alla saada! Tavaliselt olen ma alati kusagil võsas või kraavis lõpetanud,esiarata kaheksas, ja enam ma ei üritagi!\nNiimoodi laulda ma ka ei oska, et teistel kuulmis- ja närvikahjustusi ei tekiks! (Teate, mis asi on udupasun, eks! )\nKõiki neid asju ei oska ma samuti, mida enamik naisterahvaid normaalseks peavad, ja mida nad päevast-päeva teevad. Kui mina ennast meikima peaksin, siis sobiks selle maskiga ainult mardisanti minna, ja kõrgetel kontsadel näen ma välja nagu lombakas hobune. Samuti näevad minu tehtud soengud välja, nagu happevihma kätte jäänud varesepesad. Kleiti kandes olen ma nagu hernehirmutis, sest uskuge või mitte, aga mu kõnnak muutub siis eriti imelikuks (õlad vajuvad automaatselt ette,käed ripuvad nagu kaks kummivoolikut ja selg vajub längu.) ja ma tunnen ennast nii, nagu oleks ma pesuväel välja läinud. (Seega sellistest asjadest olen ma loobunud. )\nPostitas Loomahull » 05. juuni 2012, 17:07\nNo see niivõrd humoorikas postitus oli lausa suurepärane lõõgastus!\nPostitas Che » 06. juuni 2012, 10:52\nSamad sõnad, sai ikka päris kenasti irvitada\nPostitas Amadiin888 » 13. juuni 2012, 19:45\nMina ei suuda üles korrusele minna kui mu koer mind selliste hiiglaslike,nunnude silmadega otsa vahib.\nPostitas Shierra » 17. juuni 2012, 23:32\nMina ei oska riideid kokku panna, ujuda, suusatada, soenguid teha, makarone keeta, ja õigel ajal ärgata (ärkan tavaliselt u. kl 12.00) . Aga hundiratas on mul küll super, ja kehaline on maailma parim. Ma olen selline hästi pisike ja sportlik laps.\nPostitas jannela123 » 25. juuni 2012, 13:48\nMinu õudusunenäoks on kehaline kasvatus!\nMa siis veel ei oska nätsumulli puhuda, tantsida, ma ei tee paremal ja vasakul poolel vahet, orienteeruda, süüa teha.\nPostitas Hamsterallu » 10. juuli 2012, 15:54\nMa ei oska üldse matemaatikat, kui midagi väga lihtsat on vaja kokku arvutada siis mul kulub sellele tehtele mitu-mitu minutit.\nSüüa ma ka ei oska teha, oskan teha ainult pannkooke, meikimisest rääkimata. Aga peale selle oskan ma väga hästi hilja ärgata, see ajab mu sõbrannasid nii närvi\nPostitas Merily (Teema autor) » 05. august 2012, 12:29\nMa ei oska kotti paremal õlal kanda. Vahel üritan küll, kui vasak ära väsinud on, aga no mitte ei istu...\nPostitas Che » 06. august 2012, 11:41\nMa ei oska kotti jälle vasaku õla peal kanda\nPostitas Kuldhai » 06. august 2012, 11:56\nMa ei oska üldse kotti õla peal kanda .\nPostitas Brix » 06. august 2012, 17:20\nMa ka ei oska parema õla peal kanda, kui üritan olen nagu küürakas\nPostitas Ööloom » 06. august 2012, 21:02\nMa ei oska ka kotti õla peal kanda! Umbes 5 minutit saan hakkama, aga peale seda hakkab see kott mul pidevalt õla pealt alla kukkuma, ja kui ma seda siis tagasi panema hakkan, siis on sada häda- küll jäävad mu juuksed sinna õlarihma vahele, või kisub see rihm mul pluusikaeluse kuhugile puntrasse, või jääb hoopis keerdu, ja lõpuks võtan ma selle koti lihtsalt kuidagi näppu, aga selleks ajaks olen ma ise nagu hernehirmutis- juuksed peas sassis, riided kortsus, ja ilmselt ise veel üleni higine ka! Aga no ma ikka pidevalt üritan selle neetud kotiga maadelda, sest ma ei saa ju kogu kupatust endale taskutesse toppida.(Kuigi ma olen üritanud, ja ühel korral lõppes see lihtsalt sellega, et ma käristasin endale mantlitaskusse toreda suure augu, ja pool mu maisest varast lendas mulle voodri vahele.)\nAhjaa...selle ajaga, mis jäi minu kunagise siia tehtud postituse ja selle postituse vahele, mis ma siia kirjutan, suutsin ma ära õppida kuidagimoodi jalgrattaga sõitmise, kuigi rahva ees ma igaks juhuks ratta selga ja sealt maha ei lähe, ja püüan seda kuidagi varjatult, kas siis kusagil nurga taga või põõsa varjus teha, et inimesed ei arvaks, et ma purjus olen! Et nüüdseks ma oskan juba vändata!