3 claus per anar a una fira professional/no professional. Val la pena ser-hi present? - Pime al dia\n3 claus per anar a una fira professional/no professional. Val la pena ser-hi present?\nCom a referència inicial dir que, personalment, poso – si més no – en dubte el model de fira professional tradicional, en el sentit de conjunt d’estands d’empresa que de manera passiva esperen l’arribada dels visitants per mostrar-los o explicar-los el seu producte o servei.\nHa tingut sentit en el temps, quan no hi havia més remei que assistir a un esdeveniment d’aquest tipus per conèixer de primera mà les novetats d’un sector, o precisament presentar-s’hi.\nInternet, la logística i la proximitat resultant, ens donen prou informació i facilitats com per no necessitar desplaçar-nos. A no ser que ens aporti un valor afegit.\nI aquesta és la clau: VALOR AFEGIT. Què funciona actualment? Dos exemples (a Barcelona):\nÉs: Congrés internacional que aglutina un conjunt d’activitats amb un eix comú: la relació entre creativitat i tecnologia i la transformació digital de les industries culturals que això comporta.\nXifres 2016: 4.500 professionals acreditats, 2.000 empreses participants, 28 conferències, 386 trobades de networking, 60 països visitants, 150 activitats en total.\n4FYN (4 years from now), dins el Mobile World Capital Barcelona / Mobile Word Congress.\nÉs: La plataforma de negocis de star-ups del Mobile World Capital Barcelona, que permet a les start-ups, els inversors i les empreses connectar i posar en marxa nous projectes junts.\nXifres 2016: 12.500 assistents, 128 nacionalitats, 500 start-ups, 500 inversors, 18.000 metres quadrats, 275 ponents, …\nD’acord, hem apuntat molt alt, però quedem-nos amb 3 claus per anar a una fira professional/no professional:\nACTIVITAT. Generar “motivació”. No estem parlant, només, d’una exposició passiva, sinó de pro activitat, participar i fer-nos partícips. D’un conjunt d’activitats que aporta valor afegit.\nDiguem-ne conferències, ponències, màster classes, workshops, tallers, zones de networking, mercats laborals, … dels quals en podem ser oients, participants o protagonistes. Es tracta en tot cas de crear o ser atret per una activitat diferent al nostre a dia a dia, precisament perquè al nostre àmbit natural no es possible o molt difícil que es produeixi.\nOPORTUNITATS. Reals de negoci, o si més no, d’aprendre, d’informar-se, de contactar, de tenir visibilitat, d’atraure l’atenció, compartir coneixement i experiències enriquidores, que ens ajudin a créixer, o que ens inspirin per créixer.\nQue ens facin pensar, canviar, transformar. Una oportunitat per sortir de l’àrea de confort, de l’excusa de “ens atrapa / no tinc temps ni per pensar / no puc”.\nINTERNACIONAL I LOCAL. Avui en dia, professionalment, és difícil entendre quedar-nos només amb models locals i no mirar o escoltar a l’exterior. Cosa que no té a veure amb que el nostre model sigui eminentment local o de proximitat.\nPoder interactuar en directe amb comunitats, públic, ponents, expositors de fora el nostra àmbit territorial, no és més que una oportunitat. Una vivència en tot cas enriquidora.\nI tornant a les coses “que actualment funcionen”, últim apunt a les fires populars, no tant professionals, com al detall, massives i locals.\nFires com les de les festes majors, les del dia del comerç al carrer, les “santes LLucies”, les trobades de col·leccionistes de xapes de cava, els formatgers, productors d’embotit, artesans del pa i la fira de la terra.\nCom els showrooms o Markets sorgits des de fa 5 o 6 anys (Palo Alto, Flea Market, Vintage… a Barcelona). En tots els casos, menjar o tast de productes, ponències, tallers, concerts, o simple activitat lúdica que desperta costums, tradicions, oci, un dia lúdic, i al final, de nou, “alguna cosa més” o valor afegit.\nPel que ens aporta professionalment, o provoca en emocions, i per tant, per experiència memorable.\nEncara hi ha oportunitats. Identifica-les.\nArticle anterior Desenvolupes la teva activitat empresarial en un immoble llogat? Coneixes els teus drets?\nArticle següent Els efectes dels ponts festius al mercat de treball


CANÇONS i MÚSIQUES DELS AVIS: Muntanyes del Canigó (sardana)\nMuntanyes del Canigó (sardana)\nNom: Julià Pascual i Pagès - "Mossèn Julià".\nData de naixement: 21/12/1912 (Camprodon)\nPoblació: Vilallonga de Ter\nMuntanyes del Canigó,\nenca(ra) més, enca(ra) més ara l'istiu\nque les aigues són gemades\nque les aigues són gemades.\nEnca(ra) més ara l'istiu,\nque les aigues són gemades;\ntres mesos, tres mesos m'hi som estat,\ntres mesos i tres setmanes,\ntres mesos i tres setmanes.\nTres mesos m'hi som estat,\nm'hi som estat,\ntres mesos i tres setmanes\nsense veu, sense veure un arbre verd\nni tampoc persona humana,\nni tampoc persona humana.\nSense veure un arbre verd,\nun arbre verd,\nni tampoc persona humana;\nsi no un, si no un rossinyolet\nque en saltar del niu cantava,\nque en saltar del niu cantava.\n- No sé què més...-\nObservacions: És una sardana a partir de la cançó tradicional catalana. Tot i saber que Francesc Vilaró i Carbonell va composar una sardana amb el mateix títol, no podem afirmar si es tracta d'aquesta\nDe la cançó tradicional, la primera referència que en tenim és la recollida per Milà i Fontanals aquí, dins "Observaciones sobre la poesia popular: con muestras de romances catalanes" (1853), anotada com una variant del que avui coneixem com a "Muntanyes regalades". Passa el mateix amb Francesc Pelagi Briz al volum III de "Cansons de la terra" (1871) recollint la del primer autor.\nMilà i Fontanals en publica una versió més llarga al "Romancerillo catalán" de l'any 1882; ja la diferencia de "El canigó" (Muntanyes regalades) i li posa el nom de "Muntanyes del Canigó".\nAl volum quart del "Cansoner catala de Rossello y Cerdanya" (1885) de Pierre Vidal la trobem anotada com a "Montanyes de Canigo", amb una breu explicació sobre la teoria que aquesta era la cançó més popular amb què els els perpinyanesos van celebrar el casament de Jaume II, fill de Jaume I el conqueridor, amb la comtessa Esclarmunda de Foix l'octubre de 1275.\n* Entrevista realitzada per Jaume Arnella, a inicis dels anys 80. La informació biogràfica del cantador ha estat extreta d'un article escrit per Josep Pla a la revista "Sant Feliu Diu - Revista de Sant Feliu de Buixalleu" del febrer de 2008.


i Nulles | enciclopèdia.cat\nEl poble de Nulles\nLimita amb els municipis de Vilabella (E), Puigpelat (N), Vallmoll (W) i la Secuita i Renau (S), ambdós al Tarragonès. És al sector meridional de la comarca, al SE de Valls i ja al límit amb el Tarragonès, a la divisòria d’aigües entre el Francolí i el Gaià, en terrenys planers. Comprèn el poble de Nulles, cap de municipi, i els agregats de Bellavista i de Casafort. Passa pel poble la carretera local de Tarragona al Pont d’Armentera i una altra l’uneix directament amb Valls a través de Bellavista. També hi passa la línia del ferrocarril de Valls a Barcelona per Vilanova i la Geltrú, que té estació a l’extrem del nucli urbà. El terme és drenat pel torrent del Bogatell o dels Garidells; l’extrem nord-occidental ho és pel de Vallmoll, que forma el límit amb el terme homònim.\nSón poques les notícies demogràfiques conegudes de la població ( nullencs ). El 1339 consta amb 13 focs, amb 20 el 1365, dada que sembla indicar que no fou afectada per les pestes del segle XIV, amb 28 focs el 1553 i amb 18 el 1563. El 1708 tenia 26 cases i 154 h i 397 h el 1787. Al llarg del segle XIX conegué fortes oscil·lacions demogràfiques: 315 h el 1830, 336 h el 1842, ja amb els agregats de Bellavista i Casafort, 626 h el 1857, 559 h el 1877, 687 h el 1887 i 682 h el 1900. Nulles aconseguí l’any 1920 el seu màxim de població, amb 813 h. D’aleshores ençà ha tingut una davallada contínua: 690 h el 1936, 593 h el 1940, 476 h el 1970, 388 h el 1981 i 341 h el 1996. Amb el canvi de segle, la població s’estabilitzà entorn els 360 h.\nÉs un municipi essencialment vitícola, que abans de la fil·loxera havia dedicat a la vinya prop del 80% dels seus conreus. Actualment s’ha tornat a recuperar, d’una banda perquè els terrenys són apropiats per a la viticultura i de l’altra perquè l’ametller, l’avellaner i el garrofer, que els anys 1960 i 1970 havien anat guanyant terreny, no han tingut una evolució econòmica positiva i molts foren arrencats durant els anys vuitanta. L’ametller i l’avellaner continuen essent, però, els conreus principals darrere la vinya, però en un percentatge molt menor. També hi ha algunes oliveres al voltant dels camps. De sembrat gairebé no n'hi ha i el regadiu és mínim. La situació del terme al mig de la plana fa que s’hagi conreat gairebé íntegrament almenys des de la meitat del segle XIX i les terres incultes són escasses. En general, els pagesos conreen terra pròpia, bé que també hi ha casos de parceria. Hi ha granges avícoles i porcines. Part de la població treballa a la zona industrial de Valls, bé que el gruix de la població manté encara la tradicional economia agrícola.\nEl poble de Nulles (339 h el 2005) és situat a 231 m d’altitud, a l’esquerra del torrent del Bogatell, al mig del terme municipal. Les cases s’agrupen al voltant de l’església parroquial de Sant Joan Baptista, edificada en 1510-20 i refeta al segle XVIII en el característic estil barroc neoclassicitzant amb campanar de torre octagonal i base quadrada sobre una d’anterior (per a la qual s’havia encarregat el 1562 un retaule a Cosme de Reus); fou vicaria dependent de Vallmoll fins a la fi del segle XIX. De l’antic castell de Nulles, situat vora l’església, en resta una sola paret. La Cooperativa Agrícola de Sant Isidre fou fundada el 1915 com a sindicat i el seu celler és un interessant edifici modernista obra de Cèsar Martinell.\nEl poble celebra la seva festa major el darrer cap de setmana de juliol i la festa major d’hivern el 20 de gener, diada de Sant Sebastià. La cooperativa local organitza pel maig la festa de Sant Isidre llaurador. Per Corpus els carrers s’engalanen amb catifes de flors.\nBellavista és al NW del terme, a prop de la carretera de Nulles a Valls. Una de les seves cases té grans contraforts que li donen aparença de fortificació. Tenia 4 focs el 1553. Tot i tenir en un primer moment senyor propi, depengué de la baronia de Vallmoll. Abans del 1632 passà per matrimoni als comtes de Savallà i d’acord amb les evolucions d’aquesta senyoria el 1763 era dels comtes de Peralada. El 1719 el lloc, expropiat pel rei com la resta de propietats dels Savallà, tenia 6 cases i 25 h, que el 1787 havien passat a 53. El 1830 tenia 58 h i 73 el 1846; aquest any formava part ja del municipi de Nulles, encara que la seva capella de Santa Creu (petit edifici amb campanar d’espadanya i porta adovellada que es manté en bon estat) depenia de l’església de Vallmoll. El 1960 tenia 34 h, el 1970 en tenia 20 i el 2005 n'eren 23 h. Al torrent de Bellavista, prop de la cruïlla dels antics camins de Valls a Vilabella i de Vallmoll a Puigpelat, hi havia unes dependències de l’orde dels Hospitalers. En resten només els topònims “l’hort dels Frares” i “l’Hospitalet”.\nCasafort és situat al NE de Nulles. El 1359 era de Francesc de Montbui i tenia 5 focs, igual que el 1553; el 1563 en tenia 4 i almenys des del 1669 participà activament en la Comuna. El 1708 tenia un terme de dos quarts de tomb amb set cases i 34 h; el 1719, amb 9 cases i 39 h, Felip V segrestà el lloc als comtes de Savallà i barons de Vallmoll, però els retornà poc després, juntament amb Nulles i Bellavista. El 1763 era dels comtes de Peralada, el 1773 tenia només 7 cases i el 1787 assolia els 72 h. El 1830 la població havia disminuït fins a 58 h. El 1960 tenia 15 h, el 1970 només 2 h i el 2005 havia augmentat a 7 h. Des del 1914 hi funciona un observatori meteorològic. A la casa principal de Casafort hi ha un escut, datat del 1767, dels comtes de Peralada (barons de Vallmoll en aquells anys) amb una inscripció en llatí que s’atribueix al Sant Ofici, o Inquisició, i que diu: “El senyor mou la teva causa i la jutja”.\nEls orígens de la població són incerts. El 1165 era de Guillem de Claramunt, segons el primer esment conegut, quan la traspassà juntament amb altres béns a Guillem de Reixac. La consolidació del poble sembla provenir de la donació que el 1208 féu Guilla de Banyeres i el seu veguer Miró de Castellvell en favor de Guilleuma, senyora de Castellvell i vescomtessa de Narbona, de les anomenades Viles Judaiques i de Nulles, per a repoblar-los i fortificar-los. Guilleuma es comprometia a aixecar-hi castells i a atreure-hi pobladors amb la cessió de cases i corrals. El 1365 era de Bernat de Foix, vescomte de Castellbò. Nulles formà part de la baronia de Vallmoll fins a l’abolició de les senyories jurisdiccionals (entre el 1820 i el 1823). Foren senyors de Nulles i barons de Vallmoll, entre altres, les famílies de Bearn, Foix, Montpalau, Boixadors i Rocabertí.\nEl comte de Savallà es mantingué fidel a la causa austriacista fins al darrer moment, fet que provocà que els seus béns, entre altres Nulles, fossin expropiats en acabar-se la guerra per Felip V, que mantenia encara la vila en poder seu el 1719. El 1794 envià representants per a la constitució dels miquelets per a la Guerra Gran. A mitjan segle XIX va caure un meteorit al terme municipal, els fragments del qual es troben escampats en diverses col·leccions i museus, entre els quals els de Barcelona.


