espluguescom abril 6, 2017 Solidaridad 0 comentarios\nEn Pau pateix una leucèmia molt poc comuna i necessita un trasplantament urgent · L’Ajuntament organitza una jornada de donació per al 12 d’abril a la tarda als baixos de Can Roscada.\nTrobar un donant de medul·la òssia per a en Pau, un nadó de 17 mesos de Vilobí d’Onyar que pateix leucèmia mielomonocítica juvenil, una malaltia rara que requereix un trasplantament urgent. Amb aquest objectiu, l’Ajuntament de Vilobí ha organitzat, per al pròxim 12 d’abril, una jornada de recollida de mostres per fer-se donant de medul·la i poder ajudar, així, no només aquest infant vilobinenc sinó «totes aquelles persones que estan a l’espera d’un donant compatible».\nSegons va explicar ahir l’alcaldessa d’aquesta localitat, Cristina Mundet (GMI), van conèixer el cas d’en Pau fa un mes i mig, quan la família va comunicar que el nen s’hauria d’absentar de la llar d’infants de la localitat selvatana per problemes de salut.\n«De seguida els vam donar el nostre suport i vam oferir ajuda per tot el que fes falta», va remarcar Mundet. Aquest fet va coincidir amb la campanya de donació que va organitzar l’escola Vedruna de Girona per trobar un donant per a en Roger, un alumne del centre d’11 anys al qual se li va diagnosticar una aplàsia medul·lar. «A mi mai se m’hauria acudit realitzar una iniciativa com la que es va fer a Girona, però va coincidir i vam pensar que podríem fer-ho per en Pau en cas de ser necessari», va detallar la batllessa.\nNo va ser, però, fins la setmana passada, que la família va saber que el menut necessita un trasplantament urgent i van contactar amb l’Ajuntament per posar la iniciativa en marxa al més aviat possible. Finalment, ahir es va donar conèixer el cartell de la campanya a través de les xarxes socials.\n«Al poble, algunes persones sabien que en Pau té leucèmia, però no que necessita un trasplantament, i des que s’ha fet públic no hem deixat de rebre trucades», va explicar el pare del petit, David M., qui va precisar que la malaltia del seu fill és «molt poc comuna».\nEls actes de la campanya\nLa campanya, que compta amb la col·laboració del Banc de Sang i Teixits, inclourà una xerrada informativa el dia 7 d’abril per explicar als assistents en què consisteix aquest procediment o què implica. Anirà a càrrec d’un hematòleg de l’hospital Josep Trueta de Girona i es farà a les set del vespre als baixos de Can Roscada. «Hi ha espai per a unes 80 persones, però si en vinguessin més, traslladaríem l’acte al teatre», va explicar Mundet.\nRespecte a la jornada de donació, es farà el dimecres 12 d’abril, de quatre de la tarda a nou del vespre, també als baixos de Can Roscada.\n«Quan vius una situació com aquesta, coneixes altra gent que està en una situació com la d’en Pau i també necessiten un trasplantament», va explicar el pare del nadó vilobinenc, que rep tractament a l’hospital de la Vall d’Hebron de Barcelona. «El que volem és que aquesta campanya no serveixi només per al nostre fill, sinó per a altres persones que també ho necessiten», va afegir.\nAnterior Entrada anterior: Nova exposició temporal: El Llegat Nolla a Can Tinturé. #Esplugues\nSiguiente Entrada siguiente: Barcelona, Santa Coloma de Gramanet, Sant Adrià de Besòs, Badalona, Hospitalet de Llobregat, Esplugues y Cornellà acogerán espectáculos de danza que mayoritariamente se harán en espacios urbanos emblemáticos


La paraula esdevé protagonista del Grec amb Sòcrates, Carrière i 'La clausura de l'amor' - Teatre Barcelona\nAmb tres muntatges ben diferents, la paraula esdevé la protagonista d’aquesta segona etapa del Grec amb La clausura del amor, Els mots i la cosa i Juicio i muerte de un ciudadano. Des d’una ruptura, des de la filosofia o la lingüística, aquestes tres peces posen la paraula damunt l’escenari, sovint pràcticament nu, per gaudir-la sense artificis.\nENDINSAR-SE AL DOLOR D’UNA RUPTURA\nLa clausura del amor és la història d’un trencament amorós, la conversa entre dues persones que s’han estimat i que ara s’intercanvien monòlegs que expressen la violència d’un amor en procés de defunció. Els protagonistes, una parella que ja va triomfar a la pel·lícula Magical Girl, Bárbara Lennie i Israel Elejalde. “És el primer cop que tinc tantes paraules a la boca, dalt de l’escenari, i a la vida”, diu ella. I és que es podria dir que a l’obra només hi ha dues rèpliques, però dues rèpliques de 50 minuts cadascuna. Un diàleg en forma de monòleg que els travessa paraula a paraula; un diàleg constant a nivell corporal. “Sovint els espectadors es queden mirant l’altre, les seves reaccions”, asseguren. L’autor, Pascal Rambert, té clar que “la forma com usem el llenguatge en determinades circumstàncies, és més efectiu que la tortura física. Les paraules actuen sobre el cos amb duresa, i podem veure quin és l’efecte del llenguatge, que surt d’un cos, travessa un espai i arriba al cos de l’altre”.\nA l’escenari només hi ha els dos actors, un tapís negre i llums de neó. La cerca d’un retrat fidedigne del dolor que s’assaja en només 10 dies. “Rambert té clar que només calen 10 dies perquè des del primer assaig fas un passi complet de l’obra. Només et passa notes per obrir-te la ment i parlar-te del cos. És molt intuïtiu i sap molt de l’actor. Et deixa prou lliure perquè l’espectacle segueixi bategant i no estigui del tot tancat”. Aquesta és, diuen, l’última oportunitat per veure l’obra dirigida per Rambert, que des que va estrenar al Festival d’Avinyó de 2011 l’ha portat a Tokio, Berlín, Nova York o Croàcia.\nJOSEP MARIA POU ÉS SÒCRATES\n“Sé que sempre hi haurà algú per passejar al meu costat i denunciar als corruptes, aquells que s’omplin les butxaques…”. Juicio i muerte de un ciudadano és un text de creació de Mario Gas (que també el dirigeix) i Alberto Iglesias. Un espectacle sense artificis amb la paraula com a protagonista, que parteix del judici a Sòcrates i la seva filosofia, però que esdevé actual amb l’evidència de corrupció i les febleses de la democràcia. I és que Sócrates va ser jutjat en plena democràcia per parlar de democràcia al país que va inventar la democràcia posant en qüestió el fet que els jutges fossin triats per sorteig i no per votació, denunciant la corrupció a Atenes o advertint contra el paper supersticiós i manipulador de la religió oficial. Finalment va ser acusat de menysprear els déus i corrompre la joventut. I és en aquest fet en el que se centra l’espectacle, en el judici i la seva mort, després d’ingerir una copa de cicuta. L’actor Josep Maria Pou encarna el gran protagonista, Sòcrates, acompanyat de Carles Canut, Amparo Pamplona, Pep Molina, Borja Espinosa, Ramon Pujol i Guillem Motos, que interpreten els fills, la dona, els seus detractors i amics.\nQUAN EL PORNO ES CONVERTEIX EN POESIA\nUna jove dobladora de porno està fastiguejada, tipa del llenguatge que s’usa en aquestes pel·lícules. Així que es decideix a demanar-li a un lingüista que, d’aquestes paraules, en faci alguna altra cosa. A partir d’aquí s’intercanvien cartes d’allò més pujades de to on repassen totes les formes de referir-se al sexe, els òrgans sexuals o la forma de practicar-lo. L’actor Ricard Borràs ha adaptat al català Els mots i la cosa de Jean-Claude Carrier, un autor del que -diu- sempre se’n parla per lloar aquells amb qui ha treballat (Luis Buñuel, Peter Brook, Jean-Luc Godard…), però que cal homenatjar també per la seva tasca. Un “auto regal” per celebrar els 40 anys guanyant-se les garrofes com a actor i traslladar l’amor per la llengua francesa de Carrier a la catalana. L’acompanya Pep Anton Gómez, que ha volgut teatralitzar al màxim el muntatge: “tenint en compte la importància de les paraules, l’important era intentar que no fos una lectura dramatitzada de cartes”. Tot i així, tots dos fan una defensa aferrissada de la paraula i es fan seva la idea de Carrier que la paraula sempre va per davant. “És el mascaró de proa del vaixell”, i encara més, “el preludi de la revolució”. Això sí, en el cas de França.


