Narra la història de tres brillants dones científiques afroamericanes que van treballar a la NASA al començament dels anys seixanta, en plena cursa espacial i així mateix al mig de la lluita pels drets civils dels negres nord-americans. Amb els seus càlculs matemàtics van ajudar el projecte de llançar a lespai al primer astronauta nord-americà que va fer una òrbita completa a la terra.\ndrets humans, matemàtiques, prejudici, racisme, astronàutica\nEducació primària - Cicle inicial - Matemàtiques: Matemàtiques i societat; Educació secundària obligatòria - 1r - 2n ESO - Tutoria: Autoconeixement, La relació amb els altres; Educació secundària obligatòria - 3r - 4t ESO - Tecnologies/Tecnologia/Informàtica: Tecnologia i societat; Educació primària - Cicle inicial - Tutoria: La relació amb els altres, Aprendre a conviure; Educació secundària obligatòria - 1r - 2n ESO - Matemàtiques: Matemàtiques i societat, Història de la matemàtica + informació\nISBN/ISSN:8420266007308; Dipòsit legal:M-5102-2017


El transport a demanda de l'Horta ja es pot sol·licitar per internet — Regidories d’Urbanisme, Mobilitat, Vialitat, Trànsit i Horta i d’Habitatge i Transició Ecològica – La Paeria – Ajuntament de Lleida\nEt trobes a:Inici/REGIDORIA DE MOBILITAT, SERVEIS URBANS I HORTA/Notícies/El transport a demanda de l'Horta ja es pot sol·licitar per internet\nEls veïns i veïnes de les partides poden registrar-se en aquest servei i fer la petició de taxi via web i amb l'app de Moventis, amb només dues hores d'antelació.\nLa comissió territorial de l'Horta ha informat avui de la posada en marxa d'una millora en el servei de transport a demanda de l'Horta de Lleida, que es presta amb taxis. Des d'aquesta setmana els seus usuaris i usuàries ja poden sol·licitar els serveis a través de l'app de l'empresa concessionària del transport públic, Moventis, o en aquesta web, tot i que prèviament cal registrar-se en el servei per telèfon, trucant al 900 106 848. Aquest mateix número també seguirà atenent els veïns i veïnes de l'Horta.\nUn cop fet el registre, que requerirà aportar dades personals com són el nom i cognoms, DNI i adreça de correu electrònic, que haurà de ser verificada. Un cop creat el perfil d'usuari, accedint a l'aplicació es pot sol·licitar el servei indicant: la ruta desitjada; la parada d'origen i de destí; la data i l'hora de recollida; i el nombre de persones viatgeres.\nEl fet de fer la sol·licitud a través de l'app o de la web facilitarà la tasca dels usuaris, ja que s'admetran reserves fins dues hores abans de realitzar el servei. Si es fa per telèfon, cal fer-ho abans de les 13 h del dia anterior. L'aplicació també permet duplicar serveis sol·licitats anteriorment o crear-ne de periòdics, així com visualitzar l'històric de viatges pendents, realitzats i cancel·lats.\nUn cop creada la sol·licitud es poden modificar les dades (ruta, parades, data i horari...) o bé cancel·lar-la si no es vol fer el viatge, també amb una antelació mínima de dues hores.\nPel que fa a les parades, l'horari i les línies es mantenen les mateixes que fins ara (vegeu el díptic adjunt).\nLa sessió d'aquest dimarts s'ha celebrat per primera vegada en format híbrid a petició d'algunes persones membres de la comissió.\nCategories: transport a demanda de l'Horta, transport a demanda, Horta de Lleida, 2021, horta


Fresc Festival Sabadell 2018 EL FESTIVAL D'ESTIU DEL VALLÈS | Fresc Festival Sabadell 2018\nEl Fresc Festival és el Festival d’Estiu de Sabadell i el Vallès. Una iniciativa que va néixer el 2017 de la força de diferents entitats amb l’objectiu de cobrir una oferta inexistent i posar en valor un espai del Centre de Sabadell ideal per a les vetllades d’estiu i molt estimat per la ciutadania: el jardí de l’Espai Cultura Fundació Antiga Caixa Sabadell 1859 o, com el coneix tothom, ‘els jardinets de la Caixa’.\nLa primera edició del Fresc Festival, l’any 2017, va incloure 26 representacions de teatre, música, poesia, musicals… I va ser tot un èxit: es va tancar amb un total de 5.500 espectadors i un índex d’ocupació global superior al 77 per cent.\nEl Fresc Festival és el resultat lògic de les programacions d’estiu que fins ara desenvolupaven, de forma singularitzada, els seus impulsors. Gràcies al Fresc, aquells antics cicles estiuencs conflueixen en una proposta única, més forta, més clara i, com demostren els resultats, més atractiva per als espectadors.\nEl Fresc Festival és, també, una proposta que vol transcendir l’àmbit purament local per esdevenir una cita consolidada a nivell comarcal. En aquest sentit, aspira a ser un dels grans certàmens d’estiu del Vallès, és a dir, vol atreure espectadors tant de Sabadell com de les poblacions del voltant que tenen Sabadell com a punt de referència\nEXPERIÈNCIES A LA FRESCA\nEl Jardí de l’Espai Cultura és un autèntic oasi de natura i tranquil·litat en ple Centre de Sabadell, un punt de trobada indiscutible de la ciutadania i, per tant, un lloc ideal on desenvolupar convocatòries artístiques i culturals a l’aire lliure aprofitant la fresca dels vespres i les nits d’estiu. Es tracta d’un parc urbà excel·lentment comunitat i amb tots els serveis necessaris per garantir el confort dels espectadors i la qualitat de les representacions.\nEl Fresc Festival no vol ser només un aparador de convocatòries artístiques en el camp del teatre, la música o el cinema.\nL’espai en el que es desenvolupa permet ampliar aquestes activitats amb un seguit de propostes complementàries que proporcionin als espectadors gaudir d’una autèntica experiència cultural estiuenca sense moure’s de la ciutat.\nEls Jardinets de l’Espai Cultura disposen d’un servei de restauració que permet completar les vetllades culturals, per exemple, amb sopars a la fresca. I, a més, algunes de les convocatòries artístiques es complementen amb xerrades postfunció amb valor afegit, com per exemple degustacions de vins, entre d’altres.\nAIXÍ VA ANAR EL FRESC FESTIVAL SABADELL 2017


Lluïsa de Savoia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLluïsa de Savoia\n11 setembre 1476\n22 setembre 1531 (55 anys)\nCarles I d'Angulema (1487 (Gregorià)–)\nFrancesc I de França, Margarida d'Angulema\nFelip II de Savoia i Margarida de Borbó i de Borgonya\nPhilippe (en) , Filibert II de Savoia, Louis of Savoy (en) , Carles III de Savoia i René of Savoy (en)\nLluïsa de Savoia, (en francès Louise de Savoie), (Pont-d'Ain (França); 11 de setembre de 1476 - Grez-sur-Loing (França); 22 de setembre de 1531), regent de França i mare de Francesc I de França.\nEra la filla major de Felip II de Savoia (anomenat sense Terra) (1438-1497), i de la seua primera esposa, Margarita de Borbó, (1438-1483). Va succeir al seu pare com a princesa de la casa ducal de Savoia.\nEs va casar el 1490, a l'edat de 15 anys, amb Carles de Valois (1459-1496), comte d'Angulema.\nVa tenir dos fills:\nMargarida d'Angulema (1492-1549), casada amb Enric II d'Albret, rei de Navarra, mare de Joana III de Navarra i àvia del rei Enric IV de França.\nFrancesc I (1494-1547), rei de França de 1515 fins a la seua mort.\nLluïsa tenia un agut coneixement de les complexitats polítiques i diplomàtiques, a més d'un gran interès pels avenços en arts i ciències del renaixement italià, ajudada pel seu confessor Cristoforo Numai de Forlì (Itàlia). Es va dedicar plenament a l'educació dels seus fills, assegurant-se que reberen una acurada educació en les tendències renaixentistes. Després d'enviduar als 19 anys, els va assegurar hàbilment un futur prometedor traslladant-se amb ells a la cort de Lluís XII, cosí del seu marit. Francesc es va convertir en el favorit del rei, qui el 8 de maig del 1514, li va concedir en matrimoni a la seua filla, Clàudia de França. Gràcies a aquest enllaç, Francesc es convertiria en hereu al tron de França.\nVa ser duquessa d'Angulema, duquessa d'Anjou i comtessa de Maine, títols concedits quan el seu fill va ascendir al tron de França el 1515.\nPer dues vegades va haver d'exercir com a regent de França durant les campanyes del seu fill el 1515 i, novament, el 1525-1526, representant un important paper després de la captura del rei en la Batalla de Pavia. Va organitzar la continuïtat de l'Estat i la contra-ofensiva contra Carles V.\nMés tard va tenir ocasió de negociar, en nom del seu fill, amb Margarida d'Àustria, tia de Carles V i governadora dels Països Baixos, la Pau de Cambrai dita també la pau de les Dames, signada el 5 d'agost del 1529, que no va ser més que una treva en l'enfrontament (1521-1546) entre Francesc I, dirigent de la Dinastia Valois i Carles V, dirigent de la Dinastia Habsburg. Aquest tractat, va confirmar temporalment l'hegemonia Habsburg a Itàlia.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lluïsa de Savoia\nISNI: 0000 0000 7970 123X\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lluïsa_de_Savoia&oldid=26539129»\nPersones de l'Ain\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 març 2021 a les 00:09.


Escrito el 16 de Enero de 2020 en catalán con un tamaño de 6,08 KB\nDoctrines I moviments socials i polítics durant el s. XIX que afirmen la personalitat de Catalunya.\nProcés De retrobament de la consciència nacional del poble català.\nDefensa Els valors històrics i culturals de Catalunya dins d’un Març de redefinició de Les relacions polítiques administratives amb l’estat espanyol.\n·La Renaixença: Moviment cultural i Literari que pretén la recuperació de l’ús de la llengua i la identitat Catalana (ha, dret, tradicions...).\n*Oda a la Pàtria*à símbol d’inici (ARIBAU)\nEls JOCS FLORALS (1859) (pàtria, fe i amor) com a instrument de creació de llengua literària culta.\n* És expressió cultural d’una Evolució social diferent a la de la resta d’Espanya\n* Reacció contra el centralisme Cultural espanyol\n* Influència del romanticisme que Mira cap a l’Edat Mitja.\nA partir de 1875 és quan s’articula el catalanisme Polític.\nEstat espanyol centralista (ells manen), volien restablir Les llibertats amb el rei.\nCatalunya és industrial i Espanya Agrària (Catalunya més avançada)àindependència.\nCatalunya defensa en proteccionisme I Espanya el lliurecanvisme\nEn Catalunya burgesia industrial i proletariat i en Espanya burgesia agrària.\nTORRAS I BAGESà catalanisme cristíà (recull idees):\nVALENTÍ ALMIRALLà progressista, vol religió laica.\n1880: Primer congrés catalanista\nPer debatre entre catalans progressistes i Conservadors. Bàndol progres.: Almirall/ conserv: Guimerà. Ho fan sense consultar Amb el govern d’Espanya. Propostes: fer una Acadèmia de la llengua, crear el centre català: defensa llengua, el Proteccionisme i el dret civil català. El va fundar Valentí Almirall.\n1883: Segon congrés Catalnista: centre català passa a ser nacionalista. S’escriu el memorial De greuges: primer manifest del catalanisme, primer document oficial. Això Provoca tensió en centre català perquè hi ha gent que no esta d’acord amb el Que posa. Hi ha idees diferents.\nAmb una de les Posicions es crea la lliga de Catalunya: partit polític. Un dels líders Prat de la Riba. Exigeixen més drets a Espanya. Fan alguns canvis i s’aconsegueix la primera victòria del catalanisme.\nLa lliga de Catalunya Escriu un missatge a la reina regent, és escrit per Guimerà (bàndol Conservador). Diu que volen l’autonomia.\nUníó catalanista: altre partit. De les classes mitjanes. Defensen Interessos de Catalunya i autonomia. Es fa una assemblea i s’aproven les bases De Manresa: defensen el catalanisme, autonomia econòmica i política però no la independència.\nUníó catalanista Envia un missatge al rei dels hel·lens al rei de Grècia perquè ajuda en Una guerra en Creta. El govern de Madrid no veu bé això i s’enfada.\nCrisi uníó catalanista Al 1898, es veu com separatista.\nManifest Sandhurst/const. 1876/Pacte del Pardo(alternança pactada). Conservador: sufr. Censatari. Tupinada( ministre de governació, governador civil)/ Pau de Zanjón 1878./ Grito de Baire/Pau de París 1898/regeneracionisme\nL'oposició al sistema:\nEl carlismeà Molt afeblit per la derrota de 1876, pel sorgiment del nacionalisme Conservador al País Basc i a Catalunya i per l'acceptació del règim per part de La jerarquia eclesiàstica. Creació de Comuníón Tradicionalista.\nEls republicansà vençuts pel cop militar de 1874, continuaven dividits:- els possibilistes.- els progressistes.- els federals.- els unitaris.\nCondicions de vida pèssimes. Inexistència de legislació Laboral. Corrent SOCIALISTAà Reivindiquen la doble lluita: política (participació electoral/ via parlamentària) i sindical. Corrent ANARQUISTAàPartidaris de l'individualisme radical. Confrontació Amb l'estat, provocar el despertar de les masses per fer la revolució. Vagues obreres Com a instrument.\nOrígens i consolidació del catalanisme Catalanisme La formació del primer catalanisme polític Formació del catalanisme polític Definició de:catalanisme polític El catalanisme polític Valentí almirall Catalanisme polític Chuleta catalanisme