El Comitè d'Empresa de Trablisa a l'Aeroport denuncia «represàlies» per part de l'empresa per les seves protestes » Balears » Balears » Setmanari Sóller\ndivendres, 27 de abril de 2018 04:56h\nEl Comitè d'Empresa de Trablisa a l'Aeroport denuncia «represàlies» per part de l'empresa per les seves protestes\n#aeroportaeroport de Palmacomitè empresa Trablisa\nEl Comitè d'Empresa de Trablisa a l'Aeroport de Palma ha assegurat aquest dijous que s'han produït «represàlies» per part de l'empresa «contra tots els representants legals dels treballadors» i, per això, ha sol·licitat la intervenció «urgent» de la Inspecció de treball.\nEn un comunicat conjunt signat per USO, CSIF, UNT, Alternativa Sindical, CCOO i UGT expliquen que aquestes represàlies s'estan prenent «sense cap dubte» per la seva intervenció en la manifestació contra la precarietat laboral del passat dia 11 d'abril.\nD'aquesta manera, expliquen que la primera mesura ha estat traslladar els representants «a llocs de menor importància on els incompliments no es donen a causa de l'escassa afluència de passatgers».\nSegons diuen, l'únic que es pretén és que els representants no siguin testimonis de «la relaxació de les normes de seguretat per tal de facilitar el major nombre de pas de passatgers».\nAixí, el Comitè d'Empresa ha sol·licitat l'actuació urgent de la Inspecció de Treball perquè requereixi immediatament el cessament d'hostilitats contra els representants «per fer la seva tasca».\nA més, han avançat que no dubtaran a prendre totes les mesures legals per defensar els seus drets com a comitè i «per tant de tota la plantilla de vigilants de seguretat a l'Aeroport de Palma».


espai - La Deskomunal\nLa Deskomunal es troba a les naus del carrer d’en Blanco i Tenor Masini, al mig del barri de Sants, en un antic espai industrial de més de mil metres quadrats que acull 8 cooperatives.\nL’espai disposa d’un restaurant, on s’ofereixen esmorzars i dinars, que es converteix en una sala per fer-hi activitats culturals de tot tipus, i també es pot picar alguna cosa al vespre. Cultura en viu, música en viu, presentacions, actes, poesia, bon beure i bon menjar. Tot el que càpiga als nostres caps, o almenys en un escenari de 4×4.\nL’espai de dalt de La Deskomunal en diem La cantina, un espai de trobada per les treballadores de La Comunal i les veïnes del barri, on menjar, xerrar i fer comunitat.\nLa Deskomunal disposa d’una sala amb capacitat per a 200 persones.\nDurant el dia hi podreu venir a esmorzar, a fer el vermut, a dinar o a passar l’estona. A les tardes i nits hi trobareu tot tipus d’activitats culturals i també hi podreu picar alguna cosa mentre gaudiu d’un concert, una xerrada o una presentació d’un llibre.\nOferta de dinar cada dia de 13.00h a 16.00h.\nFem menús de migdia entre setmana. Cuina tradicional, de temporada i de productors locals. Sempre opció vegetariana i/o vegana.\nPer sopar: per picar, i grups amb reserva.\nLes nits són diferents, pots venir a picar alguna cosa mentre gaudeixes d’una xerrada o un concert. També podràs reservar si vols venir amb un grup i ens posem d’acord amb l’oferta.\nUn escenari de 4×4 amb programació d’activitats culturals de tot tipus.\nL’altell de la Deskomunal està pensat perquè les persones que treballin a la Comunal i també les que treballin a prop, puguin venir a dinar i compartir amb les companyes l’estona de descans.


Un punt que satisfà a tothom | Futfem.cat\nUn punt que satisfà a tothom\nEl tècnic del Santa Eugènia i l'entrenadora del Bonaire aproven l'empat\n29.09.2014 || 14:49\nTant Tonyi Muñoz com Jordi Campalans, entrenadors de vallesanes i gironines, respectivament, van mostrar la seva satisfacció per sumar el primer punt de la temporada. "És un punt positiu si recordem que al descans anàvem per darrere en el marcador", confessava Muñoz. L'entrenadora del Bonaire va trobar en la manca d'experiència de les seves jugadores la clau per no haver-se endut la victòria: "Hem tingut moltes ocasions i, fins i tot, hem fallat una molt clara sota pals". Muñoz va voler destacar "la insistència i el compromís" de les seves noies i va apuntar: "Estem fent molt bona feina i els resultats arribaran. Ens fallen algunes coses tàctiques, res, però, que no es pugui solucionar amb alguns entrenaments".\nD'altra banda, Jordi Campalans va qualificar el punt com a bo, ja que segons el tècnic gironí "sempre és difícil empatar en els darrers minuts quan es juga fora de casa". El Santa Eugènia, que ahir es presentava al Pla de Bonaire amb només tretze jugadores, va acusar l'esforç físic realitzat al primer temps. "Sóc conscient que amb l'equip que veníem era força complicat i no puc estar satisfet amb el joc que hem fet, però felicito les noies per la seva actitud", declarava Campalans.\nL'entrenador del Parroquial va assegurar que, després del gol matiner d'Anna Arnau, el seu equip va entrar en "una fase de relaxació" i no van saber reaccionar fins el 2-1. "Intentarem que aquest punt ens aporti moral pels pròxims partits", va concloure el gironí.


Detingut per abusar sexualment d'un menor de 13 anys dins d'una furgoneta\nDetingut per abusar sexualment d’un menor de 13 anys dins d’una furgoneta\nL'home de 56 anys havia sigut detingut en tres ocasions per abús sexual i agressió sexual.\nAgents de la Policia Nacional han detingut a València un home de 56 anys com a presumpte autor d’un delicte d’abús sexual a un menor, de 13 anys, per presumptament haver realitzat tocaments al jove en l’interior d’una furgoneta. El detingut compta amb 19 antecedents, tres per delictes d’índole sexual.\nSegons ha indicat la Prefectura en un comunicat, els fets es van conéixer este diumenge, quan una patrulla de Policia Local va presentar denúncia en la Comissaria de la Policia Nacional, ja que uns ciutadans havien cridat per a denunciar que havien vist un home major “tocar en reiterades ocasions els genitals a un xiquet en l’interior d’una furgoneta”.\nArran de les investigacions realitzades per agents de la Policia Nacional, s’ha pogut esbrinar que els tocaments presumptament s’havien produït el dia anterior, i que “pel que sembla era una pràctica molt freqüent, abusar de la seua confiança i dels regals que li feia al menor”.\nCom a conseqüència de les investigacions, els agents de la Policia Nacional han detingut l’home com a presumpte autor d’un delicte d’abús sexual. L’arrestat, amb antecedents policials per abús i agressió sexual, ha passat a disposició judicial.


Gent sense casa i cases sense gent | B Llibertari\nUn 19,3% dels habitatges del Berguedà estan buits, 8 punts més que la mitjana catalana.\nBerga, gener de 2015\nEl passat 27 de desembre una família digna acompanyada d’un munt de solidaris es feia amb una casa per viure-hi davant la impossibilitat de pagar el lloguer. Ho van fer a cara descoberta, públicament (amb roda de premsa i tot) i sense permís. Els comentaris en contra i els rumors no es van fer esperar i des de la creme de la creme de la societat berguedana se’ls acusava de no ser prou pobres, d’aspirar a una casa massa bona pel seu origen humil, d’haver renunciat a les engrunes que serveis socials els donava etcètera. Els polítics de Puig-reig passaven en qüestió d’un mes de negar l’evidència (a Puig-reig no hi han casos!) a haver de gestionar la primera ocupació a la comarca. A partir d’aquell moment calien reunions a corre-cuita, interlocució amb veïns, taules a moltes bandes amb Càritas, serveis socials, polítics de tots els colors i un munt de tràmits per tal que la família desocupi la casa. Fins llavors el problema no existia, no hi havia solució possible i no calia cap preocupació per la gent a punt de ser desnonada a la vila. Ara la solució era imperiosa, calia treure a la família de la casa del banc de manera immediata! No fos cas que els senyors del banc s’enfadessin o que alguns dels veïns miserables (jo pago, tu també) deixessin de votar a l’alcalde. Mentrestant, el que no és cap problema ni per alguns veïns ni per les autoritats, és que a Puig-reig 639 pisos estiguin buits mentre hi ha gent que no té on viure. Cap menció, cap reunió d’última hora, cap urgència a l’agenda de les autoritats locals. La sacrosanta propietat privada, pilar de la nostra societat (i de l’explotació de l’home per l’home, tot sigui dit) és intocable.\nFa relativament poc coneixíem les dades de l’Institut Català d’Estadística de Catalunya (Idescat) sobre habitatges buits a Catalunya. Si bé les dades són de l’any 2011, ens serveixen per fer-nos una idea de com està el pati, també al Berguedà. A Catalunya hi ha 3.863.381 d’habitatges familiars, dels quals un 76,2% són habitatges principals, un 12,2% són segones residències i un 11,6% estan buits. En total doncs, uns 450.000 habitatges estan buits, dels quals uns 80.000 serien de nova construcció i 100.000 serien d’entitats bancàries.\nPel que fa al Berguedà, de 25.379 habitatges que es comptabilitzen, un 66% són primeres residències i el 14% serien segones residències. El nombre d’habitatges buits se situa pràcticament 8 punts sobre la mitjana catalana, amb 4.905 habitatges (19,3%) sense inquilins. Interessant també comprovar com al Berguedà només el 23,4% dels habitatges principals són en règim de lloguer.\nSi desgranem per municipis, Berga té un 16% d’edificis desocupats i que sumen 1.531 habitatges. Un 77% són primeres habitatges i el 13% són segones residències. De les 7.038 vivendes que són residències habituals, un 64% ho són en règim de propietat. Gironella té un percentatge més elevant de pisos buits: amb 527 s’eleva al 18,5% del total del municipi. Un 74% són primeres residències, de les quals un 62% ho són en règim de propietat. Puig-reig, amb 639 habitatges desocupats, té un 26% del seu parc d’habitatges en desús. És, doncs, un dels municipis amb un percentatge més elevat d’habitatges que no compleixen una funció social, situant-se 15 punts per sobre de la mitjana catalana i 7 punts per sobre de la mitjana comarcal. Això, tal com apuntava a l’inici de l’article, sembla que fins després d’una ocupació no ha preocupat massa a polítics locals. Segons dades de l’Ajuntament, hi hauria al municipi 99 pisos buits en mans dels bancs. Bagà s’acosta més a la mitjana catalana amb un 12,5% d’habitatge en desús, percentatge que representa 222 habitatges. Cercs, amb un 28% del parc d’habitatge buit tampoc es queda curt; i Avià, amb 247 habitatges desocupats, té un 21% d’habitatges en desús. Borredà, amb els seus 540 habitants, té la xifra més alta de la comarca: quasi un 49% dels habitatges del poble estan en desús: en són 223 d’un total de 456.\nGent sense casa\nPer entendre les dades acabades d’exposar és necessari posar-les al costat del nombre d’execucions hipotecàries que estan tenint lloc actualment. Les dades són alarmants: segons dades del Consell General del Poder Judicial (CGPG), des del 2007 i fins al setembre del 2013 a Espanya ja s’havia arribat a 500.000 execucions hipotecàries, 96.927 a Catalunya, que encapçala tots els rànquings, tant d’execucions hipotecàries com de desnonaments. Segons les dades del CGPG de 2013, s’executaven 45 llançaments al dia de mitjana. En les dades actualitzades, també publicades pel CGPG, referents al segon trimestre de l’any passat, els llançaments practicats pels tribunals superiors de justícia van augmentar un 3,5% entre l’abril i el juny, fins a arribar als 18.749 processos. D’aquesta xifra, els llançaments per impagament de la hipoteca en aquest període van ser 7.907, un 17,2% més que durant el segon trimestre del 2013. No existeixen dades per municipi així que no és possible veure quants desnonaments tenen lloc al Berguedà a dia d’avui, però en la línia del que afirma la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca al Berguedà, una visita a la cartellera dels jutjats de Berga deixa molt clar que aquest drama social no passa de llarg a casa nostra.\nAquest article no seria complet sense fer menció a les desenes de milers de milions que l’estat ha injectat a les entitats bancàries per sanejar-les. El volum de diners injectats a la banca varien molt segons la font però segons l’últim informe de la Comisión Nacional de los Mercados y la Competencia (CNMC), publicat el novembre passat, la banca va rebre 141.395 milions d’euros el 2012. Segons el Tribunal de Cuentas, els recursos públics destinats o compromisos en la reestructuració d’entitats financeres, com a conseqüència de les actuacions realitzades entre 2009 i 2012, seria de 107.914 milions d’euros. D’altra banda, l’FMI xifra el rescat en prop de 250.000 milions, una quarta part del PIB espanyol. Ho divideixen entre els 63.000 milions injectats en capital, avals per 134.000 milions i 50.000 milions que ha costat la SAREB. Segons el mateix FMI aquestes ajudes en molts casos esdevindran pèrdues, de manera que l’estat perdria quasi 190.000 milions. Això representaria que el rescat ens hauria costat als 47,27 milions d’habitants de l’estat espanyol un total de 4019 euros per barba.\nAixí, l’estat salva als bancs amb els diners de tots, i aquests segueixen desnonant famílies i acaparant habitatges amb finalitats especulatives. Davant d’aquest panorama només queda el camí de la lluita. Entre totes les iguals, sense delegar i sense demanar permís perquè és de justícia no obeir lleis que ens condemnen a una vida de misèria.