Jornades per a la prevenció de la violència de gènere a menors centren el 25N a Albalat\nInicio L'Horta Nord Albalat dels Sorells Jornades per a la prevenció de la violència de gènere a menors...\nLa Regidoria de Serveis Socials i Igualtat de l'Ajuntament d'Albalat dels Sorells, en col·laboració amb la Delegació d'Igualtat de la Diputació de València i la Fundació ANAR, ha organitzat unes jornades destinades a formar al personal tècnic i professional de l'àmbit docent, jurídic, policial, sanitari i de serveis socials i altres col·lectius, en la detecció, prevenció i intervenció de les formes de violència de gènere a les persones menors d'edat. Les jornades se celebraran els dies 19, 22 i 25 de novembre. Per a la regidora responsable, Yolanda Sánchez, la celebració d'aquestes jornades “és essencial educar des de la infantesa per a eliminar les violències masclistes en les persones més joves”.\nAquestes jornades s'emmarquen en la setmana programada per a commemorar el 25N, Dia Internacional de l'Eliminació de la Violència contra les dones, raó per la qual és molt important visibilitzar aquest dia en el nostre municipi.\nLa programació dels actes, tallers, jornades ha estat possible des de la regidoria de Serveis Socials i Igualtat i, segons la mateixa l'edil Sánchez, “ha consistit a programar actuacions diverses per a un període de cinc mesos que iniciem el mes d'octubre, en el col·legi, amb quatre tallers d'educació emocional per a l'alumnat de cinqué i sisé de primària; continuem a les nostres aules dels tallers del programa “Albalat Activa i Intergeneracional”; i continuarem realitzant nombroses accions fins a febrer de 2022.”\nPel que fa a la programació concreta preparada per a aquesta setmana, podem trobar activitats culturals com ara teatre, el pròxim dilluns 22, a les 19:00 hores, a l'Espai Cultural, amb l'obra “Segaremos ortigas con los tacones”. Seguirem el dimarts 23, a les 10:30 hores, al Centre Cívic, amb la lectura del relat,“Valle” de Cristina Tamarit, narrat per Tica Urios. A la vesprada del mateix dimarts, i al mateix Centre Cívic, a les 18:00 hores, s'impartirà el taller “Alas de mariposa: construyendo desde ti misma”, per Antonia Sajardo. El dimecres 24, es realitzarà la campanya de sensibilització, prevenció i lluita contra la violència masclista, a les 18:00 hores, “Tu pots aturar l'assajament al carrer en Albalat dels Sorells”. I finalment, el dijous 25 de novembre, a les 12:30 hores, a la plaça de l'Ajuntament, “Lectura del manifest contra la violència de gènere”.\nAl llarg de la setmana, es completaran les activitats amb una exposició col·lectiva de retrats i autoretrats elaborats per l'alumnat del CEIP 'el Castell' i dels tallers del Programa Albalat Activa Intergeneracional, entre els quals podem trobar activitats tan interessants com: el taller “Em vull, després existisc”, anàlisi de la cançó “Un ram de violetes”; així com visionats de vídeos divulgatius, repartiment de marxandatge, etc.\nTotes les activitats que es realitzaran els pròxims dies estan dirigides a tota la ciutadania per a conscienciar sobre la violència simbòlica, psicològica, sexual i física que pateixen milers de dones pel fet de ser dones. És per aquest motiu pel qual no podem oblidar que tenim constància què 1.118 dones han sigut assassinades al nostre país des de 2003, i és necessari treballar tots els dies des de la prevenció i des d'edats molt primerenques per a crear homes i dones lliures de masclisme i per això us animem a participar perquè entre tots i totes podem parar la violència cap a les dones i fills i filles.\nFinalment, en l'àmbit institucional, el pròxim dimecres 24 de novembre, la corporació elevarà al plenari la declaració institucional del 25 N, Dia Internacional Contra la Violència de Gènere. En paraules de l'alcalde, Nicolau Claramunt: “estem convençuts que, una vegada més, tota la coorporació, en representació de tot el poble d'Albalat dels Sorells, expressarà el seu rebuig a una xacra social què, com a societat, tenim l'obligació d'erradicar".\nArtículo anteriorLa Orquestra de la Comunitat Valenciana inaugura este domingo 'Matins a Les Arts’\nArtículo siguienteSuben los contagios diarios en la Comunitat Valenciana hasta 727 este viernes


Prefabricació - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nVideo de la seqüència de les obres de construcció en una casa prefabricada. (1 segon en el video és 1 minut en temps real.)\nLa prefabricació és un sistema de construcció basat en el disseny i producció de components i subsistemes elaborats en sèrie en una fàbrica fora de la seva ubicació final i que es porten a la seva posició definitiva per muntar l'edificació després d'una fase de muntatge simple, precisa i no laboriosa. Tal és així que, quan un edifici és prefabricat, les operacions en el terreny són essencialment de muntatge, i no d'elaboració. Una bona referència per conèixer el grau de prefabricació d'un edifici és la de valorar la quantitat de residus generats en l'obra; quanta major quantitat d'enderrocs i brutícia, menys índex de prefabricació presenta l'immoble.\nEl terme prefabricació segueix tenint una connotació despectiva, la qual cosa ja avançava el dissenyador i arquitecte autodidacta Jean Prouvé, quan deia que el que es qualifica com prefabricat acaba assimilant-se a edifici provisional. No obstant això, la prefabricació comporta, en la majoria dels casos, un augment de qualitat, reducció de deixalles, perfeccionament i seguretat.\nPatent d'E.T. Potter de 1889\nS'han constatat exemples històrics molt interessants. Potser, el primer precedent de prefabricació modular es remunti al segle XVI, quan Leonardo da Vinci va rebre l'encàrrec de planificar una sèrie de noves ciutats en la regió del Loira. El seu plantejament, magistral i xocant per la seva modernitat, va consistir a establir, al centre i origen de cada ciutat, una fàbrica d'elements bàsics que permetessin conformar al seu al voltant un gran ventall d'edificis; aquestes construccions havien estat dissenyades prèviament per ell mateix per generar, de forma fluida i flexible, una gran diversitat de tipologies edificatòries amb un mínim d'elements constructius comuns.\nUn altre exemple és el succeït en aquest mateix segle durant la guerra entre francesos i anglesos, on l'exèrcit de Francesc I i Enric II va planificar les batalles contra Anglaterra construint pavellons de fusta prefabricats que alberguessin als seus soldats durant l'ofensiva. Transportats fàcilment per vaixell, es muntaven i desmuntaven ràpidament pels mateixos soldats, de tal forma que els campaments anessin, a més de resistents i confortables, àgils en els seus desplaçaments. Seguint una tècnica molt similar, en 1578 també es va aixecar a la terra de Baffin (Canadà) una casa prefabricada de fusta que havia estat construïda a Anglaterra. Així mateix, en 1624, la Great House, una casa de fusta panelitzada i modular, construïda per Edward Winslow a Anglaterra, va ser traslladada i muntada a Massachusetts, a l'altre costat de l'Atlàntic.