\nPostitas SugarBabex » 29. august 2012, 16:05\nMa ei oska eriti vasaku käega küüsi värvida ning tantsida,ükskõik kellega ma koos olen või kuidas ma ka üritan ikkagi ei tule välja,vaid lihtsalt õõtsun seal edasi-tagasi.\nPostitas eloke » 30. august 2012, 13:47\nAga ma ei oska... uisutada,hundiratast ja jooksmine on nii jube et karju appi.Õnneks veel köieronimist ei ole ja kitsekat ka ei ole.\nViimati muutis eloke 30. september 2012, 17:24, kokku muudetud 1 kord.\nPostitas tipsi123 » 29. september 2012, 21:16\nMina ei oska eriti joonistada mul lihtsalt ei tule välja,siis veel ei oska ujuda.Nii mis mul veel oli.Ahjaa uisutada ei oska ma.\nPostitas Dzikikene8 » 14. november 2012, 20:50\nMina ei oska kõrget hobusesaba endale pähe teha. Sünnipäevadel natuke piinliki.\nPostitas Deeguneiu » 15. november 2012, 14:58\nMina ei oska tagurpidi kukerpalli, vilistada, endale punupatsi teha, joonistada ja tantsida.\nPostitas liivahiir10 » 21. november 2012, 09:35\nMul kõige õudsam asi on kehaline.Jooks ja pallimängud on peaaegu maailmalõpp .Kuid võimlemine ja muu selline tants ja kitsehüpped on oki.t.Värvimine ja inimeste joonistamine on ka üks õudsamaid mida ma teha võin, kuigi hariliku ja kustukaga oskan päris hästi mingit käkki teha).Ja kui ma tahan ülepanni pannkooki teha siis sellest tuleb mingi selline.... plöga.Laulmine on selline, et ma laulukooris käin küll aga kui muusikas me laulame mingi raske viisiga laulu siis mul pinginaaber hoiab kõrvu kinni,kuna ma laulan kõrgelt ja imelikult(jorisedes).\nJa paljud kurdavad et keel ei lähe torru, aga minu keel läheb igat moodi keerdu.\nKeegi ütles veel et, suunurki ei saa allapoole keerata. Minul lähevad suunurgad väga hästi alla, nagu multikates (külili C)\nJa oma vanuse järgi ma ka ei oska olla . Ma olen Suuur poni fänn (my little pony) aga klassiõed ütlevad, et ma olen nagu 3 aastane titt, kuna mul on need ponid päris tihti kaasas.\nVarsti lähen triibutama siniseks juukseid :3 .\nViimati muutis liivahiir10 24. september 2014, 12:14, kokku muudetud 1 kord.\nPostitas viirpapagoi2 » 24. november 2012, 19:14\nMa ei oska sammuti nipsu teha\nPostitas liivahiir10 » 27. detsember 2012, 12:17\nJa siis veel minulgi kukub kott õlapealt alla kui ma sellega vahest koolis käin,küüsi ma lakkida ei oska,ja kui mina proovin meiki teha kas siis endale või sõbrale siis lõpptulemus on ufo.Vasakukäega nips ka ei tule aga kui on vaja nägusid teha siis mina just selleks olengi.\nPostitas RAjankud » 28. detsember 2012, 12:11\nVäga hea teema, sain kõvasti naerda. Hea, et leidub inimesi, kes oskavad ka enda üle nalja teha, ilma et selles midagi halba oleks\nAga kui ma siin mõtlema hakkain, siis ma ei oska ujuda eriti. Natuke aega ujun, siis väsin ära ja vajun ikka põhja poole. Kui põhi all on, siis pole hullu midagi aga sügavale ma ei lähe ilmselt eales ujuma vabatahtlikult.\nAga üleüldse olen ma igapäevane kobakäpp, ikka ma suudan midagi koguaeg maha pillata. Ükspäev oli tulemuseks see, et ma lõhkusin oma lemmiku tassi ära.\nPostitas Loomahull » 28. detsember 2012, 12:42\nKobakäpp olen ma ilmselt esmaklassiline- nii Kissu, samton kui Keilyke võivad seda kinnitada. Keilykesel on lausa väljend "Sandrat tegema", kui keegi midagi suure viipamisega ümber ajab. Kui mul tass ees on, siis ma suudan selle raudselt ümber ajada, kohvi ja piima valan ma ilmtungimata tassist mööda- muidgi juhul, kui see enne ümber ei ole. Pidevalt taon ma ennast igale poole ära aöates uksepiitadest ja lõpetades madalamate lambikuplitega. Ma ikka naeran, et mul kodupoe juures on uksepiidas juba auk, sest ma võtan sealt alati tüki kaasa väja tulles. No ja varbad on mul pidevalt lõhki kapi- ja toolijalgade vastu tagumisest. Mul on tihti küsimus, kuidas ma tänaval suudan normaalselt käia, nii et ma pikali ei kuku.