El Liceu coproduirà ‘Guerra i Pau’ i ‘Giulio Cesare’ amb altres teatres internacionals - Revista Musical Catalana\nEl Liceu coproduirà ‘Guerra i Pau’ i ‘Giulio Cesare’ amb altres teatres internacionals\nEl Gran Teatre del Liceu presenta dues noves coproduccions, conjuntament amb altres teatres internacionals, que es podran veure en les següents temporades a l’escenari de la Rambla. Concretament, es tracta de Guerra i Pau de Prokòfiev i Giulio Cesare de Händel.\nGuerra i Pau de Prokòfiev arribarà al Liceu amb una nova coproducció amb la Bayerische Staatsoper i direcció de Dmitri Tcherniakov, que s’estrenarà a Munic el març de 2023. L’òpera, que es basa en la novel·la homònima de Tolstoi, combina un drama social i una crònica històrica que duu a la reflexió sobre la condició i psicologia humana.\nL’acció es desenvolupa entre 1809 i 1812, abans i durant la invasió russa de Napoleó, amb una extensa trama que Prokòfiev i la seva dona Mira van condensar en una sèrie d’escenes a l’entorn de l’amor entre els protagonistes Natasha Rostova i Andrei Bolkonsky amb el rerefons de l’intent de l’exèrcit rus de resistir la invasió francesa.\nEl Liceu també participa en la nova coproducció de l’òpera Giulio Cesare de Georg Friedrich Händel amb la direcció escènica de Calixto Bieito juntament amb la Dutch National Opera and Ballet, que acollirà l’estrena el gener del 2023.\nEl treball interior i psicològic dels protagonistes és el focus d’aquesta proposta sobre l’òpera ambientada en la Guerra Civil Romana i en què l’emperador Juli Cèsar és protagonista. La partitura inclou algunes de les àries més cèlebres del compositor.\nAmb aquest anunci, el Liceu fa un pas més per unir les figures més destacades del panorama musical internacional, i es consolida en el circuit de les coproduccions d’òpera del moment amb una mirada contemporània i de nous formats.


L’Usuari és responsable de comptar amb els serveis i equips necessaris per a la navegació per Internet i per accedir a la Web d’ Adolescents.cat. En cas de qualsevol incidència o dificultat per a accedir a www.Adolescents.cat, l’Usuari pot informar-ho a Adolescents.cat al correu electrònic contacte@adolescents.cat, que procedirà a analitzar la incidència i donarà indicacions a l’Usuari sobre com resoldre-la amb la major brevetat possible.\nAdolescents.cat no assumeix cap responsabilitat derivada dels continguts enllaçats (Links) que possibiliten, a través de la Web, l’accés a l’Usuari a prestacions i serveis oferts per tercers, sempre que siguin aliens a aquesta. Per tant, Adolescents.cat no es fa responsable ni de la informació continguda ni de qualsevol dels efectes que es puguin derivar d’aquesta informació. Si qualsevol Usuari o tercer observés que tals enllaços poden ser contraris a les lleis, la moral o l’ordre públic, ens ho haurà de comunicar a través del nostre correu electrònic contacte@adolescents.cat.\nSi durant la navegació pel portal o durant el registre tens algun dubte, consulta-ho amb els teus pares, tutors o representants legals. També pots contactar amb nosaltres a l’adreça de correu electrònic contacte@adolescents.cat.\nPer qualsevol reclamació, dubte o aclariment podeu enviar un correu electrònic a contacte@adolescents.cat indicant el vostre nom i cognoms, i ens posarem en contacte amb vosaltres per tal de solucionar la incidència en el menor temps possible.


Jaestic Digital Solutions - Màrqueting Digital | Jaestic, Autor en Jaestic Digital Solutions - Màrqueting Digital\nL’any passat, en aquest article del blog us vam explicar tot sobre els podcast. Avui et portem raons per la qual has de començar un podcast al 2022. Llançar i produir un podcast requereix un esforç mínim, i el retorn de la inversió potencial és molt major que el de qualsevol altre canal. …\nDes de fa un temps, es parla molt del Disseny UI/UX. Comencem pel bàsic. UI (user interface) és la interfície d’usuari, la part que l’usuari veu quan entra en la nostra web, i UX (user experience) és l’experiència d’usuari, la qual cosa sent en fer-ho. Segur que heu escoltat algun d’aquests termes, però sabeu en…\nUn buyer persona és una representació semi-fictícia del client ideal, basant-se en cada empresa. Es basa en un estudi de mercat, en dades reals sobre els teus clients actuals i en algunes suposicions. T’ajudarà a entendre i a relacionar-te amb el públic al qual vols comercialitzar els teus productes i serveis. Probablement, saps el que…\nQuè és el neuromarketing? Comptat i debatut, és l’aplicació de la neurociència al marketing. Consisteix en la recerca del subconscient del consumidor, per a aconseguir que les marques millorin les seves estratègies de marketing. Els avantatges del neuromarketing són molts, continua llegint per a descobrir-los. Podem aplicar-ho per a crear una estratègia de preus encertada,…\nTot l’equip de Jaestic desitja que aquest Any Nou puguis gaudir-lo al costat de les persones que més t’importen.\nTambé volem recordar-te, que esperem en aquest 2022, continuïs sent una peça fonamental del nostre equip.\nAmb 2021 arribant a la seva fi, hem de començar a plantejar-nos la nostra estratègia per a l’any vinent. Hem de tenir en compte les tendències de marketing digital per 2022, en dissenyar els nostres plans per a l’any que ve. Certament, la revolució digital no ha fet més que començar. Vols saber què ens espera…\nTot l’equip de Jaestic desitja que aquest Nadal puguis gaudir-lo al costat de les persones que més t’importen.\nTambé volem recordar-te que tu també ets una peça fonamental del nostre equip.\nEl marketing mòbil, també conegut com mobile marketing, exerceix un paper fonamental en qualsevol estratègia de creixement d’empresa. Consisteix en un conjunt de tècniques, que empren dispositius mòbils com a eina de comunicació per a promocionar productes i serveis. Actualment, invertir en marketing mòbil és indispensable per a l’èxit de qualsevol empresa. La seva gran diferenciació és…\nConsells d’email marketing per una estratègia efectiva\nEn el blog d’avui et portem els millors consells d’email marketing perquè treguis partit a les teves campanyes: L’email marketing és una de les estratègies més efectives a l’hora d’impulsar les nostres vendes, donar a conèixer la nostra marca i estrènyer llaços amb els nostres clients. S’utilitza l’enviament de correu massiu, centrat en temes de valor…\nParlem sobre el Metaverso de Facebook\nEn les últimes setmanes, només hem sentit parlar del Metaverso de Facebook, però què és realment? Intentarem explicar-ho d’una manera senzilla. El Metaverso que busca Mark Zuckerberg és bàsicament un univers virtual paral·lel en el qual compris, treballis i sobretot et diverteixis. De moment continua sent un llenç en blanc, un projecte visionari que pretén…


El recinte firal de La Farga, els jardins de Can Sumarro, el Parc de la Remunta i el Parc de la Torrassa són els escenaris on sonarà la música de les Festes de Primavera. Concerts amb estils ben diversos perquè tothom trobi la proposta que més li agradi.\nLa Farga acollirà dues vetllades espectaculars de música en directe que exhibeixen una clara aposta pels sons més vibrants de l’actualitat, entre la tradició i la modernitat.\nObrirà la nit la BALKAN PARADISE ORCHESTRA, formació catalana íntegrament femenina que, com el seu nom indica, es nodreix d'influències balcàniques en la línia de Fanfare Ciocalia, Goran Bregovic i Emir Kusturica. A les 20.30 presentaran BPΩ. Un concert carregat de magnetisme (B), potència (P) i resistència (Ω).\nA les 22 h TANXUGUEIRAS, la revolució de la música tradicional gallega, un dels plats forts dels concerts de les festes. Les gallegues demostraran en directe per què van ser, i amb molta diferència, les favorites del públic al recent festival de Benidorm. Sabela Maneiro, Aida Tarrío i Olaia Maneiro són tres cantareiras per a una nova dècada. Només elles són capaces de reinterpretar els sons d'una tradició mil·lenària fusionant-la amb ritmes urbans, més propers al trap o l'electrònica. La seva energia, empoderament, contundència i virtuosisme vocal són els màxims exponents del seu innovador estil, conegut com a trad. Són la cultura tradicional a la pista de ball, són tots els mons en un, perquè per a elles “non hai fronteiras”.\nVenda anticipada de localitats: www.theproject.es i taquilla de La Farga (El dia del concert)\nA les 20 h, UÑA Y CARNE. Obrirà la vetllada el concert de presentació a Catalunya del nou projecte musical del director de cinema Carlos Salado, el personalíssim grup de rumba canalla.\nI a les 21.30 h, JUANITO MAKANDÉ. Amb una discografia envejable i una infinitat de concerts a l'esquena, el gadità s'ha llaurat -des que decidís traçar la seva carrera en solitari cap al 2006- no només una exitosa trajectòria com a músic. També cançó a cançó, poema a poema, s'ha guanyat el reconeixement de públic, premsa i professionals com a un dels artistes més singulars de la nostra escena independent. Un cantautor lliure, com a ell mateix li agrada definir-se, amb una facilitat innata per connectar amb l'audiència. L'artista, que el 2021 ha complert vint anys a la música des del seu primer treball amb Radio Macandé, anuncia per als propers mesos el llançament del seu nou disc, Folklore Sintético, gravat al seu estudi de Mallorca. El creador de Niña voladora mai no defrauda en directe i a La Farga no faltaran els seus grans temes de sempre.\nVenda anticipada de localitats: www.theproject.es\nCom és habitual, els jardins de Can Sumarro són l’espai dedicat al blues, la novena edició de la Primavera in Black.\n18 h JOE PSALMIST & GOSPEL TRAIN QUARTET\n20 h KAROL GREEN\n21.30 h BIG YUYU\n12.30 h Martín Burguez Trío\n16 h Richard White & Viktor Sytnik\n17.30 h Premi Big Bill Broonzy\n18 h Quique Gómez & Kid Andersen Band\nHi haurà servei de bar durant els dos dies.\nMeeeeec! Festival de Músiques de Carrer\nDivendres 22, De 17.30 h a 22 h. Parc de la Torrassa\nThe Hip Horn Brass Collective\nL’H Attack/ Escola Ernest Lluch\nSteam Rollers feat Laia Porta\n20.45 h PANTOCRATOR\n22 h MUJERES\n23.45 h JOE CREPÚSCULO\n20.45 h SECUNDARIA\n22 h VEINTIUNO\n23.30 h RAYDEN\n19 h LOS DIABLOS, Un rayo de sol - 50 años