El conservador Iván Duque guanya les eleccions presidencials de Colòmbia\nEl nou president va ser el portaveu de la campanya pel 'no' en el referèndum sobre els acords de pau amb les FARC\nIvan Duque i Marta Lucía Ramírez, que serà la primera vice-presidenta del país, celebren la victòria. Fotografia: @IvanDuque\nActualització: 18.06.2018 - 09:49\nIvan Duque, candidat conservador, ha estat escollit president de Colòmbia amb un 53,98% dels vots. Considerat l’hereu de l’ex-president Álvaro Uribe, és contrari a l’acord de pau signat amb les FARC i va prometre en campanya que si guanyava, en revisaria els termes. ‘La pau que enyorem, que reclama correccions, tindrà correccions perquè les víctimes siguin el centre del procés per a garantir veritat, justícia i reparació’, va dir després de conèixer els resultats que el van fer guanyador. El seu rival, el progressista Gustavo Petro, s’ha quedat amb un 41,84% dels vots, segons dades corresponents al 99,92% de l’escrutini.\nEn el seu moment, Duque va ser el portaveu de la campanya pel ‘no’ al referèndum sobre els acords de pau signats entre el govern de Juan Manuel Santos i la guerrilla de les FARC. El ‘no’ va guanyar per poc, fet que va obligar les dues parts a replantejar els termes.\nEn el discurs posterior a conèixer els resultats, Duque es va referir a la polarització social entre partidaris i contraris als acords de pau. ‘Entregaré totes, absolutament totes les meves energies a unir aquest país. És molt important dir-vos a vostès i a tota Colòmbia que no hi ha ciutadans vençuts. Avui, més que mai, es tracta d’unir el país’, proclamà.\nGustavo Petro, l’altre candidat, s’ha convertit en la possibilitat més propera que l’esquerra colombiana ha tingut d’arribar al govern. Petro, ex-batlle de Bogotà i antic militant del moviment guerriller M-19, va lamentar la campanya de la por que s’ha fet contra ell. ‘Ens han guanyat dient que érem ateus, que hem matat gent, que transformaríem Colòmbia en Veneçuela. Tot això és mentida.’ Petro va anunciar que seria l’oposició al govern de Duque i va avisar: ‘Vuit milions de colombians no permetrem que enviïn de nou a la guerra al país.’\nEntre els reptes del nou president de Colòmbia hi ha també la negociació amb l’Exèrcit d’Alliberament Nacional, que el govern Santos va començar a febrer de 2017 i que ha quedat congelada. L’únic compromís que es va esgarrapar va ser una treva de cent dies pactada setembre per la visita del papa Francesc.


▷ ⭐Definició de amplitud⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de amplitud\nDefinició de amplitud\nA continuació pots veure La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula amplitud, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un text Veritable aquesta paraula i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que veuràs aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui moltíssim més fàcil comprendre què significa amplitud.\nQualitat d’ampli, extensió.\nEn fís., valor màxim que pren una magnitud vibratòria o oscil·lant en un semiperíode.\nEn mat., diferència entre el valor més alt i el més baix que adopta una variable, dins d’un abast determinat.\nDiferència entre els valors extrems d’una variable meteorològica durant un període de temps determinat.\n¿Cóm es diu amplitud en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice amplitud en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en espanyol amplitud has de saber que la seva traducció és amplitud pots trobar en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar amplitud\nAixò dependrà […] del retard i de l’amplitud dels ecos.\nL’amplitud d’aquest espectre és […] un avantatge en relació amb altres instruments.\nEn efecte, el dret tendeix a reconèixer amb amplitud cada vegada més gran el dret a reparació que tenen les persones que hagin patit un perjudici injustificat, com a conseqüència d’una intervenció mèdica.\nPerò la capacitat de detecció del […] frau en tota la seva amplitud també varia […] segons els països.\nLa fallida política del PT ha donat lloc a un procés de diferenciació dins de l’esquerra democratizante, fins […] ara de reduïda amplitud.\nEl factor d’amplitud: és la relació […] entre el valor de pic del senyal i el valor eficaç del senyal, mesurats respecte al valor mitjà aritmètic.\nI això exigeix des d’abans de la pròpia venda fins a la desafectació de l’equip, amplitud en el ventall de serveis així com un extraordinari nivell en la prestació de […] els mateixos.\n(A) Aplaudeixo aquest informe i estic […] encantat per l’amplitud de la majoria […] que ha obtingut en aquesta Cambra.\nL’amplitud de l’informe és sorprenent […] i serveix per recordar-nos els desafiaments que hem de superar per poder protegir realment als civils.\nFinalment, l’entitat fusionada arribarà tal nivell de poder en els països afectats (tant a causa de […] les seves fortíssimes posicions competitives […] com a causa de l’amplitud de la seva cartera […] d’activitats), que consolidarà encara més […] el seu paper de soci imprescindible, al qual els majoristes preferiran generalment aliar-se i no oposar-se.\nVam intercanviar amb amplitud sobre fets històrics en els quals ells com militars havien participat.\nEn un mar amb onades irregulars, la velocitat de deriva no serà constant; una velocitat de remolc […] constant sotmetrà al model a oscil·lacions […] de deriva de gran amplitud i baixa freqüència, […] el que pot afectar el comportament del model.\nConsiderar el redissenyar el marc […] de relacions client-broker-assegurador […] donant una major amplitud de actiuación […] als brokers pot arribar a reforçar les […] relacions entre les parts i aconseguir la fidelització del client.\nL’amplitud d’aquesta definició és una de les principals virtuts […] de la Convenció Interamericana.\nPer això, el meu delegació considera que hem de seguir estudiant totes les […] propostes amb amplitud de mires.\nPer tant, una cuina i un […] menjador poden combinar-se en un espai integrat en el qual la gent se senti còmoda amb la llum, la […] brillantor i l’amplitud.\nMitjançant la seva […] transparència, l’amplitud i la llum es combinen […] en un estil comú en tots els nivells de l’edifici.\nL’amplitud de l’amor no es pot […] obtenir tota a un temps, sinó que és una fita de tota la vida que requereix un creixement continu.\nL’amplitud de les dues primeres parts […] del llibre contrasta amb una tercera part en certa forma idiosincràtica de «lliçons derivades de l’experiència».\na) Assegurar […] la representativitat regional en el seu abast i la seva amplitud geogràfica\nLes ones […] cerebrals tenen amplitud i freqüència normals […] i altres característiques típiques.\nVull parafrasejar al Mariscal Sucre: dels esforços que fem cada dia dependrà l’amplitud de la victòria popular del 26 de setembre.\nEspanya és un líder mundial pel que fa a l’amplitud de les noves línies de ferrocarril d’alta velocitat […] que està construint i encarregant.\nNo obstant això, hem de atenir-nos al seu exacte contingut i amplitud.\nLa ferida que necessita […] atenció és l’amplitud a la qual la […] humanitat ha estat desviada per la nostra voluntat desordenada, […] més que les conseqüències en el context de la ciutat terrenal.\nPer la via de les polítiques fiscals i […] monetàries només s’ha aconseguit generalitzar les condicions d’una […] crisi de major amplitud a la qual s’ha […] intentat superar.\nNo obstant això, […] voldríem expressar la preocupació de la nostra delegació per l’augment injustificat de l’amplitud del projecte de resolució general sobre el dret del mar (A / 62 / L.27).\nVaig iniciar llavors un procés per determinar la naturalesa i l’amplitud del problema.\nSense perjudici de l’amplitud de la jurisdicció, l’obligació central és extremadament clara i es permeten poques excepcions.\nAquest és un […] fenomen que creix en amplitud i en gravetat.


Joan I de la Roche - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJoan I de la Roche\nJean de la Roche (fràncic)\n← Guiu I\nGuillem I →\nWilliam I de la Roche (en) i Marguerite de la Roche (en)\nJoan I de la Roche (?-mort el 1280) va succeir el seu pare Guiu de la Roche com a duc d'Atenes el 1263. Es deia d'ell que era culte i que, encara que procedia d'una família de francs, parlava grec amb fluïdesa i llegia Heròdot.\nActivitat durant el govern d'Atenes[modifica]\nEl 1275, Joan, amb 300 cavallers més, va anar en auxili del seu aliat Joan I de Tessàlia i van alliberar Neopàtria, que estava bloquejada per un exèrcit de mercenaris al servei de l'Imperi Romà d'Orient. Va ser en aquesta batalla que va dir "Gran és el seu nombre però molt pocs entre ells són autèntics homes", recordant una frase d'Heròdot en referència als perses en la batalla de les Termòpiles (480 aC). A canvi d'aquest suport Joan de Tessàlia va donar en matrimoni la seva filla al fill del de la Roche, Guillem, juntament amb les ciutats de Zetounion, Gardiki, Gravia i Siderokastron com a dot.\nL'any següent, l'emperador romà d'Orient Miquel VIII Paleòleg va envair Eubea i Tessàlia. Joan es va unir a Gilbert de Verona i junts van anar a alliberar Negroponte, que estava sota setge de Licari. Mentre es desenvolupava la batalla, a sis milles al nord, a Vatonda, Joan va caure del seu cavall i fou capturat. També van fer captiu a Gilbert i molts altres cavallers que van ser alliberats mitjançant un pagament.\nEl 1280 va morir sense haverse casat i sense descendència; el va succeir en el ducat el seu germà Guillem I de la Roche.\n↑ Històries d'Heròdot VII, 210\n↑ Fine, 1994, p. 188.\n↑ Setton, Wolff i Hazard, 1969, p. 257.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Joan_I_de_la_Roche&oldid=27076728»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 1 maig 2021 a les 09:11.