\nJa mis paljudele siin probleemiks on, siis nipsutamisega ma ajan vahel koduseid närvi- kuna see mul nii hästi käpas on. Aga ma olen ka pea 12 aastat trennis harjutanud. Vahel käin kodustele pinda, kui hakkan teises toas ülivaljusti mingit x-rütmi nipsutama või siis kordamööda mõlemi käega hästi kiiresti. Hea lõõgastus on. Nipsutamine oleneb sellest, kui niisked käed on- kuivad sõrmed tuleb korra suust läbi tõmmata, muidu libisevad sõrmed maha ja nipsu ei tule ja vastupidi ka- kui käed liiga higised on, siis samuti ei tule, siis tuleb kähku vastu riideid kuivemaks tõmmata. Esinemisel on tihti see jama, et nipsutuskohad lähevad tantsus metsa, sest käed higistavad. Kui meeles, et ahhaa, järgmiseks on nipsutada vaja, siis vahel tõmban kähku salamahti käed seelikust läbi, et vähe kuivemaks saada. Siis on kindel, et nipsud õnnetuvad.\nPostitas Andriges » 09. veebruar 2014, 01:27\nMinu jaoks on vilistamine ja sõrmenipsu tegemine sama, mis raketiteadus.\nPostitas PossuJaNossu » 22. september 2014, 18:15\nHundi ratast mina ei oska. Öäk


mis edasi saab? | Jane blogi\nMääratlemata 23. sept. 2016\nTeate, ma olen teiega nüüd üdini aus. Ma ei tea, mis toimub, aga ma tunnen, et see kirjutamisepisik jääb minu jaoks aina võõramaks. Kunagi tahtsin ma olla next Mallukas. Mitte selles mõttes, et ollagi tema kui inimesega üks-ühele vaid ikka blogimise mõttes- omada sama palju lugejaid, olla sama hea blogija, kirjutada sama ausalt ja elavalt. Tõstan käed ja tunnistan- ma ei suuda! Üks hetk ma tunnen, et minust voolab välja erinevaid teemasid, millest kirjutada ja annan ainult sõrmedele tuld, et seda kõike ka teiega jagada. Teine hetk ma tunnen, et blogimine on viimane asi, mida ma teha tahan. Ehk vajab see koht siin mingit suuremat laadi puhastust? Ehk hakkab see paks nahk õhemaks muutuma? Kes teab, aga ühes asjas olen ma kindel- midagi peab muutuma.\nMa tunnen, et ei taha enam nii edasi minna- reklaampostitus, üks pastakast välja imetud postitus, jälle paar reklaampostitust, mingi ninn-nänn vahele ja siis jälle ei-tea-kes-või-mis sorti postitus. Ma olen muutunud nõrgemaks. Ma ei ole blogimises nii enesekindel kui näiteks aasta tagasi ja eks sellel ole ka omad põhjused.\nMeie perel on plaanis üks fotoshoot ühe megahea fotograafiga ning ma olen seda juba pikisilmi oodanud. Algselt oligi tegelt plaanis tagasi blogi juurde asuda peale seda pildistamist, sest ma oleks soovinud endale uut päisepilti- midagi originaalsemat kui enda nimi ja liblikas. Loodame, et oktoobris saab see pildistamine tehtud. Teine asi, mida ma teha tahaks, on kolida blogiga kuhugi khuulimale lehele, mis ei oleks nii tavaline, ühekülgne ja igav, kui seda on blogger. Ehk täiesti uus domeen ja veebimajutus? Ma tahaks blogi kujundust muuta täielikult, samas mitte nii palju, et siin navigeerimine muutuks keeruliseks või teil oleks kuidagi raskendatud lugemine.\nSeega, ma ei garanteeri, et sattun siia nüüd igapäevaselt, aga mu peas keerleb palju uusi mõtteid, mida ja millest siin blogis kirjutada peale kujunduse muutmist. Väga päevakorras ja lahe idee minu jaoks on teha laive ja rohkem videpostitusi. Thumbs up ja olge khuulid! 🙂\n24. sept. 2016 at 12:43\nMinu meelest olen sarnast postitust “sada korda” siit blogist lugenud. Siis sa kaod ära ja ilmud taas,et näidata hulk odavaid riideid. Mida seekord muudad? Äkki vahepeal ära telli Hiinast, lõpeta see koostöö ja ära võta vahepeal uusi. Kogu ennast ja tule kirjuta oma mõtteid elust ja maailmast,mitte Hiina kaltsudest ja pudeli veinist. Aga enne muutust ei usu kui näen…\n25. sept. 2016 at 03:06\nVõiksid kirjutada koerast – kuidas tekkis mõte koer võtta, kust ta pärit on, kuidas temaga hakkama saate jne.