10 fabulosos consells de bellesa casolans per a la pell greix que funcionen | CAT.MichaelrMccartySpalmBeach.com\nBé, és obvi que vostè no aconsegueix triar el seu tipus de pell, és hereditària. Així que, si els pares tenen la pell greix, és probable que la seva és massa oliosa. Però la bona notícia és que es pot mantenir les coses sota control a través d'una dieta raonable i una selecció de tot-natural, fàcil d'usar remeis, així com una bona higiene. Fes una ullada a aquests deu consells de bellesa casolans per a la pell greix que pot ajudar a mantenir un aspecte saludable, lliure de acne:\n1. Rentar regularment\nPer descomptat, vostè es renta la cara. El problema és que el rentat excessiu és tan dolent per a la pell greix, com és el rentat insuficient. Encara que moltes fonts aconsellar l'ús de sabons especials per la pell greix, que no sempre poden ser la millor opció - aquests sabons poden assecar la pell massa i provocar un 'efecte bumerang'. De vegades és millor utilitzar només aigua.\nUn altre dels grans i eficaços consells de bellesa casolans per a la pell greix és oli de neteja. Bàsicament, això significa eliminar l'excés d'oli amb l'oli.... Això està bé! olis naturals poden dissoldre l'excés de sèu (la substància oliosa la pell segrega) acumulacions a la cara, netejar les cèl·lules mortes i regular la producció d'oli. Donar-li una oportunitat, fins i tot si pensa que soni paradoxal, se li farà cap mal.\nAigua de roses és un altre ingredient meravellós que s'utilitza sovint en consells de bellesa casolans per a la pell greix. Aigua Rose té un efecte calmant, antiinflamatòria. A més, es pot eliminar l'excés de greix i de fet regular la seva producció per la pell, per la qual cosa no aconseguir aquesta brillantor desagradable. Utilitzar-la de manera regular, ja sigui per polvorització de la cara amb ella, o aplicar-lo amb un bastonet de cotó cada dos dies.\nSi vostè té el temps, massatges a la seva cara un parell de vegades cada setmana amb, iogurt o sèrum de llet sense sucre simple. Els àcids làctic que contenen ajuden a netejar la seva pell, destapar els porus i reduir la producció de sèu.\nSí, és l'àcid del vinagre de sidra de poma que pot ajudar a mantenir la seva brillantor sense pell. Només esquitxar una mica de vinagre diluït en aigua (proporció 1: 1) a la cara rentada i deixar que s'assequi, abans d'esbandir. No es preocupi per l'olor, s'evaporarà ràpidament. Com benefici addicional, que té un efecte suavitzant.\n6. Ou blanc\nLa llista de consells de bellesa casolans per a la pell greix no pot ser completa sense esmentar un ou. Una màscara de clara d'ou té un efecte d'assecat a la pell, però aquest efecte no és tan excessiva, ja que l'efecte dels detergents. Afegir una mica de suc de llimona per reforçar-lo, barrejar suaument, aplicar i deixar actuar durant deu minuts, abans d'esbandir suaument. Fer-ho una vegada o dues vegades a la setmana hauria de ser suficient, sempre que també utilitzar alguns dels altres remeis.\n7. Argila blanca\nUn altre dels grans consells de bellesa casolans per a la pell greix és l'ús d'argila cosmètica blanca. Argila blanca, o caolí, és un dels més ben assecat, tractaments de fixació de la pell que hi ha. No només absorbeix l'excés de greix, sinó que també s'encarrega de taques i tanca els porus. Depenent de la força que vostè està apuntant, es barreja amb aigua en una més líquid o una pasta gruixuda, després es frega suaument a la cara i deixar assecar a l'aire abans d'esbandir.\n8. Cosmètics lliures d'alcohol\nL'alcohol seca la pell, però ho fa de forma tan agressiva. Això vol dir que és molt probable que la seva pell oliosa empitjorarà, en lloc de millorar, si ho tracta regularment amb un tòner que conté alcohol. Si vostè sent que ha d'usar un cartutx de tòner, triï un sense el material. A més, no us oblideu d'hidratar - pell greix no és igual a la pell ben hidratada.\n9. Coma seus verds\nTots els experts estan d'acord en això - el consum de fruites i hortalisses fresques, i mantenir-se allunyat dels aliments fregits pot fer meravelles per a la seva pell greix, fins i tot si vostè no desitja utilitzar qualsevol dels altres consells i remeis. Això es deu a una dieta adequada equilibra la producció d'oli per les glàndules de la pell, de la mateixa manera que equilibra el seu pes.\nEl aconseguir en l'hàbit d'exfoliació de la pell cada dia, especialment si vostè viu en una gran ciutat on l'aire és, per regla general més brut, és una de les millors coses que pot fer per la seva pell. Ni tan sols ha d'utilitzar abrasius, simplement fer massatges la cara amb una mica de vinagre. Si vols abrasius, utilitzeu bicarbonat de sodi o ametlles mòltes. Barrejar la soda amb una mica d'aigua i fregui suaument a la cara abans d'esbandir. Barrejar les ametlles amb una mica de mel i fer el mateix, i després esbandida.\nPrecaució: Assegureu-vos que vostè no és al·lèrgic als ingredients de tractament de la pell fets a casa i sempre ser suau amb la pell!�\nQuins són els seus consells de bellesa casolans favorits per a la pell greix?


ESCOLA MONTSERRAT: Participem al FishΧps!!\nParticipem al FishΧps!!\nUna vegada més, la productora del programa Fish&Chips que s'emet al canal televisiu Super3 s'ha posat en contacte amb l'escola per participar en el programa. És un concurs produït per Televisió de Catalunya i Triacom Audiovisual que estimula l’aprenentatge de l’anglès mitjançant el joc i la música. És un espai de diversió amb continguts propers a l’audiència d’entre 8 i 12 anys, on es riu, es balla i es canta en anglès.\nLa primera setmana de gener, van venir a fer un càsting als nens i nenes de 6è per poder participar al programa i ens plau comunicar-vos que hem estat escola escollida i tres alumnes del curs de 6è participaran com a representats de l'escola.\nEl divendres 17 de febrer, aquests 3 concursants i la resta de nens i nenes de 6è juntament amb els alumnes de 4tA/B i 5è, els acompanyaran per fer de públic, i així animar-los, viure l'experiència d'una gravació televisiva, practicar l'anglès i passar-s'ho d'allò més bé cantant i ballant.\nL'escola ja hi ha participat en altres dues edicions i és una experiència molt enriquidora tant pels participants com per la resta de companys que aniran de públic.\nPublicat per CEIP Montserrat a dilluns, de febrer 06, 2017\nP4 es pinten la cara i planten maduixeres!\nTreballs plàstics amb el "Carrau Blau"\nParticipació famílies Projecte "Viure les matemàti...\nCloenda projecte "Viure les matemàtiques"\nACTIVITATS P5A/B FEBRER\nSEGON AL MERCAT I AL MUSEU PICASSO\nPreparats per la gravació!\nMUSEU PICASSO 1r\nSolució ENIGMA3 i ESTIMACIÓ\nTreballs realitzats pels Alumnes durant el Project...\nLa geometria a l'escola\nActivitats 4tA/B durant el projecte


L'antiga Convergència planteja acomiadar un mínim del 25% de la plantilla\nEl Partit Demòcrata Català Europeu ha perdut ingressos públics després de les successives debacles electorals convergents\nArtur Mas i Neus Munté són els líders del PDECat EFE\nEl Partit Demòcrata Europeu Català (PDECat), l'antiga Convergència, planteja acomiadar, com a mínim, a un 25% dels seus 82 treballadors. La direcció del partit va celebrar aquest dimecres una reunió amb els treballadors en la qual se'ls va comunicar "la necessitat d'iniciar un procés de reestructuració del personal", a resultes de la liquidació en curs de CDC, que va començar a principis de juliol, i la necessitat d'aconseguir un "encaix òptim" a la nova estructura del PDECat.\nLa retallada de plantilla s'adequa a les pèrdues electorals que ha patit el partit en els últims anys, i a la consegüent reducció d'ingressos públics. L'últim episodi va ser la negativa de la Mesa del Congrés i el Senat a donar grup parlamentari propi a Convergència, cosa que farà que la formació perdi més de tres milions d'euros si s'esgota la legislatura. A més, el nou partit ha patit una fuita de militants –d'uns 16.000 al juliol a 11.000 després de la refundació.\nLa plantilla del PDECat ha de designar en 15 dies tres representants per negociar amb la direcció, ja que no té delegats sindicals. La previsió és que les converses s'allarguin fins el mes que ve.\nLa formació presidida per Artur Mas i creada a partir de l'antiga CDC ha anat aplicant en els últims temps mesures de reducció de la despesa, com la venda de la seu al carrer Còrsega de Barcelona per adquirir una altra més petita al carrer Provença, i la clausura dels locals de la Fundació CatDem i de l'organització d'immigrants Nous Catalans.\nEn aquest moment encara conviuen el PDECat, que té tota l'activitat política, i Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), que després del seu últim congrés del juliol passat va quedar reduïda a la mínima expressió i s'està procedint a la seva liquidació, a l'espera del resultat dels processos judicials pels quals està afectada.


▷ ⭐Definició de biotipus⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de biotipus\nDefinició de biotipus\nara pots veure La definició i bastants exemples de com utilitzar la paraula biotipus, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots trobar com es pot usar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que pots trobar aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més simple comprendre què significa biotipus.\n¿Cóm es diu biotipus en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice biotipus en catalán?\nSi vols saber com s’escriu en espanyol biotipus has de saber que la seva traducció és biotipus pots trobar en la nostra lloc web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar biotipus\nEn canvi, quan el dret agrari […] estableix concentracions parcel·làries acompanyades de la supressió […] de tanques vius, contribueix a la desaparició de biotips.\nEl comportament dels conreessis resistents pot variar segons […] el biotip o biotips de què es tracti.\nS’han proposat intervencions fonamentalment en l’àmbit de l’agricultura ecològica, la […] biodiversitat (inclosos els recursos genètics […] agraris), els biotips especials (inclosos […] els aiguamolls) i el paisatge.\nprocedents de tilàpies suggereix […] la presència de dos biotips que difereixen en diverses […] característiques bioquímiques i fenotípiques.\nAquesta diversitat de biotips configura l’ecosistema […] perfecte per a multitud d’aus, rèptils, peixos, mol·luscs … Així la […] zona de les maresmes és Zona d’Especial Protecció per a les Aus i forma part del conveni RAMSAR.\n4.2. Descripció: La indicació geogràfica protegida […] Carciofo vaig Paestum designa les […] inflorescències dels biotips de la varietat […] Romanesca, també denominat Tondo di Paestum.\na) la naturalesa del control genètic de la […] resistència als insectes; b) la […] informació sobre els biotips; c) la font […] o fonts de les colònies; d) el mètode de […] manteniment de les colònies; e) el mètode d’examen; f) el procediment d’avaluació per determinar els nivells d’expressió (notes); i g) les varietats exemple\nÉs important assenyalar que, en general, l’especificitat de plagues o agents patògens pot variar en funció del temps i el lloc, depenent de […] factors mediambientals, i que […] poden aparèixer nous biotips de plagues o nous […] tipus d’agents patògens (patotipus) […] capaços de superar la resistència.\nFins on sabem, no hi ha explicacions […] òbvies geogràfiques, fisiològiques ni ambientals per a la distribució de país a país dels Biotips 1 i 2 de\nS. agalactiae Biotips 1 i 2 (i S. iniae)\nan sols a la integritat dels individus d’una fauna sinó també als seus […] condicions de vida, s’estén necessàriament a tots els […] elements dels biotips, inclosos els vegetals […] o minerals.\nLes devesa, un dels biotips amb major diversitat, funcionen […] com un lloc d’atracció per a nombroses espècies animals.\nLa previsió de mesures idònies sobre la […] conservació de la biodiversitat garantiria la conservació de totes les […] varietats o dels biotips existents (clons).\nLa indicació «Nocciola vaig donar Giffoni» designa exclusivament […] el fruit dels biotips corresponents […] en conrear d’avellaner «Tonda di Giffoni», […] produït a la zona geogràfica definida en el punt 4.3 .\nEls biotips de crabgrass (Digitaria […] sanguinalis) gran i llis a Califòrnia han mostrat una resposta variada al quinclorac.\nLa nova directiva preveu la creació de noves àrees […] protegides, que des de 1994 s’integren a la xarxa europea Natura 2000, així com el […] restabliment i la creació de biotips.\nPer les seves característiques naturals, el districte Vicaño […] fa part de les àrees de particular valor […] natural de Lazio i dels biotips vegetals d’interès […] especial a Itàlia.\nGràcies a la desenvolupada activitat publicitària […] al Brasil i l’enorme producció televisiva, l’oferta d’elenc, […] embolicant tots els biotips i edats, és […] molt rica.\nAlhora, […] permeten que els biotips resistents que […] puguin desenvolupar siguin controlats pel producte alternatiu.\nTambé serà essencial incrementar la capacitat de […] adaptació de l’agricultura mantenint una […] gran varietat de biotips amb trets singulars, […] com els arbres resistents a la […] sequera, o el bestiar capaç de reproduir-se en condicions difícils.\nSi bé no s’ha demostrat la […] existència de biotips de pugó blau […] de l’alfals, hi ha proves que s’han produït […] reaccions diferenciades a les plantes resistents a diferents llocs.\nAixí, conviuen multitud de biotips i ecosistemes, destacant […] la zona d’aiguamoll que forma part del conveni RAMSAR i és […] Zona d’Especial Protecció per a les Aus.\nCal, a mé s, treballar alhora de forma escrupolosa perquè els biotips que han de protegir-se es troben escampats en unitats de petit\nEl CIPF defineix «plaga» en general com totes les […] espècies, ceps o biotips, formes de vida animal […] o qualsevol agent patogen nociu […] o potencialment nociu per a les espècies o productes vegetals .