Electrocardiograma a Sabadell, Centre de cardiologia Loubad Iriarte\nElectrocardiograma l’activitat elèctrica del cor\nL’electrocardiograma és una prova que registra l’activitat elèctrica del cor que es produeix en cada batec cardíac.\nAquesta activitat elèctrica es registra des de la superfície corporal del pacient i es dibuixa en un paper mitjançant una representació gràfica o traçat, on s’observen diferents ones que representen els estímuls elèctrics de les aurícules i els ventricles. L’aparell amb el qual s’obté l’electrocardiograma es diu electrocardiògraf.\nPer a la recollida de l’activitat elèctrica pel electrocardiògraf, es necessita que sobre la pell del pacient es col•loquin una sèrie d’elèctrodes (normalment 10), que aniran units fins a l’electrocardiògraf per uns cables. Amb 10 elèctrodes s’aconsegueixen obtenir 12 derivacions, és a dir, es dibuixen en el paper 12 traçats dels impulsos elèctrics de cor des de diferents punts del cos. Es poden obtenir derivacions extra si s’afegeixen més elèctrodes a la superfície corporal, però l’electrocardiograma bàsic ha de constar com a mínim de 12 derivacions. L’electrocardiograma d’una persona sana presenta un traçat particular; quan apareixen canvis en aquest traçat el metge pot determinar si hi ha un problema.\nEs fa servir per mesurar el ritme i la regularitat dels batecs, la mida i posició de les aurícules i ventricles, qualsevol dany al cor i els efectes que sobre ell poden tenir certs fàrmacs o dispositius implantats al cor (com marcapassos). Les alteracions en el traçat són imprescindibles per a la detecció i anàlisi de les arítmies cardíaques. També resulta molt útil en els episodis aguts de malaltia coronària, com l’infart de miocardi.\nÉs una prova senzilla, disponible, ràpida, que no produeix cap molèstia (és indolor) i no té cap risc pel pacient (no s’envia cap tipus d’electricitat a través del cos, només detecta l’activitat elèctrica que es general en el propi cor).\nCom es realitza l’electrocardiograma\nLa infermera o el metge connecta els cables de l’electrocardiògraf a la pell del pacient per mitjà d’adhesius o ventoses (elèctrodes). Els punts on es col•loquen els elèctrodes són: turmells, canells i pit. D’aquesta manera es recull el mateix impuls elèctric des de diferents posicions. Primer s’ha de netejar l’àrea de la pell on posteriorment es col•locaran els elèctrodes, i, fins i tot, en algunes ocasions serà necessari rasurar el pèl d’aquesta zona..\nEl pacient ha de romandre tombat, relaxat, sense parlar, amb un ritme respiratori normal i amb els braços i les cames immòbils. De vegades, el metge pot demanar-li al pacient que contingui la respiració durant uns segons. Qualsevol moviment pot alterar els resultats.\nEns agradaria ser el teu cardiòleg\nClica sobre el telèfon i t'ajudem\nClica per sol•licitar el teu pressupost sense compromís


Neteja de tendals: El que importa és l’interior... i també l’exterior! | Blog - Asisgrup\n- 01/06/2017 - Blog\nEn qualsevol negoci la imatge que es transmet a l’exterior és molt important. Una imatge descuidada, poc neta o envellida es traduirà en un missatge negatiu cap als nostres clients.\nÉs per això que elements del vostre mobiliari com tendals o pèrgoles necessiten tenir un manteniment regular al llarg de l’any, perquè al arribar les èpoques de més sol i calor puguem lluir-los amb orgull, ja sigui a la terrassa d’un negoci d’hostaleria o en qualsevol comerç.\nI és que sense adornar-nos, a poc a poc les inclemències del temps van deteriorant les lones, i tot i que a vegades puguem pensar que la mateixa pluja les neteja, el cert és que es va acumulant pols, verdet, fongs, excrements d’ocells que poden escurçar molt la seva vida útil.\nASISgrup som especialistes en aquest tipus de neteja; apliquem tècniques especials utilitzant l’aspiració i l’aplicació de detergents neutres o si cal, màquina d’injecció. Tot perquè el que brilli aquesta època no sigui només el sol, sinó també la imatge del vostre negoci!\nTambé ens encarreguem de la neteja de persianes i vidres, altres elements que poden acumular brutícia i que no podem descuidar.\nPoseu-vos en contacte amb nosaltres al 972 410 325 o sol·liciteu un pressupost aquí.


Wikiloc | Ruta Alforja 360* - Assentaments prehistòrics i grimpades entre cingles\nalpinisme (Rutes alpinisme a Espanya → Catalunya → Alforja )\nAlforja 360* - Assentaments prehistòrics i grimpades entre cingles\n1.055 184 453\n170202 Muntanyes de Prades. Alforja-Portell Embut-Arbolí-Molí Recó-Coll d'Alforja-Sant Antoni-Alforja (senderisme)\n180902 5a Cursa del Circuit Camp de Tarragona. Trail d'Alforja 2018. Cursa Exprés (cursa de muntanya)\n120562 - Alforja-El Nassot-Cova de l'Aleu-Cova d'en Baleta-Alforja (senderisme)\n170405 Recorregut Cursa 'Trail Alforja' 2016. amb petita retallada final (senderisme)\nMarc.M Tots els drets reservats\nEs recomana deixar el cotxe al Parc d’Alforja i iniciar la ruta per l’antic camí de Vilaplana, fins a la carretera , per on es recorren uns 250 metres més, fins a agafar el camí de les Guilletes . Ascendirem suaument rodejats per ametllers i olivers fins que a l'esquerra del nostre curs trobem una de les entrades de les antigues mines de Barita, just davant d'una bassa, poc desprès el trajecte gira bruscament a la dreta i entrem en un espès bosc on a la dreta hi ha una altra galeria.\nSi continuem caminant, arribarem a una cruïlla on una creu senyala el coll de la Salve a 526 m altitud . Deixarem el camí de les Guilletes i cal que agafem el senderó que puja cap a l’esquerra, conegut com el camí de la Grallera , buscant el Cingle. Quan ja quasi som a tocar del Cingle just on a l’esquerra hi ha un gros pi , ens desviem també a l’esquerra i caminant uns 300 metres per trobar la cova del Nassot. A l’arribar a la paret del cingle roig, és fàcil distingir l’entrada a la cova formada per grans blocs de pedra despresos.\n.Travessem la cova de banda a banda i tot just al sortir pugem al seu damunt, llavors amb molt de compte ens encarem cap a un franja de roca per on una estreta feixa ens ajuda a desplaçar-nos uns 5 metres cap a la dreta on mitjant una petita canaleta arribem al damunt d'aquest complicat pas. Per una zona de garric anem pujant en tendència a la dreta fins a trobar altre cop el camí de la Grallera\n. Seguim planejant cap a l'esquerra agafant al cap de poc la cruïlla que baixa cap a la Cova del Baleta i la Carrerada, sense perdre desnivell deixem aquest camí, per seguir aprop del cingle un altre senderó fins que trobem primer, la Cova Fumada i al cap de poc la Cova de l’Aleu . Aquesta darrera compta amb 4 entrades conegudes, encara que és la més allunyada la que presenta un millor accés.\nAl sortir de la cova ens hem d'apropar a la paret i pel brut baixem una canaleta i seguim algunes fites que ens porten arran de paret a trobar la Cova de l'Altar Major, seguim endavant fins que una baga ens marca per on pujar les Escales del Bruno, per guanyar el cingle i arribar a les runes del Mas del Bruno.\n.Per la carretera anem fins a la sortida del parapent i una mica mes endavant a l'alçada del Rovelló, agafem les Escales del Susagno que ens baixen fins a sota el cingle, el resseguim ajudant-nos d'alguns cables fins a trobar el poblat prehistòric d’entre cingles.\n. Força mes enllà baixem direcció Alforja pel Grau de l'Embut fins el desviament que ens porta a la Cova del Rufino.\n.Una vegada visitada la Cova, el recorregut continua per un camí molt caòtic entre pedres i trams en mig del bosc fins al laberint del grau d’en Dar i les vies d'escalada .\n.Continuem tot recte deixant el Grau que puja i a la bifurcació agafem un camí que descendeix fins a la carretera de Cornudella, passem la carretera cap a l'esquerra, i seguim baixant. Arribats al Camí de les Comes només ens queda anar seguint per pista fins que pel Camí Vell de Cornudella arribem altre cop a Alforja.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Alforja 360* - Assentaments prehistòrics i grimpades entre cingles https://ca.wikiloc.com/rutes-alpinisme/alforja-360-assentaments-prehistorics-i-grimpades-entre-cingles-37506720 Salutacions, Wikiloc | Rutes del Món\nLa vaig fer juntament amb Marc.M\nDemana a Marc.M que t'afegeixi com a company a aquesta ruta\nSegueix a Marc.M i descobreix noves rutes!


Avís de cookies - Mercadé Rellotgers\nAvís de cookiesresettecnic2020-01-21T12:37:49+01:00\nEls hi informen que per un bon funcionament de la web https://www.mercadegrup.com/ el sistema de navegació utilitza algunes dades de navegació (“Cookies”) per poder oferir un servei més acurat als usuaris de la web. Les “Cookies” són petits arxius de text que el navegador emmagatzema quan es navega per llocs web i aplicacions. Es pot recollir l’adreça IP que utilitza l’ordinador per connectar-se al lloc web, l’adreça URL de la pàgina web demanada, l’hora de la connexió i altres paràmetres relatius al sistema operatiu de l’entorn informàtic de l‘usuari. Aquesta informació només recull per identificar la sessió amb l’objectiu de facilitar les anàlisis del lloc web.\nMERCADÉ RELLOTGERS, SL en la seva web utilitza “cookies” de tercers; i en concret de Google Analytics; que es un servei d’estadístiques de pàgines web que ofereix Google, Inc. Google Analytics recull informació de l’equip de l’usuari per obtenir informes sobre l’activitat de l’aplicació; emmagatzema la informació recollida per les “cookies” en servidors als Estats Units.\nEn tot cas, en el supòsit que es captin dades de caràcter personal i en aquest cas, només l’adreça IP d’accés; els hi informem que aquestes seran tractades i incorporades en un Fitxer denominat “Marketing” responsabilitat de MERCADÉ RELLOTGERS, SL.\nConforme allò disposat en la normativa de Protecció de Dades de Caràcter Personal, li informem que pot exercitar els drets d’accés, rectificació o supressió, la limitació del tractament o oposar-se, així com el dret a la portabilitat de les dades a: C/ Major, 2 el Vendrell 43700 (Tarragona).\nEn qualsevol cas, l’ usuari pot habilitar l’opció del seu propi sistema de navegació per tal de no permetre la instal·lació de cookies; sense que en cap cas MERCADÉ RELLOTGERS, SL pugui ser responsable de que la inhabilitació de Cookies comporti que alguns dels serveis que ofereix aquesta web no funcionin correctament.\nEn cas contrari, i havent informat MERCADÉ RELLOTGERS, SL de l’ ús de cookies, i sense que aquestes hagin estat inhabilitades implica que l’usuari dóna el seu consentiment al tractament de dades per Google en la forma prevista en aquest avís i per les finalitats aquí descrites.\nEn cas de dubte o de qualsevol comentari, es pot dirigir a MERCADÉ RELLOTGERS, SL a través dels seus mitjans d’atenció al públic o bé comunicar-se amb nosaltres a través de: [email protected]


El Gremi de Jardineria de Catalunya posa en marxa l’emissió del Certificat Professional de Jardineria - CECOT\nEn el marc d’accions de lluita contra l’intrusisme laboral, el Gremi de Jardineria de Catalunya ha posat a disposició dels professionals del sector una metodologia per ajudar a millorar la gestió de les empreses de jardineria amb l’objectiu d’anar cap a models d’excel·lència. A més de dotar de valor afegit a les empreses i d’una ajuda a la lluita contra l’intrusisme, assolir el Certificat Professional ha de donar confiança a clients i proveïdors.\nLes activitats que les empreses del sector poden certificar són el Disseny i projectes de jardineria i paisatgisme; Construcció i manteniment de jardins i parcs; Sistemes de reg; Gespes i prats; Cobertes verdes i enjardinaments vegetals; Serveis forestals i mediambientals; Poda i tala d’arbrat; Gestió integrada de plagues; Redacció de dictàmens, valoracions i peritatges; Cultiu i venda plantes.\nLa certificació és voluntària, el Gremi supervisa el sistema però no el gestiona per assegurar la seva transparència i confidencialitat. Auditors independents i homologats pel Gremi són qui realitzaran l’informe que incorpori les propostes de millora; un comitè format per cinc experts, quatre d’ells sense vinculació amb el Gremi de Jardineria, atorgaran la certificació segons els resultats de l’auditoria. La certificació té una vigència de 3 anys renovables.\nLes auditories estan plantejades de curta durada, tot el procés està pensat per facilitar-ne l’accés als autònoms i les empreses amb poca estructura administrativa però és aplicable a qualsevol empresa del sector sense importar la seva grandària.\nLa proposta compta amb el suport del Departament d‘Agricultura que, des dels inicis ha vist la importància i transcendència del projecte en la millora i qualificació del sector.\nMés informació a www.certificatjardineria.cat\nSobre el Gremi de Jardineria de Catalunya\nEl Gremi, amb més de 300 socis i patrocinadors, és el portaveu del sector davant les diferents administracions, associacions i entitats. El Gremi participa en la pràctica totalitat de les jornades tècniques que es fan a tot el territori i col·labora en la seva difusió.