\nEncara que aquests dos últims exemples no es poden considerar prefabricació en estat pur, ja que la construcció d'elements no va ser en sèrie sinó dissenyats per a edificacions singulars, sí que s'aprecia un valuós canvi de mentalitat aplicada a la construcció. No seria fins al final del S. XVIII, això a partir de 1840 amb l'arribada de la primera revolució industrial, va anar llavors quan es va començar a albirar la possibilitat d'industrialitzar la construcció; a Europa, mitjançant la construcció de ponts i cobertes amb ferro colat, material que seria després aplicat a l'elaboració de pilars i bigues d'edificis; i al mateix temps, als Estats Units, mitjançant la construcció d'edificis de tipologia Balloon Frame, constituïts per llistons de fusta provinents de fàbrica i assemblats mitjançant claus fabricats industrialment.\nCaldria esperar fins a finals del segle XIX perquè es redescobrís l'ús del formigó (que amb prou feines s'havia emprat des dels romans) que aplicat juntament amb entramats de filferros constituïa una matèria primera ideal para prefabricats. Tal és així que en 1891 es prefabriquen les primeres bigues de formigó armat per a la construcció del Casino de Biarritz. Curiosament, un parell d'anys abans, en 1889, apareixia als EUA la primera patent d'edifici prefabricat mitjançant mòduls tridimensionals en forma de "calaix" apilable, ideada per Edward T. Potter.\nLa prefabricación y la vivienda en México.. Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, Centre d'Investigacions Arquitectòniques., 1973.\nPrefabricación: Teoría y práctica.. Editors Tècnics Associats, Barcelona, 1974.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Prefabricació\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Prefabricació&oldid=30224501»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 maig 2022 a les 22:35.


Actualitat Municipal | Page 6 | Ajuntament de Riudellots\nUn veí del poble dóna els excedents del seu hort ecològic municipal per a famílies necessitades\nUn riudellotenc ha fet entrega dels excedents de l’hort ecològic municipal que conrea a l’Ajuntament per a poder lliurar-los a les famílies necessitades del poble. L’Ajuntament de Riudellots ja ha començat a distribuir els tomàquets, cogombres i pebrots...\nAturades al servei eNOTUM\nA causa de tasques de manteniment tècnic, el servei d’eNOTUM no estarà disponible entre les 18:00 hores del dia 25/08/2017 i les 07:00 hores del dia 28/08/2017.\nL’ajuntament cedeix un pis per als sol·licitants d’asil atesos per Creu Roja\nEn el marc de la segona fase del programa estatal d’acollida a refugiats, l’Ajuntament de Riudellots de la Selva ha facilitat un pis en condicions de lloguer social per a dos sol·licitants de protecció internacional. L’Ajuntament de Riudellots de...\nL’Ajuntament de Riudellots decreta tres dies de dol\nL’Ajuntament de Riudellots de la Selva ha decretat tres dies de dol i ha penjat el crespó negre a la bandera en senyal de dol per l’atemptat comès a Barcelona i Cambrils ahir dia 17 d'agost de 2017. A les 12h s’han dut a terme cinc minuts de silenci al...\nL’Ajuntament de Riudellots es solidaritza amb les víctimes de l'atemptat de Barcelona\nL’Ajuntament de Riudellots de la Selva s’uneix a l'Associació Catalana de Municipis i Comarques (ACM) i la Federació de Municipis de Catalunya (FMC) mostrant la seva repulsa més contundent per l'atemptat terrorista a través de l'atropellament massiu que...\nEts jove i t’agradaria independitzar-te?\nS’obre el termini per a presentar les sol·licituds per accedir a un dels quatre pisos destinats a lloguer per a joves menors de 36 anys de Riudellots de la Selva. Els interessats tenen fins el dia 29 d’agost per a presentar la sol·licitud. Els quatre...\nEs manté el nivell 2 del pla Alfa\nEl Departament d’Agricultura de la Generalitat de Catalunya, manté el nivell 2 del Pla Alfa a diverses comarques gironines, entre elles la Selva. El risc d‘incendi és alt i cal extremar les precaucions. Des de l‘Ajuntament us demanem la vostra col·...\nUn any més la Diputació de Girona, convoca uns ajuts per a esportistes amateurs d’esports individuals que participin en campionats d’Espanya, d’Europa, del Món o Jocs Olímpics. Els interessats han de presentar a l’Ajuntament de Riudellots de la Selva,...\nL'Ajuntament de Riudellots de la Selva, ha editat un nou exemplar de la revista El Cric i el BIM. Properament els rebreu a casa. Podeu consultar-los en format digital des d'aquest enllaços. BIM 5 El CRIC 145\nServei d'avisos i informació per Whatsapp\nDesprés d’uns mesos inactiu per un problema amb l’operador, l'Àrea de Noves Tecnologies reprèn el servei d'avisos i informació per Whatsapp. Encara que en el seu moment ja estiguéssiu donats d’alta al servei, caldrà que ho torneu a fer, ja que el número...\nMaster class de zumba a la piscina\nAquest divendres hi ha prevista, a les 21.30 h, una master class de zumba especial anys 80, que tindrà lloc a la piscina municipal. La sessió estarà dirigida per la instructora Sònia Toral, en substitució de Laura Noell. La nit continuarà amb...\nVehicle elèctric de prova\nL’Ajuntament de Riudellots de la Selva provarà durant 3 setmanes, el funcionament d’un vehicle 100 % elèctric, gràcies al conveni signat entre Nissan, la Diputació de Girona i el CILMA. Durant aquest període de prova, sense cap cost per a l’Ajuntament,...\nPresentació del nou Servei de Vigilants Municipals\nRiudellots de la Selva disposarà a partir del proper 1 de setembre, d’un servei de Vigilants Municipals. Aquest dijous al vespre ha tingut lloc la presentació a la sala d’actes de l’Ajuntament on hi han assistit molts veïns i veïnes del municipi. L’...\nAquest dijous 20 de juliol a les 20 h, tindrà lloc l’acte de presentació del servei de vigilants municipals que properament començarà a ser operatiu a Riudellots de la Selva. L’acte, obert a tothom, tindrà lloc a les 20 h a la sala d’actes de l’...\nEl Mercat de segona mà es deixa de fer\nEls organitzadors del Mercat mensual de segona mà, han decidit posar fi a aquesta activitat, que fins ara, tenia lloc cada tercer diumenge de mes a Riudellots de la Selva. La decisió ha estat presa i comunicada aquesta setmana pels organitzadors a l’...