Atents sense urgències | Jesús Jordi | REUS | Futbol.CAT Reus | L'Esportiu de Catalunya\nREUS - 11 gener 2018 2.00 h\nAtents sense urgències\nReus. El club roig-i-negre no veu la necessitat de fer cap incorporació en el mercat d’hivern, però es mantindrà a l’aguait per si té l’oportunitat de millorar el nivell de la plantilla\nAritz López Garai , a la banqueta del Reus en un partit d’aquesta temporada JUDIT FERNÁNDEZ.\nEl Reus ha fet gala, en els últims anys, de l’estabilitat i la confiança. Li ha anat bé, i per això manté l’aposta quan s’obre el marcat d’hivern. Com les últimes temporades, el club roig-i-negre no veu la necessitat de reforçar l’equip aquest mes de gener, però estarà atent als moviments del mercat per si sorgeix alguna possibilitat de millorar el nivell d’una plantilla que actualment té una fitxa lliure. De totes maneres, el Reus ja va fer un fitxatge amb la lliga molt avançada, el de l’extrem Karim Yoda, que ocupa la vacant deixada per la lesió de llarga durada de Ricardo Vaz.\n“Esperem com evoluciona el mes i el mercat. Tot el que sigui millorar, si entra dins les nostres possibilitats, jo sé que el club ho està tenint en compte i estarà atent fins al final, però no estem buscant desesperadament res especial”, va explicar el tècnic, Aritz López Garai, després de l’últim partit de lliga, dissabte contra l’Alcorcón (1-1). Garai recorda que compta amb tots els futbolistes –el tècnic basc els ha utilitzat fins ara a tots, excepte Guzzo, que ha estat lesionat des de l’estiu, i mira de repartir els minuts tant com pot– i explica que cap jugador de la plantilla els ha demanat sortir. L’entrenador del Reus recorda que és complicat fitxar bé al gener: “És un mercat peculiar, ja que no és fàcil encertar. Les circumstàncies dels jugadors que pots fitxar no són fàcils.” Garai veu el seu equip capacitat per progressar.\nLa temporada passada, en què tots els equips van fer moviments en el mercat d’hivern, el Reus va ser dels pocs que només va fer una incorporació. Després de la baixa del mig centre Rafa García, el Reus va aprofitar la presència en el mercat d’un migcampista experimentat amb un perfil que interessava el Reus, Marcos Tébar, i el va incorporar. L’exjugador del Girona va servir durant la segona volta, sobretot, com a alternativa al doble pivot, gairebé intocable per a Natxo González, format per Ramon Folch i López Garai. Va participar en nou partits i a l’estiu no va ser renovat.\n“En la plantilla hi ha gol, i confio a treure’l”\nUn dels aspectes que ha de millorar clarament el Reus si no vol patir en la segona volta és el gol. Només n’ha marcat 14 en les 21 jornades disputades –ja és l’equip de la categoria que n’ha fet menys–, una dada que el mateix Aritz López Garai admet que és “molt justa per mantenir la categoria”. De totes maneres, el tècnic de Barakaldo considera que “en la plantilla hi ha gol” i està convençut que l’acabaran trobant: “Busco la tecla perquè tinguem més encert, ja que d’ocasions en tenim forces.” López Garai afirma que els tres davanters centres de la plantilla, Edgar Hernández, Lekic i Máyor, “són capaços de fer gols”, però reconeix que actualment “tenen uns números [4 gols entre tots] que no s’adiuen amb el seu nivell”, Garai recorda, però, que no tota la responsabilitat ofensiva ha de recaure en els puntes, i que també calen gols des de la segona línia i des de la defensa.


L'Exèrcit alemany també va dur a terme assassinats massius - Notícies Cultura - Notícies Cultura - e-notícies\nCultura · 7 de Març de 2021. 10:39h.\n"L'Exèrcit alemany també va dur a terme assassinats massius"\nHelen Fry, historiadora: "Jueus, gitanos i homosexuals van ser assassinats al front rus"\nLa historiadora i escriptora britànica Helen Fry ha manifestat que malgrat que es va intentar desvincular l'Exèrcit alemany de les atrocitats de l'Holocaust, la revelació de converses secretes ha evidenciat que "L'Exèrcit alemany també va dur a terme assassinats massius".\nL'autora del llibre 'The Walls Have Ears: The Greatest Intelligence Operation of World War II', que ha concedit una entrevista a e-notícies, documenta al seu llibre tota mena de detalls desconeguts fins al moment després que es fessin públiques converses secretes enregistrades pels britànics en centres de detenció de presoners alemanys, 70 anys després de finalitzar la Segona Guerra Mundial.\n"Les converses es van fer públiques 70 anys després de la guerra, per tant eren secretes fins que el Govern les va fer públiques. En aquell temps tothom estava dient: les atrocitats als camps de concentració amb assassinats de jueus, gitanos, homosexuals... en aquests assassinats l'Exèrcit alemany no havia tingut res a veure i havia estat bé" ha explicat.\n"Però ara, amb aquestes converses obtingudes des dels micròfons, sabem que l'Exèrcit alemany, algunes parts de l'Exèrcit alemany també estaven duent a terme assassinats massius al front rus de jueus, polonesos a Polònia i Letònia. Teníem converses terribles, molt detallades, on no deien només que ells van matar cinc mil jueus, però ara entenem que l'Exèrcit alemany no va tenir una bona guerra, i això és molt important" ha apuntat Fry en l'entrevista.\nL'autora del llibre destaca que el seu llibre es basa en la "increïble operació d'espionatge consistent en la recopilació de converses dels presoners alemanys", que l'ha definit com "una de les operacions d'espionatge més grans de la Segona Guerra Mundial".\n"Si mires el volum d'informació que es va aconseguir dels interrogatoris dels presoners, crec que hi ha encara molt per aprendre, els historiadors han de començar a veure tot aquest material" ha assenyalat.\n"Escriure aquest llibre ha sigut un viatge de descobriment. Escriure sobre quelcom que era secret a la Segona Guerra Mundial. Quan el llibre es va publicar trobes gent que comença a contactar amb tu que tenen una relació amb el seu pare, amb la seva mare, el seu avi, el seu tiet i obtens un munt d'informació fascinant" ha explicat.\nMés vides que els gats


Sessió informativa de la Comissió d'Interior amb el conseller d'Interior i amb la consellera d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, i Alimentació sobre el programa de prevenció i extinció d'incendis de l'estiu del 2019 (Tram. 355-00059/12)\nMiquel Buch i Moya, Conseller del Departament d'Interior; Teresa Jordà i Roura, Consellera del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació\nProposta de resolució sobre l'increment de mitjans a l'àrea bàsica policial de Premià de Mar per a garantir la seguretat ciutadana (Tram. 250-00576/12)\nGrup Parlamentari de Ciutadans; José María Cano Navarro, del Grup Parlamentari de Ciutadans; Sergio Sanz Jiménez, del Grup Parlamentari de Ciutadans; Matías Alonso Ruiz, del Grup Parlamentari de Ciutadans\n(Text presentat: BOPC, 238, 55; esmenes: BOPC, 272, 12)\nProposta de resolució sobre l'augment de mitjans a l'àrea bàsica policial d'Arenys de Mar per a garantir la seguretat ciutadana (Tram. 250-00584/12)\n(Text presentat: BOPC, 238, 64; esmenes: BOPC, 272, 13)


Ajuntament d'Alaquàs. Premsa.Alaquàs aconsegueix la màxima puntuació al certamen Viles en Flor 2019\nAlaquàs aconsegueix la màxima puntuació al certamen Viles en Flor 2019\nEl municipi ha sigut distingit amb 4 Flors d'Honor a aquest certamen mediambiental on es premia el compromís dels municipis per posar en valor la seua riquesa natural i paisatgística\nAlaquàs ha obtingut enguany la distinció de Vila en Flor amb una puntuació de 4 flors d’Honor, el màxim guardó que es pot aconseguir en aquest tipus de convocatòria. Al certamen es van presentar més d’una trentena de municipis de tota la Comunitat Valenciana, tan sols quatre han arribat a obtindre aquesta puntuació.\nLa cita que va tindre lloc el passat divendres 25 d’octubre, a l’Hort de Trenor de Torrent, és una iniciativa promoguda per ASFPLANT (Associació Professional de Flors, Plantes i Tecnologia Hortícola de la Comunitat Valenciana), que té per objectiu posar en valor el treball dels municipis en la gestió urbana dels parcs, jardins, arbratge, la sostenibilitat en el seu manteniment i conservació, biodiversitat, projecció educativa i social, entre altres aspectes.\nPrecisament, després de realitzar les corresponents visites al nostre municipi, el jurat va valorar molt positivament l'excel·lent nivell de M2 de zona verda per habitant, el desenvolupament respectuós a nivell de projecció urbanística disposant de dues alberedes principals que abracen la zona urbana, així com grans parcs i zones verdes en tot el terme fins i tot en polígon. El jurat també ha tingut en compte el desenvolupament d'una ordenança de banc de terres i el treball que s'està duent a terme per a disposar d'una ordenança d'arbres singulars. El terme disposa d'exemplars d’interés com la garrofera centenària i espais amb gran valor botànic com la col·lecció de cactus del parc del Dijous i el roserar entre altres.\nIgualment s'ha valorat molt positivament la protecció de l'horta històrica i la xarxa d'horts urbans municipals, projecte que dóna servei a uns 160 usuaris titulars i de manera indirecta a molts més usuaris, acompanyants, escolars i centre de formació.\nL’any 2018 Alaquàs va obtindre la distinció de tres flors d’Honor, enguany ha aconseguit posicionar-se al capdavant del certamen.