Cas típic 2299: noi li agrada noia, noi li agrada la segona temporada de Brön | Pons's blog\nPosted: 2016-01-07 in TV\nLa temporada dos de Bron/Broen comença amb un resum de com va acabar la primera temporada (fa 13 mesos), llavors arranca el opening que es soso a matar, i després ja comença la nova acció amb el pont de Oresund altre cop com a protagonista, bé, el pont no es el protagonista, simplement es l’escenari, els protagonistes continuen sent la Saga i el Martin (la primera Sueca i el segon danès, recordeu?), personatges que malgrat les experiències viscudes de la primera temporada poc han canviat, especialment la Saga que continua sent una persona seca, freda i sense cap empatia ni mostra de sentiment, sempre que no parla de feina et respondrà amb monosíl·labs com “Si”, “No”, “Bé” i algun més, si pot estalviar-se explicar els detalls ho farà a excepció que li preguntes explícitament per ells. Martin potser si que ha canviat una mica més, per exemple, ara té el cabell més gris, també ha canviat en el fet que cada vegada que creua el pont plora com una nena per tot allò que ja sabeu que va passar a la primera temporada. Ah! Que no sabeu què va passar en la temporada u? Doncs ja trigueu a mirar-la.\nEls dos protagonistes abraçats davant del omnipresent pont en un dels dies més assolellats de Suècia.\nIgual que en la primera temporada els noms de les persones que es creuaran per la investigació ens sonaran una mica estranys, són noms danesos i suecs, es clar, bastant diferents dels nostres i també dels típics estadounidencs John, James, Michael, etc. En aquesta sèrie la gent té nom com Rasums o Pernile, sí, sí, en serio, no m’ho invento. Amb els noms de les localitzacions que esmenten passa una mica igual, el poble de Grafetensourend? la plaça de Hoberentsen? M’ho inventat, perquè sóc incapaç de recordar els noms de veritat però segur que existeixen alguns de molt semblants. Igual que en la primera temporada durant tots els dies que dura el cas no veiem el sol ni per casualitat, de fet no existeix cap paraula danesa ni sueca per designar el sol ni el concepte de calor. A més són tan estranys que les notes dels examens no van del 1 al 10 sinó del 1 al 12, perquè… perquè… estan sonats. Més exemples, quan canten l’aniversari feliç diuen “hurra hurra” entre la lletra, i no només això sinó que mouen banderetes de Dinamarca, us imagineu vosaltres celebrant el vostre aniversari amb banderetes espanyoles? Una vegada més hi ha trames paral·lels que no sembla que tingui res a veure amb la investigació fins que al cap de varis capítols veus com si que la tenen. El primer cas es una estudiant que fa vela a les congelades aigües d’aquell mar. El segon cas es un estudiant d’institut que li fan bullying, però com que són suecs ho fan educadament, és més, el maltractament se’l fa el propi nano que sembla que no hi toca massa, la falta de sol deu ser. Una altra trama es la d’una dona que sospita que el seu marit li fa el salt, aquesta es la trama més llarga i més pesada, fins que es descobreix la relació amb el cas i fins aquí puc explicar. Un apunt més, la influència del cas de la primera temporada ocuparà una part important d’aquesta segona, i ara si que no us puc dir més.\nTornem a parlar de la Saga, que es realment el personatge més especial de la sèrie, en aquesta temporada no se sap com però ha trobat un xicot, i intenta aprendre com es comporta una novia de veritat, no es fàcil perquè el seu sentit comú en quan a relacions personals brilla per la seva absència, i passen situacions com ara que tot i fer mesos que el coneix encara no sap ni en què treballa. A part de convertir-se en una bona parella (cosa que no aconsegueix ni de conya) també està provat de riure, però li surt un riure tan fals que és més inquietant que cap altre cosa. Ni tan sols es capaç d’entendre la gràcia de la ironia o del sarcasme, pobreta, no es adorable? La veritat es que ella i en Martin fan bona parella (com a policies), ella fa les preguntes adeqüades i ell sap tractar la gent amb protocols socials complexos tals com “bon dia” i “gràcies” que la Saga no sap acostumar-se a fer servir.\nSobre el cas en si mateix puc dir poca cosa sense entrar en espoilers, simplement que el que sembla el cas d’un segrest de cinc joves en realitat es una cosa molt més greu, ja que ens trobem un cas semblant a la primera temporada on un individu o grup d’individus vol fer escoltar les seves reclamacions mitjançant atacs terroristes, i pensar que Dinamarca semblava un lloc tranquil per viure… Una cosa diferent a la temporada anterior es que aquí des del segon capítol ja veiem què fan els dolents, d’aquesta manera perdem el misteri que hi havia en la cerca de l’assassí de la primera temporada, una llàstima, sinó fos perquè realment no es això el què passa, perquè a Bron la trama té més giragonses que un port de muntanya. Però el que si tenim són els cliffhangers de cada final de capítol, 10 capítols té la temporada, 9 cliffhungers ben grossos que hi ha, menys per l’últim capítol on tot i que el cas queda tancat acaba amb un fet que ens deixarà amb ganes de saber com continua en la tercera temporada. M’agrada aquesta sèrie perquè actuen amb lògica, per exemple, amb el registres de la casa d’un sospitós primer entra el swat i ells es queden a part fins que han comprovat que es segur, res d’entrar davant del swat com fan moltes altres series policials. Més exemples, els escenaris del crim no es processen en un parell de minuts, ni les proves de ADN s’analitzen al segon.\nBron té un 7,8 al filmaffinity i un 8,6 al imdb. Existeix una tercera temporada que tot just ha estat acabada d’emetre el novembre del 2015.\n2016-01-07 a les 7:49\nNo recordo de què anava la primera temporada, hi havia algun personatge anomenat Jamon al cual li agradava una noia rossa anomenada Bellota, amb la qual somniava creuar el pont però ella es negava perquè tenia molta por als ponts?\n2016-01-07 a les 9:22\nNi per casualitat, però bon intent\n2016-01-07 a les 11:02\nDius que hi ha gent que es diu Pernile.\n2016-01-07 a les 13:45\nDecideix tu mateix\n2016-01-07 a les 21:39\n2016-01-07 a les 13:02\nPernile ha de ser nom de dona!\nTot aquests embolics de noms em recorda a quan s’agafa qualsevol novel·la negra de les d’allà dalt. També el clima i aquest caràcter tan estrany. Que complicats que són aquests suecs/danesos….\nJa la tinc apuntada aquesta sèrie, però no dono l’abast.\n2016-01-07 a les 13:48\nSí, podríem dir que Broen es una novel·la negra, però sense ser novel·la, però es que “sèrie negra” sona estrany…\n2016-01-07 a les 21:43\nEs nota que els falta el sol, oi? Tampoc no cal anar tan lluny com mirar-los la cara i notar que tenen els ulls blaus, o fixar-se en els seus cabells i adonar-se que són més aviat rossos! Realment van molt mancats de sol, pobrets, i la veritat és que es nota. Amb una sola paraula!! “一个字”, com diria Tsui Hark, 一个字…\n2016-01-07 a les 14:21\n“Rasums” sí que t’ho has inventat.\n2016-01-07 a les 15:12\nCert, volia posar Rasmus però la “u” s’ha mogut.\n2016-01-07 a les 21:44\nEl becari volia dir Casums i s’ha equivocat.\n2016-01-08 a les 9:41\nPer com has descrit la parella de protagonistes, m’han recordat als de ‘Bones’, la científica amb escassos dots socials i que no entén el sarcasme, i el policia fet al carrer (encara que amb vestit d’Armani), que li salva el cul en les situacions socials. Ja està fet això. Però com que els nòrdics són frikis de mena, segur que li posen un toc especial. És una de les candidates per quan acabem Galactica, encara que llavors s’haurà de mirar GoT, no? Encara que això que la sèrie ja superi la trama del llibre…\n2016-01-08 a les 11:18\nNo he vist mai Bones (tot i que se de què va i he llegit algunes crítiques), estic una mica cansat amb els procedimentals mono-cas per capítol. A Broen el cas aguanta durant tota una temporada, això de resoldre casos amb 40 minuts es un do que considero massa bo.\nGame of Thrones es una gran sèrie malgrat vagi per lliure del què passa en els llibres, molt diferent a Broen, incomparables de fet, però si em fas triar m’haig de quedar amb els dels 7 regnes.\nNo et faig triar, tens una capacitat infinita per mirar sèries, per tant les miraràs les dues. I jo GoT també la miraré, així que Bron segueix sent una opció plausible. A més, dient-se igual que un personatge extremadament malparit, precisament de GoT, això li atorga encara més punts!\nCas típic 2422: noi li agrada noia, noi li agrada maredetrès | Pons's blog ha dit:\n2016-06-28 a les 6:04\n[…] no, resulta que l’escriu en Xexu, no es per tornar-se boig? En fi… Si sou seguidors de Bron/Broen Maredetrès us sonarà com el dolent de la segona temporada, però la escriptora del blog m’ha […]\n[…] Bron (segona) […]\nCas típic 2583: noi li agrada noia, noi li agrada la tercera temporad de Bron | Pons's blog ha dit:\n2017-03-29 a les 6:02\n[…] crítica de la primera temporada en el CT2204 i la segona en el CT2299. Bron té un 7,8 al filmaffinity i un 8,6 al […]\nCas típic 3015: noi li agrada noia, noi li agrada la quarta de Bron | Pons's blog ha dit:\n2019-04-10 a les 6:02\n[…] crítica de la primera temporada en el CT2204, la segona en el CT2299 i la tercera temporada al CT2583. Bron té un 7,8 al filmaffinity i un 8,6 al […]\nCas típic 2298: noi li agrada noia, noi li agraden les joguines


març – 2015 – Compromís per Alcoi\nDavid Abad: “Si tan preocupat està l’alcalde per les subvencions a les entitats socials, hauria d’haver presentat el pressupost en desembre, no ara”\nDavid Abad: Les brigades de neteja estan fent treballs que hauria de fer Fomento?\nSabina Gregorio: “Aplaudim la reactivació del Casal Jove iniciada per Compromís ara fa tres anys”\nSabina Gregorio, regidora de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi, explica que “a l’inici de la legislatura, tot i els escassos recursos destinats a Joventut, Compromís va iniciar el projecte del Casal Jove mitjançant la Regidoria de Joventut, amb la implicació de…\nCompromís Alcoi proposa altres espais més adients per a celebrar actes multitudinaris\nDavid Abad: “A la vista dels resultats de com ha transcorregut la preparació i celebració de les paelles universitàries, pensem que a Alcoi hi ha llocs més adients per a aquest tipus d’esdeveniments”. El regidor i portaveu de Compromís a…\nCompromís presenta la seua programació cultural. Anna Serrano: “Presentem la pròxima programació de Compromís amb una aposta decidida per la creativitat”\nRecordem que el proppassat mes d’octubre es va inaugurar la nova seu comarcal de Compromís amb l’inici d’una programació d’activitats culturals variades —performance, exposicions, presentacions de llibres i concerts. Ara presenten la programació trimestral, que continua apostant per l’organització d’activitats…\nArticle d’opinió de Paco Blay: “La Generalitat, l’Ajuntament i La Española”\nFrancesc-X. Blay, regidor de Compromís a l’Ajuntament d’Alcoi Primer capítol. La declaració d’ATE. Des del principi de la declaració del projecte Alcoinnova com a Actuació Territorial Estratègica (ATE), l’Ajuntament d’Alcoi ha estat un convidat de pedra. Les seues opinions no…\nCompromís Alcoi obri un període participatiu per a elaborar el seu programa electoral\nDesprés de celebrar les seues primàries on es va triar el candidat i les persones que formaran la llista a les eleccions municipals de maig de 2015, Compromís Alcoi obri un període participatiu a tota la ciutadania, durant el mes…\nUn any més en blanc\nL’any 2014 va començar amb la intenció del govern de demanar la declaració de Patrimoni Immaterial de la Humanitat del Nadal alcoià… I s’acaba igual, amb la intenció damunt la taula i una sèrie de conferències. Però de papers, cap…\nArticle d’Opinió de Paco Blay: “Compromís amb l’ensenyament”\nFrancesc-X. Blay, regidor de Compromís L’ensenyament està considerat per la Constitució espanyola (art. 27) un dret fonamental, que ningú no pot qüestionar. Correspon, per tant, als poders públics garantir aquest dret de tothom a l’educació. Com que també estableix…