L'exnòvio de Marta López no vol saber res de la premsa del cor, i amenaça tots els que recordin el famós episodi que el va llançar a la fama\nper Daniel H. Marín 25/04/2021 15:44h\nFa un any que Mediaset va donar inici al 'Merlos Place', un dels esdeveniments televisius més sonats de la història de la cadena. Tot va començar quan Marta López, una tertuliana coneguda per haver participat a 'Gran Hermano', es va enamorar d'Alfonso Merlos. En aquell temps, era un discret i prestigiós periodista, que no va tenir en compte la seva repercussió mediàtica. L'exnòvio de la col·laboradora tenia certa incapacitat per ser-li fidel a les seves parelles. Així que, va introduir en la relació a una tercera persona: Alexia Rivas, una reportera de 'Socialité', programa presentat per María Patiño els caps de setmana de Telecinco.\nAlfonso va negar aquesta història de forma contundent, i va exigir als mitjans de comunicació que respectessin la seva privacitat. Però ja era massa tard. Marta López va seure a 'Sábado Deluxe' per relatar els detalls d'una deslleialtat que havia recorregut mig món. Merlos va convidar a Alexia a passar uns dies al seu domicili, durant la quarantena decretada a causa del coronavirus. Per tant mala sort que, la seva suposada amant es va colar per error en una connexió que el periodista estava fent per a un dels programes on treballava.\nEl vídeo d'aquest descuit va recórrer mig món. Fins i tot, algunes televisions internacionals van donar veu al vergonyós episodi. Segons Alfonso, tot havia estat fruit d'una mentida de la seva exnòvia: quan va començar la seva relació amb Alexia, ja no estava sortint amb Marta. No obstant això, ningú no es va creure les seves paraules, i el públic el va condemnar com una de les persones més indesitjables del país. 'Sálvame' va començar a treure els seus pitjors secrets a la llum, i la seva reputació es va veure clarament afectada. De fet, va perdre un lloc de treball, pel qual cobrava prop de 7.000 euros, perquè la seva imatge no es corresponia amb els valors de l'empresa.\nPer aquest motiu, quan Alfonso va saber que Marta López i Alexia Rivas anaven a participar a 'Supervivientes 2021', va emetre un comunicat on va alertar de les mesures que pensava prendre. En el cas que algú esmentés el seu nom de forma pejorativa, rebria una demanda milionària.\nEl periodista va abandonar el seu lloc de treball a Telecinco i Cuatro. Col·laborava a 'Ya es mediodía' i a 'Todo es mentira'. Però, des que la seva presumpta infidelitat va començar a estar en boca de tots i la pressió mediàtica es va fer insuportable. Durant un temps va estar sortint amb Alexia Rivas. La parella vivia al domicili d'Alfonso, situat a Boadilla del Monte, a la Comunitat de Madrid. De fet, molts periodistes van poder fotografiar-los junts passejant la mascota que compartien. Tot i això, aquesta relació va durar poc més de cinc mesos.\nEncara no han transcendit els detalls de la ruptura però Alexia ha revelat a 'Supervivientes': «A mi em va fer el mateix que a Marta». No obstant això, ningú s'atreveix a aprofundir en aquesta història: Merlos s'està esforçant per deixar enrere el seu passat, i portarà als tribunals a tot aquell que li impedeixi executar aquest desig. En l'actualitat, l'exnòvio de Marta López està treballant en una consultoria de comunicació. És el president de la companyia, i la seva missió consisteix a prestar assessorament comunicatiu als seus clients.\nDesprés que el seu nom recorregués mig món, i fos acusat de ser un dels homes més foscos d'Espanya, Alfonso no vol saber res de dels mitjans de comunicació. En ser acomiadat de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Madrid, on exercia de director de comunicació, va pensar que el millor era crear la seva pròpia empresa. Sembla que l'estratègia li va sortir bé, i no ha tingut la necessitat de tornar a Mediaset per negociar el seu retorn. S'alegraran Marta i Alexia del triomf del periodista?


Un dia contemplant un interior d’illa de l’Eixample barceloní\nUn interior d'illa de l'Eixample ACN\nBarcelonaA les deu del matí. A les dues. A quarts de nou del vespre. Miris quan miris hi és. Fent voltes en una terrassa de poc més de 20 metres quadrats. De vegades amb el pit a l'aire, sense samarreta. D'altres seguit de la que deu ser la seva parella. I algun cop (menys) del que deu ser el seu fill –aquests dies tots fem prospeccions sobre la vida dels que viuen a l'edifici del davant–. Vuit passos en una direcció, gira i torna per l'altre costat. Així volta rere volta –ara sol, ara en parella, ara en trio–, durant hores i més hores. Sis voltes per minut. Quatre a la tarda, quan el cos –molt lluny del d'un atleta– evidencia el desgast.\nBalcons i terrasses s'han convertit en una via d'escapament durant el confinament, en un petit refugi des d'on buscar els anhelats rajos de sol primaverals. Si pares l'orella en un pati interior d'illa de l'Eixample esquerre barceloní sents aquests dies el bategar silenciós de la ciutat. Sents més que mai els ocells del veí dels baixos, un cant alegre que s'entrecreua amb els crits de la gavines i les paraules –massa cops retrets- d'una filla amb bata verda a la seva pobra mare, una dona gran asseguda al balcó, immòbil i pacient, sempre amb la mateixa jaqueta, també verda, sempre atenta i silenciosa.\nI també amb els crits dels dos nens que tenen la llarga terrassa amb pista de futbol –cada dia juguen un partit amb els pares abans de sopar– i una caseta plena de clics. “Papi, vine. Papi, vine”, no calla el petit quan es queda sol. Són els més matiners. A les deu s'hi posen, mentre el Joan i la Dolors, uns metres més amunt, apuren els rajos de sol que arriben al seu petit balcó. “Quin plaer poder-te posar les ulleres de sol”, comenta el Joan al veí de sota, conscient que quan el sol sobrepassi un punt concret, ja identificat, l'ombra tornarà a envair-ho tot.\nAbans de les onze a l'àtic toca el relleu. S'hi posa ella. Malles, samarreta de tires rosa i voltes i més voltes a la petita terrassa, fins i tot amb la cigarreta a la mà. Caminar el que faci falta, però el vici que tampoc falti.\nEls ritmes de les famílies han canviat des de l'inici del confinament. El Pere, que treballa en una escola del barri, esmorza al seu colorit balcó passats dos quarts d'onze. Un dels petits plaers del temps de reclusió. Quatre pisos més amunt se sent una discussió acalorada. Ell surt a fora i camina accelerat de punta a punta i entafora el cap per la porta cada vegada que recrimina alguna cosa a la seva interlocutora.\nAl migdia, el monopoli sonor l'agafen dues dones. Amb la música de fons, s'asseuen al balcó a xerrar animadament. Més una que l'altra. El seu parlar abrupte retrona com un martelleig inclement, saludant per telèfon sense cap rubor primas i amigas ara ja conegudes per tots els veïns de l'interior d'illa.\nMentrestant, a l'àtic és el torn de l'adolescent, que el cedeix ben aviat a la mare, ara enganxada al telèfon fent voltes en sentit contrari.\nAquests dies, superades les pluges, molts ciutadans se les empesquen per buscar els reparadors rajos de sol. El Jordi s'emporta els seus dos fills a una terrassa del seu bloc: un negoci tancat ha deixat un enorme espai buit que aprofiten els més agosarats. A l'altre costat d'illa, dues amigues dinen assegudes a terra, sobre una espècie de matalàs que han encabit a la petita sortida exterior que tenen, després que una d'elles hagi fet la famosa salutació al sol típica del ioga. En les últimes setmanes han desaparegut moltes bicicletes i andròmines dels balcons per fer espai a les persones.\nEntre les postals habituals, pocs llibres al sol. Només una veïna que s'aferra a la novel·la cada migdia, asseguda en una cadira solitària enmig d'un balcó minimalista.\nA la tarda, els balcons que donen a Llobregat comencen a omplir-se. En una illa de l'Eixample la vida la marca l'orientació del sol, i els cossos comencen a espiar a mesura que el sol rota i els saluda. Menys als tres veïns de l'àtic, que, aliens a les lleis universals, segueixen fent voltes. Ara ella accelerada fins al punt d'avançar els altres dos com si d'un circuit –de 20 m(2)– es tractés.\nTot i la reclusió, la interacció entre balcons no s'ha multiplicat massa. Algun hola tímid i petites excepcions com la d'una dona gran que espia per un petit finestró i saluda per primer cop en dos anys.\nFins a les vuit del vespre, quan la gent surt als balcons per aplaudir els sanitaris i, mentre ell, a l'àtic, segueix fent la seva marató circular diària. Dels gairebé cent-vint balcons i terrasses que es veuen en aquest interior d'illa qualsevol, només en una vintena repiquen amb força les mans. Són majoritàriament elles, tot i que cada cop són menys.


Parets vol millorar la neteja i la seguretat del veïnat del Mirador de Gallecs\nEn la reunió conjunta amb els veïns i l'ajuntament, la policia local també ha destacat que, a part del vessant policial, també és important actuar "a escala social"\nParets del Vallès - Dilluns, 05/08/2019 - 23:10\nL’alcalde de Parets del Vallès, Jordi Seguer; la regidora coordinadora de Barris, Neus Jordà, i la regidora Kènia Domènech, juntament amb la policia local i els Mossos, van mantenir una reunió el 30 de juliol, amb veïns de l’entorn del Mirador de Gallecs per tractar qüestions relacionades amb l’incivisme.\nA més de donar a conèixer algunes de les actuacions de millora que ja s’han dut a terme, des del consistori es va adoptar el compromís de continuar millorant l’espai en aspectes com el manteniment i la neteja de la via pública, el civisme, la seguretat i la convivència.\nEn aquesta línia, l’endemà van entrar en funcionament les càmeres de seguretat instal·lades a la plaça i l’ampliació de la vigilància policial.\nL’inspector en cap de la policia local, Juan Pérez, destacava que "és important actuar des de diferents àmbits, no només a escala policial, sinó també des d’altres vessants socials".\nParets del Vallès comença el repartiment de 3.000 mascaretes infantils\nNetworking i Les Costureres del Poble, dues iniciatives per reactivar l'economia a Parets