Tirant al cap: Subratllar per veure com creixem\nSubratllar per veure com creixem\nEn alguna ocasió m'he referit en aquest bloc a la meua "mania" de subratllar els llibres que llig (sempre amb llapis, això sí). En una entrevista a El Periódico, Banville (o és Black?) hi diu la seua al respecte:\n"Subratllar llibres és, en la seva opinió, una estupenda manera de veure com creixem. 'Al cap d'un temps, podem agafar els llibres i al veure els paràgrafs subratllats ens podem preguntar: ¿Per què ho vaig subratllar? Com he canviat, ¿no?'"\nHi estic d'acord!\n(Alerta: és un art que també s'aprén.)\nEtiquetes: JohnBanville, Lectures\nSí, a mi també em passa... Però no sé si realment és perquè he canviat o simplement perquè cada vegada llig el llibre amb unes expectatives diferents. Vull dir: que crec que subratlle les respostes a les preguntes que pensava fer-li al llibre i, evidentment, això canvia amb el pas del temps perquè també coneixem ja el llibre, no?\nsubratllar els llibres els enriqueix, els transmet la sensibilitat del lector\nLa rebelió dels autors LIJ\nObrint Pas a Croàcia\nLliçons per a editors\nSecs (el cervell)\nEl suïcidi de Foster Wallace\nL'obra mestra perduda\nI'm "a reader"\nPaul Auster "també" en català


Studio avec Balcon - Quartier latin París França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nStudio avec Balcon - Quartier latinRue Du Puits De L'Ermite, 5è - Panthéon- Notre Dame, París, França, 75005 - Veure al mapaExcel·lent8,6Basada en43comentarisStudio avec Balcon - Quartier latinVeure més fotos"Samuel was super-easy to communicate with and very helpful a..."EvaHungaryVeure més fotosVeure totes les 35 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Studio avec Balcon - Quartier latin és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten París. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Studio avec Balcon - Quartier latin és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com express check-in/check-out. L'ambient de Studio avec Balcon - Quartier latin es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, despertador, ventilador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a París, faci de Studio avec Balcon - Quartier latin la vostra llar.\nCal que informeu el Studio avec Balcon - Quartier latin de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Dietari (Amb Mas a Can Cruylles) – Dietari a Destemps\nSetembre 30, 2010 by enricvila\nDietari (Amb Mas a Can Cruylles)\nFa dos dissabtes, la família Cruylles-Rosàs va convidar-me a menjar un suquet a la seva torre d’Aiguablava. Uns dies abans havia rebut un correu on m’anunciaven l’assistència d’Artur Mas i m’animaven a portar vestit de bany. La casa dels Cruylles-Rosàs està als peus d’una cala poètica i solitària, relativament verge, a tocar de la casa que s’hi va fer construir el líder de la Lliga Ventosa i Calvell abans de la guerra, quan la Costa Brava era encara, tota ella, un paratge idílic.\nDissabte al matí ja vaig veure que podia descartar la capbussada. Havia plogut tota la nit i feia un dia suau i malenconiós, amarat d’aquesta calma blanca que banya l’ànima després d’una gran plorera. A l’autopista, el Montseny sobresortia per damunt d’una fumerada de núvols baixos i fantasmagòrics, una mica operístics. El cel era baix però ample, i la vegetació i l’asfalt lluïen amb una abundància lírica. L’aigua havia deixat una alegria musical sobre les coses. Els núvols formaven una capa compacte i prima de grisos perlejats que cobria el cel sense deixar ni una escletxa i, de lluny, semblava que la punta dels arbres els gratés la panxa.\nQuan vaig arribar, el senyor Mas prenia l’aperitiu a la terrassa amb alguns dels convidats. La terrassa arribava als peus del mar i tenia una piscina de disseny discreta i fina. Al fons, una línia clara subratllava l’horitzó, que es perdia més enllà dels límits de la cala. La claror d’aquella línia aureolada contrastava amb l’aigua del mar que havia agafat un color tèrbol, tirant a vinós, a causa del mal temps. El senyor Mas vestia amb el punt just d’informalitat i lleugeresa que permet el cap de setmana. Em vaig fixar que tots dos portàvem una camisa blanca per fora i que aquell color, combinat amb la metereologia, transmetia una frescor i una netedat molt agradable.\nLi vaig donar les gràcies per la propaganda que em va fer del llibre sobre Pla i l’amfitriona, la Mireia, em va dir que ella l’havia llegit i que li havia agradat molt. Em va explicar que justament per això m’havia convidat. El seu marit em va dir que ell havia quedat més convençut de les tesis que defensa el llibre de Companys i em va demanar si hi havia divisió entre els lectors. La veritat és que jo trobo que el llibre de Pla és més eqüànim, encara que justament sembli el contrari.\nDe seguida vam passar cap dins i ens vam asseure a taula, una taula llarga per una quinzena de persones. Vam haver de fer una mica de temps perquè el Lluís Amiguet, aquell periodista de La Vanguardia que fa unes entrevistes tant i tant interessants s’havia perdut i no trobava la casa. Ara veig que ha escrit una gasetilla anònima de la trobada, amb la fina objectivitat pròpia del seu diari. Finalment, quan vam tenir el boy assegut a taula -estimadas lectoras: a pesar de su edad el pimpollo estaba monísimo, divino de la muerte!- vam aplaudir la cuinera i ens vam menjar el suquet.\nLa conversa va ser animada i agradable, és a dir, ben sorollosa. A l’hora de les postres, la Mireia ens va fer callar i va donar-nos una hora llarga per parlar off de record amb el senyor Mas. El senyor Mas ha après a somriure i ha perdut aquell aire de llepafils que em feia pensar tant amb la meva àvia de l’eixample -al cel siguis, ja saps que et duc al cor. Cada vegada que el veig ho fa millor. Té la força de l’home que s’està descobrint a ell mateix i això fa que transmeti una certa esperança.\nEn aquest aspecte, Mas em recorda al senyor Laporta. Jo trobo que són els dos únics candidats capaços d’evitar que ens converteixin Catalunya en la Cuba del Mediterrani. I no ho dic només perquè són els únics que poden mantenir una conversa en anglès, cosa que havent caigut tan baix gairebé podria semblar un mèrit. Són els únics que tenen fusta de líder, els únics que tenen conviccions prou fortes per superar situacions dures sense convertir-se en titelles i prou caràcter per aprendre dels errors.\nEl que han aconseguit fins ara és més fruit de les seves virtuts -tan oposades- que no pas dels seus defectes, cosa que no es pot dir ni de Montilla, ni de la Camacho, ni de Carretero, ni molt menys de Puigcercós. Representen força bé les dues ànimes del país i estaria bé que no caiguessin en la dinàmica de desqualificacions i d’apriorismes que va emmetzinar les relacions entre Pujol i Maragall. Tot i que, esclar, tenint en compte el nivell de salvatgisme dels nostres patriotes, això serà difícil.\nI bé: així vaig passar el dissabte. Després de dinar encara vaig fer un gintònic. Vaig poder parlar amb el Joan Coll, nét de l’inefable Coll i Llach, un dels amics que el president Companys tenia a la Unión Patriótica en temps de la dictadura de Primo de Rivera i que després va comandar els guàrdies d’assalt en el cop del 6 d’Octubre. Ell mirava de fer-me veure que el nostre mal no vol soroll, i jo mirava de fer-li veure justament tot el contrari.\nMentre xerràvem, anava admirant la casa, que és blanca i apaisada, amb grans finestrals i vidrieres i aquest esperit funcional tocat de fantasia que Le Corbusier imprimia al seu estil. Tot i que no vaig poder fer gaire el xafarder, em va semblar entendre que el conjunt està format per una part rectangular i una part cúbica. En la part rectangular hi ha el menjador i la sala d’estar i en la part cúbica, que queda una mica enlairada i té un sostre la mar d’original amb forma de paraigua invertit, hi ha les habitacions, de deuen ser per esplaiar-s’hi.\nQuan van tocar les set, vaig repartir petons i mans i vaig tornar cap a Barcelona. No sé quina imatge s’havia fet de mi, la Mireia -potser ha llegit aquests articles sobre cabres que de tant en tant escriu el Salvador Sostres-, però m’anava dient, mentre m’acomiadava: “Et felicito. T’has portat molt bé”.\nNo vaig trencar cap vas, és veritat, ni em vaig tacar la camisa amb el suc del peix. Aviam si hi ha sort i em convida l’any que ve. Diu que vindrà la Pilar Rahola; si fes bo -tatxini-tatxini- la veuria en biqui\n← Vaga japonesa (Rac 1)\nQue vingui un Cruyff (Catalunya Oberta) →\n9 pensaments sobre “Dietari (Amb Mas a Can Cruylles)”\nNoemí | Octubre 1, 2010 a les 10:41 am\nMmmmm… interessant la comparació de Mas i Laporta. Ho comparteixo plenament, però segurament que no hauria trobat les expressions tan encertades. Crec que podrien formar un bon tàndem en el post28-N, no?\nEl Sala | Octubre 1, 2010 a les 3:52 pm\nDisculpi, si una cosa NO té el Sr. Laporta és capacitat de lideratge.\nEugènia | Octubre 1, 2010 a les 5:47 pm\nDoncs jo prefereixo en Carretero. És l’unic dels esmentats (si, si incloent en Mas i en Laporta) que ha demostrat que anteposa la dignitat del pais a les seves ambicions personals.\npitu | Octubre 2, 2010 a les 2:59 pm\nGràcies Enric pels teus escrits, tant musicals i assolellats. M’entusiasma comprovar que, de mica en mica, et vas desempallegant d’aquesta letargia claudicant que porta tants anys fent mal al país, d’aquest paisatge tant ple de núvols i renúncies, d’aquests personatges que han fet del silenci una justificació insana i cancerígena…Jo crec però que en Mas no podrà lliurar-se’n mai…i acabarà abocat altra volta als joc dels miserables, dels que ho tenen tot perdut pensant-se que hi guanyen…Ànims i segeuix així!\nmarc | Octubre 2, 2010 a les 7:40 pm\nNo vaig llegir la Mirilla del teu amiguet. Sí aquesta referència a l’E-notícies:\n‘El president de CiU, Artur Mas, durant el suquet a la mansió dels Cruïlles-Rosàs a Aiguablava, va retreure el periodista Enric Vila que “és fàcil aplegar quatre amics a onejar l’estelada: per què no aneu a Cornellà a explicar què és la sobirania?”‘\nPer què hi ha tanta gent que té mania al Laporta? Perquè ha tingut èxit? Perquè és un desacomplexat?\nEl Capità Nemo | Octubre 3, 2010 a les 12:46 pm\nDe moment, és imprescindible una unió SC-Reagrupament, i després, que en Mas guanyi amb el marge suficient per haver de pactar amb ells o amb Esquerra.\njordi | Octubre 7, 2010 a les 1:13 pm\nPer a “El Capità Nemo”.\nEncara que no vingui ben bé a tomb, us faig arribar una dada relacionada amb el pseudònim que feu servir que penso que pot ser del vostre interès.\nNo fa gaire, vaig trobar, a L’illa misteriosa, de Juli Verne, en l’edició de Pòrtic del 1983, aquest fragment sobre el relat que el capità Nemo, abans de morir, fa de la seva vida als nàufrags que tant ha ajudat:\n“Durant molts anys el capità va visitar, de pol a pol, tots els oceans. Per aquells mons desconeguts, com a pària de l’univers habitat, hi va collir tresors admirables. Els milions perduts a la badia de Vigo pels galions espanyols el 1702 li forniren una mina inesgotable de riqueses, de les quals sempre va disposar de manera anònima a favor dels pobles que combatien per la independència del seu país.”\nTambé el capità Nemo, doncs, home intel.ligent i generós, capità del Nautilus de Vint mil llegües de viatge submarí, estaria a favor del nostre alliberament.\nEnric Vila | Octubre 7, 2010 a les 4:04 pm\nCom diria aquell m’agrada que em faci aquesta observació. Precisament Robert Hughes al seu llibre sobre Barcelona suggereix que Verne es va inspirar en Narcís Muntoriol per escriure el llibre i també cita un fragment on s’endevina aquesta condició d’home que s’havia quedat sense pàtria per la força d’un invasor. Hauria de llegir el llibre i mira, potser ho faré.\nEl Capità Nemo | Octubre 13, 2010 a les 8:15 pm\nJordi, moltes gràcies per la informació. Brillant.\nGuanya pels mitjons. twitter.com/jgm41/status/9… 28 minutes ago