Apologia de la curiositat: Defensa tardana del caràcter pla de Brussel.les\nobres de restauració a fons. La notícia em va destarotar. Jo havia debutat com a corresponsal de premsa en aquest edifici i ara descobrien que el mastodòntic niu d'euròcrates estava minat per l'amiant utilitzat en la seva construcció com aïllant i prohibit més endavant per la normativa europea pels perills cancerígens. Entre les notícies sobre el tancament durant uns anys del Berlaymont no vaig trobar cap defensa sentimental escrita per algun dels milers de funcionaris o de periodistes que vam deixar-hi una part de la nostra vida professional i de la salut dels nostres pulmons, ja fos pels encostipats de fora o per l'amiant de dintre. La indiferència davant la sort de l'immoble em va fer bascular entre dos dubtes: l'Europa comunitària té un cor massa dur o bé massa fred.\nVaig abandonar Brussel.les amb la sensació que la ciutat no desperta adhesió, estima, fraternitat, arrelament. El confort dels seus serveis és admirable, sòlid i resolutiu, però de pura conveniència utilitària. Me'n vaig allunyar sense haver intimat ni tacat el paisatge, com un vulgar funcionari europeu. No vaig endevinar-hi mai proves clares d'afecte enfonsades en la terra, encara que el benefici del dubte em semblés durant vuit anys seguits un coixí de flonjor deliciosa. Només me'n vaig adonar més endavant.\nHe trigat a admetre l'existència d'un soterrat afecte, un poderós atractiu brussel.lès pastat amb elements diferents dels que configuren l'encís d'altres capitals. L'aire commiseratiu amb què s'acostuma a considerar Brussel.les i Bèlgica en general per l'infortunat clima atlàntic, per la curta i tortuosa història nacional o per l'encaixonament entre països d’imatge més poderosa, amaga en realitat l'enveja que desperta el seu confort utilitari, desproveït de la llosa de les grans potències i els grans sentiments.\nA França encara riuen avui pel fet que en francès de Bèlgica diguin “setanta” i “noranta” en comptes de “seixanta-deu” i “vuitanta-deu” com ells, que els sembla l'única manera intel.ligent i correcta de dir-ho. No va resultar fàcil als belgues consolidar a partir del 1830 la personalitat del diminut país com a Estat, independent, integrat per una meitat d'habitants que formen part històricament i lingüísticament del país veí del sud llatí i per una altra meitat que deriven del país veí del nord germànic. Ho han aconseguit sense grans il.lusions. Es barallen entre ells, entre flamencs i valons, però són disputes de pati interior. Suposant que ho hagi entès bé.\nLa “belgitud” és prima com un paper de fumar, el “belgisme” resulta inimaginable. Pertànyer a un país que no representa res d'especial, que té una identitat i un passat difusos i unes fronteres reconegudament artificials, pot arribar a constituir l'estadi suprem de la condició de ciutadà lliure, la felicitat de l'adscripció nacional light, la superació de la idea exasperada de pàtria, la somniada ingravidesa de l'Estat com a pura entitat administrativa.\nAra Brussel.les ja no em sembla la capital d'un país esquifit i acomplexat, sinó una parcel.la de la morne plaine del Brabant que utilitza les condicions rebudes amb un esperit pràctic mancat de grandesa imperial, d'horitzons oceànics, d'elevats designis. El pla país ha convertit la imatge plana, el caràcter pla, en una comoditat. El proverbial “malestar belga” només s'experimenta quan es desitja més d'allò que les condicions permeten esperar. En absència d'aquest desfici, el lloc inspira amb prou feines una estranyesa que és fruit de la inadaptació de les il.lusions pròpies a l'ensopiment natural o, més probablement, de la inadaptació de les vel.leitats de l'ésser humà a un confort tan monolític i fix.\nPotser sí que la claror de cel tombal belga és d'un gris destenyit per la humitat enquistada, potser sí que l'atmosfera no hi té accent agut ni relleu marcat, que el to vital tendeix a una solemne malenconia, que els ressorts psicològics del caràcter nacional aparenten una carència de ritme, emoció i transposició mítica. Potser sí. A un moment donat alguns il.lusos hem sentit a Brussel.les la temptació del sol, la passió del canvi, l'interrogant del bellugueig. Aleshores ens hem convertit en víctimes predilectes del “malestar belga”. Aquesta inadaptació a la condició d'anacoretes de luxe ha estat culpa nostra, no del país.\nEl món seria invivible si tothom tingués foc a les venes i se sentís ungit pels millors ingredients de la naturalesa. Els belgues juguen un paper ingrat d’aigüalits. La primera cosa d'aquesta vida que no els engresca són ells mateixos i es tracta d'una opció intel.ligent, destinada a integrar-se sense traumes a les condicions de l'hàbitat. L'esllanguiment s'hi converteix en una manifestació d'amor a una terra a la qual constituiria una cruel deslleialtat pretendre fer-hi el cim de res.\nVaig conèixer nombrosos belgues, començant per la meva filla gran, disposats a sostenir amb absoluta sinceritat que no hi plou gaire i que el sol hi llueix quasi com a tot arreu. Vaig necessitar molts anys, però ara entenc que la meva sensació d'estranyesa davant la majoria de manifestacions del caràcter belga era el retrat d'una situació elemental com els seus contorns, d'una simplicitat que se m'escapava. Només m'hauria calgut admetre el despullament de l'esquema, sense més presumpcions ni elevacions dictades per un anhel de complexitat. No vaig entendre mai què hi havia a entendre. Tan sols més tard he entès que no era res. Els belgues han arribat abans que ningú a la puresa del buit damunt d'aquella gran planura afòtica de l'ànima, a l'ataràxia del pla país, el seu. Els vaig abandonar sense assabentar-me'n.