easyJeti müügitulu kasvas esimesel kvartalil 32% - Logistikauudised\neasyJeti müügitulu kasvas esimesel kvartalil 32%\nOdavlennufirma easyJeti müügitulu kasvas 32% ehk 550 miljoni naelani (9,1 mld kroonini). Tulemused olid tugevad üle kogu võrgustiku.\nMüügitulu isekoha kohta kasvas 23% ehk 45,57 naelani (747 kroonini). Püsiva valuutakursi juures oli tulu kasv istekoha kohta 14%, teatas firma. Sõidutati 10,1 miljonit reisijat, mis tähendab 10,1%-list kasvu võrreldes eelmise aastaga. Mandri-Euroopa reisijate arv kasvas 20%. easyJet’i positsioon tugevnes põhiturgudel nagu Gatwick, Milano, Pariis and Madrid.\neasyJet’i tegevjuhi Andy Harrisoni sõnul on tegu hea tulemusega, mida näitab eriti 14%-line müügitulu kasv istekoha kohta ja 20%line Mandri-Euroopa reisijate hulga kasv. “Praeguses majanduslikus kliimas eelistavad Euroopa tarbijad lisaväärtuste asemel lihtsat lennureisi, valides üle Euroopa tähtsamatesse lennujaamadesse reisimiseks easyJet’i,” lisas Harrison.\n„Selgelt on märgata ärireisijate ja pikamaa puhkusereisijate eelistuste muutumist easyJet’i kasuks. See tähendab, et easyJet võidab jätkuvalt turuosa juurde,” ütles Harrison.\n“easyJet’i esimese poolaasta kogutulu tõotab tulla oodatust suurem, seevastu suve osas jäävad väljavaated ühiku kogutulu osas ebakindlaks. Seda nii keerulise makromajandusliku keskkonna kui ka tugevneva euro potentsiaalsete mõjutuste tõttu naelsterlingi vastu. Seega, easyJet kordab terve majandusaasta kohta prognoosi, et praeguste kütusehindade ja valuutakursside juures loodab easyJet teenida kasumit,” märkis Harrison.\neasyJeti majandusaasta algab 1. septembril. Esimene kvartal lõppes 31.12.2008.


Andmekasutuse olevikust ja tulevikust Arvamusfestivali aruteluringis - ITuudised\nAutor: ITuudised.ee • 16. august 2016\nAndmekasutuse olevikust ja tulevikust Arvamusfestivali aruteluringis\nTehnoloogia areneb, mõne aasta pärast on meid ümbritsev keskkond täis seadmeid ja andureid, mis kaardistavad inimese iga sammu ja tegevuse, mistõttu muutume aina enam ja enam jälgitavaks. Andmete hulk kasvab tohutult. Teada on igaühe hobid, sõbrad, terviseandmed, tööalased andmed, toidu-eelistused jne. Kelle omad andmed on ja kes saab neid kasutada? Kas andmekasutus peaks olema prii või piirangutega? Ohud ja era- ning äriisikute võimalused seoses andmekasutusega ning andmekasutuse tulevik – need on teemad, mida arutlesid Arvamusfestivalil paneeldiskussioonis „Digitaalne jalajälg ja privaatsus“ Riigi Infosüsteemide Ametist Anto Veldre; Andmekaitseinspektsiooni juht Viljar Peep ning reklaamispetsialist Olav Osolin. Vestlust juhtis Telia IT-visionäär Endo Viires.\nEndo Viires juhatas vestluse sisse võrdlusega, et kui tigu liigub klaasil, siis alati jääb jälg, kuni tuleb vihm ja selle ära kustutab, aga digitaalse jalajälje puhul me selle mõju nii ei hooma ja sellest nii teadlikud pole, sest mingit visuaalset jälge ju ei jää. Igale internetilehele, mida külastame, jääb jälg maha ja seda infot saab meie hüveks ja vastu ära kasutada. Aktiivselt kasutab neid „jälgi“ juba reklaamitööstus. Anto Veldre tõi näite oma elust, kus ta paaril korral tutvus internetis erinevate Korg firma süntesaatoritega ja sestap saab nüüd pidevalt erinevate süntesaatorite tootjate pakkumisi. See on näide sellest, et Veldre internetikasutuse ajalugu on kellegi poolt kaardistatud ning selle info abil tehakse suunatud reklaamipakkumisi lähtuvalt konkreetse kasutaja huvidest. Olav Osolin kommenteeris, et kaasaegne reklaamitööstus kasutab tänapäevaseid tehnoloogilisi võimalusi igati ära ja see on hea. Reklaami eesmärk on müüa toodet või teenust, seega peab müüja teadma, kus sihtgrupp asub ning mis talle meeldib. Internet pakub palju rohkem võimalusi turundada ja internetis reklaamimine on vägagi tulemuslik.