"De la infancia queda la sensación de que los demás te han tratado de forma especial, cuando tú eres un niño como cualquier otro"\nExperiències a escoles\nEn el primer seminari amb en Ramón Bassa, professor de l'assignatura Habilitats lingüístiques, va citar un llibre el títol del qual em va cridar l'atenció i és el títol d'aquesta nova entrada. Com que em vaig apuntar el títol vaig voler indagar una mica per internet i saber de què tracta.\nTodo lo que realmente necesito aprender lo aprendí en el parvulario, és un llibre de l'autor Robert Fulghum.\nA partir d'una pàgina d'internet (trobem la referència baix d'aquesta publicació), he pogut extreure algunes frases que diu i no tenen desperdici:\n"La sabiduría no estaba en la cima de la montaña de la universidad, sino allí, en la arenera."\n"Los adultos no juegan al escondite. Al menos, no para divertirse. Es una lástima"\nSón frases que potser ens resulten absurdes, però pensem-hi. Els adults gairebé no tenim temps per divertir-nos, per passar-ho bé. Estem tot el dia amunt i avall, amb coses al cap, amb problemes, buscant solucions a aquests problemes, i no deixem temps a la diversió, al descans. No en deixem perquè no en tenim, perquè la societat moltes vegades ens exigeix que faguem tot allò i més.\nA l'escola infantil aprenem tot allò que de grans és vital. Algunes de les coses que anomena Fulgham:\nAgafem aquestes frases i traduim-les en ítems adults. Tot això i molt més ho hem après allà, a l'escola infantil. Una etapa que encara molts creuen que no és del tot necessària i que basta en escolaritzar els nens a primer de Primària. Des d'aquí vull recalcar la importància de l'etapa 0-6, i tot el que d'ella se'n deriva!\nPer acabar us deixo amb un vídeo que he extret de la mateixa pàgina. "MI TESIS PREESCOLAR, LICENDIADO EN ARENERO", mireu-lo! és molt graciós!\n[ Font: http://letras-uruguay.espaciolatino.com/aaa/gonzalez_rouco_maria/todo_lo_que_realmente_necesito.htm ]\nPublicado por Estela en 5:49 1 comentarios\nEtiquetas: Habilitats lingüístiques\nRàpid, molt ràpid m'ha passat el primer any de carrera d'Educació Infantil.\nNo ens hem donat compte i ja esteim en el segon any,\namb noves assignatures, nous professors, i, sobretot,\nmoltes ganes de tirar endavant i continuar el camí\ncap als objectius i metes que tenim.\nPublicado por Estela en 6:04 1 comentarios\nHan canviat tant les coses?\nAquesta va ser la caricatura guanyadora a un congrés sobre educació i vida sostenible celebrat a Sao Paulo (Brasil), acompanyada de la frase:\n" Todo el mundo piensa en dejar un planeta mejor para nuestros hijos...\nCuando lo que debería pensar es en dejar Mejores Hijos para el Planeta "\nPublicado por Estela en 13:07 0 comentarios\nReflexió d'un fillet\nAquest vídeo m'ha resultat interessant; es tracta d'una reflexió d'un nen, de la seva particular manera de veure el món en el que ens desenvolupam els adults. No li falta raó...\nPublicado por Estela en 12:01 0 comentarios\nLa diversitat a l'aula d'infantil\nLa primera entrada d'aquest bloc va dirigida a un aspecte de la realitat educativa actual: la diversitat està cada vegada més present a les aules de Menorca. Com a futurs mestres hem de saber aprofitar-la, i, sobretot, tenir clar que tots els nens són iguals, independentment de la raça, del sexe, de les creences...\nLa diversitat és sinònim de riquesa, i hem de treure'n el màxim profit!\nPublicado por Estela en 11:58 0 comentarios\nArxiu marzo 2012 (1) octubre 2011 (1) abril 2011 (1) febrero 2011 (2)\nCamí al meu somni\neducació inclusiva (1) Habilitats lingüístiques (1)


Edición del miércoles, 20 enero 2021, página 31 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del miércoles, 20 enero 2021, página 31\nDIMECRES, 20 GENER2021 LAVANGUARDIA 31 LOIC VENANCE /AFP Rondinaireentranyable JEANPIERREBACRI(19512021) Actor iguionista Vadesplegaruntalentexcepcionalalllargdequarantaanysd’intensacarrera com aintèrpreten elcinemaielteatre,isemprevaju garambunacaraquotidianaquees vapopularitzarentreelpúblicacò pia de compondre paios rondinai res, deprimits ienfadats perma nentment amb el món. Antiherois desil·lusionats que dotavad’una humanitatielegànciaprofundaen unagranvarietatdecomèdiesfran ceses. JeanPierre Bacri hauria fet els70el24demaig,peròuncàncer vaacabaramblasevavidadilluns. Nascut aAlgèria el 1951, en el si d’una família jueva,anava per a professor de llatí ifrancès,però amb 23 es va traslladar aParís ino vatrigarapujaraunescenariiaco mençar aescriureels primers gui onsperaobresdeteatre.Vaactuar enmigcentenardepel·lículesamb directorscomAlainResnais,Alain Chabat,ClaudeBerrioCédricKla pisch. El seu debut alapantalla gran va ser com aanestesista en el drama bèl·lic El matasanos (1979), protagonitzat per Alain Delon. DesprésarribarienSubway(1985), de Luc Besson, ilaseva fructífera trobadaambl’actriu,iposteriordi rectora iguionista, Agnès Jaoui a l’obradeteatreLafiestadecumple años,deHaroldPinter.Ambellava cuinaraquatremansunadesenade llibretsque també van interpretar majoritàriamentivaposarenmar xaunarelacióamorosaquevaper durarfinsal2012ique,unavegada acabada,novaafectarenabsolutel seu vincle artístic. De fet, quatre delscincpremisCésarquevagua nyar Bacri els va rebre pels guions quevaescriureambJaoui,ielcin quèvaserpelseupapersecundaria Onconnaîtlachanson,tambécoes crit amb ella idirigit per Resnais, queelsvabatejar comelsJacri.En unaentrevistaaLaVanguardia,Ja ouivadirquelaclaudelasevaex cel·lent relació era l’amor quees professaven. “Ell és l’home de la meva vida. No importa que vis quemjuntsono”.Entreelsseuspa pers més recents com aactorhifi gurenelseu organitzador de casa mentsperaOlivierNakacheiEric ToledanoaC’estlavie;elpresenta dor de televisió de Llenos de vida –la seva últimacol·laboració amb Jaoui–ilacomèdiadramàticaFoto defamilia,ambVanessaParadis. ASTRIDMESEGUER Quatredelscincpremis Césarquevaguanyar elsvarebrepelsguions quevaescriureamb AgnèsJaoui Elplaerdecrear JOSEPMARIAMESTRESQUADRENY(19292021) Compositoriartista M’agradaria queaquest recordatori delmestre com positor Josep Maria Mestres Quadreny que acabademorira 91 anys no resultés –escrivint gairebétalcomraja–uncatàleg imprecís imutilat de títols de lessevesobres.Crecqueperar ribar acomprendre iescriure sobreelles ilaconcepció de l’art que ellvamanifestar, cal molta reflexió,sobretot tenint encompteeltranscursvitaltan complex idiferentque li va to carviure. Els seus primers trenta anys gairebé van tenir lloc en un món convuls, limitat per un rè gim polític aEspanya, tan dife rent del que gaudeixen avui els jovesartistesicompositors. Aquest artista –categoria en què podríem situar Mestres, més que músic–vapo der, atesa una bona si tuacióeconòmicafami liar, fer compatible una formació en ciències i art, que va començar amb els necessaris es tudis de piano ialhora els universitaris de ci ències aBarcelona. La de l’austera postguerra espanyolailaposterior de la derrota dels fei xismes,encaraqueaquí això es notés poc atès l’entossudiment fran quista. S’obren llums en el foscpanorama,iespre sentaeljove Mestres als ensenyaments del mestre Cristòfol Talta bull acomençaments dels cinquanta, que va orientar diversos músics de la seva ge neració. Ifeia poc que aBarce lona músics iartisteshavien trobat un espai amb finestres obertescomeral’InstitutFran cès de Barcelona, del qual el 1947vasorgirelCercleManuel de Falla, per exemple, ique un parell d’anys més tardobrís portes aquell Club 49 aquè ca lia assistir per participar avalat per la protesta oladisconfor mitat amb què dominavaales artsienquèfinsitotesparlava de la músicadeRobert Ger hard, el gran absent llavors ia qui dedicarà un homenatge el 1976. Ja amb un cert aval de compositor (almenys al piano), Mestres es va incorporar al Cercle iManuel Valls, una de les seves figures centrals, el re cordaràenlasevalecturadeLa músicacatalanacontemporània pel seu rigorós concepte del discursmusical,aquèel1960ja havia aportatdiverses experi ènciesdecertamiradaneoclàs sica per al piano i, sobretot, per una música escènica amb lli bret de Joan Brossa, El ganxo,i alhora –generosa iprofunda la seva sensibilitat– amb diverses cançons sobre poesies de Juan Ramón Jiménez acompanya desdegrupinstrumental. Iaquesta confluència amb Brossaseràlapedradetocpera uncamídeconfluènciesartísti ques, de música iformespoeti covisuals, ienles Tríades per a Joan Miró (1961) arriba al gran artistajareconegut. Si busquem un punt d’unió directa, de confluència entre la música, lesarts plàstiques ila poesiaalavida artística catala na,poquesn’hivahavercomles trobadesdeMestresambMiró, Tàpies iBrossa. El 1972 farà un homenatgeaJoanPrats,impul sordelamúsicaalsseusespais. Iaixí va forjant una creacióen què uneix aparença d’atzar amb racionalitat, oafegeix ala seva partitura –en la línia de Brossa–l’empremtavisual. Continuen experiències amb Juan Hidalgo, un altre multi disciplinari, en la sèrie de Mú sica Oberta, concerts alguns amb estímuls desconcertants. I aviat els límits es trenquen no vament ientra al terreny de l’electroacústica, ifunda amb Lewin Richter el 1974 el Labo ratori Phonos, vigent fins avui i en els seus tempsrelacionat amblaFundacióMiró. Sempre he pensat –quan mostrava amb orgull l’organit zació del seu arxiu– que darre re de la seva mirada adusta i agudahihaviauncertsomriure revitalitzadorque sorgia del plaer de crear, d’estimular, mai d’ensenyar per motllos, sinó d’obrir portes, iper això,per aquellainquietudqueensgene ra l’art, la seva obra disposa d’unabibliografiaimportantila seva persona de la gran estima delsquil’admirem.Descansien pau,mestre. JORGEDEPERSIA ANA JIMÉNEZ OBITUARIS Enmúsica,plàstica ipoesia,poques trobadescomlesque vaferMestresamb Miró,TàpiesiBrossa


Audiovisual Myanmar (Birmània): Festival al llac Inle\nCicle «Viatjant amb en Santi Nogués». Dilluns 9 de novembre, a les 19.00, a la sala virtual del Centre de Lectura, projecció de l’audiovisual «Myanmar (Birmània): festival al llac Inle». L’activitat forma part del...\nAquesta bibliografia inclou una mostra dels llibres del fons de reserva de la Biblioteca del Centre de Lectura. El primer document, del s. XVI, és el llibre més antic en català que hi ha...