QUÈ ÉS, REALMENT, LA FIDEUÀ\n4 de juny de 2009 ALIMENTS\nVa ser Marco Polo qui va aportar la pasta?. Quin és l’ origen dels fideus?. Com és l´autèntica fideuada?.Què és el rossejat?. Aquí desfem una sèrie de mites persistents sobre la pasta, un dels ingredients culinaris méS importants dle món.\nELS FIDEUS I LA FIDEUÀ DE GANDIA\nDe l’ horta al mar: si un plat de llauradors, la Paella, ha esdevingut el més popular al Llevant Ibèric, a Espanya i a bona part del món, un de mar va en camí, també, de convertir-s’hi.En efecte: un dels plats actualment de més èxit és la Fideuada.\nA Catalunya, per exemple, no hi ha cap restaurant petit o gran, que no s’ hi apunt;igualment, ha substituït l’ arròs i la pella, i hi ha “colles” i grups de pescadors ambulants especialitzats en cuinar-la en festes col.lectives. En aquests moment també s’ està difonent a França.\nPlat originari de Gandia, a la Safor, és a base de fideus gruixuts (del nº 3,amb forat o sense) fet en un calder o paella i cuinat amb un brou de morralla (peix variat), un sofregit de ceba i tomaca, pebre roig i marisc al gust- gambes, escamarlans, sèpia…-. És, per la tècnica, el recipient i els ingredients, com una paella marinera però en la que s’ ha substituït l’ arròs per fideus.\nDe fet, la llegenda de la Fideuada explica que va ser inventada per un pescador saforenc un dia que anava a fer un arròs i no en tenia, i el va substituir per fideus. La realitat, però, sembla que és una altra.\nSi bé l’ invent s’ atribueix a un restaurador de Gandia ciutat que reclama la paternitat del plat, i on, anualment, s’ hi fa un Concurs Nacional de Fideuada, cada setembre-, la realitat és que en la cuina de l’ arc mediterrani – en aquest cas fent-lo arribar fins a Almeria- hi ha tot de plats de fideus similars, de terra endins o mariners.\nFideus de la Mediterrània\nEls Fideus a la cassola – dels quals ja Josep Pla en parla amb atenció, a El que hem menjat-,un plat popularíssim a Catalunya i a les Balears, fet amb un sofregit i costella de porc , salsitxes, o bé amb conill, pollastre i fins amb botifarra negra, tal com li agraden al detectiu Pepe Carvalho, de Manuel Vázquez Montalbán, o bé amb cloïsses, gambes, etc., en versió marinera. A Mallorca es fan amb porc, conill, colomí- com els “de veremar”, i fins vegetals. N’ hi ha, naturalment, versions de mar i muntanya, és a dir, que als trossos de costella, salsitxes, etc, hi afegeixen marisc.Les versions marineres són particularment vives entre els pescadors de Mallorca, on se solen conèixer amb el nom de “Fideus de vaca”(pel procediment de pesca).N’ hi ha d’ anguiles, de bastina, de rap, de peix variat, de marisc. Tots aquests plats de fideus són caldosos o “secs”, per tant, pràcticament idèntiques a la Fideuada valenciana, no sabem si a causa de la seva influència.\nPlat de pescadors\nAls pescadors d’ arreu de les nostres costes sempre els han agradat els fideus. És lògic: és un ingredient fàcil de transportar i conservar-se, agraït, que atipa i absorbeix el bon gust del peix. Arreu hi trobem una excel.lent creació, paral.lela a l’ alacantí Arròs a banda, però amb fideus: es tracta del Rossejat de fideus, del Fideus rossos de Cambrils i, fins i tot, amb versions alb altres pastes, com el Pistonat dels pescadors de Vilanova i la Geltrú-. En canvi sí que en necessita el de Rossejat, un nom que sempre caldria escriure així i no amb altres grafies pintoresques- “Arrossejat”, “Rosseixat”, etc.-, ja que si bé també s’ aplica a l’ arròs a banda, el seu nom, amb tota evidència, deriva de “rossejar”, és a dir, fer daurar en una matèria grassa un producte, sigui arròs o fideus. Un procediment que té una funció important: segellar el midó i fer que el producte quedi agradablement sec, no pastós, i alhora saborós. En aquest cas se solen fer servir fideus fins, de cabell d’ àngel que, mercès al rossejat, queden d’ un color fosc i alçats o “trempats”, en al.lusió al que li passa a l’ òrgan masculí quan és estimulat.\nAquesta tècnica sorprenent, desconeguda per la cuina italiana de la pasta, la trobem, en canvi, en la cuina xinesa (fideus fregits). Les cuines orientals- de la Xina al Japó, del Viet Nam a Tailàndia- donen tanta importància a la pasta com, gairebé, a l’ arròs. De fet fan fideus de qualsevol primera matèria: de blat- naturalment-, però també d’ arròs, de fesolet de soja , d’algues, de moniato, de patata.\nNi xinesos ni italians\nEls historiadors de l’ alimentació més documentats solen estar d’ acord en el fet que la pasta no va pas ser duta per Marco Polo, ni pas (almenys “solament”) inventada pels xinesos. Això a desgrat que encara, una vegada i l’ altra, es repeteix aquesta vella fàbula. De fet, hom discuteix fins i tot si Marco Polo (el manuscrit del qual, com ara ja sabem, va ser escrit en arpità- l´antic “franco-provençal”, llengua germana del català) va viatjar a Catai- que era el nom que es donava a l’ Edat Mitjana a aquell fabulós i misteriós imperi-. El que és segur que quan, suposadament, Marco Polo va dur la pasta, ens hauríem de preguntar dues coses:\n-Com és que, per l´ecrit d’una sola persona, i al cap relativament de poc temps, Itàlia ja estava inundada de plats de pasta?.\n-Al “Corbaccio” (1354-55) de Giovanni Bocaccio- el cèlebre autor del Decameró- ja hi apareix descrit un plat de macheroni o macarrons: una cinquentena d’ anys després dels suposats viatges de Marco Polo, cosa que en context de l’ Edat Mitjana és massa poc temps. Hi ha una traducció medieval en la nostra llengua d’ aquest text.\nLa pasta, per tant, és anterior als viatges de Marco Polo.\nContinuïtat història a l’ època moderna\nEl baró de Maldà, aristòcrata barceloní fundador del “Col.legi de la bona Vida”, un grup de gurmets, i autor deldietari Calaix de Sastre, ja ens descriu, com a cosa corrent, diversos plats de macarrons- amb escudella, amb formatge,etc.-., a finals del segle XVIII. I No trigarà ni un segle en que els Canelons, també d origen italià, s’ introdueixin a Catalunya a través de restauradors italians i els primers grans restaurants d’ alta cuina- com el Justin, “can Justenc”-, d’ inspiració francesa. Sorprèn veure com al cap d’ uns anys esdevindran un plat de festa molt popular arreu de Catalunya, fins i tot el camp, fins a desbancar la fórmula italiana. Altrament, els macarrons i altres plats de pasta apareixen en els receptaris italians del segle XV, com per exemple en el Libro de arte coquinaria de Mastro Martino- tan influït per la cuina catalana, ja que hi inclou força plats dita “alla catalana”, dels “arrosti” o rostits al menjar blanc.