Opening Night Carrer Sèneca - Botigues - Time Out Barcelona\nOpening Night al carrer Sèneca\nDijous 14 les botigues del carrer de Gràcia obren fins a les 23 h\nSèneca s'ha revitalitzat i s'ha convertit en un dels carrers amb més disseny per metre quadrat de Gràcia, i de la ciutat. Al costat de galeries veteranes com Miquel Alzueta i botigues com Ox, dedicada a mobiliari escandinau 'vinatge', van establir-se Casablanca i Antique Boutique. Els darrers a arribar han estat Otrascosas, el projecte del dissenyador Marc Morro i Oriol Vilar, i Plom Gallery, una galeria d'art per a nens. A quatre passes d'aquests trobareu les increïbles sabates artesanals de Cuervo i la roba de Lydia Delgado, a més de les propostes retro de Cucharada.\nSi encara no heu trepitjat l'univers Sèneca aprofiteu per descobrir-lo dijous 14 de novembre, amb motiu de l'Opening Night. Les botigues i galeries d'art del carrer obriran fins a les 23 h i podreu visitar els 21 espais en un horari poc habitual, animar-vos a comprar i gaudir de les exposicons i les propostes que s'han muntat per aquesta nit especial.\nEls veïns de Sèneca\nEl Roig Robí, un dels primers emblemes de la renovació gastronòmica de la ciutat, acaba de festejar els seus trenta anys de vida. Sota l’atenta i càlida mirada de Mercè Navarro, alma mater d’aquest vaixell insígnia que va ser un atractiu més dels jocs olímpics, el Roig Robí segueix oferint una de les més bones i serioses cuines de Barcelona. En l’art transmet vives emocions: per això, suposo, van escollir aquest nom. Per més que passin els anys, els qui el vam veure néixer mai no el podrem considerar un clàssic.\nLydia Delgado fa més de vint anys que es dedica al negoci de la moda, ha desfilat a Barcelona i Madrid i ha aconseguit crear una marca amb un estil molt personal. Femenina, elegant, parisenca i escorada en la sobrietat del negre. Comparteix una línia amb Miranda Makaroff i la roba de mare i filla es mesclen als penjadors d’aquesta sofisticada boutique de Gràcia amb tota la naturalitat del món. De l’audàcia de la clienta dependrà si serveixen per crear un 'look' més sobri o més trencador.\nEls mobles també són l'especialitat d'Estudio Restauración, una botiga preciosista dedicada a la venda i la restauració de mobles antics, sobretot peces provinents de França i Itàlia.\nAntique Boutique és una botiga de mobles i objectes 'vintage' que, a més, funciona com a taller de restauració i creació. L'espai també allotja Anonymus, col·lectiu dedicat a la fotografia 'vintage' i al treball de fotògrafs contemporanis.\n2046 va passar de ser una sabateria multimarca de gamma alta a la botiga taller d’un sabater que ha recuperat un ofici ancestral. Les Cuervo són sabates fetes a mida de bellesa atemporal que beuen de fonts clàssiques i que poden transformar l’home que les porta posades. Sota la marca Cobblerblack Bird, aquest sabater tímid i destre ofereix models que converteixen l’acte de calçar-se en un petit luxe diari. Noies, no sentiu enveja. Ara també hi ha Cobblerblacks per a vosaltres.\nL'espai que corrobora la nova vitalitat del carrer Sèneca està dedicat a la fotografia antiga-'vintage' i l'obra d'artistes contemporanis. Per tot això, la galeria Miquel Alzueta és un espai de visita obligada per a col·leccionistes i antiquaris a la recerca de peces úniques.\nTrobes a faltar algun establiment important de Gràcia? Ens ho pots dir als comentaris de sota\n15 espais on trobar decoració, moda i complements de dissenyadors i artesans barcelonins


La vespa asiàtica s'expandeix i amenaça als apicultors » Ràdio Olot\nLa vespa asiàtica s'expandeix i amenaça als apicultors\nLa vespa asiàtica s’expandeix al mateix ritme que en els altres llocs on s’ha quedat. El 2014 a tot Catalunya es van trobar 16 nius.\n| 21 de gener de 2015\nLa vespa asiàtica s’expandeix al mateix ritme que en els altres llocs on s’ha acabat estenent. Una prova és que el 2014 es van trobar 16 nius de vespa asiàtica a tot Catalunya, quinze més que el 2013. D’aquests, 5 van ser a la Garrotxa. Ho ha explicat en una entrevista a Ràdio Olot, el cap dels Agents Rurals a Girona que troba “utòpic” pensar que es pugui acabar amb l’espècie.\nImatge d'una vespa asiàtica, coneguda com a velutina.\nLa vespa asiàtica segueix desplegant-se al seu ritme tal i com ho proven les dades que tenen els Agents Rurals d’actuacions fetes l’any passat. Si el 2013 es va retirar el primer rusc a la Vall d’en Bas, el 2014 el nombre va créixer fins als 16. Una situació que no sorprèn al cap dels Agents Rurals a Girona, Ignasi de Dalmases. En una entrevista al ‘Via Oral’ de Ràdio Olot ha qualificat d’”utòpic” pensar que es podrà fer fora aquesta espècie de casa nostra. Diu que no és que hagi vingut per quedar-se sinó que és l’home qui l’ha dut fins aquí.\nUn cop descartats els riscos per a la població en general, ara sembla que els plats trencats de l’arribada de la vespa asiàtica els pagaran els productors petits. Aquests que tenen pocs ruscos poden veure com perden tota la seva producció si tenen un niu de vespa asiàtica a la vora. Aquesta nova espècie fa nius molt més grans i té més animals per alimentar. Això vol dir que en l’època de finals d’estiu i principis de tardor és quan es torna més agressiva amb l’espècie autòctona. Per això Dalmases destaca la necessitat de cooperar amb el sector apicultor.\nTot plegat però no trenca les expectatives que tenien els Agents Rurals sobre l’impacte que suposaria la vespa asiàtica quan es va trobar el primer niu, precisament a la Garrotxa. Aleshores, ja els van avisar des del País Basc i de França de la progressió de l’insecte. Per aquest motiu per a ells la situació no els agafa desprevinguts.\nL’entrevista a Ignasi de Dalmases, el cap dels Agents Rurals a la demarcació de Girona, la poden tornar a escoltar al web radiolot.cat.


POLÍTICA - 24/04/2020 10:40 / Redacció\nL'espanyolada revolucionada: Qui és aquesta jove que s'ha colat a un directe del presentador fatxa Alfonso Merlos?\nEl canal de Youtube Estado de Alarma utilitza aquest confinament per atacar al Gobierno d'España. Raó no els falta perquè la gestió de Pedro Sánchez és nefasta, però els seus col·laboradors són els herois de l'espanyolada: Javier Negre, Alfonso Merlos, Cristina Seguí, Albert Castillón, etc.\nDurant una entrevista de Javier Negre (moderador) amb Alfonso Merlos darrere la pantalla va aparèixer una noia jove en banyador. La presència de la noia va cridar més l'atenció que les paraules del periodista i l'espanyolada es va revolucionar: "¿Te la estás follando?", "¿Quién es esa guarra?"\nHem pogut veure aquests dies, tal com vam EXPLICAR AQUI, que les videoconferències des de casa porten problemes. Inés Arrimadas, per exemple, vam veure com parlava al seu gos en català, malgrat el seu origen andalús i viure a Madrid.\nParaules clau: MERLOS


El Pebrasset: 13 nous gens de malalties cardíaques\nUn científic ha descobert 13 nous gens associats al risc de patir una patologia de les artèries coronària, és a dir, l'estrenyiment dels vasos que impedeix el subministrament de sang oxigenada al cuirassa. Dels 23 gens coneguts que afecten aquestes patologies, només mitja dotzena es relacionen amb factors de risc com el colesterol o l'alta pressió arterial.\nS'ha estudiat mostres genètiques de 140.000 persones europees dels que un terç tenen precedents familiars de malaltia cardíaca i la resta no.El consorci ha examinat 10 vegades més mostres que la major investigació realitzada fins ara, així que ha incrementat enormement el poder de detecció de petites variacions genètiques. El seu objectiu és desenvolupar nous fàrmacs per actuar sobre els gens.\nEls investigadors han demostrat que fins al 40% de les malalties de les artèries coronàries poden prevenir controlant el colesterol i la pressió arterial, així com evitant els hàbits nocius,encara que la meitat de aquests malaties són genètiques.\nPublicado por Xavi Pascual en 12:42\nEtiquetas: biogeo4eso, curs 2010-2011, PeñaCalderonE


Pechpailin Resort Kanchanaburi Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n109/5 Moo 4 Ladyha District, Lat Ya, Kanchanaburi, Tailàndia, 71190 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Pechpailin Resort?\nNotable 7,6 (1675 comentaris)\nNotable 7,0 (1490 comentaris)\nBé 6,5 (1025 comentaris)\nBarri Lat Ya Riu Kwai Mueang Kanchanaburi Riu Kwai Riu Kwai Riverside\nMés informació sobre Pechpailin Resort\nSituat en el cor de Lat Ya, Pechpailin Resort és un lloc ideal des d'on descobrir Kanchanaburi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Latyar Physioclinic, Fort Surasi Hospital, Jardí de Salut Lat Ya donen a aquest hotel un encant especial.\nA Pechpailin Resort, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, restaurant, cafeteria.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara mirall, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu, piscina exterior, massatge, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Pechpailin Resort la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Kanchanaburi.\nComentaris d'Agoda (68)Comentaris de Booking.com (16)\nTots els tipus de viatgers (68)Viatger de Negocis (2)Parelles (20)Viatgers en solitari (3)Famílies amb infants petits (17)Famílies amb infants grans (15)Grups (11)


12 persones celebren una festa d'aniversari en ple confinament en Vinaròs\nDenuncien a 12 persones per celebrar una festa d'aniversari en un jardí en Vinaròs\nVa ser un veí qui va avisar a la policia\ndijous, 7 de maig 2020 - 10:15h\nHi havia 12 persones en el jardí | Policia Local de Vinaròs\nAgents de la Policia Local de la localitat de Vinaròs, en la comarca del Baix Maestrat (Castelló), han denunciat a 12 persones per estar celebrant una festa d'aniversari en el jardí d'una casa particular a pesar de les restriccions de l'estat d'alarma decretat a causa del coronavirus.\nSegons informa 'Mediterráneo', ha sigut un veí el que va avisar a la policia. Davant d'esta alerta, diferents agents policials que estaven fent faenes de vigilància i de control, van anar fins al lloc de l'incident i, quan van arribar, van vore que d'una casa eixia un gran soroll de música i en la porta hi havia diferents cotxes aparcats.\nImmediatament, els agents van anar fins al jardí de la casa, a on es van trobar a diferents persones celebrant una festa d'aniversari. Ràpidament, la policia la van desmuntar i va posar una denúncia a tota la gent que estava reunida en la zona.