Caixa Niu Òbila - La Granja de Bitxos\nInici / Caixes Niu i Refugis / Caixa Niu Òbila\nOcupants: Òbiles, xoriguers, mussols.\nConstrucció artesana i robusta amb fusta de pi (mínim 2 cm d'ample) i caragols. Doble càmera, per a potenciar la foscor i reduir l'impacte per depredadors grans. Es lliuren protegides amb oli de llinosa.\nInstal·lació: Les caixes niu han de col·locar-se a partir de tres metres d'altura, encara que hi ha fonts que recomanen més de 6. Sol funcionar aprofitar torres, golfes, antics colomars, etc, de zones rurals, pobles, fins i tot algunes ciutats amb presència d'òbiles o xoriguers. No instal·lar junt a caixes-refugi de ratpenats\nL'òbila/òliba/olibassa… (Tyto alba), abans comuna en tots els pobles i perifèries urbanes es troba actualment en declivi a causa de l'abús d'insecticides i rodenticides, canvis d'ús de sòl, eliminació de llocs aptes per a la cria, trets furtius i altres agressions. Amb la instal·lació de caixes niu en masos, naus agrícoles, torres, vells campanars, etc. proporcionem llocs aptes per a la cria aquestes beneficioses rapinyaires nocturnes. Les òbiles tenen una dieta molt àmplia, amb preferència per xicotets mamífers (ratolins, rates, talps, etc.) i més puntualment herpetofauna i aus com a coloms que caça en dormiders.\n42 x 46 x 90 cm\nCategoria: Caixes Niu i Refugis Etiquetes: Caja nido, lechuza, rapaces, ratas, ratones, topillo


23014. Histologia: Aparells i Sistemes. Any acadèmic 2018-19 - Bibliografia recomanada - Serveis oferts - Què t'oferim? - Servei de Biblioteca i Documentació - Serveis i oficines de la UIB - Estructura - Coneix la UIB - Universitat de les Illes Balears\nSeccions: 23014. Histologia: Aparells i Sistemes. Any acadèmic 2018-19\n23014. Histologia: Aparells i Sistemes. Any acadèmic 2018-19\nHistología [de] SobottaWelsch, Ulrich, autor\nTexto de histología : atlas a colorGartner, Leslie P., 1943- autor2017\nWheater : Histología funcional : texto y atlas en colorYoung, Barbara, autor2014


La jota mira al seu futur en un congrés excepcional\nCrònica del Primer Congrés de la Jota, que s'ha fet a Falset\n25.10.2018 - 14:39\nActualització: 25.10.2018 - 16:39\nFalset, la capital del Priorat, ha acollit, del 19 al 21 d’octubre, el Primer Congrés de la jota als territoris de parla catalana, un espai de debat i reflexió excepcional per a descobrir els secrets que amaga aquest gènere musical i de ball, per a debatre sobre el seu estat actual i posar en comú les últimes investigacions.\nHa generat expectació. S’hi han inscrit més de dues-centes persones entre oients, activistes culturals i especialistes, com Jordi Cloquell, de Bunyola (Mallorca), Fermín Pardo, de Requena (Plana d’Utiel), Lidia de Mena, de Falset, i molts més. La Direcció General de Cultura Popular de la Generalitat, el Departament de Cultura, l’Institut Ramon Muntaner i l’Ajuntament de Falset l’han organitzat amb l’empenta del conseller Lluís Puig i el suport d’associacions, museus, centres d’estudis, revistes, escoles de música i dansa, grups de músics i balladors i colles de cultura popular.\nTres dies de conferències, comunicacions, exposicions, espectacles i mostres en directe per a reflexionar sobre el valor de la jota, per a saber on es balla i es canta, com i per què, per a aclarir quin grau d’arrelament té, per a parlar de la controvèrsia entre sardana i jota i moltes coses més.\nFotografia: Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural\nMés que un congrés: una experiència\nL’antiga església del castell de Falset s’ha convertit en un espai on compartir inquietuds i coneixements al votant de la cultura popular. S’ha creat un ambient acollidor entre tots els participants, per molts ha estat un moment de retrobament d’amistats i una oportunitat per a fer noves coneixences.\nLes conferències han inclòs exemples audiovisuals, mostres de ball, música i improvisació que han fet l’estada amena i entretinguda: els comunicadors baixaven i pujaven de l’escenari per cantar o ballar allò que explicaven.\nPer la seua banda, tres improvisadors han cantat les cantclusions de cada bloc de xerrades amb resums molt ben travats i carregats de contingut. Les seues jotes i romanços, de nova creació, han despertat llargs aplaudiments i l’admiració del públic. A més, les autoritats presents i alguns moderadors han donat la benvinguda cantant o recitant versos: ha estat el cas de la consellera Laura Borràs i del batlle de Falset. Hi ha hagut moments inoblidables.\nLes entitats del poble hi han participat amb un ball de plaça i una cercavila. Hi havia la banda, els gegants, el bestiari i una multitudinària rondalla en què els cantadors han improvisat versos sobre les situacions que s’han trobat al carrer.\nTambé s’ha fet una trobada de sonadors on tothom ha pogut ballar gèneres de tots els territoris: jotes, seguidilles, fandangos, mateixes, etc. S’han presentat dos espectacles que han reivindicat la tradició, la història i el potencial creatiu i transgressor de la jota: Música i dansa, antiga i tradicional, a càrrec de la companyia Xuriach, i A vore, de Sònia Gómez, Ramón i Carme Balagué, Astrio i el dolçainer Pau Puig.\nMentre passava tot això, els participants podien gaudir de les exposicions ‘Lo pandero del Masroig’, ‘La Jota. Pasión de pasiones’ i ‘Expojota’.\nEl coreògraf Carles Mas i Francesc Tomás, Panxito, han explicat que la jota es ballava i es cantava a molts llocs d’Europa i de l’Amèrica llatina, amb noms i formes diferents. ‘El nom no fa la cosa’, deien. Han centrat la ponència en els orígens dels moviments coreogràfics: la jota té elements comuns a Europa perquè deriva de les folies i les espanyoletes del segle XVII, inclou passos com la floreta, una mena de balanceig frontal, lateral i vertical del segle XV.\nCarles Mas i Francesc Tomás, Panxito. Fotografia: Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural.\nS’han fet conferències sobre la jota al Camp de Tarragona, al Priorat, a les comarques valencianes i a Mallorca. Però la més provocadora ha estat ‘La jota hostil’, que parlava de les comarques gironines: la doctora Anna Costal ha trencat alguns tòpics que es mantenen des de final del segle XIX i començament del segle XX. Ha explicat que la jota i l’havanera havien triomfat com a imaginari sonor espanyol i que la sardana i la jota no havien estat rivals perquè ambdues compartien la mateixa funció, cadascuna en un territori. Per als gironins, la jota era aragonesa i agradava quan sonava a les sarsueles, de manera que la sardana no va desplaçar la jota en cap moment, cadascuna seguia el seu camí: la sardana va passar de ser empordanesa a catalana amb una maniobra que pretenia esborrar-ne les connotacions revolucionàries i convertir-la en símbol d’ordre.\nAnna Costal. Fotografia: Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural.\nLa doctora Claire Guiu ha explicat com la jota s’havia convertit en un element aglutinador a les Terres de l’Ebre, a partir d’un sistema de símbols que es va consolidar l’any 1929 amb l’Exposició Universal i que, anys més tard, va abanderar la protesta contra el transvasament de l’Ebre.\nAltres comunicadors han parlat de l’arribada de la jota al sud del Principat, dels tipus de coreografies que hi ha a les comarques del nord valencià i de la jota a les terres de Lleida. L’etnomusicòleg Gianni Ginesi ha posat l’èmfasi en dos aspectes que van lligats al procés de construcció identitària que també ha afectat la jota: la nostàlgia i la utopia, que serveixen per a cercar un origen i justificar una identitat actual que, malgrat tot això, és polièdrica i està en constant transformació.\nEl glosador Mateu Xurí ho ha resumit tot amb dues tandes de ‘cantclusions’. Entre més, ha improvisat amb la melodia del romanç ‘Comte de Raixa’. Ha versat sobre els ponents, l’ambient del congrés, el caràcter transgressor de la jota, la necessitat de ballar per ser lliures i dels riscos que comporta fossilitzar les tradicions.\nMateu Xurí fent les ‘cantclusions’. Fotografia: Direcció General de Cultura Popular i Associacionisme Cultural.\nXurí ha cantat: ‘Si idealitzem el passat / fallem a cada moment / museïtzem el present / i perdem la identitat. Cal la funcionalitat / per poder trencar el mur / per això és que jo ho vull / amb el ball i l’alegria / sols fent vera la utopia / fossilitzem el futur. Si respectem el passat / i ho feim a cada moment / canviarem el present / amb tota la intensitat. Crearem identitat / per poder voltar el mur / i sortir del clarobscur / per tocar junts la utopia / que amb el ball i l’alegria / estan creant un futur.’\nUsos, funcions i transmissió\nEl segon dia ha començat amb exemples de jotes que servien per a fer noces, rondes nocturnes, espectacles, per a adormir un nadó o perquè es lluïra el cantador. També s’han mostrat els contextos actuals en què la jota té molt de protagonisme, com és el cas dels ‘bureos’, una mena de trobades participatives i obertes per a ballar música tradicional.\nL’activista i estudiós de la cultura popular Josep Vicent Frechina ha fet comentaris provocadors com ara: ‘La jota no tornarà a ser popular’ o ‘la jota és un gènere depredador’. Ha remarcat que era una manifestació simbòlica que permetia llicències perilloses per a la moral, l’aproximació home-dona i l’expressivitat completa del cos. A més, ha explicat els quatre processos que han fet de la jota un gènere tradicional: al segle XVIII, a final del segle XIX fins a la guerra civil, a final del franquisme i, avui, amb els ‘bureos’, el ball de bot mallorquí o aquest mateix congrés.\nGuillem Bernat ha destacat el paper de la dona en el ball i ha explicat la vigència de la jota a Mallorca en diverses èpoques, del segle XVIII a la recuperació dels anys setanta del segle XX. El coreògraf Jordi Rubio ha destacat el potencial que té aquest gènere per als creadors. L’escola de ball, cant i música lo Planter ha explicat el seu projecte educatiu. L’antropòleg Eliseu Carbonell ha parlat del Jotacampus i ha fet una reflexió sobre els processos identitaris lligats a la jota, els de la societat tradicional, quan la identitat era més fixa, i els de l’actualitat, en què la identitat és molt més polièdrica, modificable i de curta durada. L’aragonès Alberto Turón ha dit que la jota es vivia de manera artística i gairebé no anava lligada a l’expressió popular a les comarques orientals aragoneses, com sí que passa als territoris de parla catalana.\nL’expressiu Guardet lo Cantador i la seua rondalla han fet les primeres ‘cantclusions’ i Sílvia Ampolla n’ha fet les últimes, començant a capella: ‘El primer congrés de jota / celebrem aquí a Falset / no ens atura ni la pluja / que el programa és ben complet / reunim molta experiència / passem un “ratet” distret.’\nD’un ball de moda a un ball transgressor\nS’han presentat els documentals Cant al Ras. La nit del poble i Terra guanyada, els discs Jotes Patxetines i l’Antología de la jota en el Campo de Requena-Utiel, el videoclip ‘La jota de Muro‘, el DVD de l’escola de Ball Tradicional de Bunyola Ara hi anam, els enregistraments que ha fet l’entitat cultural la Clavellinera i l’exposició ‘Gaites, gralles i dolçaines‘.\nEl Primer Congrés de la jota als territoris de parla catalana ha estat un èxit d’organització i participació. Ha posat sobre la taula qüestions que calia resoldre, sovint controvertides, i ha generat un debat enriquidor per a la cultura popular.\nD’aquesta primera experiència, se’n desprenen conclusions genèriques com ara: que la jota va passar de ser un ball de moda a un ball tradicional; que està documentada, com a mínim, des del segle XVIII; que està estesa a gran part de la península Ibèrica, les Illes Balears, les Illes Canàries i a diferents punts de l’Amèrica Llatina; que és un gènere ben viu als territoris de parla catalana que, com totes les tradicions, sorgeix, es reinventa constantment i serveix de diverses maneres a la societat. I que, avui, és un gènere musical i de ball d’esperit transgressor.