\nMés aviat, si de cas també amb els xinesos, cal associar l’ origen de la pasta amb els àrabs i, en aquest sentit, tant els llibres de cuina medieval catalana com italiana inclouen ja diversos formats de pasta, em ambdós casos suposadament d’ origen àrab. En força casos, però més que d’ orígens cal parlar de coincidència.\nNo tot és tan senzill, però: a Itàlia mateix es va difondre un nom i un format típicament català, els fideus (nom d’ origen catalano-mossàrab que, segons Corominas, va passar a l’espanyol i a l’ italià, on va ser paraula en ús fins el segle XIX. De fet, encara es diu a Sardenya –findeus-.\nPerò, i això ja és més interessant, també va passar als àrabs peninsulars, que en deien fidaws.\nOrigen del nom “fideu”\nLa paraula catalana- o valenciana, o balear- fideu va passar, doncs, a altres llengües, com l’ espanyol, el portuguès , l’ italià i el ladí o “djudeo-espanyol”. Fideu vindria- sempre segons Joan Coromines- del mot pro-àrab “fideuar”, créixer, sobreeixir. Que és el que fan, justament, els fideus i la pasta fresca quan els fem bullir: més d’ un cop, en no haver calculat la mida de l’olla, líquid i pasta m’ han inundat la placa de cocció. No em negaran que val la pena tenir uns coneixements de filologia – a més de cuina- a fi d’ evitar-ho.\nEl mot fideu apareix, entre altres, en llibres ben antics. Al Liber elegantiarum de Joan Esteve (1472), imprès el 1489 i que és un recull de frases en elegantíssima prosa valenciana, o sigui, catalana, i, dos anys després, el Libre del coch, imprès el 1620 a Barcelona, i de seguida traduït a l’ espanyol, de Mestre Robert-. Aquest gran cuiner- que tenia el títol que catalans i italians reservaven als millors, “Mestre”-, ja en ens dóna una recepta-, on, a més, potser per primer cop un cuiner parla en primera persona i opina. Diu, en efecte, al cuiner lector que, “amb permís del teu senyor”, deixi de posar sucre- ús típicament medieval- a aquests fideus, en tractar-se d’ un plat salat: heus aquí, a més, el pas al gust modern, de separació de dolç i salat.\nSegons testimonis medievals, corresponia al nom àrab oriental per aquesta mena de pasta, rechta, tal com diu l’ escriptor ibèric Ibn Baytar, del segle XII. Dos segle més tard, l’ anòmim autor del Libre de Sent Soví, en la nostra llengua i el primer llibre de cuina d’ Europa- ens parla de com cal coure l’ alatria i un plat d’ alatria amb carn- és a dir, uns fideus o macarrons a la cassola. De l’ alatria també en parla Arnau de Vilanova. I Ramon Llull al segle XII, també ens recorda l’ alatria- que s’ adiu tant amb la canyella, “menjar de reis”-.L’alatria, i particularment el rechta, és encara ben viu a Algèria, on designa una mena de tallarines fetes a casa, tal com es fa habitualment, pastant farina-o sèmola- i aigua. A Mallorca hi ha la tradició similar de les burballes i burballó, i a Alacant, de les tallarines (portades per emigrants italians).Recordem també el nom àrab de shariya (que trobem, entre altres països, a Egipte) per designar els fideus, normalment fins, és a dir, allò que els cristians en diem “cabell d’ àngel”.\nEs costum, al Magrib, posar canyella en pols com a adorn, un cop el plat servit. Cal tornar a recordar que les receptes medievals de fideus, com ens recorda Mestre Robert, autor de El libre del coch, incloïen sucre i canyella, i que ambdós ingredients formaven part dels condiments de taula, ja que segons paraules del cuiner, “lo sucre no affolla cap vianda”.\nFideuà(da) i rossejat: una confusió generalitzada\nLlorenç Millo ho tenia molt clar. En una enquesta feta per la revista de Madrid “Club de Gourmets” sobre com s’ havia d’ escriure el nom del plat, var va dir que s’ha d’ escriure, en correcte valencià-català-balear, “fideuada”, igual que en andalús-castellà- murcià no s’ escriu “soldado”, sinó “soldado”. O “Fideuà(da)”, tal com la van escriure Joan Iborra i Ignasi Mora en un llibre sobre el tema i en el qual hi vaig participar.\nNo cal dir que el plat que als restaurants de Catalunya és anomenant “fideuà” és diferent de l’ autèntica fideuada valenciana: en realitat sota quest nom fraudulent ens presenten uns fideus rossos o un rossejat de fideus, un plat mariner paral.lel al rossejat d’ arròs o a l’ arròs a banda (observeu les grafies correctes, i no “arrossejat”, “aroosseixat”, etc.), ja que el nom ve del procediment tècnic que s’ hi fa servir- i que, en canvia, no és present en la veritable fideuada valenciana-, consistent a fer “rossejar” o daurar els fideus en oli, sense brou. S’ hi serveix allioli (sense ou, a l´estil mariner) perquè el plat original era un brou de peix; es menjava primer el peix i les verdures amb allioli, ja que la salsa, en ser bullides, hi esqueia (o una salmorreta, en alguna costa valenciana; és una salsa a base d’oli, tomàquet, vinagre, all, et,c en cru) i després amb el caldo es feia els fideus (o en el seu cas l’ arròs), que se menjava sense cap acompanyament.\n3 Respostes a "QUÈ ÉS, REALMENT, LA FIDEUÀ"\n4 de juny de 2009 a les 19:31\nMolt em temo però, amic Jaume, que aquesta és una causa perduda: per fideuà la serveixen arreu -sovint com indiques amb receptes dubtoses i sense cap escrúpol d’autenticitat- i com a fideuà ens l’hem d’empassar.\nSi més no, conformem-nos amb que sigui un tret de pronúncia genuinament valencià, per més folklòric i taujà que trobem escriure’l així, i no com en tants altres casos una adulteradora adaptació castellana sense tradició de cap mena i feta a corre-cuita per emmascar el veritable origen del plat: millor fideuà que no pas “fideos a la marinera” o alguna collonada de l’estil.\nNo em queda clar si la fideuà trempa com el rossejat. Entenc que no. Bàsicament, per tant -i si ho he entès-, les diferencies serien que la fideuà usa uns fideus més groixuts, es fa en base a brou de peix i no queda tan sec com el rossejat ni trempa.\n16 de juny de 2009 a les 18:45\nLa fideuada que fa la meva mare és com uns fideus a la cassola però de peix, de vegades en fa “a la valenciana” amb els fideus prims, i queda com una paella. És llavors un error pensar que la fideuada “valenciana” o “més autèntica” és amb els fideus prims? I l’altra cosa veritablement uns fideus a la cassola de peix? M’he liat…\nI, la difèrencia entre l’arròs a banda i el rossejat és precisament el rossejat, no? fregir-lo bé amb oli avans de ficar el caldo, o hi ha més?\nQuè bons tots aquest plats! Quan tingui temps, de tant en tant, podriem tenir alguna recepteta?\nA Sicília, que està al sud d’Itàlia gairebé tocant Àfrica i ha tingut molt contacte amb Catalunya, la pasta més típica son uns fideus grouixuts però molt llargs, com espaguetis, o sinó una altres enrotllats com tirabouixons, que al final també són com fideus més sofisticats. (Els cuinen a l’italiana, afegint una salsa).