\nViljar Peep rääkis sellest, et andmeid internetti ei lisa alati inimene ise, vaid ka teised lisavad. Oluline on aga teada, et meid puudutavate andmete omanikud oleme me ise ja me peame saama enda kohta internetis liikuvat infot hallata. Seda toetab ka seadusandlus.\nPeep lisas ka seda, et andmetel ja andmetel on vahe. Meie kasutuses olevad erinevad seadmed edastavad teenusepakkujatele samuti infot meie käimiste ning harjumuste kohta. Näiteks annab nutiseade infot välja ka kaubamajas liikudes ning kaardistab selle, kuidas seadme kasutaja poes liigub, millise riiuli juures peatub ja kui tihti külastab seda poodi. Tänapäeval Eestis selliseid andmeid veel väga ei osata ära kasutada, kuid tulevikus hakatakse seda kindlasti tegema.\nKuidas isikuandmeid turvateadlikult kasutada?\nKuidas ettevõttes turvaanalüüsi läbi viia?\nEuroopa Liidu uus andmekaitse määrus\nElektrooniline isik Euroopa õigusruumis on uus reaalsus, millega peame kiiresti kohanema\nMiks nii juhtub, et ka targad inimesed teevad vahel ohtlike otsuseid?\nAndmeid kogutakse väga erinevatel eesmärkidel. Üheks andmekogumise eesmärgiks on kindlasti julgeolek. Erinevate riikide poolt kogutud andmeid võib kriisiolukorras ka meie vastu kasutada. Olav Osolin tõi näite, kuidas sõjaolukorras on kasutatud vastaspoole nõrgestamiseks sõdurite isiklikke andmeid nende võitlusvalmiduse pärssimiseks. Näiteks on saadetud sõduritele läbi Facebooki sõnumeid, mis kirjeldavad täpselt sõdurite laste kooli aadressi, kodust aadressi jne. Kuna nutiseadmed on inimestel alati taskus, sh ka rindel, siis teadmine, et vaenlane teab sõduri perest kõike ja võib lähedasi rünnata, pärsib oluliselt sõduri võitlusindu. Sellisetel andmetele väga suur võim.\nAndurite lisandudes kasvab ka andmemaht. Erinevaid andureid, mis koguksid infot meid ümbritsevast keskkonnast ja ka meist endist tuleb pidevalt juurde. Tulevikus on andureid võimalik paigutada ka inimese külge, näiteks naha alla. Osolin tõi näite inimese külge paigaldatud andurist, mis kaardistab pidevalt inimese tervise olukorda ning seda, milliseid toiduaineid tema organism erinevatel ajahetkedel vajab. Näiteks saab nii ära kaardistada veresuhkru, kolesterooli, valgutaseme jne. Vastavalt sellele infole saab koostada menüü, mis lähtub inimese organismi hetkevajadustest ja on tervislik. Kui mainitud andur oleks ka internetiga ühendatud, siis saaksid samas piirkonnas olevad toitlustusasutused inimesele teha lähtuvalt tema vajadustest pakkumisi ning saata talle kiiresti tagasi infot, kus ja millist toitu ta kellegi juures saaks. Kasutajad annavad hea meelega infot ise enda kohta, kui nad saavad mingit väärtust vastu.\nViljar Peep tutvustas ka andmekaitsesüsteemi rolli hoida andmeid kontrolli all ning rääkis sellest, et suurärid nagu Google, Facebook ja Yahoo peavad osa infot kustutama oma andmebaasidest ja seega on teatud andmete töötlemine siiski kontrolli all.\nLõpetuseks küsis Endo Viires, kas andmekasutus võiks olla tasuta ja piiranguteta? Olav Osolin väitis, et ei, sest see on kulukas. Ta mainis ka, et kindlasti on andmeid mille kasutusele on mõistlik piiranguid panna ja on neid, mis võiksid vabalt kasutatavad olla. Anto Veldre oli seisukohal, et enamus andmed võiksid siiski avalikud olla, kuid kohati peaks siiski neid piirama.\nTulevikku vaadates leiti aga seda, et päris täpselt me täna ei oska hoomata, milliseks andmekasutuse tulevik ja reaalsus kujuneb. Võimalusi andmekasutuse osas tekib juurde, kuid kas neid võimalusi osatakse ja tahetakse ära kasutada, seda näitab aeg.