La nostra missió - Rossinyol Store\nRossinyol Store + de 25 anys compartint la passió per les mascotes!\nEstem compromesos amb la salut de la teva mascota perquè només t’hagis de preocupar de gaudir de tots els bons moments que et proporciona. Apropa’t a la botiga t’atendrem encantats! O si ho prefereixes realitza la teva compra online.\nCompromís amb les MASCOTES i el seu BENESTAR\n(Accessoris / Complements / Nutrició / Perruqueria)\nDes de ROSSINYOL STORE treballem activament per cobrir totes les necessitats dels nostres clients, sempre orientats al benestar dels animals. Som especialistes i amants dels animals, d’aquí que volem transmetre la nostra passió per les mascotes als nostres clients.\nEsdevenir el centre de referència per als amants de les mascotes confiant en l’especialització, la innovació i la qualitat dels nostres productes i serveis.\nMantenir la qualitat excel·lent en els nostres productes i serveis.\nAtenció exclusiva i personalitzada a les necessitats de cada client.\nGarantir el benestar de la teva mascota i la teva tranquil·litat en tot moment.\nTreballar amb serietat i professionalitat per oferir-te les millors solucions.\nFormació constant per promoure la innovació.\nComplir totes les normatives i convenis de protecció dels animals.\nCompromís amb els animals\nPosem a disposició de tots els clients una bossa d’adopcions entre particulars que, per el motiu que sigui, ja no poden cuidar adequadament les seves mascotes. Cada any contribuïm a trobar una nova llar a aquestes mascotes posant en contacte adoptants. En el nostre centre disposem d’una zona reservada per què qui ho desitgi pugui penjar cartells d’adopció, pèrdua, etc. Abans d’abandonar-lo posa’l en adopció!\nTest de responsabilitat\nRealitzem un test de propietari responsable a qualsevol persona que compri una de les nostres mascotes. Volem estar segurs que s’és conscient que una mascota necessita dedicació, temps, amor i sobretot responsabilitat amb el seu benestar.\nCol·laboració activa amb protectores d’animals\nA la nostra botiga trobaràs la caseta de recollida d’aliments i accessoris per les protectores. A més, fem entrega d’aliments i accessoris a les protectores de la nostra zona.\nUtilitzem tots els mitjans dels que disposem (mitjans de comunicació, xarxes socials, etc.) per la conscienciació del que significa tenir una mascota. No son un desig passatger, exigeixen un compromís verdader per part de tota la família.\nBusquem propietaris responsables i afectuosos per les nostres mascotes! Exigim amor verdader, perquè les mascotes son éssers vius y no un desig passatger… Reclamem interès real per la seva salut i moltíssimes carícies, però sobretot, aspirem a que els nostres animals siguin un membre més de la teva família! Som especialistes, t’aconsellarem a escollir la mascota que millor s’adeqüi al teu estil de vida.


Penzion Příběnice Tabor República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 40 allotjaments a Tabor.\nMalsice 138, Tabor, Tabor, República Txeca, 39175 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Tabor, Penzion Příběnice és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Penzion Příběnice, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, parc infantil. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Penzion Příběnice la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Tabor.\nCal que informeu el Penzion Příběnice de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Dies d’armats, caramelles i truita amb trampa - El Periòdic d'Andorra\nDies d’armats, caramelles i truita amb trampa\nPublicat el Dilluns, 22 d'abril de 2019 | 03:30 h\nL’anècdota es remunta a fa dos dissabtes (just un dia abans del Diumenge de Rams). Mentre era al barber, una perruquera va sentir cantar la canalla de l’Escola Pia al carrer. «Canten caramelles», va dir, per afegir que no en sabia res de l’origen de tot plegat. Com que vaig sentir el comentari em vaig afanyar a explicar-li a la persona que m’atenia que les caramelles són una antiga tradició ancestral de cants a la primavera que la tradició catòlica catalana va adaptar i que se circumscriu al Diumenge de Pasqua. Al sortir al carrer vaig explicar l’anècdota a unes quantes persones que em vaig trobar al mercat i em vaig adonar, també, que llevat dels pares que acompanyaven la canalla pocs sabien de què es tractava això de les caramelles.\nDesprés de preguntar-me si era jo l’estrany (l’estrany que sabia de les caramelles, vull dir) em vaig recordar dels diumenges de Pasqua que havia passat a Artesa de Segre. De fet, el padrí era un incondicional d’aquesta festa. Ho era tant, d’incondicional, que a casa encara guardem un retrat que l’immortalitza guiant la mula que menava la carrossa que feien cada any els caramellaires d’Artesa. La ciutat del Mig Segre és, de fet, una de les poblacions de Catalunya que encara conserven aquesta tradició. Altres exemples en serien la Seu d’Urgell i Juneda, on fins i tot s’adapten les lletres a la realitat política i social del moment.\nDeia que a Artesa la tradició de les caramelles encara és forta i es manté malgrat els avatars del temps. I són aquestes caramelles les que durant molts anys van centrar l’interès d’un andorrà d’adopció i artesenc de cor, el Rossend Marsol, conegut popularment com el Sícoris. Al Bepeta (així li deien a la seva Artesa natal) el recordo amb els seus discursos des del balcó de l’Ajuntament estant, que és el lloc on acabava la cantada, amb una frase que va fer fortuna i que acostumava a pronunciar cada Diumenge de Pasqua: «La munyeira de Galícia, la jota d’Aragó i les caramelles d’Artesa!», una comparativa que li servia per parlar de la Ciutat dels Tres Castells (el poemari que ell mateix va dedicar al seu poble i que va presentar, com tocava, un dia de Pasqua).\nAmb una rialla sorneguera m’explicava també una anècdota d’aquestes dates. Se situava entre el temps de l’antic règim i els primers anys de la democràcia a l’antiga carretera C-1313 que passava pel mig de la població. Com era costum, una de les cantades es feia en aquest vial que connecta Lleida i Andorra. Aquell any, però, es van presentar els motoristes per alertar que entorpien el trànsit. Amb decisió, el Sícoris els va dir que no podien interrompre l’actuació de les caramelles i, com era d’esperar, li van demanar la documentació. Amb una rialla sota el nas explicava que va començar a treure carnets de corresponsal de premsa d’uns quants diaris i que allí es va acabar la conversa. Els motoristes van marxar, les caramelles van continuar cantant i la ruta pels carrers d’Artesa va continuar tal com estava prevista.\nLa de les caramelles, però, no és l’única tradició d’aquests dies de Pasqua que culminen avui amb el Dia de la Mona. En altres punts del territori català hi ha molt arrelada la Passió, una representació escènica que recrea els darrers dies de la vida de Jesucrist des del Diumenge de Rams i la seva aclamació a Jerusalem fins a la seva mort i resurrecció. D’entre les representacions amb més tradició de Catalunya en destaquen la de Cervera, Olesa de Montserrat i Esparreguera, per citar només tres pobles que encara la fan.\nTambé forma part de la tradició d’aquests dies els Armats, que en molts indrets del país (del de l’altre costat de la frontera, s’entén) acompanyen les processons de la Setmana Santa i en alguns llocs també tenen la missió de despertar amb els seus tocs de tambor la gent que s’aixeca a primera hora per anar al Via Crucis del Divendres Sant. Emulant els antics soldats de les legions romanes, els Armats donen un toc nostrat a la tradició catòlica que se segueix en molts pobles i ciutats en aquestes dates.\nPerò parlar d’aquesta setmana que hem passat també és fer-ho d’una rica gastronomia associada als costums de la quaresma. D’entrada, la tradició de no menjar carn els divendres que van des del dimecres de cendra fins al Dia de Pasqua ha donat pas a una cultura culinària digna d’esment. La cassoleta de Quaresma, el congre o la truita amb trampa, que s’anomena així perquè es fa amb farina, són alguns dels plats que han excel·lit i que no han faltat a taula durant aquests dies. Està clar que de la prohibició quaresmal de menjar carn, que abans només se’n podia escapar el qui pagava la butlla, n’ha sortit una cultura gastronòmica digna d’esment.\nAra bé, parlar de gastronomia associada a la Setmana Santa seria incomplet si no se cités la importància que ha adquirit el Dia de la Mona a les nostres contrades. De fet, hi ha aplecs que, si bé menys numerosos que abans, encara que celebren coincidint amb aquesta data, com és el cas del de Sant Romà de Bons, on per cert l’any passat (ignoro si també aquest) encara s’hi cantaven caramelles.\nTot plegat, la de Pasqua com la de Nadal, forma part d’una cultura profundament imbricada a la tradició judeocristiana de la que procedim i que se sigui creient o no marca encara alguns costums i maneres de fer que no s’expliquen sense recórrer a la tradició. I si no només cal fer un repàs a la programació televisiva per veure que pel·lícules com Ben Hur o Espartaco encara són fidels a la cartellera de la petita pantalla.


Crèdit millora beneficis però deixa de ser el banc amb millors resultats d’Andorra - Altaveu el diari digital d'Andorra\nCrèdit millora beneficis però deixa de ser el banc amb millors resultats d’Andorra\nL’entitat tanca el 2021 amb 33 milions de guanys, un 9,8% més que el 2020 i, fins i tot, per sobre del darrer any prepandèmia, el 2019, però perd pistonada dins la plaça financera\n07/04/2022 (18:52 CET)\nCrèdit Andorrà va tancar el 2021 amb un benefici de 33 milions. La dada millora en un 9,8% el resultat d’un 2020 marcat, lògicament, per l’esclat de la pandèmia. De fet, l’entitat recupera i fins i tot supera lleugerament els números verds del 2019. El cantó negatiu de la balança, però, és que no podrà presumir de tenir les millors xifres d’Andorra. Fonts del sector han apuntat que hi ha altres empreses que l’han superat.\nA través d’un comunicat, Crèdit Andorrà ha fet públics els resultats obtinguts l’any passat, marcat per la recuperació després dels pitjors estadis de la pandèmia. També, es destaca des de l’entitat per tirar endavant “operacions estratègiques” com ara la participació en la constitució de SETAP 365 o la compra, formalitzada ja el 2022, de Vall Banc. L’exercici es va tancar amb un benefici de 33 milions d’euros.\nEl banc supera, per primer cop, els 20.000 milions d’euros en volum de negoci, dels quals 9.962 en actius al Principat\nAquesta xifra suposa un increment del 9,8% en comparació a l’any anterior, un 2020 que es va veure impactat per l’esclat de la crisi sanitària. De fet, els resultats fins i tot superen lleugerament els 31,86 milions aconseguits el 2019. Ara bé, aquesta millora no ha evitat que Crèdit deixi de ser el banc amb millors resultats del país. Fonts del sector han apuntat a Altaveu que hi ha alguna altra entitat que ha aconseguit més beneficis.\nDes del grup s’ha posat en relleu que l’exercici es va tancar superant per primer cop els 20.000 milions d’euros en volum de negoci. Arriben a 20.888, el que suposa un 19,57% més que el 2020. Això s’ha atribuït a “la bona marxa del negoci bancari i el comportament favorable dels mercats financers”, que també han fet créixer els recursos de clients en un 22,20%, fins als 18.365 milions. Pel que fa als diners destinats en préstecs i crèdits, s’ha situat en 2.523 milions, un 3,33% més.\nCrèdit apunta que del total del volum de negoci del grup, 9.962 milions d’euros es localitzen a Andorra i 2.115 milions de la inversió creditícia s’han destinat al suport financer de projectes directes al país. “Aquest compromís s’ha refermat el 2021 amb la participació decidida en la constitució de la nova societat SETAP 365 que integra Ensisa (Soldeu i El Tarter) i EMAP (Arinsal i Pal)”, defensen. Pel que fa al negoci internacional, s’argumenta que s’ha consolidat la línia ascendent de creixement, amb un increment del 33,63% del volum de negoci, gràcies a les filials espayoles, Banco Alcalá, i luxemburguesa, Creand Wealth & Securities. També es treu pit de Creand Wealth Management, a Miami.\nL’entitat treu pit dels “acords estratègics” que s’han tancat durant l’exercici i que han de donar solidesa de cara al futur, com ara la compra de Vall Banc o la formalització de SETAP 365\nA més, es posa en relleu que el banc té “fortalesa”. S’argumenta amb la ràtio de capital total regulatòria, que és del 18,09% mentre que la de liquiditat arriba a 141,96%, superior al mínim exigit del 100%. Els fons propis s’han situat en 523 milions d’euros, un 3,8% més.\nEl conseller executiu i director general del grup, Xavier Cornella, ha valorat de forma positiva els resultats aconseguits. “El 2021 ens hem centrat en l’execució del Pla estratègic 2021-2023 per consolidar el nostre lideratge a Andorra i créixer de manera sostinguda i sostenible a escala internacional”, ha explicat. El dirigent ha apuntat que “les operacions corporatives que hem tancat contribueixen a la competitivitat present i futura del negoci; a la vegada que, com a banc compromès, hem continuat prioritzant la millora contínua en el servei al client, la nostra raó de ser, a través de la innovació i la transformació digital, i el suport financer ferm a l’economia del país, el seu teixit empresarial i les famílies, prioritari també en el context actual complex i canviant”.\nEn el comunicat, des de Crèdit Andorrà es defensa que al llarg del 2021 es van formalitzar “acords estratègics” per “impulsar el creixement en diferents àmbits del negoci, aportar més valor afegit a accionistes, clients i empleats, i fomentar en general el progrés econòmic i social del país”. Entre ells, la formalització de la creació de SETAP 365, operacions en el mercat assegurador o l’adquisició, materialitzada ja enguany, de Vall Banc.