Caminos de ida y vuelta: Avui és un bon dia, també...\nPublicado por m.m. en 10:48\nEls ulls com plats, jejeje... amb lo guapos que els tens!! Si, avui també es un bon dia, i llegirte el fa encara mes atractiu. Miauuu\nEl cafè de primera hora del mati es él millor per començar el dia. M'agrada veure't així. A mi el sol em dóna energia i vitalitat. M'encanta l'estiu. Petons.


La Guàrdia Civil desmantella un cultiu de més de 2.300 plantes de marihuana en una nau industrial de Sollana - Vista impresión\nPOBLACIONES » Sollana » La Guàrdia Civil desmantella un cultiu de més de 2.300 plantes de marihuana en una nau industrial de Sollana\nLa Guàrdia Civil desmantella un cultiu de més de 2.300 plantes de marihuana en una nau industrial de Sollana\n• I deté a tres persones, una dona de nacionalitat xinesa i dos homes de nacionalitat vietnamita\nLa Guàrdia Civil d'Almussafes, en el marc de l'Operació “OLIVARONS”, desenvolupada en la comarca de la Ribera Baixa, va tindre coneixement d'un suposat delicte de cultiu de drogues a l'interior d'una nau industrial de la població de Sollana. Per açò, el passat 22 de novembre es va realitzar un operatiu de la Guàrdia civil d'Almussafes a fi d'esclarir estos fets i detenir als autors. Fruit de les intenses gestions realitzades i de les perquisicions obtingudes pels components encarregats d'este operatiu, es va poder comprovar que almenys tres persones estaven utilitzant una nau industrial a Sollana, condicionada per a satisfer les necessitats de les plantes quant a la llum, humitat, temperatura ja que comptaven amb ventilació, extractors i aires condicionats.\nLa fase d'explotació d'esta operació va culminar quan els agents de la Guàrdia Civil van procedir a la detenció de tres persones, una dona de nacionalitat xinesa i dos homes de nacionalitat vietnamita, amb edats compreses entre 32 i 35 anys, per la seua suposada implicació en els delictes contra la salut pública, defraudació del fluid elèctric i pertinença a organització criminal.\nEn el registre practicat pels agents encarregats de l'operatiu s'ha confiscat més de 2.300 plantes de marihuana, centenars de tests, sacs d'abonament i garrafes de fertilitzant en líquid. A més d'aparells electrònics com a ventiladors, aires condicionats, transformadors elèctrics i lluminàries amb bombeta. Les diligències han sigut lliurades al Jutjat d'Instrucció nº 2 de Sueca.


Ràdio Valira | Editorial: Punt, joc i set (però no partit) per a Bartumeu\nEditorial: Punt, joc i set (però no partit) per a Bartumeu\n4 d'Octubre de 2018 /a General /per Informatius Ràdio Valira\nQuan un equip de Govern o un càrrec públic estrena nomenament se li concedeixen els anomenats 100 dies de gràcia. Àngel Ros es va incorporar com a ambaixador el 20 d’agost, fa 44 dies.\nEl seu nomenament ja ser polèmic. L’Associació de Diplomàtics espanyols, que representa més del 65% de la carrera diplomàtica de l’estat veí, va expressat la seva ‘disconformitat’ per la nul·la experiència de Ros, i va explicar que ser ambaixador d’Espanya no s’improvisa ni s’aprèn en pocs anys’.\nFa uns dies, la primera relliscada de l’ambaixador, quan a partir dels actes de l’11 de setembre va expressar la seva opinió política com a president del PSC.\nAra fa una setmana, i aquí agafo la metàfora il·lustrada ahir per Jordi Planellas al Diari, Ros iniciava amb el líder d’SDP, Jaume Bartumeu, un partit de tennis, amb declaracions i contradeclaracions. Doncs bé, ahir, el ministre d’Exteriors espanyol, de Ponent, com Ros, i segurament un dels responsables del darrer nomenament de l’exalcalde de Lleida, es va encarregar ahir de donar la raó a Bartumeu.\nJoc i set per a l’excap de Govern andorrà. I segona relliscada de Ros en 44 dies.\nEl partit veurem qui se l’emporta, doncs cal recordar que Andorra no vol entrar a formar part del club de la Unió Europea, sinó que vol associar-s’hi, i que per tant, deu tenir un petit, potser minúscul, marge per negociar.\nEn tot cas, queda evidenciada la foscor i l’opacitat que envolta tot allò relacionat amb les negociacions per a l’acord d’associació. S’hauria agraït, quan va esclatar aquesta polèmica, que la ministra Ubach hagués donat explicacions, i no haver d’esperar que vingués algú de fora a afegir més llenya al foc.\nhttp://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2018/10/144623_thumb_ANA1.jpg 266 399 Informatius Ràdio Valira http://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2016/04/logo-exp-1.png Informatius Ràdio Valira2018-10-04 14:53:362018-10-04 14:53:36Editorial: Punt, joc i set (però no partit) per a Bartumeu\nAndorra la Vella dona el tret de sortida als Special Olympics 2018 Surrealista | Un jugador llança un penal i l’àrbitre marca un golàs...


cal rèflex: Anem a passeig, Quico?\nQuina canya, la porta del sogre. I aquests núvols de pluja... quina enveja. Ha acabat plovent?\nBé, he de dir que l'escrit de la porta va ser obra meva, concretament cap allà l'any 93, més o menys, després que a classe de català a l'institut de la Seu, la inesgotable Anna Martí ens va fer llegir el magnífic "Sol, i de dol", de J.V.Foix.\nÉs maco eh?\n3 de març de 2008 a les 20:39\nSol i de dol és tan magnífic que té aquell poema que comença amb el\n"Com el pilot que força els governalls quan ix del Prat..." i que tanta màgia té per als pratencs.\nAi, la feliç Arcàdia...\n3 de març de 2008 a les 23:48\nNo ha caigut ni una gota i els núvols s'han esfumat. A la ràdio diuen que asvui tindrem una bona nevada. Esperarem...\n4 de març de 2008 a les 8:41\nCada cop que mostreu una imatge de'n Quico, apareix escarxofat com un senyor de casa bona. Només li falten els llençols amb puntes!. Quina vida que té aquest gos!.\n4 de març de 2008 a les 13:27\nSí, Dessmond, em semble que el Quico no és pot pas queixar. És un mimat!! Suposo que ho fa que el vam recollir de la carretera, gairebé una setmana després que un imbècil (és que ara no em ve una altra paraula al cap) el va abandonar des del cotxe mentre passava pel Pla.\nI s'està fent estimar tant, coi de gos, que mira, vols que estigui bé, i segur que l'acabes mimant massa. Però bé, també s'ho mereix, que és molt bon gos!\n4 de març de 2008 a les 19:16


Diari d'una vickyrinària: Jo de GRAN vull ser petita\nQuan éreu petits, què volíeu ser de grans??\nJo no ho recordo, però m'han explicat molt sovint que el primer cop que em van demanar "Tu qué quieres ser de mayor?" vaig contestar: "Yo quiero ser Mamá."\nSuposo que aleshores em semblava evident, que tota nena es convertiria de gran en una bona mare. Més tard, quan vaig començar a entendre que el treball de mare no està remunerat com a tal i que si realment volia tenir fills els hauria de mantenir d'alguna forma... vaig començar a contestar: "Vull ser veterinària." I durant molts anys, la meva resposta no va canviar...\n...Fins el dia en que l'eutanàsia de la meva gossa, amb la que havia viscut durant 15 anys des de que jo tenia menys d'1 any d'edat, em va fer canviar la idea que tenia dels veterinaris: MONSTRES!!!\nAleshores vaig plantejar-me que les arts plàstiques també podrien ser un treball. "Belles Arts..." era una idea que rondava pel meu cap, i a mesura que s'acostava el dia en que havia d'escriure en aquell paper de la preinscripció universitària què esperava del meu futur, més dubtava: Veterinària? o Belles Arts?\nQuè posar en primer lloc? Què en segon? Ho vaig pensar molt, però al final vaig haver de completar el paperet i només en l'últim moment vaig recordar que: Sí, era veritat que un veterinari havia eutanasiat a la meva gossa, però també era veritat que, gràcies a aquell home, havia pogut conviure amb ella durant 15 anys.\nAleshores ho vaig veure més clar:\n2. Belles Arts\nI aquí estic, sabent que no em vaig equivocar al escollir... Que al cap i a la fi, quan algú té ganes de seguir dos camins molt diferents, sempre pot escollir-ne un i de tant en tant passejar per l'altre. Tot i que veterinària no sigui el més fàcil i requereixi molta dedicació, mai he deixat de dibuixar.\nAra, és el principi per a mi (la continuació per a molts altres) d'un projecte que es durà a terme d'aquí poc a un país selvàtic de l'Àfrica: Uganda. Durant el Projecte de Cooperació Veterinària al Districte de Kisoro, tenim pensat fer un llibre, semblant a una guia de viatge, que il·lustraré amb aquarel·les.\nI... Ara sé que, de fet, no eren dos camins paral·lels... al final, sense adonar-me'n, els dos camins s'han apropat, fins tocar-se i unir-se.\nMentre espero que comenci aquesta aventura, em preparo, estudio però també dibuixo.\nI vosaltres... què volieu ser de grans? I què sou ara?\nPublicat per Vicky Ticó Rivera a 23:39\nEtiquetes de comentaris: Dibuix/Pintura\nAlbert 22 d’agost de 2010 a les 22:12\nA mi el primer cop que em van preguntar 'que quieres ser de mayor?' vaig contestar: "Mowgli el del libro de la selva! :D" (nota: he buscat com s'escriu mowgli)\nAls pocs anys, com el tipico niño americano, volia ser astronauta, i flotar pels aires , o fer coses secretes i confidenciales.\nMentre pasava el temps, no vaig decidir quin camí agafaria, però si què tenia clar que no agafaria: historia, politica, lletres, y derivados. M'anava més el mon de la ciència (tirant cap a números).\nQuan va arribar el dia de decidir, tenia varies opcions al meu cap:\n-informatica (per que tothom m'ho deia, i no ho veia massa dificil)\n-traduccio i interpretacio d'idiomes (per que sí, em va agradar parlar en anglès amb una francesa a un viatge .. xD)\nY vaig decidir informatica.\nDibuixar encara no ho havia descobert, fins que no vaig anar de viatge a itàlia, vaig trobar una cosa extranya que no havia vist mai: paper negre. Vaig dir: anda que curiós, vaig a provar-ho. Em va agradar, y no he parat.\nAlguns cops m'ha passat pel cap fer la carrera de belles arts, encara que sigui després d'acabar la carrera d'ara, però qui sap.. sempre m'agrada decidir tot a l'últim moment.\nVicky Ticó Rivera 9 d’agost de 2017 a les 11:18\nAlbert, rellegint entrades antigues he topat una altra vegada, amb el teu comentari i m'ha fet molta gràcia lo de Mowgli..\nAra, lo de dibuixar.. espero que no ho hagis deixat!!\nIrianesh 23 d’agost de 2010 a les 20:09\nVicks!! Gràcies pel teu comentari a Miratge!! M'ha fet molta ilusió saber de tu i llegir aquesta entrada tan bonica!! Et desitge moltíssima sort en la teua envejable experiència a Uganda així com a aquesta nova aventura bloggera ;) Espere que prompte compartisques amb nosaltres les teues anècdotes així com els teus preciosos dibuixos...Una abraçada des de València i si tu vens per aquí també espere poder convidar-te a un café dels somnis ;)\nAda 24 d’agost de 2010 a les 9:56\nHola Vicky!!! Quin post més ben fet!!! Estic segura que has escollit bé, encara que també hagueres realitzat molt bé la segona opció... Veig que ets una artista dibuixant! Sempre et pots dedicar com a hobby. Jo de gran volia ser... jajaj... monstre motxilla!!! jajaj... (a que ara ja saps qui sóc?)\nT'envie una forta abraçada i molts records!\nhimiko 26 d’agost de 2010 a les 15:29\nRecordo que des de sempre has volgut ser veterinària, és cert que vas tenir un temps en que no ho tenies clar. "Veterinària? belles arts? i fins hi tot mates?!" jeje\nEm fa feliç veure't il·lusionada amb aquest projecte a Kisoro. Estic segura de que serà el primer de molts altres i que t'enriquiran professional i personalment. :D\nJa ho saps, però et desitjo el millor en aquesta experiència. Disfruta-la! Obre bé els ulls i mira-ho tot amb atenció, aprèn, ensenya, escolta, deixa't emportar!\nP.D. El gorro d'exploradora que et vaig regalar, porta'l eh! vull que t'enrecordis de mi allà :D\nAnònim 20 de gener de 2011 a les 22:39\nQue bonic vicky i molt emotiu , molta sort nineta te la mereixes, petonets, Conxita