Una habitació per “sentir” la hipertensió arterial pulmonar | Vall d'Hebron Barcelona Hospital Campus\nUna habitació per “sentir” la hipertensió arterial pulmonar\nEl dia 5 de maig se celebra el Dia Mundial de la Hipertensió Arterial Pulmonar. El vestíbul de l’Hospital Universitari Vall d’Hebron acull el dimecres i el dijous una habitació que permet “sentir” com és la vida quotidiana de les persones que pateixen la malaltia.\nLa hipertensió arterial pulmonar (HAP) és una malaltia rara i progressiva que afecta entre 30 i 50 persones cada milió de persones. És un trastorn crònic i potencialment mortal que es caracteritza per una pressió arterial anormalment elevada en les artèries entre el cor i els pulmons. Degut a això, qualsevol petit esforç és un gran esforç per a aquestes persones, que pateixen dificultat respiratòria, pèrdues de coneixement i dolor toràcic.\nPer “viure” com és el dia a dia amb aquesta patologia, l’Associació d’Hipertensió Arterial Pulmonar d’Espanya ha portat a Vall d’Hebron una habitació real per sentir la malaltia i apropar els seus símptomes a la ciutadania. Es tracta d’una habitació que estarà al vestíbul de l’Edifici General el dimecres 2 de maig i el dijous 3 de maig. Qui vulgui podrà realitzar activitats quotidianes com fer el llit, planxar una camisa, escombrar, pedalejar en una bici estàtica mentre es bufa per una canyeta... Tot pesarà més del normal. Realitzar les tasques d’aquesta manera resulta esgotador, i permet sentir alguns dels símptomes que pateix una persona amb aquesta malaltia. A través d'un pulsioxímetre es comprovarà el canvi en la pressió i en la capacitat de captar oxigen.\nCom explica el Dr. Antonio Román, cap de la Unitat de Trasplantament Pulmonar de Vall d’Hebron, “els tractaments per a la hipertensió arterial pulmonar han millorat molt en els últims anys, fet que permet allargar l’esperança de vida dels pacients”. A més , afegeix el Dr. Roman, “Vall d’Hebron ha participat en nombrosos estudis epidemiològics i de rehabilitació i també en recerques sobre l’origen genètic de la malaltia”. D’altra banda, l’hospital també compta amb una infermera gestora de casos que està en contacte amb els pacients i cuidadors per resoldre dubtes (també per telèfon) sobre medicaments, activitats que poden fer, etc. Una figura que el Dr. Roman explica que és “fonamental” en el tractament.\nPrecisament, a principis d’any, un estudi de Vall d’Hebron evidenciava la infrautilització del trasplantament pulmonar en pacients amb hipertensió arterial pulmonar. El trasplantament pulmonar s'ha de considerar en els casos de malaltia severa que mostrin una resposta insuficient al tractament farmacològic. Partint de les dades del Registre Espanyol d'Hipertensió Arterial Pulmonar (REHAP), un equip de professionals liderat pel Dr. Manuel López-Meseguer, del Servei de Pneumologia de l'Hospital Vall d'Hebron, ha estudiat la utilització del trasplantament de pulmó en els pacients amb aquesta malaltia. L'anàlisi de 1.391 pacients els ha portat a la conclusió que són pocs els que es poden beneficiar d'aquesta tècnica a causa dels estrictes criteris de selecció. Tot i així, la meitat dels pacients potencialment elegibles per a trasplantaments no accedeixen a ell.