Andorra (dia 3)\nTal i com ja anunciaven les prediccions meteorològiques que havíem consultat, el nostre tercer dia al país dels Pirineus es va aixecar ennuvolat i amenaçant tempesta. Així que tot esmorzant a Ordino, vam descartar fer l’excursió a la zona de l’estany Blau. Què fèiem, doncs? L’opció escollida fou anar cap a Canillo, a patinar sobre gel. Tal dit, tal fet. Un cop al poble (http://ca.wikipedia.org/wiki/Canillo) vam aparcar el cotxe i vam anar fins al Palau de gel, però com que encara no estava obert, vam optar per prendre una beguda i esperar que es fes l’hora. Després de pagar els preceptius 14 euros, vam entrar ben abillats cap a la pista de gel. Però servidora hi va durar ben poc. No sóc excessivament hàbil en aquestes coses (per no dir gens!) i per no atropellar una nena em vaig deixar caure a terra amb tant mala fortuna que em vaig fer mal a l’esquena i vaig desistir de continuar, així que tot esperant els altres, vaig aprofitar per passejar pel poble de Canillo, però una forta tempesta me’n feu desistir al cap d’una estoneta. Un cop es va acabar l’estona de patinatge vam anar a dinar en un bar que s’adia molt amb la meva caiguda: la relliscada. Després de dinar amb la companyia d’unes famílies amb una mainada molt consentida, vam anar a veure algunes botigues tot esperant que la pluja amainés. També vam visitar l’església de Sant Serni i tot i que per fora, l’església romànica de Sant Joan de Caselles (http://ca.wikipedia.org/wiki/Sant_Joan_de_Caselles). Seguidament vam enfilar la carretera del Pas de la Casa, passant per Soldeu-el Tarter, a on vam girar per retornar a Canillo i aturar-nos al Santuari de la mare de Déu de Meritxell, la patrona d’Andorra (http://ca.wikipedia.org/wiki/Mare_de_D%C3%A9u_de_Meritxell). Després de la pluja caiguda feia una bona fresqueta i vam passejar tot mullant-nos els peus pels afores del santuari, car ja estava tancat. Vam tenir una conversa amena amb la senyora de la botiga de records (que algun que altre vam acabar comprant) i per acabar d’esgotar el dia vam parar-nos de nou a mirar i comprar per les botigues d’Andorra la Vella, a on també vam visitar la part menys comercial i antiga i vam sopar en un bufet lliure. I per acabar la jornada, fresca i plujosa, vam parar de nou al pub d’Ordino ( a on 10 anys abans servidora ja havia estat), el Xaloc, el primer espai sense fum d’aquest país dels Pirineus, a on tot jugant una partida de dards vam prendre una cervesa abans de retirar a jóc a l’hotelet de la Cortinada.\nLa foto és de l’exterior del Santuari de la mare de Déu de Meritxell\nExperiència (un conte)\nPer a totes les nenes i nens dels vuitanta!\nAndorra (dia 4)\nAndorra (dia 2)\nAndorra (dia 1)\nUns dies de desconnexió!\nPer fi s'ha acabat la tortura!\nNacions sense estat (un conte)


WhatsApp llança el catàleg: un aparador i un lloc de comerç electrònic per a petites empreses | Sublimis\nWhatsApp llança el catàleg: un aparador i un lloc de comerç electrònic per a petites empreses\nFins ara, tenir informació sobre un producte o servei a WhatsApp, heu d’intercanviar amb un propietari de la botiga i fer-li preguntes . Un procés tediós … ara serà possible per a petites empreses (i altres) destacar els seus productes i serveis en un espai dedicat. El catàleg us permet mostrar fotos, preus i una descripció del producte per informar al consumidor. Un lloc d’aparador real que es pot crear en qüestió de minuts.\nLa funcionalitat serà sens dubte molt apreciada per les petites empreses que No tingueu els mitjans, el temps ni els coneixements per embarcar-vos en una estratègia digital clàssica. WhatsApp llavors permet prendre un primer pas molt eficaç en la seva digitalització, especialment en països on els usuaris de missatges són nombrosos i compromesos. Els propietaris de botigues no necessitaran llocs ni fluxos de productes per activar el catàleg, només haurà de pujar fotos. WhatsApp ja està utilitzat per més de 5 milions de professionals de tot el món.\nLa funcionalitat és principalment per als mercats emergents. Actualment és accessible a Brasil, Alemanya, Índia, Indonèsia, Mèxic, Regne Unit i EUA, IOS i Android. Aviat es desplegarà en qualsevol altre lloc del món.\nPrevious Post - Previous post: Serveis d’atenció O2\nNext Post - Next post: Utilització de catèter externa femení: un element de paquet nou per reduir el cauti


Keep calm and carry on | ENFORCALL\n9 de Desembre de 2012 29 de Mai de 2015 by Antoni\nCatalunya, Espanya, llengua, Mas, Sánchez-Camacho\nQuan el debat sobre la independència va començar a estendre’s entre els diaris espanyols, es va escriure a les pàgines d’El País que convenia evitar l’analogia entre la possible ruptura Catalunya-Espanya i el trencament real d’una parella. Tothom entén que una relació de parella no ha de continuar si un dels dos no vol, però si això mateix ens resulta claríssim avui dia a Occident, no sempre ho ha estat ni s’aplica encara en totes les cultures del planeta. Ara i aquí acceptem que la dona té dret a decidir sobre la seva pròpia vida, però si és així és perquè ja no creiem que sigui inferior a l’home, com s’havia repetit massa vegades al llarg de la història, i com en la nostra història recent havia volgut fer creure el nacionalcatolicisme. No queden tan lluny els temps en què les enciclopèdies femenines ensenyaven la dona a mantenir una actitud submisa, a acceptar la superioritat masculina amb naturalitat i a servir el copetín als convidats.\nNo voldríem caure aquí en la simplificació de considerar que la situació de Catalunya a Espanya és com la de la dona que ha d’acceptar per força un matrimoni que no li convé. Malgrat que Catalunya aporta diners a l’Estat i després tornen amb comptagotes, a semblança del model tradicional de matrimoni on l’home administrava els diners i després els repartia. Perquè, al cap i a la fi, a part de la dependència econòmica, quines altres eines han servit per preservar la dominació masculina sobre la dona? El control de la cultura i la informació? És evident que una dona que llegeix, una dona amb formació o una dona que es coneix a si mateixa no és tan fàcil de manipular. Però sembla igualment clar que un poble que es coneix a si mateix, no deu ser tan fàcil de dominar. I aquest sembla que sigui l’ànim de la reforma educativa que vol impulsar el ministre Wert: els continguts de les matèries troncals (com la història) els fixarà l’Estat en un 100% mentre que les llengües cooficials quedaran per darrere de les estrangeres i tindran caràcter optatiu. Defugirem de traçar analogies, perquè seria massa fàcil.\nQuan tot falla, quin recurs li queda a l’home per retenir una dona informada i amb autoestima? Sens dubte, la desmoralització. Si no es pot fer que pensi que és inferior, se li pot minar l’autoestima fins que ho senti. No és aquesta, al cap i a la fi, l’estratègia del maltractador? En aquest punt, podríem pensar que les analogies s’ha acabat… però ens equivocaríem, perquè aquesta és una de les estratègies més clàssiques de l’espanyolisme. De fet, gran part del discurs contra Catalunya es basa en desprestigiar la gestió de la Generalitat, en titllar les despeses d’identitàries (sense això, Sánchez-Camacho es quedaria sense discurs) o els seus gestors de corruptes (encara que les proves mai apareguin). I a les mentides i calúmnies se suma la guerra psicològica.\nEs pot entendre l’alegria dels mitjans de Madrid quan es va conèixer el resultat de les eleccions del 25-N. Artur Mas, el primer president que parlava d’un estat propi per Catalunya, resultava afeblit, però la insistència dels mitjans estatals (i d’alguns de catalans que els han fet el joc) en la derrota del guanyador no era pas casual. Comparant el parlament anterior amb l’actual, no és difícil veure que les combinacions que formen majoria absoluta són gairebé les mateixes. Abans, CiU hagués pogut governar amb ICV, però no cal dir que en la situació econòmica actual es tractava d’una aliança gairebé impossible. Abans CiU podia governar amb C’s i SI, però algú creu de veritat que existia aquesta possibilitat? Pel que fa a la resta, la combinatòria de l’actual parlament és la mateixa que la de l’antic. CiU, que podia abans (i pot ara) governar amb ERC, PSC o PP, va fer un camí de dos anys al costat dels últims i ara se’n perfila un altre amb els primers. Però el canvi no obeeix a l’aritmètica, obeeix exclusivament al gir nacional que estan fent tant els convergents com els populars. Les anàlisis que es resumeixen en l’ha guanyat Espanya provenen o bé d’espanyolistes que busquen la desmoralització dels catalanistes o de catalanistes ja desmoralitzats però en cap cas estan basades en els fets. Un dels mitjans que més s’ha fet ressò del lema ha guanyat Espanya és, precisament, La Vanguardia.\nL’Estat intenta reaccionar davant una Catalunya que, pels motius que sigui, esdevé autoconscient a un ritme que ningú havia previst. L’estratègia última del marit maltractador, la violència, sembla descartada, tot i les amenaces que arriben des de dins i fora de l’estament militar. Què li queda, doncs, a Espanya? Li queda un marc legal interpretat com a martell d’heretges i que s’endureix progressivament. Però, per suposat, li queda la desmoralització. Contra això, Catalunya té unes quantes opcions al seu abast: no deixar-se arrossegar per la reacció del moment, apel·lar a les instàncies internacionals, actuar unida amb fermesa i serenitat i, sobretot, perdre la por. Com a resposta a l’esborrany d’avantprojecte del ministre Wert, s’ha popularitzat el lema Keep calm and speak catalan, però per als mesos que vindran no hauríem d’oblidar el cartell original del govern britànic: Keep calm and carry on.\n← Previous Post Passada la tempesta, salpem\nNext Post → El PSC i el fantasma de la independència


Itàlia. Roma (IV): Voltants de la Piazza Navona i del Panteó ~ km369 | Viatges, rutes i llocs a descobrir pel món\nItàlia. Roma (IV): Voltants de la Piazza Navona i del Panteó\n19:54 Castells , Itàlia , Roma No comments\n(08/01) Agafem un autobus, al costat de la estació de Terminus, per anar cap al Vaticà, però els Museus Vaticans no obren en diumenge. Donem un tomb per la plaça, ple de gent, esperant l'angelus i que sorti Benet XVI. Tornarem un altre dia.\nAfagant la Via de Conciliazione, realitzada en l'any 1950 amb ocasió de l'Any Sant, s'arriba al Castel Sant'Angelo, al costat del riu Tiber. L'emperador Adrià dissenyà la seva enorme tomba circular entre els anys 123 i 139 d.C. Aurelià la fortificà en el 271 com a part de les muralles de la ciutat. Ha sigut castell papal durant més de 1000 anys, i un viaducte des del Vaticà permitia que el Papa es refugiès en ell durant temps de crisi. Adins hi ha apossentaments papals renaixentistes i una col·leció d'armes i armadures.\nTraspassem el Pont Sant'Angelo, construït per ordres d'Adrià, i amb escultures de Bernini i les estàtues de Sant Pere i Sant Pau, per anar a la Piazza Navona. Enclavada en l'antic estadi de Domicià, manté la seva primitiva forma elíptica. Destaca en el centre la Font dels Quatre Rius (1651), de Bernini, que simbolitzen els rius representatius de 4 continents: el Ganges (Asia), el Danubi (Europa), el riu de la Plata (Amèrica) i el Nil (Africa, amb el cap tapat degut a que en aquella època es desconeixien les seves fonts). L'obelisc, una còpia romana, conté els noms de Vespasià i els seus dos fills, en jerogrífic.\nBen aprop, hi ha el Panteó d'Agripa. En l'any 27 a.C., Agripa va fer aixecar-lo, però quedà destruït per un incendi en l'any 80 d.C. Adrià va manar construïr, sobre els ciments del temple, un de nou. En l'any 608, l'emperador Phocas li va donar a Bonifaci IV passant a ser l'església de Santa Maria ad Martyres.\nEl pòrtic conta amb 16 columnes monolítiques realitzades en granit egipci i marbre blanc en les bases que divideixen l'espai en 3 naus. L'alçada de la cúpula, de 43,30m, és la mateixa que el diàmetre de la rotonda.\nDavant hi ha una font, en la qual Giacomo della Porta va dissenyar la escalinata i Leonardo Sormani la escolpí en l'any 1575. L'obelisc egipci de Ramses II va ser afegida en l'any 1711.\nDins del Panteó, trobem dues tombes senzilles dels reis italians Victor Manel II i Humbert I, i del pintor Rafael.\nA pocs metres, hi ha la Piazza Minerva amb la Chiesa di Santa Maria Sopra Minerva, única església gòtica de la ciutat, i l'Obelisc de l'Elefant (1682), de Bernini, que porta a la seva esquena un obelisc egipci del segle VI a.C. i que és una referència als elefants de guerra del general cartaginés Anibal.\nSeguim passejant, passant pel Temple d'Adrià, construït en l'any 145 pel seu fill i on només romanen 11 columnes... veiem la Columna de Marc Aureli, de 29,5m, com a rèplica de la de Trajà... i amb això acabem el dia.