Tervislikku uut aastat! Kui tunned end peale pikka pühadeperioodi väsinuna, siis on õige aeg mõelda organismi puhastumise peale. Halb hingeõhk, kõhukinnisus, mustad ringid silmade ümber, väsimus ja ärrituvus on kõik märgid sellest, et organismi loomulik puhastumivõime on nõrgenenud. Uue aasta algus on hea aeg selleks, et end värske energiaga laadida - organismi puhastamine mitte üksnes ei muuda olemist kergemaks, vaid aitab tõsta ka tuju ja parandada enesetunnet!\nMiks on soovitav süüa organismi puhastumise perioodil kapsalisi, seemneid ja muna? Käeolevas artiklis tutvustame teile, milliseid toitaineid võiks organismi puhastumise perioodil valida ja mida vältida.\nPakume lugemiseks ajakirjas Toitumisteraapia ilmunud Annely Sootsi artiklit organismi puhastumisest. Artikkel annab hea ülevaate sellest, kuidas toimib keha kõige tähtsam puhastusoragan maks ja kuidas seda õige toitumise ja toidulisandite abil toetada.\nMüügile on saabunud uus magneesiumipulber, mis sisaldab hea imenduvusega magneesiumtsitraati ja magneesiummalaati. Pulbrit on mugav kasutada - päevas tuleks võtta 1 mõõtlusikatäis pulbrit, mida enne kasutamist segada endale meelepärase joogi või toiduga.\nJaanuari soodustooted -20 %\nMadala happesusega C-vitamiin koos marjaekstraktidega. 1 tablett sisaldab 1000 mg C-vitamiini.\nVaata lähemalt Hepaguard Forte\nKompleks maksa toetuseks. Sisaldab aminohappeid, B-vitamiine, artišokki, rohelise tee- ja õunaekstrakti jms.\nVaata lähemalt HEP 194\nKompleks maksa toetuseks. Aminohapped koliin ja inositool, metioniin, beetasitosterool, õunaekstrakt jms.\nOregaano õli toetab soolestiku motoorikat ja aitab hoida seedimist normaalsena. Sisaldab ka küüslauku, nelki, sidrunheina jt õlisid.\nVaata lähemalt True Food C\nC-vitamiin tsitruse bioflavonoididega. True Food C on toidupärmiga fermenteeritud, parandades selle imenduvust.\n3 x18 tk\nLaiatoimeline multivitamiin, kvaliteetne kalaõli ja C-vitamiin tsingiga - kõik toitained ühes pakendis!\nPakkumine kehtib kuni 31.01.16


Minu igapäevane "sõjavarustus" :) - sugarmill.eu\n4. okt. 2021 äpid, CGM\nMinu igapäevane “sõjavarustus” :)\nDexcom on Eestis! Nüüd tuleb kaks lehekülge hüüumärke, sest see on super uudis!\nTahtsin täna rääkida, millist sensorit ja milliseid äppe ma siiani olen kasutanud ja miks ma hetkel ei plaani Dexcomile üle minna.\nOlen pea 2 aastat kasutanud Libre1 sensorit koos transmitteriga. Algul Miaomiao 2-ga, nüüd juba 1,5 aastat Bubblega. Transmitteri panin sensorile külge eesmärgiga saada veresuhkru näidud nutikella. Ma olen ühes oma postituses ka maininud, et kasutan xDrip+ ja G-Watchi äppe. Ma usun, et on olemas veel kümneid äppe, mis kõik seda võimaldavad.\nKui suveni pidas Bubble ühe laadimisega kenasti 14 päeva vastu, siis täna, 19 kuud pärast selle kasutusele võttu, jääb 1-2 päeva puudu ehk Bubble lõpetab töö ja sellega koos ei jõua ka VS näidud kella. Kuna Libre 1 luger (vähemalt minu eksemplar) petab hullusti, võtsin kätte ja tegin endale konto Soome ning tõmbasin telefoni LibreLink äpi. Ehk siis need 2 viimast päeva, kui Bubble vaikib, vaatan suhkruid mobiilist. Tüütu, aga töötab. Ahjaa, kui ma õieti mäletan, siis Bubble lubatav tööaeg peakski olema 2 aastat. Uus Bubble versioon Bubble Mini aga hetkel xDrip äpiga ei tööta. Taas üks pusimist nõudev takistus, aga Facebooki erinevate rakenduste kasutajagruppidest saab väga palju kasulikku infot.\nMiks mulle xDrip+ meeldib? Seda äppi saab kalibreerida ja põhimõtteliselt saab kellale pea samasugused tulemused nagu glükomeetriga sõrmeotsast. Peab muidugi meeles pidama, et mida kõrgemad on VS väärtused, seda suuremad võivad olla lahknevused. Alla 14 mmol puhul on näidud praktiliselt võrdsed.\nPanen siia selle tõestuseks mõned pildid: xDrip+, glükomeeter ja LibreLink.\nMiks ma hetkel veel Dexcomile üle ei lähe? Sest ma kaotaksin oma mugavuse lugeda veresuhkru näite kellalt. Kui Dexcomi äpid täienevad ja see funktsionaalsus lisandub, siis aga kohe 🙂 Õnneks on diabeetikud pagana nutikad ja küll nad teevad varsti mingi hea äpi valmis. Hoiame silmad lahti!\nKui sellest postitusest oli Sulle abi, siis olen täitsa happy! 🙂\n25. okt. 2021 at 09:43\nKes soovib teada, kuidas Dexcom One´i panna tööle koos xDrip+ äpiga ja sel moel ka näidud nutikella saada, peab tulema Facebooki Dexcom Eestis gruppi ja lugema Päärni selleteemalist postitust 🙂