El servei de l'Aparell Digestiu investiga el grau d'incidència de la Covid-19 en la Malaltia Inflamatòria Intestinal\nProp d'una trentena de projectes de recerca catalans han rebut finançament en la darrera ronda d'ajuts del Fons Covid-19 de l'Institut de Salut Carlos III. Un d'ells està impulsat per la Fundació de Docència i Recerca MútuaTerrassa i investiga el grau d'afectació de la Covid-19 en pacients amb malaltia inflamatòria intestinal (MII).\nCertament hi ha poca informació a la literatura científica sobre quina evolució pot tenir la malaltia en qüestió en pacients amb MII i si el tractament que reben alguns pacients (fàrmacs immunosupressors i biològics) pot influir en el curs clínic de la infecció. És sabut que els pacients amb MII son un grup especialment susceptible de patir infeccions -a vegades greus- relacionades amb la immunosupressió però es desconeix l'impacte que poden tenir els virus respiratoris en general en malalts immunosuprimits amb MII, ni si aquests estan més exposats a patir-les.\nEn conseqüència, els objectius de l'estudi són avaluar la incidència de la Covid-19 en l'evolució de la MII, la forma de presentació clínica així com la gravetat i la mortalitat de la malaltia en el període epidèmic. El treball també contempla estudiar l'evolució dels pacients sota tractament immunosupressor en comparació amb els que no el reben, conèixer els factors clínics, demogràfics i epidemiològics associats al risc de tenir una mala evolució de la infecció així com la influència de la infecció en l'evolució de la MII a llarg termini.\nPer fer-ho, es comptarà amb la col·laboració de més de 80 hospitals de tot l'Estat (potencial de participació) per analitzar el màxim de casos de pacients amb MII que hagin estat infectats per coronavirus. A principis de juliol el treball ja incorporava 403 casos provinents de 53 centres. L'estudi va donar el tret de sortida a principis de juny i els primers resultats s'espera poder tenir-los d'aquí a 4 ó 5 mesos.


‘Tancat per injustícia’, missatge del mecànic de Reus acusat d’odi | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\n‘Tancat per injustícia’, missatge del mecànic de Reus acusat d’odi\nJordi Perelló ha hagut de tancar el seu taller aquest matí per anar a declarar als jutjats. Foto: Lluís Gibert\nCap a tres quarts de deu del matí, Jordi Perelló ha arribat als jutjats de Reus per afrontar la declaració judicial. Molt emocionat ha saludat i ha agraït les mostres de suport del més d’un centenar de persones que l’esperaven a les portes al crit de “No estàs sol!”.\nDesprés que hagin comparegut davant el jutge l’agent de la policia espanyola i la seva parella, Perelló ha començat a declarar pels volts de tres quarts de dotze del migdia i n’ha sortit al cap de mitja hora entre aplaudiments i crits de suport, com ara “Els tallers seran sempre nostres!”.\n05/11/2018 Detinguda la regidora de la CUP de Reus que s’havia negat a declarar per un suposat delicte d’odi


You are here: Home / 2017 / La Sra. Dalloway\nVirginia Woolf era, és, una assignatura pendent per a mi, però ara que he obert la caixa dels trons del feminisme, no podia obviar-la més temps.\nAra bé, crec que no és una autora per a mi. No serveix de res que m’enganyi. Sóc de novel·les amb arguments i trames. Arguments i trames on passin coses. Això de navegar en els propis pensaments com si fos un mar en calma, em fa mandra. Ja em passa en els meus, imagineu-vos en els dels altres. Les tres primeres parrafades de monòleg interior, les aguanto amb dignitat, però aleshores ja començo a desconnectar i, quan me’n vull adonar, ja fa cinc pàgines que ajunto lletres mentre penso en coses que no tenen res a veure amb el llibre. I aleshores, torno enrere. Però les tres primeres parrafades de monòleg interior, les aguanto amb dignitat, però aleshores ja començo a desconnectar i, quan me’n vull adonar, ja fa cinc pàgines que ajunto lletres mentre penso en coses que no tenen res a veure amb el llibre. Però les tres primeres parrafades…i tal.\n“La Sra. Dalloway” és un entra-i-surt dels pensaments de la Clarissa Dalloway (i d’altres personatges) en un bonic dia de juny on ella té, per a tota feina, acabar d’organitzar una festa que ofereix a casa seva aquell vespre. La novel·la es desenvolupa a base d’introspecció i flashbacks que Woolf fa servir per donar veu a la sensibilitat femenina i per transmetre un missatge de desencantament de les dones respecte dels homes que no contribueixen, en tant que gènere, a que puguin gaudir de la seva vida plenament. Cal entendre aquest missatge des de l’Anglaterra de post-guerra, en una societat que tot just desperta a certs canvis respecte de la rígida societat eduardiana, però que segueix mantenint costums de forta tradició.\nWoolf tracta també el tema de la malaltia mental, el mal que la va portar a ella, anys més tard, al suïcidi. Un dels personatges que passegen per la novel·la, Septimus Warren Smith, pateix una mena de psicosi maniacodepressiva que l’acaba per empènyer al suïcidi i que lliga també amb el tema de la mort com una sortida a una vida infeliç.\nFinalment, la novel·la també presenta un profunda crítica social, una visió de la societat de post-gerra que Woolf no s’esforça en edulcorar. Bàsicament perquè no hi ha sucre que l’endolceixi.\nResumint, tenim una novel·la que té molt, molt, molt de contingut i dóna per a pàgines i pàgines d’anàlisi. És de lectura exigent, demana concentració i té moltes capes que de segur que jo no he arribat ni a entreveure amb la meva lectura mediocre, desconcentrada i interrompuda pels meus propis pensaments. Crec sincerament que hauries de deixar de ser qui ets, durant l’estona que llegissis la novel·la, per no contaminar amb la teva consciència el camí difícil que et proposa Woolf per la ment d’aquests personatges. Si ho proves, que tinguis sort!


Tabes – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\n25 agost 2017Va de joc\nNom del joc: Tabes\nPoblacions: arreu del territori\nCaracterístiques: Les tabes o els ossets, astràgals del xai, és un dels jocs més antics que es té constància.\nAquest osset té quatre cares irregulars, cadascuna amb un nom, segons el territori: forat de l’aigüera, panxa, rei i botxí. A l’Argentina s’hi juga amb tabes de vaca que es reforcen amb unes plaques metàl·liques, esdevenint un joc molt popular entre els gautxos pampers.\nHi ha dues maneres tradicionals de jugar a les tabes: els nois jugaven d’una manera i les noies d’una altra.\nEls nois jugaven amb una sola taba, també es deia la corretja ja que això complementava el joc, però ja explicarem com es participava. Per torns s’anava llançant la taba i segons la cara com queia havies de fer una cosa o una altra. Si sortia la figura de forat de l’aigüera, eres culpable i havies de rebre un seguit de cops de corretja a la mà. Si sortia panxa, et lliuraves del càstig. Si sortia rei, eres l’encarregat d’establir el nombre de cops que havia de rebre el culpable. I si sortia botxí eres l’encarregat de donar el nombre de cops marcat pel rei al culpable. Els papers anaven canviant a cada ronda quan es llançaven les tabes.\nEl joc era violent? Una mica. Però la violència s’autorregulava, si el rei establia un nombre de cops molt elevat podria rebre un càstig sever quan perdés el privilegi, o si el botxí pegava molt fort també podria rebre la seva pròpia medecina. Era una manera de controlar la violència.\nLes noies jugaven amb cinc tabes, potser la manera més popular de jugar. Podrien tenir una taba pintada per diferenciar-les de les altres o més modernament una piloteta petita. Per torns anaven llançant les cinc tabes, a partir d’aquí les variants eren moltes, de més senzilles a més complexes. La més fàcil consistia en llançar la pilota o la taba diferent a l’aire i amb la mateixa mà recollir una taba del terra i després recollir la pilota llançada, i així s’anava fent fins que o bé es caigués la pilota o bé no es pogués recollir la taba. A partir d’aquí el joc es podia complicar tant com es volgués: recollir les tabes de dues en dues, girar-les i posar-les totes en la mateixa posició abans d’agafar la piloteta, formar un pont amb el dit polze i índex de la mà contrària al llançament i, sense moure el dits del terra llançar la bola i quan aquesta està a l’aire, amb la mateixa mà colpejar una taba per fer-la passar entre el pont format pels dits de la mà esquerra. Què, us sembla difícil? Doncs proveu de fer-ho i ja veureu.\nLes tabes és un joc que ha mutat. Recordeu els coneguts gogos que apareixien en unes bosses de patates? Jo sí! Doncs eren una evolució de les tabes.\nHas dit que les tabes és un dels jocs més antics de què es té constància, però des de quan? Hi ha gravats i escultures de nens i nenes jugant a tabes des de dos mil anys abans de Crist, i hi ha qui diu que això ve d’arts antigues practicades per bruixes que endevinaven el futur amb els ossets, això es deia astragalomància i el futur diu que ja hem d’acabar el programa.


«They» singular - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl «they» singular és l'ús de la paraula anglesa «they» (o de les seves formes flectives com «them» o «their») per referir-se a una entitat que no és plural, o no és necessàriament plural. Tot i que el «they» singular és d'ús comú en l'anglès quotidià de l'actualitat i té una llarga història d'ús, continua el debat sobre si és acceptable. Normalment, el «they» singular ocorre en les següents situacions:\nGènere indeterminat: quan «they» es refereix a una persona individual de sexe desconegut o no especificat com en la frase, per exemple, «one student failed their exam». Aquest ús es coneix com a «they» epicè (epicene they).\nNombre indeterminat: quan «they» no té antecedent gramatical definit, o es pot interpretar que es refereix a una entitat o bé singular o bé plural. Aquest ús també es coneix com a «they» genèric (generic they). Per exemple, en la frase «Anyone who thinks they have been affected should contact their doctor», «they» i «their» es troben dins l'abast del quantificador universal i distributiu «anyone», i es pot interpretar que es refereix a un individual no especificat o a la gent en general (tot i que «anyone» estrictament és gramaticalment singular).\nEn alguns casos es fa servir «they» fins i tot quan el nombre i el gènere del subjecte són desconeguts però la identitat de la persona és genèrica, com, per exemple, en la frase «if some guy beat me up, I'd leave them».\nEl «they» singular, tot i ser ambigu o singular semànticament, és morfològicament i sintàctica plural (és a dir, pren les formes verbals plurals).\n↑ "The use of the plural anaphoric ... pronouns 'they' or 'them' to mark non-reference or vague reference in spoken English is well entrenched, as in:\n(63) a. If anybody shows up, tell them to wait.\nb. If anybody did that, they'd be insane."\nTalmy Givón, Syntax: an introduction, volum 1, edició revisada, (John Benjamins Publishing Company, 2001), p. 435. ISBN 1-58811-066-4 (en anglès)\n"Singular 'Donkey' Pronouns Are Semantically Distributive, Not (Necessarily) Singular"\nEveryone at The Times agrees ... no they don't Geoffrey Pullum with Times.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=«They»_singular&oldid=24096036»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 jul 2020 a les 21:59.


Desenvolupem el nou web de GCA Architects\nPartim d'un disseny nèt i minimalista que ha estat clau per a plantejat un comportament responsive fluïd per a tots els dispositius mòbils i totes les resolucions. Ha estat necesaria una estreta coordinació dels equips disseny-maquetació-programació per a aconseguir el comportament harmònic de tots els elements.\nLes imatges, les grans protagonistes del web, es resistien a encaixar en l'estructura del disseny, pel que les hem treballat com a backgroud de manera que, amb unes mides mínimes, s'integren perfectament als espais. Els efectes, transicions, animacions CSS i els canvis d'alguns elements en l'scroll, segueixen la línia senzilla del disseny sempre amb l'objecti de oroporcionat la millor experiència d'usuari i una navegació de càrrega ràpida.\nGCA Architects és un estudi d’arquitectura de referència a nivell nacional i internacional. Amb seu a Barcelona, desenvolupen arreu del món projectes d’arquitectura i interiorisme que es caracteritzen pel seu marcat caràcter, estil sobri i la seva definició tècnica fins al més mínim detall.