Més informació :: L'holandès errant (versió concert) :: Festival Bayreuth :: Gran Teatre del Liceu Utilitzem cookies per poder estudiar i millorar l'experiència d'usuari dels visitants de la web. Si continues navegant pel web entendrem que acceptes la nostra política de cookies.\nEl Gran Teatre del Liceu ha signat diferents Convenis marc de col·laboració amb Escoles de Disseny, que tenen com a finalitat desenvolupar projectes conjunts de recerca i experimentació adreçat al disseny. Una de les accions plantejades en aquest acord és la creació de diferents càpsules audiovisuals que il•lustrin algunes de les òperes programades al Teatre. L’holandès errant vist per alumnes d’Elisava.


Un dia qualsevol, un dia més\nJa és el dia. És un dia qualsevol. Obres els ulls però no tens la sensació d’haver descansat. Vas tot el dia cansada però no pots dormir. A voltes t’agradaria tenir un interruptor al cap per poder desconnectar.\nActualitzada 18/07/2021 a les 12:18\nÉs hora de preparar els esmorzars. Fas qualsevol cosa. No tens esma per gaire cosa. Voldries preparar un bol de fruita d’aquells tan bonics que surten per les xarxes socials. Treus els cereals i la llet i els deixes a la taula. Potser demà, penses.\nAvui aneu a la platja. Et fa pal. Se’t gira una feinada per preparar-ho tot i després per aviar-ho tot. No pots dir que no vas a la platja. Qui no vol anar a la platja? Si tothom està desitjant anar a la platja. No et ve de gust anar a la platja, ni anar enlloc, ni fer res. Estaries tot el dia estirada al llit. Tranquil·la, sense que ningú et demanés res, sense que ningú et molestés. Et sents malament. Et sents culpable. Des que et lleves fins que vas a dormir creus ho fas tot malament. Creus que no tens cura dels teus fills, no estàs divertida i vas a mínims... Però és que et costa tant la vida. Tot és tan difícil. Tot et costa tant. Hauries de ser capaç d’esforçar-te una mica més, de fer més, et dius, et diuen, però et falta l’energia i el dia a dia se’t fa feixuc i complicat.\nVas cansada, molt cansada. El dia a dia costa. Fa temps que no fas esport i ja no parlem del sexe. Primer van ser uns dies tontos, després una mala setmana, una mala ratxa i a poc a poc van anar passant els mesos, potser un parell d’anys i tot. Vas fent perquè has d’anar fent, però has deixat de fer tot allò que no és necessari o obligatori.\nEstàs trista, molt trista. Dibuixes un somriure de tant en tant, però no gaudeixes de res. Tot és una merda, tot et costa, res t’agrada, res et fa gaudir. Recordes el massatge que et van regalar ahir. No va estar malament. Possiblement fos súper especial, però vaja, res de l’altre món. Recordes l’arrosset del sopar a peu de platja. Home, era bonic, però no va ser per tant. Et costa gaudir, res et dona plaer, no pots assaborir els petits plaers de la vida. Els grans tampoc.\nEt sents més tonta, més inútil, més lenta. De vegades et sents idiota fent errors que no havies fet mai. Et costa pensar i et costa fer coses tan tontes com decidir què faràs per sopar. Anar a comprar roba és un drama, dones voltes i voltes i acabes sense comprar res. No veus res clar. Com et pot costar tant prendre una decisió? Et dius a tu mateixa. Tindré alguna mena de demència? Penses.\nEt costa concentrar-te. A la feina ja fa dies que t’han cridat l’atenció. T’han apartat d’aquell projecte que tant t’agradava. Millor, penses –o intentes convèncer-te–. Et costa fer tasques que sempre feies. Et costa anar a reunions, et costa veure clients i et costa anar a la feina com et costa fer-ho tot.\nTornes a buscar aquell interruptor. Estàs cansada. Ja portes molt de temps així. Et pesa la vida. No saps quines tovalloles agafar. Els nens ja s’han llevat. Per què criden tant? Tot et molesta. Estàs irritable. Darrerament sembla que ho fas tot malament. A casa també et sents incompresa. Et sents sola. Les amigues ja no truquen tant. Creus que no ets una bona companyia. Sempre han estat allà, insistint, són molt mones, però no volen molestar. No et volen pressionar. Potser per això ja no em proposen sortir tant, penses.\nAvui és un dia qualsevol a la vida de milions de persones deprimides. El que acabes de llegir és una descripció dels principals símptomes de la depressió. Una persona deprimida acostuma a trigar anys a ser diagnosticada, anys en els quals tot es complica. Si t’has sentit identificat amb el que has llegit, t’animo que busquis ajuda professional.\nSegons el CRES quatre de cada deu dones estan en situació de depressió. Poques, em semblen...


El Bloc Anticapitalista de Tarragona crida a manifestar-se el proper 25 de novembre: Fartes de la violència masclista! Ens volem vives i amb vides dignes!\n– 18 novembre 2015Categories: Notícies El Bloc Anticapitalista de Tarragona fa una crida per a manifestar-se el proper dimecres 25 de novembre contra la violència masclista. Dimecres 25 de novembre, a les 19.30 a l’estàtua dels despullats, Tarragona.\nA Llíria, a Tarragona, a Terrassa, a València, a Perpinyà … fins a 34 dones assassinades en el que va d’any als Països Catalans. És massa horrible aquesta llista, són massa terrorífiques aquestes dades. No podem tolerar que els assassinats de dones s’expliquin a la societat com un cas aïllat cada vegada que es donen, no podem tolerar que apareguin en l’apartat de successos a les notícies. Però què és el que uneix cada assassinat amb el següent i l’anterior? No hi ha cap estructura orgànica i planificada per a portar a terme el feminicidi que patim, sinó que és una ideologia la que alimenta la violència contra les dones. El patriarcat és una ideològia que domina per sobre de les altres, no és quelcom abstracte o difícil d’entendre, és ben concert, es materialitza en l’educació, en la publicitat, en la construcció d’uns rols socials anomenats gènere que atorga a les dones un paper submís i passiu i als homes un paper actiu i dominant, en els micromasclismes i maltractes. Aquesta ideologia patriarcal està integrada en altres ideologies, com ara la burgesa, amb l’objectiu de fer invisible el benefici que uns pocs treuen de l’explotació de la humanitat treballadora. La ideologia patriarcal i burgesa no es pot votar cada 4 anys perquè no està en discussió, volen que pensem que és natural, innata, eterna, immutable, com si l’assassinat permanent de dones fos inevitable i no pogués ser d’una altra manera. La manera tan mediocre i superficial com els governs aborden el tema de la violència de gènere és inevitable, perquè si es reflexiona una mica seriosament sobre el tema immediatament s’arriba a detectar la connexió entre patriarcat i la propietat privada, el tòtem de la societat burgesa. Les dones treballadores som enteses com un objecte del qual els homes es poden apropiar, primer és el pare, després el marit, l’empresari, el consumidor de prostitució, el sacerdot, el publicista… No som un objecte, no som la propietat privada de ningú.\nEl Bloc Anticapitalista som un conjunt d’organitzacions i col·lectius de Tarragona que veiem la necessitat de treballar plegades per lluitar contra el patriarcat, contra el capitalisme, contra el feixisme, contra l’homofòbia i la lesbofòbia, contra l’imperialisme, estem per l’autodeterminació dels pobles, contra el reformisme, contra la burocràcia… Entenem que la classe treballadora, i dins seu les dones de la classe treballadora, som un subjecte col·lectiu, un subjecte en construcció, que ens hem de reconèixer les unes a les altres, ens hem d’enfortir i desenvolupar moltíssim més encara. Però si que tenim clar que la classe treballadora i el poble en general som les úniques capaces de construir un contrapoder per enfrontar i derrotar el capitalisme patriarcal que avui ens oprimeix.\nCal fer el pas, cal prendre consciència de que la política que no fem nosaltres serà feta contra nosaltres, organitzem-nos per lluitar i vèncer!


BARCELOFÍLIA : 12/02/2011\nESCOCELL DE VORES ARRODONIDES\nAquest va ser un dels tipus d'escocell més característic dels arbres dels carrers de Barcelona durant la segona meitat del segle passat.\nCap a finals dels anys cinquanta del segle passat la urbanització de les voreres de la ciutat va incorporar un model d'escocell que va ser l'habitual fins a mitjans dels setanta i a continuació va iniciar un procés de desaparició paulatina i creixent.\nL'element característic d'aquest escocell eren les vores que el perimetraven. Consistien en quatre peces de formigó de vuitanta centímetres, que s'aixecaven sobre el nivell de la vorera uns deu centímetres tot formant un separador de formes sinuoses amb la vora superior arrodonida en forma de canaló. L'escocell es completava amb altres quatre peces que anaven situades als vèrtexs i formaven com un lòbul orientat cap a l'interior de l'escossell, tot donant continuitat a les peces laterals i orientant el canvi perpendicular del canaló de la vorada.\nUna imatge de la peça dels vèrtexs de l'escocell, que unia les tires laterals.\nAquest model estàndar d'escocell va ser substituit posteriorment per un altre, que incorporava una superfície metàl.lica en forma de xarxa, encerclava l'arbre fins al tronc i evitava ensopegades. Però ben aviat es va convertir en dipòsit de fullaraca i pòlen dels arbres, per la qual cosa no va tenir massa èxit. Avui l'escocell corrent es molt més simple, quadrat, delimitat per quatre peces del mateix material que el panot, nivellat amb la vorera i només amb una lleugera pendent cap a l'interior.\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 13:37 3 comentaris:


8 coses que el vostre mal de cap al matí està intentant explicar-vos | CAT.Lamareschale.org\nEs podria insinuant una cosa seriosa.\nSi hi ha una manera de garantir un començament horrible al seu dia, s'arrossega fora del llit amb un fort mal de cap.\nMals de cap matutins són dolorosos, molestos i poc confús.\nVostè acaba de despertar, així que el que podries haver fet per provocar el seu malestar?\n(Aquests són els 5 pitjors coses que fa cada matí abans de sortir de casa.)\nResulta que hi ha un munt de coses que podrien estar provocant la mateixa.\nI si bé no tots ells poden estar sota el seu control, alguns d'ells són.\nAquí hi ha 8 causes sorprenents de mals de cap al matí, i el que ha de fer per mantenir-los allunyats.\nMal de cap al matí Causa: vostè no va rebre prou somni\nEl seu cos necessita de 7 a 8 hores per a funcionar normalment.\nAixí que quan s'obté menys, que assumeix alguna cosa ha d'estar malament i comença a entrar en mode de pànic.\n"Els seus hormones de lluita o fugida es comencen a sentir, el que resulta en una taxa d'augment del cor, pressió arterial alta, i l'estrès", diu Salvatore Napoli, MD, del Centre de Nova Anglaterra de Neurologia.\nI totes aquestes coses poden contribuir a un mal de cap.\nUn dolor over-the-counter med com ibuprofèn o naproxèn pot ajudar a fer-ho a través del matí, diu el Dr. Napoli.\nVan a alleujar el dolor en reduir la inflamació.\nI si encara se sent zonked i escombraries, prendre una migdiada de 20 a 30 minuts, el que li donarà al seu cos més de la resta que necessita per funcionar normalment.\n(Migdiades més llargues probablement el deixarà atordit, que fa que la pitjor mal de cap.) I tornar a un cicle normal de son pel que no es desperta pel mal de nou demà.\nMal de cap al matí Causa: Vostè té massa son\nSi no hi ha prou somni pot desencadenar un mal de cap al matí, passar un munt de temps i en les cobertes pot evitar-ho, oi?\nNo tan ràpid: El dormisquejar durant més de 9 hores de la nit s'associa amb una disminució en el nivell de l'hormona serotonina del cervell, el Dr. Napoli explica.\nI els baixos nivells de serotonina poden reduir el flux de sang al cervell i desencadenar un mal de cap.\nAquests tipus de mals de cap sovint tendeixen a atacar els caps de setmana, quan és més probable que dormir en això és només una de les raons per què se sent malament quan es dorm més tard del que és habitual.\nIbuprofèn o naproxèn poden alleujar les molèsties, però la millor manera d'evitar que tornar és per aixecar-se després de 7 o 8 hores de temps de pausa, diu el Dr. Napoli.\nConfiguració d'una alarma en els caps de setmana pot ajudar.\nMal de cap al matí Causa: Els seus endorfines són fora de sintonia\nLa producció del cos d'hormones endorfines per sentir-se bé està al punt més baix d'hora al matí.\nI per a algunes persones, que poden desencadenar una migranya.\nEls baixos nivells d'endorfines poden afectar els nivells d'altres neurotransmissors, com la serotonina, que fan que els vasos sanguinis en el cervell per estrènyer, explica Mark Khorsandi, DO, del Centre d'alleujament de la migranya a Dallas i Fort Worth.\nAquest estrenyiment redueix el flux de sang al cervell, el que causa mal de cap.\nLa mala notícia és que els experts no saben per què això causa maldecaps en algunes persones ia altres no.\nPerò treballar a primera hora del matí podria ser una manera d'aturar el dolor, ja que l'exercici provoca l'alliberament d'endorfines, diu el doctor Khorsandi.\nMal de cap al matí Causa: va beure ahir a la nit\nDuh: l'excés de caure en l'alcohol pot conduir a un mal de cap significativa al matí següent.\nPerò vostè no ha d'aconseguir arruïnat a sentir els efectes de cap palpitant d'alcohol.\nFins i tot uns pocs glops poden portar a la deshidratació, el que redueix el volum de sang que flueix al cervell.\nI això pot fer que el seu cap li feia mal, diu el doctor Khorsandi.\nL'alcohol també pot fer que sigui més difícil aconseguir el somni-altre factor desencadenant mal de cap comú d'una bona nit.\nLa millor manera de començar a sentir-se millor és rehidratar, diu el doctor Khorsandi.\nAigua o begudes de electròlits (com Gatorade) tant a la feina.\nPastilles de vitamina C en pols o agiten en l'aigua també pot ajudar al seu fetge a processar l'alcohol de manera més eficient, aconseguir que fora del seu sistema més ràpid, diu.\n(Mantingui els seus hàbits de son a si mateix, amagar les ulleres amb Bio correcta sota corrector d'ulls de Salut de la Dona Boutique.)\nMal de cap al matí Causa: vostè ronca\nRoncant com una serra de cadena pot ser un signe d'apnea del son, una condició que pot causar una sensació d'ofec, prendre aire, i detenir fins i tot temporalment la respiració durant tota la nit mentre estàs adormit.\nAquests episodis d'asfíxia només duren uns pocs segons, però poden resultar en menys oxigen que arriba al cervell, diu el doctor Khorsandi.\nEls experts no estan totalment segurs de per què això podria donar lloc a un mal de cap.\nNo obstant això, alguns experts teoritzen que menys oxigen podria causar que els vasos sanguinis en el cervell per expandir-se, augmentant el flux sanguini i la pressió al cap que pot causar dolor.\nPot tenir apnea del son i ni tan sols es donen compte, especialment si vostè no dorm amb un company (que podria queixar-se de les seves roncs).\nAixí que parli amb el seu metge, qui a recomanar proves addicionals si se sospita que vostè té apnea del son.\nSi vostè és diagnosticat, una màquina de respiració fa servir per dormir (anomenada pressió positiva contínua en les vies respiratòries, o CPAP) pot gestionar la condició i desfer-se dels mals de cap relacionats.\nMal de cap al matí Causa: arribes tard amb el seu cafè\nLa cafeïna és una droga suau que estimula el sistema nerviós.\nAixí que si vostè pren cafè regularment i no obtenir la seva revisió a l'hora habitual (com si dormir, o si vostè està tractant de deixar la cafeïna), es pot sentir els efectes de cap palpitant quan es desperta.\nL'abstinència de cafeïna condueix abruptament a l'expansió dels vasos sanguinis en el cervell.\nCom a resultat, flueix més sang al cervell i exerceix més pressió, causant un mal de cap, diu el Dr. Napoli.\nVostè té major probabilitat de tenir mal de cap cafeïna si vostè és un bevedor empedreït de cafè o prendre el cafè al mateix temps cada matí.\nSi aquest és el cas, beure una copa és la millor manera de sentir-se millor.\nI si vostè està tractant de deixar l'hàbit de la cafeïna del tot, reduir lentament en el transcurs d'una setmana o dues en comptes d'anar de cop\nMal de cap al matí Causa: un està deprimit\nMals de cap relacionats amb la depressió poden ocórrer en qualsevol moment del dia.\nAixò es deu a la depressió està associada amb nivells més baixos de l'hormona serotonina.\nPerò podrien ser particularment propensos a la vaga en el matí.\nLa depressió pot ficar-se amb el seu horari habitual de la son, i dormint massa o massa poc pot tant mals de cap de tret, diu el Dr. Napoli.\nEl dolor també pot tenir un impacte en el seu estat d'ànim, creant un cercle viciós.\nMedicaments per al dolor de venda lliure poden ajudar en el curt termini.\nPerò la millor manera de tractar és tractant la causa arrel del problema.\nSi creu que pot estar deprimit, parli amb el seu metge.\nAntidepressius o la teràpia poden ajudar a tornar a la normalitat i resoldre els problemes que estan conduint a mals de cap.\nMal de cap al matí Causa: vostè té la pressió arterial alta\nQuan vostè té pressió arterial elevada, definida com 140-90 mil·límetres de mercuri (mmHg) o per sobre de la sang és en realitat exerceix més pressió sobre el seu cap, diu el doctor Khorsandi.\nI que la pressió extra és una causa comuna de mal de cap.\nUn munt de persones que tenen pressió arterial alta no ho saben, ja que la condició no té molts símptomes externs.\n(A part dels mals de cap, que és possible atribuir a una altra cosa.)\nAixí que visiti al seu metge si els seus mals de cap són freqüents i inexplicables.\nSi la seva pressió arterial és massa alta, que va recomanar canvis d'estil de vida com la dieta i l'exercici, o prescriure medicació per a la pressió arterial.\nLínia inferior de mals de cap matutins\nSovint, els mals de cap del matí són fàcils de solucionar.\nNo obstant això, en rares ocasions, podrien indicar un problema subjacent greu, com un tumor cerebral o un aneurisma.\nAixí que parli amb el seu metge si vostè està plena de mals de cap amb freqüència (ja sigui que es produeixin en el matí o en altres moments del dia) -més de dues vegades a la setmana durant tres a sis mesos, diu el Dr. Napoli.\nTambé ha de consultar al seu metge si els seus mals de cap són debilitants o estan afectant la seva vida o treball.\nEs pot realitzar una ressonància magnètica o EEG (una prova que es veu en l'activitat elèctrica en el cervell) per aprendre més sobre el que està passant en el cervell o prescriure un examen de la vista, ja que els mals de cap poden ser causats per la visió tensa, també, diu el doctor Khorsandi.\nQuè esperar quan no estàs esperant


Presentació del Grup d'Agenciament Afectiu | Ateneu L'Harmonia\nPresentació del Grup d’Agenciament Afectiu\n21.09.18 a les 18.00\nSofreixes emocionalment a causa de la teva alta sensibilitat? T’enganxes fàcilment a relacions que no et generen estabilitat T’identifiques amb els símptomes de la dependència emocional? Desitges millorar l’experiència de les teves relacions afectives?T’has proposat viure des de la llibertat, el respecte, i la integritat personal?\nDes de l’associació GAEDE ens proposen participar al proper grup d’agenciament afectiu, obert a totes les persones que desitgin millorar la qualitat de les seves relacions i especialment dedicat a persones altament sensibles o que reprodueixin dinàmiques de dependència emocional o altres trastorns de l’afectivitat.\nEl nostre programa de desenvolupament psicoafectiu sorgeix de la necessitat d’atendre casos en els quals les relacions comporten un sofriment inusual. Per a això proposem la 7ª edició del grup d’agenciament afectiu, amb el qual treballar els vincles que establim, no solament amb altres persones, sinó també amb la vida i amb nosaltres mateixes.\n1. Agenciar-se (tornar-se agent de canvi) en la pròpia vida psicoafectiva.\n2. Atendre símptomes de dependència emocional, narcisisme, addicció a l’amor, i altres trastorns afectius.\n3. Identificar i atendre patrons disfuncionals en la configuració emocional.\n4. Cuidar del cos emocional establint límits funcionals i espais segurs de contenció.\n5. Integrar-se en l’àmbit socioafectiu de manera adequada a la pròpia sensibilitat.\n1. Tractament en grup de durada limitada per a les síndromes basades en la vergonya.\n2. Educació psicoafectiva eclèctica basada en el desenvolupament de pensament psicològic.\n3. Experimentació en grup d’un entorn de subjecció segura on expressar les emocions al mateix temps que aprofundir en el seu significat.\n4. Restauració del pont interpersonal a través de la disciplina i la identitat generada en grup.\n5. Tractament de la reactivitat a curt termini (desconfiança, por, rebuig, …)\n1. Suport mutu.\n2. Aprenentatge dialògic.\n3. Focusing (reconnexió emocional).\n5. Teatre terapèutic.\nL’entrada és lliure, però per a participar cal que t’apuntis prèviament escrivint a gaede@gaede.cat (el termini d’inscripció s’acaba passades les 24h prèvies).\nPer a més informació pots consultar la seva pàgina web o la seva pàgina de facebook.\nEsdeveniment previPortes Ouvertes Francophones de Sant Andreu\nSegüent esdevenimentTaller de seducció per a dones amb discapacitat\nHe vist això, i crec que et pot interessar: http://www.ateneuharmonia.cat/esdeveniments/presentacio-del-grup-dagenciament-afectiu-3/