La llengua sense amos: l’esperanto cent anys després de Zamenhof. Exposició al CRAI Biblioteca de Lletres | Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació - CRAI UB\nInici >> Noticies Butlleti >> La llengua sense amos: l’esperanto cent anys després de Zamenhof. Exposició al CRAI Biblioteca de Lletres\ndijous, abril 13, 2017\nEl 14 d’abril de 2017 es commemora el centenari de la mort de Zamenhof i el CRAI Biblioteca de Lletres presenta, amb motiu de l’efemèride, una mostra bibliogràfica organitzada gràcies a la col·laboració amb l’Associació Catalana d’Esperanto amb el títol La llengua sense amos: l’esperanto cent anys després de Zamenhof. Omplen les vitrines exteriors i interiors de la biblioteca documents que formen part del llegat editorial de cent trenta anys de publicació en esperanto, des de les obres de Zamenhof, diccionaris i llibres juvenils il·lustrats, passant per un ampli ventall de literatura original i traduïda. Els documents exposats provenen de la Biblioteca-Arxiu Petro Nuez, del Centre d’Esperanto Sabadell, de les col·leccions particulars de Ramon Perera i Perera, Carles Berga i Molina, Xosé Conde i Llinars, Rubén Fernández Asensio i Joan Ibern Vinyals, així com dels fons del CRAI Biblioteca de Lletres.\nVegeu la notícia al Blog del CRAI Biblioteca de Lletres.\nVegeu la versió digital de l'exposició La llengua sense amos: l’esperanto cent anys després de Zamenhof des del Web del CRAI > Biblioteques i horaris > Lletres - exposicions > Exposicions virtuals > La llengua sense amos: l’esperanto cent anys després de Zamenhof.\nI des del Web del CRAI > Exposicions virtuals > CRAI Biblioteca de Lletres.


El model de contracte de la llei d'arrendaments rústics - api.cat\nHome Vivienda\tLes cinc claus d’un contracte d’arrendament rústic\nby David Rodríguez March 20, 2014 0 comment\nEls arrendaments rústics són els lloguers de les finques que es troben al camp, fora de les zones urbanes. Aquest tipus de contractes contempla la cessió temporal d’una o diverses finques amb l’objectiu que s’obtingui un aprofitament agrícola a canvi d’una renda. En Api.cat, et repassem en cinc punts les claus d’un contracte d’arrendament rústic. A més, t’expliquem els drets i obligacions que suposa aquesta modalitat:\nÀmbit d’aplicació. Imaginem una casa a Vic. El contracte d’arrendament rústic forma part de la Llei de Contractes de Conreu i inclou l’explotació agrícola, entesa com el conjunt de béns i els drets de producció i la resta que estiguin vinculats a les finques que la integrin. El contracte de conreu de l’arrendament rústic no s’estén a les edificacions destinades a l’habitatge que hi hagi en la finca, però si a altres construccions o maquinària que hi siguin. La modalitat no comprèn altres aprofitaments de la finca no vinculats al cultiu, com la caça o la realització d’activitats agroturístiques.\nExcepcions dels contractes. La Llei de Contractes de Conreu exclou una sèrie de casos. Si el cultiu pel qual se cedeix la finca té una durada menor a un any agrícola, la relació no es pot regular per aquesta normativa. A més, depèn de la finalitat de la cessió, també queden fora d’aquesta llei, els serveis com la preparació de la terra, l’abonament amb dejeccions ramaderes, els aprofitaments cinètics, la cessió d’una explotació de caràcter intensiu o si l’ús de la finca no està pensat per a una activitat agrícola.\nEl lloguer rústic. La llei no obliga al fet que la persona que conreï la finca sigui un professional de l’àmbit. Qualsevol persona amb capacitat jurídica pot ser objecte del contracte. La normativa estableix que si es tracta d’una persona física, un 50% de la seva renda total ha de procedir d’aquesta activitat i el temps de treball en l’explotació ha de ser més de la meitat del període total. Els contractes de cultiu s’han de formalitzar per escrit i qualsevol de les parts (arrendador o arrendatari) pot sol·licitar en qualsevol moment que es concreti en un document públic.\nObligacions. L’arrendador ha de lliurar-li la finca a l’arrendatari i garantir-li un ús pacífic a canvi de rebre un preu o renda. L’arrendatari està obligat a conrear la finca, pagar una renda i retornar l’explotació en les mateixes condicions que l’ha rebut. Del contracte es deriva el cultiu de la terra segons els usos i costums del bon pagès, seguint les bones pràctiques i les limitacions del terreny.\nLa renda rústica. L’import ho acorden l’arrendatari i l’arrendador. Cada any agrícola, la renda s’actualitza segons l’Índex de Preus Percebuts Agraris de la Generalitat de Catalunya. El pagament de la quota es regeix pel que estableix el contracte d’arrendament rústic. En cas que no ho estableixi, l’import s’abonarà per anualitats vençudes al domicili de l’arrendador i en el termini màxim d’un mes. L’arrendador haurà de lliurar un rebut justificant de la renda pagada a l’arrendatari.\nMillora la teva vida amb Feng Shui al dormitori


Quin mal record ha deixat Carles Puigdemont a l’Ajuntament de Girona? - El triangle\nUns 150 treballadors de l’Ajuntament de Girona es van concentrar aquest dijous passat a l’emblemàtica plaça del Vi de la capital de l’Onyar per protestar contra les retallades laborals i la precarietat que pateix una part de la plantilla municipal. Amb una pancarta on s’hi llegia “Recuperem els nostres drets”, els manifestants van dedicar una sonora xiulada a l’alcaldessa de la ciutat, Marta Madrenas. L’acte estava convocat pels representants dels cinc sindicats que tenen presència a l’Ajuntament (Intersindical-CSC, CC.OO., UGT, CSIF i SIPL-ME).\nLes retallades que denuncien els treballadors es remunten a l’any 2012, quan l’alcalde de Girona era Carles Puigdemont. Els sindicats reclamen que, set anys després, ja és hora de revertir aquestes mesures regressives i lesives pels drets dels empleats públics i critiquen les falses promeses d’esmenar-les de Marta Madrenas, la successora de Carles Puigdemont en el càrrec.\nLa plantilla de l’Ajuntament de Girona la formen més de 1.200 treballadors, dels quals n’hi ha uns 200 en situació precària. Tot i que Carles Puigdemont va deixar l’alcaldia l’any 2016, en ser designat president de la Generalitat, els empleats de l’Ajuntament encara se’n recorden d’ell per les retallades als drets laborals que va perpetrar.


Blogarabiia: 27 M Barcelona\nM'ofereixo per ensenyar a llegir. No cobraré, ho faré de forma voluntària. Una expressió, diguem-ne, de civisme ciutadà. Ja sabem que l'analfabetisme està quasi eradicat del nostre país, però encara hi ha gent que viu a l'obscuritat... La primera paraula que treballarem a l'aula serà "indignació", la segona, "pacífica" i la tercera, "revoltar-se". Noms, adjectius, verbs... s'ha d'aprendre de tot! Una mica més endavant... les preposicions: "amb" i "contra". Si, sí, ja ho sé... donen per a moltes sessions.\nPosaré la meva oferta a facebook i a twitter... també als taulells d'anuncis dels mossos, dels partits polítics, institucions... Sincerament, seria de molta utilitat per a un gran nombre de persones (hauria de dir "responsables" tot i que sovint la seva actuació sigui força irresponsable -uf! aquesta paraula també em prendrà més d'una sessió!-). És un problema d'iniciació a la lectura. Bé, això crec. A no ser que tothom sàpiga llegir perfectament la situació i, simplement, no hi hagi cap mena d'intenció d'escoltar la gent indignada.\nPublicat per Mònica Rius Piniés a 0:48


Una publicació del Grup de les Converses en català de Sant Andreu\nL’exposició bilingüe El temps de rebesavis es troba a la Casa de la Història del Voló fins al final del mes de gener .\nS’ha concretitzat per un llibret de 56 pàgines i d’un calendari\nHomenatge Jordi Pere Cerdà a la Casa de la Generalitat a Perpinyà\nPublicat 12 octubre 2020\nEl dijous 8 d´octubre a les 18h30 va tenir lloc el primer acte de celebració centenari del naixement de Jordi Pere Cerdà organitzat per la Casa de la Generalitat i la Casa Samsó d´Illa de Tet. Una taula rodona sobre la temàtica: Literatura i activisme cultural va reunir especialistes de l´obra cerdiana: Miquela Valls, Andreu Balent, Marie Grau, Joana Serra, Mireia Falqués, Esteve Aguilar.\nLa delegació de l´IEC i les Jornades Europees del Patrimoni\nA l´ocasió de la Jornades Europees del Patrimoni, la delegació a través de la seva delegada animarà unes activitats amb els infants del Voló lligades a l´exposició “el temps dels rebesavis”.\nHOMENATGE JORDI PERE CERDÀ i JORDI BARRE\nHomenatge a Jordi Pere Cerdà i a Jordi Barre, centenari del naixement, el 17 de desembre de 2020 a la Catedral Sant Joan de Perpinyà en el qual col·labora la delegació de l’IEC.\nTots dos haurien tingut 100 anys enguany i encara que hagin marxat a cantar o escriure sota d’altres cels, els dos Jordi són sempre presents en les nostres ments i els nostres cors. Deixen per sempre la seva empremta de gegants de la Història de Catalunya Nord. Tots dos enamorats d’aquesta entonada terra catalana i de la seva llengua, Jordi barre i Jordi Pere Cerdà no podien fer altrament que retrobar-se, un dia per crear una obra que expressa la seva passió comuna a la llengua mare. Així fet, per unir el seu afecte visceral a aquesta cultura tan rica, tan compromesa, mirall d’una ànima ferida pels anys foscos de la guerra i de la ocupació, O Món, aquest oratorio de tots els Nadals, és una obra de lirisme èpic que regira els sentits i que parla tant a l’emoció com a la ment : síntesi perfecte del talent poètic de l’un i de la mestria melòdica de l’altre. Un oratorio, que encara avui, sota la vareta de Daniel Tosi i de la interpretació magistral de l’Orchestre de Perpignan Métropole, la Coral Nit de Juny i el Collegium Vocal, és d’una absoluta actualitat i una magnífica reflexió sobre l’home i la seva capacitat a construir un món millor. (text Boitaclous, traduït per MC)\nAssemblea general de TEIN\nA l’IEC ASSEMBLEA GENERAL de TEIN (Transfrontier Euro-Institut Network)\n12 i 13 de novembre de 2020, carrer del Carme 47\nSi no es pot fer en presencial, tindrà lloc via telemàtic\nDia 12/11 : Assemblea général amb tots els membres de TEIN (www.transfrontier.eu)\nDia 13/11 : Conferència anual: Els efectes de la crisi COVID 19 sobre la cooperació transfronterera entre França, Espanya i Andorra\nEuropa està sortint lentament del pic de la pandèmia que ha afectat el segle XXI. S’estan implementant plans de recuperació econòmica i social. Totes les fronteres van patir de la pandèmia. El seu tancament que vam patir, va provocar restriccions durant la crisi i obstacles que es van haver d’afrontar. Com es va gestionar i quines van ser les conseqüències socials i polítiques a la fronterera pirinenca? Quins impactes sobre les relacions transfrontereres? Quines decisions es van prendre? Com van reaccionar les autoritats locals? A fi d’entendre aquest esdeveniment excepcional, vam decidir d’examinar-les seves implicacions des del punt de vista de l’Euroregió Pirineus-Mediterrània, que representa la regió d’Occitània, les Illes Balears, Catalunya i Andorra, petit estat pirinenc situat entre França i Espanya, així com Catalunya, que va patir especialment de la pandèmia.\n9:00 Acolliment i inscripcions\n9:15 Els efectes de la crisi del Covid-19 a Catalunya\nDr. Andreu Domingo i Valls, membre de l’IEC (Institut d’Estudis Catalans) i sotsdirector/gerent del Centre d’Estudis Demogràfics (CED), a la Universitat Autònoma de Barcelona\n10:00 L’impacte del Covid-19 en la cooperació territorial a la zona de l’Euroregió Pirineus-Mediterrània\nXavier Bernard-Sans, Director de l’AECT Euroregió Pirineus Mediterrània\n10:45 Andorra i la crisi sanitària\nMaria Ubach i Font, Ministra d’Afers Exteriors d’Andorra\n11:30 Discussió I conclusions\n12:00 Final de la conferència\nPREMI CATALUNYA DEL NORD 2020\nEnguany s’ha rebut una obra de qualitat. El jurat format per Joan Martí Castells (President), Enric Pujol, Jaume Guillamet, Alà Baylac i Martina Camiade ha declarat guanyador del premi el treball presentat per Josep Marquès Meseguer,\nJordi Pere Cerdà o l’ànima literària de la Cerdanya. El pensament poètic i compromís amb la paraula\nL’assaig premiat està basat en una part de la tesi doctoral de Josep Marqués, la qual porta per títol Espai i identitat en l’obra de Jordi Pere Cerdà, una geografia literària cerdaniana, defensada a la Universitat de Perpinyà Via Domícia al setembre de 2018. Concretament, l’assaig tracta els orígens i el desenvolupament del pensament poètic de l’autor de Sallagosa per mitjà de l’anàlisi de la seua producció literària. Partint de la interpretació dels propis texts de Cerdà (del qual enguany es commemora el centenari del seu naixement), hom pot reconstruir una vida dedicada al pensament, a la creació, a l’activisme cultural i al compromís social amb el seu país cerdà i, per extensió, català.\nA causa de la Covid 19, els premis es lliuraran el 26 de setembre de 2020 a la Casa de la Catalanitat a Perpinyà.