Toimetaja: Merilin Pärli. Mäletatavasti toimus sealsamas kümme aastat tagasi jõhker mõrv, kus inimene tappis kurikaga juhusliku mööduja. Ja kui veel väike võistlusmoment ka sees on, siis seda parem! Eriti vanema lapse puhul on näha, kuidas silmaring avardub ning inglise keel ei arene mitte kuude või nädalate vaid päevadega.\nArsti juures Foto: Alterio Felines, Pixabay Arstidel, õdedel ja terapeutidel on retsept, mis aitab praegused rasked ajad üle elada: selleks on hea annus naeru. Mitmed tervishoiutöötajad on saanud retsepti jälile, mis aitab näiliselt lõputu pandeemiaga toime tulla.\nVenelaste vaimne isa Vladimir Putin ei taandu ka pensionärina Venemaa juhi kohalt\nHuumor pole pelk vahend kriisi süngest tegelikkusest põgenemiseks, ütles Baltimore'i Marylandi ülikooli meditsiinikooli kardioloog dr Michael Miller. See on suurepärane strateegia selles terve püsimiseks, kirjutab The New York Times. Huumoriga haiguste vastu "Kõrgendatud Suurenda liikme nalju ja fotosid suurendab südame- ja veresoonkonna haiguste, sealhulgas infarkti- ja insuldiriski," ütles dr Miller. Jaapanis vanemate meeste ja naiste seas tehtud epidemioloogiline uuring kinnitas, et neil, kes kipuvad rohkem naerma, on madalam südame-veresoonkonna haiguste oht.\nTervislik huumorimeel on seotud ka pikema elueaga, teatas uuring, ehkki korrelatsioon näib olevat tugevam naiste puhul.\nMustvee Kulturnikud kutsusid oma tiimi liikuma. Kui küsida, mis kuu aprill on, siis ikka vastatakse: kevadkuu, naljakuu, munapühadekuu. Aga aprill on ka südamekuu ja sel kuul on ka ülemaailmne tervisepäev. Nimelt 1.\nMälu ja trauma Samuti näib naerul olevat kognitiivseid eeliseid. Naljaka video vaatamine oli seotud vanemate täiskasvanute lühimälu paranemisega ja suurendas nende õppimisvõimet, leidis Californias asuva Loma Linda ülikooli teadlase dr Gurinder Singh Baini poolt läbi viidud uuring. Huumorimeel aitab inimestel ka pärast traumaatiliste olukordade läbielamist elus püsida, ütles Columbia ülikooli kliinilise psühholoogia professor George Bonanno.\nÜhes uuringus küsitles dr Bonanno noori naisi, keda oli seksuaalselt väärkoheldud ja märkis nende näoilmeid.\nNali ja tragöödia võivad olla tihedamalt seotud, kui võiks arvata. Charlie Chaplin ütles kord: "Tõeliselt naermiseks peate suutma võtta oma valu ja sellega mängida.\nMängi nendega. Vaadake, kas leiate oma olukorrast huumorit. Grupiteraapia seansside ajal suhtlevad teismelised jõuguliikmed elusuuruses Halloweeni luukere Irwiniga, et julgustada neid oma ohtliku eluviisiga silmitsi seisma.\nSee vabastab ärevusest, tänu millele suudame läheneda teemadele, mis esialgu ei olnud ligipääsetavad. See võtab traumalt jõu ära ja aitab selle kahjutuks teha. Enam kui saja kliinilise kohtumise vältel avastas Dr Phillips, et huumor ilmutab ennast pooletunnise arstivisiidi ajal tavaliselt umbes kaks korda.\nSellega teevad algust võrdselt nii arstid kui patsiendid, et pinget või raske meditsiinilise vestluse mõju leevendada. Long Islandi Stony Brooki ülikoolihaigla erakorralise meditsiini professor dr Peter Viccellio on näinud paljusid Covid patsiente. Väike mängulisus ja lahke huumor on tema sõnul aidanud leevendada tohutult valusat olukorda nii tema patsientide kui ka ülekoormatud haiglapersonali jaoks.\nKui te pole nendega emotsionaalselt seotud ja teete nalja, võib see väga valesti minna.\nSamuti võltshuumor, mis keskendub meditsiini varjukülgedele. Hoolimata nendest võimalikest komistuskohtadest on mitmed haiglad algatanud ametlikud huumoriprogrammid, teinud kättesaadavaks naljakad raamatud ja videod ning kutsunud kloune oma nooremate patsientidega suhtlema. San Diegos asuva Kaiser Permanente juht Mary Laskin on oma kroonilise valu patsientidele õpetanud naeruharjutusi teiste positiivsete psüühiliste seisundite, nagu tänulikkus ja andestus, arendamiseks.