Llistes d'espera. El Síndic i el greuge a la veritat | Diari de Tarragona\nLlistes d'espera. El Síndic i el greuge a la veritat\nParcialitat. Les raons de les llistes d’espera són molt complexes. Rafael Ribó opta per assenyalar un factor insignificant del problema i minimitzar les principals causes. És una forma de manipular la informació\n16/12/2019 12:50 | Actualizado a 16/12/2019 12:50\nUn és amo dels seus silencis i presoner de les seves paraules. Tots coneixem aquest proverbi clàssic. El Síndic de Greuges, Rafael Ribó, també. I malgrat això hi ha unes paraules que l’acompanyaran a partir d’ara. Aquelles en què vinculava les llistes d’espera de la sanitat catalana al fet «que venen pacients d’altres comunitats autònomes a intervenir-se a Catalunya». És a dir, el greu problema de congestió que pateix el sistema sanitari és dels «altres», que venen aquí perquè «nosaltres» tenim uns hospitals excel·lents.\nNo són unes paraules fora de context. Si escoltem l’entrevista que Josep Cuní li va fer a la cadena Ser, veurem que aquest és el sentit de la justificació que fa el Síndic de les creixents llistes d’espera. Les afirmacions de Rafael Ribó posen en evidència alguns dels mals del nostre temps. En primer lloc són unes fake news, una mentida, vaja. Els pacients d’altres comunitats que estan en llista d’espera representen només un 1%. I respecte al cost, hi ha un sistema de compensació entre comunitats.\nPosar el focus en un factor insignificant del problema i minimitzar les causes principals és una forma de manipular la informació. La pressió que pateix el sistema sanitari ve, per damunt de tot, del creixement de la població a Catalunya i de l’augment de l’esperança de vida (i la lògica aspiració a què aquesta tingui la millor qualitat possible). Enfront d’aquest creixement de la demanda, la despesa en sanitat no s’ha refet encara de les retallades que van començar l’any 2011. Ni amb el nombre de personal, ni amb equipaments. La política catalana segueix sense la capacitat d’aprovar pressupostos, que haurien de significar el primer pas per revertir les retallades.\nEl més greu és que el Síndic hauria de ser el defensor dels ciutadans i no del Govern\nLes causes de les llistes d’espera són molt complexes i el Síndic opta per l’explicació més simple. La culpa és dels «de fora». Aquest recurs rep el nom de «populisme», o altres més contundents, i el greu és que està en boca de qui hauria de ser el defensor dels ciutadans i no del Govern. Aquí entrem en un altre dels mals de la nostra època, i del nostre país: la degradació de les institucions.\nRafel Ribó té el mandat caducat, però la confrontació política ha impedit el consens necessari per al seu relleu. Aquesta tardança perjudica la institució i també al mateix síndic, que amb declaracions com aquesta malmet la seva biografia de polític progressista que va plantar cara al pujolisme. Ara, com tants d’altres personatges procedents de l’esquerra, assumeix i defensa el marc mental més conservador dels hereus d’aquell que tant havia criticat.\nI aquest marc mental estableix que hi ha una causa superior que ho explica tot. Un relat omnipresent que es refugia en el «factor extern» per justificar qualsevol problema del nostre país. Recorden que ara fa una mica més d’un any el personal de l’assistència primària es va mobilitzar per reivindicar més temps per atendre els pacients (no més sou)? Recorden quina va ser la resposta del portaveu de Junts per Catalunya, primer partit del Govern? Doncs Eduard Pujol va afirmar respecte a les protestes que «de vegades ens distraiem amb qüestions que no són les essencials».\nPotser per això, perquè la sanitat «no és essencial», a la televisió pública els seus dèficits són quasi invisibles. O, per això, com denuncien des dels centres d’assistència primària (CAP), tot segueix igual un any després de la vaga. O creixen sense parar les llistes d’espera, o els hospitals han de fer miracles per atendre als pacients, o les urgències estan al límit de les seves capacitats.\nLa professionalitat i l’entrega del personal sanitari garanteixen el dret a la salut\nI malgrat tot, la sanitat pública resisteix. La immensa majoria dels ciutadans tenim experiències més o menys directes que ho confirmen. Sabem que és la professionalitat i l’entrega de les metgesses, els metges, les infermeres, els infermers... de tot el personal sanitari la que garanteix el nostre dret a la salut. El dret a l’equitat en els moments més difícils de la vida. El Síndic ho sap. També ho va dir a l’entrevista. Però després va pronunciar la frase que el farà presoner de les seves paraules. El greuge a la veritat.\n* Periodista. Josep Carles Rius (Valls, 1956) és president de la Fundació Periodisme Plural. Doctor en Ciències de la Comunicació, exerceix de professor a la UAB. És autor del llibre ‘Periodismo en reconstrucción’ (UB, 2016). Ha estat sotsdirector de ‘La Vanguardia’ i ha treballat a mitjans com ‘El Periódico’, TVE, Público i Eldiario.es. Va participar en la fundació de Mestral i El Pati.


XAREL·10: Relats Conjunts (maig - 2020)\nPobres fantasmes errants, això va de mal en pitjor... he, he,he... i jo que pensava que morir era descansar!\nSi vol estar a la moda que es compri un patinet elèctric.\nJo crec que de tots els fantasmes errants haguts i per haver... aquest es el que està en millor situació... pot anar on vol i quan vol, espantar a qui li plagui i no ha de patir per cap desnonament, ja que no te casa i quan es cansa d'un lloc...cap a un altre ! i a les nits, pot anar a lligar a algun revolt de la carretera amb alguna noia de la corba... hehehe.... es que ens queixem per tot, eh !! Queda rebutjat el seu recurs ! Signat Tribunal Constitucional.\nMala època per la professió. I això que no ha esmentat el conveni col·lectiu del gremi, que no és precisament afavoridor. Del tema de la jubilació ja millor ni parlar-ne...\nCARME: Ho tenen cada vegada pitjor, pobres. :-D\nPONS: Vols dir que cal un altre fantasma en patinet. ;-)\nARTUR: És que, comparat amb altres esperits condemnats, no es pot queixar... però ja se sap que ningú està content amb el que té. Era d'esperar aquesta resolució de l'alt tribunal. ;-D\nXEXU: La jubilació és un tema sensible pel col·lectiu fantasmal. Això d'haver de cotitzar tota l'eternitat per tenir dret a cobrar-la, no ho paeixen gaire bé els esperits condemnats. ;-))\nHehehehe molt bo!! :-DD\nPerò t'equivoques en una cosa... d'advocats fantasmes n'hi ha moooooolts, creu-me. i també n'hi ha que quan moren van al cel... això que tots es condemnen és una llegenda urbana.\nI, posats a triar, jo també marxaria a Escòcia, tu... aquí ja comença a fer una xaforgor mooolt lletja i només som al maig. A Escòcia els fantasmes viuen més fresquets i, només per això, ja valdria la pena :-DD\nEm crec que hi ha molts advocats fantasmes i també estic segur que alguns altres es mereixen el cel, el refranyer popular sovint l'encerta però no ens l'hem d'agafar literalment que no sempre és del tot exacte. ;-)\nTens raó. A la llista dels "pros" de ser un fantasma amb castell propi a Escòcia, cal afegir una temperatura estiuenca més suportable. :-D\nDoncs aprovat!!! Fantasmes escocesos, els millors!! 😂😂


Notícies - Valors en família a través de les arts marcials\nDues escoles d'arts marcials de Sant Cugat ofereixen entrenaments de Kung-fu i de taekwondo adreçats a les famílies\nUna classe d'arts marcials en família / Foto: Cedida\nel 19/juny Maria Bragós Societat PDF\nCombinar el desenvolupament físic i personal. Aquests són els dos punts característics que uneixen les arts marcials, ja que totes es basen en el creixement dels valors personals. A Sant Cugat hi ha dos centres que ofereixen arts marcials en família: el Kung Fu i el taekwondo. Es tracta del programa 'Family: control i harmonia' a Artes Marciales MAC i 'Kung Fu Family' a l'escola Kung Fu Sant Cugat.\nEl director d'Artes Marciales MAC, Alex Hudtwalcker, comenta que amb el taekwondo es treballa molt la psicomotricitat, però que la seva idea a l'hora d'oferir aquesta activitat en família és reforçar els valors que s'aprenen a casa, com la disciplina, la confiança o la concentració. "D'aquesta manera, es treballa perquè l'infant es posi petites metes, tant a curt com a llarg termini. I a mesura que va millorant a través de la disciplina i la constància, veu que pot aconseguir els objectius que s'ha marcat i, com a conseqüència, la confiança en si mateix augmenta", comenta Hudtwalcker.\nL'objectiu final de l'activitat és, per tant, que els valors que aprèn amb el taekwondo es traslladin també fora: "Han d'entendre que no hi ha cap diferència entre la feina que fan a taekwondo i la que fan a l'escola. Si ets capaç de marcar-te l'objectiu de ser cinturó negre, també pots després tenir l'objectiu de treure bones notes o anar a la universitat. És així que infants i adults veuen que allò que ens proposem es pot aconseguir amb constància", afirma Hudtwalcker.\nArtes Marciales MAC proposa aquesta activitat en família, especialment dirigida als infants, que poden participar-hi a partir dels 3 anys. A partir d'aquesta edat es crea un grup amb altres nens i nenes de fins a 5 anys, dirigit sobretot a entrenar la psicomotricitat. Aquest vol ser un primer contacte amb les arts marcials, perquè els alumnes aprenguin com cal comportar-se i sàpiguen jugar seguint unes regles.\nCosa de kung-fu / Foto: Cedida\nLes classes en família a Artes Marciales MAC són els dissabtes a les 11.45 h, amb grups d'entre 20 i 25 alumnes. Les persones interessades a participar-hi, poden inscriure's a través del correu electrònic del centre (santcugat@artesmarcialesmac.com) o trucant al 659 70 93 56, on es pot reservar una classe de prova gratuïta i sense compromís.\nL'altra art marcial que es pot practicar en família a Sant Cugat és el Kung Fu, en aquest cas a Kung-fu Sant Cugat. César González explica que el Kung-fu es considera la mare de totes les arts marcials, ja que es va desenvolupar a la Xina, als monestirs de Shaolin, fa 2.000 anys. Després es va anar estenent per altres països, i a Kung-fu Sant Cugat ofereixen justament la disciplina coreana, anomenada Sibpalki.\nPer González, l'objectiu d'aquestes classes és que els infants s'ho passin bé i adquireixin noves capacitats: "Les arts marcials ens ajuden a millorar la concentració i l'equilibri, però amb 'Kung-fu Family' també es vol arribar a temes més aviat emocionals". Així doncs, fer l'activitat en família ajuda a trobar un moment de reunió familiar compartint aquest entrenament.\nEn aquest cas, les inscripcions es poden fer al telèfon 692 103 698 o kungfusantcugat@gmail.com, on també es pot demanar una primera classe gratuïta i sense compromís. Els horaris es decideixen amb l'entrenador, ja que ara mateix les classes de Kung-fu Sant Cugat es fan respectant la unitat familiar.\nTall incrustat: Alex Hudtwalcker\nHan d’entendre que no hi ha cap diferència entre la feina que fan a taekwondo i la que fan a l’escola. Si ets capaç de marcar-te l’objectiu de ser cinturó negre, també pots després tenir l’objectiu de treure bones notes o anar a la universitat. És així que infants i adults veuen que allò que ens proposem es pot aconseguir amb constància\nTall incrustat: César González\nLes arts marcials ens ajuden a millorar la concentració i l’equilibri, però amb ‘Kung Fu Family’ també es vol arribar a temes més aviat emocionals. És una introducció a fer caigudes, tècniques de cames, tècniques de punys, etc.


Un virus no fa corona.... - Diari de Girona\nUn virus no fa corona....\n23·03·20 | 23:25\nPerò dos sembla que sí fan primavera. No, no l'hem pas encetat amb bon peu, aquesta estació que acabem d'estrenar. De sobte, hem d'aguantar dues «corones» que ens estan fent mal, molt de mal a l'hora. Una, la del virus, sabem que la superarem aviat. Però de l'altra, la dels Borbons, no en tenim ni idea. I no sé pas quina ens perjudica més. Qui ho sap és Felip VI, perquè el virus, que està matant milers dels seus súbdits, tapa les vergonyes al seu pare i, al final, li permetrà seguir portant la «seva» corona. Amb prou feines se'n parla, però resulta que el rei emèrit ha cobrat una veritable fortuna dels seus amics àrabs, per «matxucar» els beneficis d'una empresa dels seus compatriotes espanyols. És ben bé que els diners no tenen ni bandera ni honor. I a sobre, en lloc de gastar-se els calers en senyores «del país» (mira que n'hi ha!), en regala la major part a la seva examant alemanya per tapar-li la boca. A qui estranya que no hi hagin mascaretes? I els dirigents polítics espanyols de qualsevol signe, què? Tot i omplint-se la boca de «democràcia» cada dia, en realitat se'ls passen amagant la brutícia que generen els seus monarques, perquè si no, no cobren. Això sí -res d'escoltar els científics per gestionar la crisi sanitària! Ells en saben més. És clar, si són els «elegits» per la corona!\nDe totes formes, la gestió de la crisi del Covid-19 demostra que Espanya segueix ancorada en el passat i que Pedro Sánchez no és més que un Quixot amb cos d'atleta. I pobre d'aquell que se surti del «guió», com ara el MHP Quim Torra, que fa molts dies que demana el confinament total de Catalunya per raons exclusivament mèdiques i que quan finalment ho ha fet a la BBC o a la UE ha estat devorat per «la caverna» com un traïdor a la pàtria! Però si els catalans l'han elegit democràticament per dirigir el país i amb plenes competències en sanitat! Tot i així, les rates li han sortit fins i tot de sota les pedres de La Moncloa i del Palau Reial per devorar-lo com a insolidari.\nNingú ja no dubta que el coronavirus deixarà una empremta inesborrable a les nostres memòries, a les nostres butxaques i a les nostres vides. Però ens recuperarem. No sabem pas quan, però ho farem. I alguna cosa haurem après, almenys nosaltres, el poble. Dues imatges que no se m'esborren dels ulls són les del president Pedro Sànchez i de la cancellera alemanya, Angela Merkel. Tots dos acabaven de reunir-se telemàticament amb els presidents o primers ministres de les seves autonomies/Länder i mentre el d'aquí donava comptes envoltat de militars i policies amb un to autoritari i d'«aquí mano jo», l'altre agraïa humilment tota la col·laboració i l'esperit constructiu dels seus dirigents regionals. Quina diferència!