Exhibició de música i dansa de la Xina\nActualitzada 01/07/2019 a les 07:30\n-'EXHIBICIÓ DE MÚSICA I DANSA DE LA XINA'\nL’orquestra de música xinesa del Teatre Nacional d’Òpera i Dansa es va presentar l’any 2015 al Gran Teatre Nacional, sota la direcció de Tao Cheng. El repertori que interpreta és ampli i variat. Inclou peces tradicionals i temes populars així com obres d’òpera clàssica xinesa. També cal destacar la seva activitat en la composició de bandes sonores per al cinema i la televisió i per a sèries de dibuixos animats. En acabar l’acte, degustació d’alguns del plats tradicionals de la cuina xinesa com ara costelles de porc amb salsa agredolça, vedella amb espècies, raviolis i boles d’arròs, elaborats expressament per a l’ocasió per un xef xinès.


Creació de vídeo sota demanda (a la carta) a partir de vídeo enregistrat durant un streaming\nDissabte, 24 Gener 2015 12:32\nL'streaming es pot oferir en dues modalitats:\nEn temps real, en directe, visionat a la vegada que transcorre l'acte . O sota demanda (a la carta) aen el qual l'usuari pot accedir a un contingut que prèviament ja ha estat retransmès i gravat al mateix temps.\nEl vídeo sota demanda que resulta un cop finalitzada una emissió en viu d'un esdeveniment aporta un gran valor afegit, i no solament pensant en els qui no han pogut assistir a l'acte en directe sinó que al llarg del temps acumularà audiència i sobretot rendibilitat ROI de la producció. En definitiva un valuós contingut audiovisual per la marca através de la web corporativa.\nDepenent del tipus d'esdeveniment i de l'estratègia de la marca, a Onvideo solem recomanar la creació de diversos vídeos curts, dividint el vídeo original segons temes, moments diferenciats de l'acte etc. Aquest vídeos solen pujar-se a algun servidor propi o del tipus Youtube o Vimeo.\nEn el canal Youtube de la marca o incrustats en el site corporatiu.\nL'experièmcia ens indica com és d'important disposar d'una qualitat major que la que es necessita per l'streaming, per tal d'oferir un nivell d'àudio i de vídeo que d'altra manera no podriem recuperar. No és un tema només de resolució sinó de preveure diverses càmeres, micròfons adequats en qualitat i ubicació i la deguda il•luminació durant el directe.\nPer la creació d'aquest vídeos se seguirà la mateixa tàctica que en qualsevol contingut audiovisual, oferir qualitat professional, fer tot el possible perquè resultin útils pel tema que tracten i editar-los per mantenir un cert dinamisme que "enganxi" a l'usuari amb la idea de retenir la seva atenció fins al final. La seva durada és un compromís entre l'atenció que es para al vídeo i el temps necessari per comunicar el missatge. D'aquesta forma s'adapta millor a les necessitats de l'usuari i podem utilitzar-los com "pastilles o clips" a la web corporativa, promocions o en altres presentacions.\nEl vídeo resultant, degudament editat i "vestit", i procurant no generar més d'un missatge per vídeo, sense intentar explicar massa i que l'usuari no s'avorreixi ni distregui. Davant de la pantalla els espectadors mostren una actitud que no és la mateixa que presencialment i existeix una gran impaciència i dispersió.\nA Onvideo en sabem d'això i ens agradaria estar presents en el seu proper projecte de retransmissió en streamimg i la producció de vídeos que se'n deriven.\nPot posar-se en contacte amb nosaltres perquè li poguem oferir solucions a mida : CONTACTE\nMés en aquesta categoria: « Alguns consells d'streaming per directe d'un acte\tPreparar la retransmissió streaming d'un esdeveniment »


Millo amenaça amb el 155 en cas de nomenar consellers els presos polítics - Diari Jornada\nEl delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo. (ACN)\nEl delegat del govern espanyol troba «evident» que persones que estan empresonades o «fugides» no poden exercir de consellers\nMillo amenaça amb el 155 en cas de nomenar consellers els presos polítics\n| 15 de maig, 2018 - 11:37\nEl delegat del govern espanyol, Enric Millo, ha avisat que, si es nomenen consellers persones que estan a la presó o «fugides», s'haurà d'estudiar i determinar «si s'ajusta a la legalitat i es justifica l'aixecament de les mesures del 155».\nEn una entrevista a 8tv aquest dilluns a la nit, Millo ha posat així en dubte que s'acabi l'aplicació del 155 en cas que Jordi Turull, Josep Rull o Lluís Puig tornin a ser consellers. Per a Millo, és «evident» que no poden exercir de consellers per la seva situació de privació de llibertat o de «fugits» perquè no podrien presidir reunions.\nEl president investit pel Parlament, Quim Torra, ha refermat aquest dimarts en una entrevista a Catalunya Ràdio que oferirà a tots els consellers de ser «restituïts» en el càrrec «si ells volen».


«Moltes feministes són masclistes, defensen valors masculins» - Diari de Girona\nJOSEP MARIA FERICGLA · Antropòleg\n«Moltes feministes són masclistes, defensen valors masculins»\nJosep Maria Fericgla, antropòleg, té la fundació a prop de Girona, a Calella · Expert en el funcionament de la ment i en plantes visionàries, ha conviscut amb pobles amazònics · Acaba de dirigir un taller sobre com conrear la masculinitat i la feminitat al segle XXI\n08·05·18 | 06:00\nEn què quedem: homes i dones som iguals o diferents?\nSom diferents. Som diferents de cos, de psique, de manera de percebre el món, de ritme vital... Però ser diferents no vol dir ser contraris, sinó que som complementaris.\nPer tant, ens hem d´entendre?\nUn home no pot entendre mai del tot una dona. I una dona mai no pot entendre del tot un home. Mai no he sentit un home que digui «em sento totalment comprès per la meva dona». Ni una dona pel seu home. La moda que hi ha des de fa dècades de voler comprendre l´altre sexe, sovint no amaga més que afany de controlar-lo. Estimar vol dir acceptar, encara que no comprenguis del tot l´ésser que estimes. Comprendre és un afany legítim, però fracassat d´entrada.\nA dins meu hi ha un home i una dona?\nA dins seu hi ha un home i certes capacitats femenines. Igual que a l´interior d´una dona hi ha una part masculina. I precisament gràcies a això ens entenem homes i dones, si no, no n´hi hauria cap possibilitat.\nHomes i dones lluiten avui pel poder?\nSí, avui dia la situació és molt tensa. Té a veure amb el que abans li deia, amb un intent de controlar l´altre sexe. És una lluita que no pot acabar bé. Quan hi ha lluita pel poder, significa que no hi ha ni amor ni acceptació. És una guerra absurda. Una altra cosa són els temes civils i legals, és obvi que en aquest sentit hi ha d´haver igualtat absoluta. El problema que tenim, sorgeix amb la industrialització.\nDe quina manera ho relaciona?\nA la societat agrícola tradicional, hi havia un esquema de valors masculins i un altre de valors femenins. Una dona que volia ser respectada, inclús admirada, havia de viure d´acord amb els valors femenins. I el mateix li corresponia a un home.\nQuins valors eren?\nLa dona educava els fills, portava la casa, tenia cura emocional de la família... La funció de l´home, en canvi, sempre ha sigut tenir cura dels seus, protegir-los, portar el menjar a casa... La industrialització va acabar amb aquest doble sistema de valors, van passar a imperar només els valors masculins: competitivitat, agressivitat, violència, etc. Els valors femenins, bàsicament donar vida, ser creatiu i tenir un bon estat emocional, van quedar arraconats. Per tant, per ser respectades, les dones van haver d´anar assumint valors masculins.\nI fins avui?\nMoltes feministes són tremendament masclistes, perquè estan defensant valors estrictament masculins. El problema de la societat actual -i d´aquí l´enfrontament entre homes i dones- és que la vida no és estimada, només es valora la productivitat, que és un atribut masculí. Les dones molt productives estan actuant des de la seva dimensió masculina. En canvi, no es valora la creació, que és una qualitat femenina.\nNo parla només de crear vida, entenc.\nVaig més enllà. La creació és un atribut femení, quan un home és creatiu, ho és des de la seva part femenina. Per això els homes artistes molt creatius, solen ser efeminats.\nProposa que les dones tornin als valors femenins tradicionals?\nHi ha dones que han tingut èxit professional i estan decidint tornar a casa. Han vist que aquest no és el seu món, han acabat fartes de competitivitat i agressivitat, prefereixen cuidar la família. No és allò de la mujer en casa y con la pata quebrá. No, estan tornant a cuidar els seus valors femenins. El femení uneix, el masculí posa límits i defensa el territori. El que necessitem avui són una masculinitat i una feminitat madures. Una masculinitat madura mai no pega a una dona, i una feminitat madura mai no manipula emocionalment un home.