\nSee pandeemia on nagu meie poole hiiliv tiiger, tohutu aegluubis stressor, mis muudab valu kogemise hullemaks.\nHuumor aitab patsientidel lõõgastuda ja vabastada end valu haardest. Laskin soovitab, et tema patsiendid käsitleksid huumorit kui distsipliini - nagu füüsilisi harjutusi - millele nad igapäevaselt aega eraldaksid. Suurenda liikme nalju ja fotosid soovitab naeru esmaabikaste, kuhu nad saaksid sel eesmärgil naljaraamatuid, naljakaid mänguasju ja muid rekvisiite koguda. Miller, San Francisco palliatiivravi arst, kes Pärast õnnetust pidas enamik inimesi - sealhulgas meditsiinitöötajaid - teda haletsuse objektiks.\nTegid kogu aeg nalja. See tegi mind tugevamaks, sest nad vaatasid mind ja ütlesid, et see kutt saab valust võitu ja talub huumorit — see pani mind jälle ennast inimesena tundma. Üha enam näeb ta seda ka oma kolleegide näitel.\nKultuur hakkab muutuma - süstides huumorit ja inimlikkust tagasi meditsiini. Jaga meiega oma koroonaaja kõige positiivsemat lugu ja võida Rademari kinkekaarte! Lugusid ootame aadressil jagamehead delfi. Loe rohkem SIIT!\nVladimir Putin. Paistab, et ka vaatamata pensionieale ei kavatse Putin magusalt Venemaa juhi kohalt taanduda. Ta on Venemaa president neljandat ametiaega president aastatel —, —.


Ola ja ola liigese haigused -\nOla ja ola liigese haigused. Õlaliigese jäikus - kihnukyek.ee\nEnamikul kroonilise õlavalu juhtudest on tegu osteoartriidiga. Siiski ei suudeta reumatoidartriiti välja ravida ja seda tuleb endiselt pidada raskeks haiguseks. Märgiks immuunvastuse häirest on reumatoidartriidihaigete veres sageli reumatoidfaktor, vahel ka teised autoantikehad, eriti anti-CCP. Ka alalõualuus, labajalgades, hüppeliigestes, randmetes ja sõrmedes võib esineda arenguhäireid. Haigusele on iseloomulik liigeste sümmeetriline haaratus, näiteks valutavad korraga mõlemad põlved. Lülisambapõletik ei kujune kõigil pikaajaliseks haiguseks, vaevused võivad kesta lühikest aega.\nMõjutades peente akuputnktuuri nõeltega rotaatormanseti lihaseid, on kohene efekt nii valule kui liikuvusele. Päris mitmel patsiendil on vahetult kohe pärast esmakordset nõelravi liikuvus täielikult taastunud. Mõned on vajanud mitut protseduuri. On ka neid, kellel väga suurt efekti pole olnud. Tegemist ei ole imeraviga, kindlasti vajab see valdkond veel uurimist, kuid nõelravi koos patsiendi poolt tehtavate harjutustega võib viia sihile. Kasutatud kirjandus. Kõige parem on ravitulemus siis, kui toesehaige ravimisega tegeleb meeskond, kus kõik olulised erialad on esindatud.\nTagajärjeks on liigese hävimine ja liigesetalitluse puudulikkus eri astmes. Silmapõletikud võivad olla salakavalad, kuna ei põhjusta silmas valu ja võivad sellest hoolimata edasi areneda. Noorte liigesepõletikule on iseloomulik luustiku arenguhäire ja kasvupeetus. Raske haiguse või eriti tugeva hormoonravi tagajärjena võib aeglustuda pikkuskasv. Mõnikord võib vigastuse või ülekoormuse tõttu tekkida rotaatormanseti rebend.\nSee kujuneb vigastuste, ülekoormuse ja vanuse koosmõjul. Arvesta, et ravimid võivad ärritada magu ja soolestikku ning paraku on neil vastunäidustused ja kõrvalmõjud.\nValutavale liigesele võid teha 15 minuti jooksul vaheldumisi külma ja kuuma kompressi. Selgitus Selle haiguse korral on tekib õlaliigese kapsli liiteline paksenemine ja sellest tulenev õlaliigese liikuvuse piiratus. Haigus takistab eelkõige õlaga liigutuste sooritamist haigestunud käega, käe tõstmist Tavaliselt kaasneb ka valu. Tekkepõhjused- ja mehhanismid Iga liiges on ümbritsetud liigeskapsli ehk liigeskihnuga.\nNormaalselt on need elastsed ja venivad, lubades liigesel teostada liigutusi kogu ulatuses. Seda haigust põeb kolm kuni viis protsenti elanikest. Liiges on ümbritsetud liigesekapsliga, mis tavaliselt on elastne ja veniv, võimaldades liigesel täies ulatuses liikuda. Kui õlaliigeses tekib põletik, siis liigesekapsel pakseneb ning tekivad liited.