Àgora Vilamajor: Acta del ple municipal de Sant Antoni de Vilamajor del 28 de juliol: la nostra resposta\nActa del ple municipal de Sant Antoni de Vilamajor del 28 de juliol: la nostra resposta\nRespecte a l’acta de l’ajuntament de 28 de juliol del 2011 emesa per l’ajuntament de Sant Antoni de Vilamajor, i que va ésser aprovada per tots els grups municipals a excepció de SI. Alguns veïns de Sant Antoni que participem a l’àgora de Vilamajor volem manifestar que:\n1. La senyora Berdala en cap moment va dirigir-se als assistents al ple, ni per donar explicacions, ni per demanar silenci.\n2. La fugida de la senyora Berdala del ple va semblar més un acte premeditat que no pas una reacció a la resposta dels assistents, davant la votació de la moció de SI.\n3. L’oposició va demanar a la senyora Berdala que no marxés, ja que tan sols quedava un punt per acabar la sessió, el torn de precs i preguntes. Casualment, la senyora Berdala va decidir abandonar abans de tractar aquest punt, just en el moment que havia de donar explicacions a les preguntes de l’oposició.\n4. La reacció dels veïns i veïnes al ple un cop rebutjada la moció de SI, en contra de la pujada de les retribucions de l’equip de govern, responia a la falta d’explicacions que es van donar al respecte. Als veïns i veïnes ens costa entendre que s’estiguin retallant serveis per manca de diners, i en canvi sí que hi hagi diners per augmentar els sous dels respresentants polítics.\n5. L’assistència al ple municipal per part dels veïns tenia com a finalitat demanar explicacions a l’equip de govern, no interropre la sessió, si de cas aquesta era la intenció de l’equip de govern, que potser per por o vergonya no es volien dirigir als seus veïns i veïnes.\n6. Considerem, per tant, que l’acta del ple del 28 de juliol no descriu la realitat dels fets i que per tant no hauria d'haver estat aprovada.\nAccedeix a l'Acta complerta aquí\nAquest és un fragment de l'acta del ple del passat 28 de juliol, corresponent a la votació de la moció de SI en contra de l'augment de les retribucions de l'equip de govern, jutgeu vosaltres mateixos si s'ajusta a la realitat del que va passar i deixeu els vostres comentaris:\nAPROVACIÓ DE LA MOCIÓ DEL GRUP MUNICIPAL SOLIDARITAT\nCATALANA PER LA INDEPENDÈNCIA SOBRE L’AUGMENT DE LES\nINDEMNITZACIONS MÀXIMES DELS REGIDORS AMB DELEGACIÓ.\nPer part meva la Secretària es dóna compte de la Moció presentada pel grup municipal\nSolidaritat Catalana per la Independència presentada pel Sr. Raül Valentin del Valle el\npassat dilluns a la sessió de la Comissió Informativa general en relació a la qual es va\nacordar la seva inclusió per urgència a l’ordre del dia de la sessió plenària del dia d’avui.\nEl Sr. Raül Valentin llegeix el text íntegre de la moció que diu així :\n“MOCIÓ DEL GRUP MUNICIPAL SOLIDARITAT CATALANA PER LA\nINDEPENDÈNCIA SOBRE L'AUGMENT DE LES INDEMNITZACIONS MÀXIMES\nDELS REGIDORS AMB DELEGACIÓ (...)\n(...) Sotmesa a votació el text de la moció transcrita el resultat és d’empat atès que el\nresultat ha estat de sis vots en contra dels regidors següents: Sra. Lluïsa Berdala\nCirera, Sr. Florenci Llavina Moré, Sra. Núria Jordan Romero, Sr. Josep Ginesta\nSerrano, Sr. Jesús Lera Blasco, Sr. Felipe Garrido Puche i de sis vots a favor dels\nregidors Sr. Raül Valentín del Valle, Sra. M. Montserrat Lambies Estrada, Sra. Anna Orta\nPujadas, Sr. Ferran Calvera Cabeza, Sr. Israel Sugrañes Hermida i Sr. Alfons Navarro\n(...) Es repeteix la votació en relació a la moció i es repeteix el resultat d’empat atès que el\nExercitat el vot de qualitat de l’alcaldessa aquesta expressa el seu vot en contra de la\nMoció presentada i en conseqüència aquesta Moció no resulta aprovada.\nTot seguit es produeixen diferents crits a la sala i aldarull, i l’alcaldessa demana silenci\nper poder continuar amb l’últim punt de l’ordre del dia que és el de precs i preguntes.\nEn el mateix sentit el Sr. Raül Valentin demana silenci als veïns que ocupen la sala de\nTot seguit la Sra. Alcaldessa reitera la petició de silenci, o d’altra banda procedirà a\naixecar la sessió plenària.\nEs repeteixen els crits a la sala i a les 21. 15 la Sra. Alcaldessa aixeca la sessió plenària i\nes dóna per acabada la mateixa davant la impossibilitat de continuar amb l’únic punt que\nquedava pendent de l’ordre del dia corresponent a precs i peguntes.\nEtiquetes: 28 juliol, acta, ajuntament, corrupció, democracia, ple municipal, sant antoni de vilamajor


Extensió: 11,4 Km2\nPàgina web\thttp://ajuntamentalfarras.cat/\nAlfarràs és un municipi que es troba situat a l'extrem nord de la comarca del Segrià. Alfarràs compta amb un nucli agregat que és el d'Andaní. El nom del terme municipal d'Alfarràs prové de l'àrab i significa molí, ja que al seu temps hi havia una caserna amb un molí fariner. És evident que la influència àrab va ser molt important en aquest territori, tot i així, va conviure perfectament amb les concessions, atorgaments i restriccions provinents dels comptats catalans i del sector eclesiàstic. Tot i així, també cal esmentar que es van patir certs conflictes entre famílies per qüestions de patrimoni. Però no fou res, que el rei no pogués resoldre amb la seva intervenció.\nAl segle XV es va engrandir el molí fariner i se li va donar l'aspecte que té actualment. Evidentment, pel sol fet d'existir-hi un molí volia dir que es necessitava una font d'energia per a fer-lo funcionar i no podia ser altra que l'aigua. Aquest element és essencial a la vida d'Alfarràs, ja que pel seu terme i transcorren ribes i torrents. És per això, que destaquem el canal de Pinyana i la mateixa bassa del molí.\nDel seu patrimoni cal tenir en compte l'església vella de Sant Pere, amb una portalada interessant i el pont vell que creua el riu, que va ser destruït, en part, durant la guerra.\nLa festa major d'Alfarràs se celebra per Sant Pere a l'estiu i per Sant Sebastià a l'hivern. El terme d'Andaní també té les seves pròpies celebracions, en aquesta cas per Sant Llorenç a l'estiu i per Sant Nicolau a l'hivern. No ens podem oblidar de la Fira del Préssec del Ribagorçana que se celebra el segon diumenge del mes d'octubre i que és un element destacat ja que ha rebut la Q de qualitat reconeguda.\nLa cuina de la mel (a 13.2 km)\nPala Alta des de la Mare de Déu de… (a 18.3 km)\nUn viatge amb el Tren dels Llacs (a 20.1 km)\nRuta dels pedals del Canal d'Urgell (a 20.1 km)\nEl formatge del Montsec (a 22.1 km)\nDe sud a nord, històries de museus (a 24 km)\nEls protagonistes del setge de 1714 (a 24 km)


Rajoy hauria pagat unes obres a casa seva amb diner negre procedent del PP ! directe!cat\nSurten a la llum uns papers escrits a mà per la dona de Bárcenas amb altres revelacions però Rajoy no dimiteix\nLa dona de l'extresorer del PP, Rosalía Iglesias, va escriure a mà, durant l'estiu de 2013, una llista ben completa de tota la informació que el seu marit i ella atresoraven sobre el partit i en el qual s'hi poden llegir anotacions comprometedores cap al president del Govern, Mariano Rajoy. En aquesta relació, que constitueix un complet catàleg d'irregularitats del PP vinculades amb el seu finançament il·legal, la Rosalía inclou una anotació que diu textualment "pagos obra a casa de Mariano".\nMariano Rajoy en unes obres\ndiner negre, Luís Bárcenas, mariano rajoy, pp, sobres, Sobresous PP\nLes investigacions a Espanya tot un espectacle\nEl diari digital El Español ha publicat uns documents que Rosalía Bárcenas va elaborar poques setmanes després que el seu marit ingressés a la presó el 28 de juny del 2013 i després d'haver tingut nombroses converses amb ell al centre penitenciari de Soto del Real.\nEls manuscrits de la dona de l'extresorer fan referència a feines realitzades al domicili particular del president del Govern espanyol. També deixa constància que el matrimoni Iglesias - Bárcenas disposa dels "detalls de com eren les donacions" de diner negre al màxim responsable de l'Executiu espanyol.\nEls papers veuen la llum gràcies a la guerra interna de la policia espanyola\nEn aquests moments la Policia Nacional espanyola té dues faccions enfrontades, fet que ha propiciat que aquest document intern del matrimoni Bárcenas hagi sortit a la llum. Dos bàndols clarament diferenciats, el primer liderat per l'excomissari d'Afers Interns Marcelino Martín Blas i el segon pel comissari José Manuel Villarejo, s'acusen d'haver sostret il·legalment documents a l'extresorer popular durant un operatiu destinat oficialment a buscar la fortuna que suposadament encara manté oculta.\nMalgrat que aquesta documentació està en poder de funcionaris de Policia, mai van ser lliurats al jutge.\nLa Fiscalia de “confiança” absol el PP per la”compatibilitat B” 27.04.2015.\nRuz porta a judici al PP, Ana Mato i 40 persones més per la primera època de Gürtel 05.03.2015.\n25 de novembre de 2015, 13.08 h\n#20 Manel, perquè no consultes el diccionari abans de fer les teves correccions? "Diner negre" és una expressió correcta en català i vol dir, exactament segons el diccinari de l'Institut d'·Estudis Catalans, "Diners no declarats al fisc". És un singular col·lectiu.\n24 de novembre de 2015, 23.08 h\ncal rajoy ple de diners negres!\n24 de novembre de 2015, 20.35 h\n24 de novembre de 2015, 19.47 h\n#18 Cómo "Hecho" de menos..." La H que pones donde no se debe es de payaso o de ignorante? Cada día me sorprendes con nuevas genialidades.\n24 de novembre de 2015, 18.57 h\n24 de novembre de 2015, 18.35 h\nJa fa temps que ningú amb sentit comú té cap dubte de que la plana major del PP està empastifada de dalt a baig Van sortint notícies. avui sí i demà també, que sempre s'intenten tapar amb el cas dels Pujol. Sigui quina sigui la importància del cas Pujol o del tres per cent que ens volen fer creure, estic segur que la corrupció a Madrid bat tots el rècords i guanya a Catalunya per golejada.Què diuen els jutges? Què diuen les tertúlies de Madrid? Què diuen els mitjans de comunicaci... Llegir més\n24 de novembre de 2015, 18.29 h\nDirecte. cat. ¿per que des-de fa 2 dies, la mitad de les noticies han desaparegut ?\n24 de novembre de 2015, 18.28 h\nRAJOY, España es un país de MACARRAS, con el chulo que recoge el dinero.\n24 de novembre de 2015, 17.19 h\nal Sr Rajón segur que no l'investigaran mai. Ell es deu a la casta corrupta Caspanyola i això l'immunitza contra qualsevol imputació. Caspanya és la cova d'alí babá , un niu de corruptes integrals, començant per la monarquia bananera. El grau de corrupció a Catalunya no és res comparat amb això de Caspanya (ho sabeu això, srs de la cup?).\n24 de novembre de 2015, 14.05 h\n#12 eres tan retrasado mental como ocioso : trabaja , parásito de mierda , q se ve q eres un vago , todo el día escribiendo las mismas idioteces aquí durante años !