Grup antinuclear de les comarques gironines: No a la renovació de Garoña\nNo a la renovació de Garoña\nTanquem Les Nuclears denuncia que la revocació de l'ordre del Ministeri d'Indústria per la que s'ordena el tancament de la central nuclear de Santa Maria de Garoña suposa un risc intolerable per al medi ambient i la salut de la població de Catalunya.\nLa distància màxima entre el punt més allunyat de Catalunya i la central nuclear de Garoña és de 530 quilòmetres (Cap de Creus), l'Area Metropolitana i les comarques de Barcelona estan més properes (460 quilòmetres), les comarques de Tarragona estan a un màxim de 396 quilòmetres, i les terres de Lleida s'hi troben a una distància d'entre 330 i 380 quilòmetres.\nAquestes distàncies poden semblar grans, però esdevenen insignificants si les comparem amb la dispersió a la que pot arribar la radiació en el cas d'una catàstrofe de nivell màxim. El que significa que Garoña, aparentment tan lluny de Catalunya, ens toca ben a prop.\nPerò no es tracta tan sols la dispersió de la radiació en una situació extrema, dispersió a la que la central nuclear de Fukushima, germana bessona de Garoña, ha afegit una nova dimensió, es tracta també de la radiació present en els productes (aliments i objectes) que circulin a partir de les zones afectades, i es tracta, sobre tot, dels perills que en un allargament del funcionament de Garoña representa, encara que descartem la pitjor situació.\nI és que, tenint en compte que portaveus dels interessos de les empreses nuclears comencen a fer circular el “rumor sonda” de que Garoña podria arribar als 80 anys de funcionament, les implicacions són encara més greus.\nPrimer, pel volum de residus d'alta radiació generats, que en el cas de Garoña podrien superar fàcilment les 600 tones, amb un increment del problema que suposa la seva custòdia en condicions segures.\nEn segon lloc, per l'increment de l'enverinament de l'entorn que provoca el funcionament “normal” d'una central nuclear. Enverinament que augmenta a mesura que s'allarga el temps de funcionament, degut als seus components defectuosos.\nTambé per la multiplicació de incidents de seguretat d'una central que mostra greus símptomes de degradació en tots els mecanismes. Sense arribar al màxim accident, la degradació dels components explica que entre febrer i maig de l'any 2011, Garoña tingués una mitjana de dos successos nuclears al mes.\nI, especialment, perquè l'allargament del funcionament de Garoña crea un greu precedent, que ens il·lustra en el que passarà amb les tres centrals nuclears que encara funcionen a Catalunya.\nDes de Tanquem Les Nuclears proposarem a la ciutadania en general, al teixit associatiu de Catalunya, i al conjunt de les forces polítiques, que ens coordinem en una campanya unitària per a que el Govern, i els interessos nuclears que aquest Govern defensa amb la decisió d'allargar el funcionament de Garoña, siguin conscients de que actuen en contra de l'opinió i el sentiment de la majoria de la societat.\nDes de Tanquem Les Nuclears fem també una crida a les forces polítiques, que ostenten la representació de la societat catalana, per a que facin servir els mecanismes legals necessaris\nper a donar via al rebuig a aquesta decisió irracional.\nCom a part de la Coordinadora Estatal Anti Nuclear (CEAN), Tanquem Les Nuclears treballarà conjuntament per a que aquesta reacció social es desenvolupi al conjunt de l'Estat, ja que el risc intolerable que suposa Garoña ens amenaça a totes i a tots.\nCatalunya, 4 de juliol de 2012.\nPublicat per Grup antinuclear de les comarques gironines a 8:13


Pas a pas: Retorn al passat i una troballa.\nFa 13 anys un 13 de juliol vaig començar el meu Camino de Santiago.Al llarg d'una mica més d'un mes vaig caminar des de Roncesvalles fins a Santiago.\nTot i que vaig portar un petit diari d'aquells dies i d'algunes de les experiències, amb els anys he anat madurant la intenció de retrobar-me amb algun dels camins per tal de reviure aquella experiència, però ara en un to més pausat, sense grans caminades ni presses per mirar de cercar un lloc en l'alberg de torn, i poder així gaudir del paisatge i endinsar-me en els records que em transportaven a antigues sensacions.\nEn aquell Camí jo cercava la petja dels antics pelegrins que al llarg de tants anys havien caminat pels mateixos camins i pensava tenir la sensació que hi hauria quelcom de màgic, d'espiritual. Sincerament no va estar així, possiblement jo cercava la utopia, i si bé en algun tram només el soroll de les meves passes acompanyava el silenci i podia deixar volar els pensaments, l'encant aviat es veia trencat en arribar a l'alberg on tot eren presses per trobar llit, on hi havien persones que s'havien desplaçat en cotxe fins a la vora i llavors demanaven ser els primers, on també n'hi va haver que aprofitaven el Camino per "lligar" i es portaven les conquestes al dormitori compartit i poc els importava si estaven a la llitera de sobre i incomodaven amb sorolls i esbufecs els qui volien dormir, on encara de matinada començaven a potinejar entre les seves coses, encenien llanternes i feien tot el soroll que es pot imaginar abans de reprendre el camí.\nTampoc no estic dient que hagi de ser un temps d'abstinència i/o ascesi, cadascú té les seves necessitats i les satisfà com bonament pot o el deixen, però com en altres aspectes, vaig observar una manca total de respecte vers el qui cercaven el recolliment i la introspecció, que també n'hi havien.\nÉs clar que hi va haver albergs on es respectava escrupolosament el silenci i una raonable intimitat, on es podia descansar i on la seva hospitalitat era la que s'hauria d'esperar si el Camino no estès, al meu entendre, tan desvirtuat. En aquests llocs, comptats, era tot un plaer departir amb els responsables, llargues converses en veu baixa que tornaven la pau a l'esperit.\nEl meu objectiu no era ni de bon tros religiós, com ja he dit volia gaudir del silenci, el paisatge, deixar-me dur, una mena de viatge interior, però hi havia algun grup clarament creient amb els què també era un plaer compartir experiència, ja que el seu capteniment, encara que per diferent motiu, era semblant al què jo cercava. Més d'un cop em vaig demanar si haurien trobat el què cercaven: no ho sé perquè no sempre coincidíem els mateixos en les etapes, però veient el mercadeig que em vaig trobar en arribar a Santiago em fa témer que no.\nAra ha estat diferent, el tram que he visitat manté sens dubte la magnificència del paisatge, les petites localitats encisadores i l'amabilitat dels habitants, però també he pogut observat una massificació de pelegrins i allotjaments "rurals". Són molts els qui han vist un negoci en el Camino i és així que han obert múltiples establiments on captar la part més materialista dels caminants. No he entrat en cap alberg, però he tingut ocasió de parlar alguna estona amb algú que no era el primer cop que feia el Camino i pels seus comentaris m'he pogut fer una idea de la degradació que està sofrint degut en gran mesura a la mercantilització a que ens aboca aquesta societat de consum.\nHe deixat pel final el relat de la troballa que tot i no formar part del Camino, té relació amb la guerra civil, i com em sembla que ha quedat palès en altres ocasions, és un tema que en mi desperta un interès especial.\nVa estar d'una manera casual que una tarda voltant en cotxe per algunes carreteres locals, més en concret a la carretera que va de Güesa a Virángoz vam veure un petit monòlit que va cridar la nostra atenció i encuriosits ens vam aturar a mirar-nos-el més d'a prop i treure'n unes fotografies.\nLa inscripció està escrita en les quatre llengües oficials d'Espaya, cosa també que cal ressaltar ja que, almenys jo no ho he vist en cap altre lloc i que considero un exemple a seguir.\nPer si no es pot llegir correctament l'encapçalament ho transcric:\n"A los 2000 prisioneros antifascistas que abrieron esta carretera"\nAnònim 30 de juliol de 2013 a les 15:54\nCarme, per començar no està gens malament. Obro el teu Bolg i em trobo això. Plas, plas, plas


EL MAPA DELS DESITJOS | Hedy Kramer\nConstel·la el teu camí\nTaller: Constela el teu camí\nEL MAPA DELS DESITJOS\nUNA EINA PER A ASSOLIR ELS TEUS DESITJOS\nLa vida que tenim es la que estem vivint en aquest instant.\nI davant d’aquesta vida la nostra millor opció és encaminar els nostres passos en sintonia amb el que desitgem. No podem escollir el que ens passa, però si que podem posicionar-nos a favor del que volem. Per a gaudir del camí.\nQuines són les 3 coses més importants per a tu?\nLa resposta a això és el que verdaderament t’importa, allò que si o si vols a la teva vida. Són els teus pilars.\nEscriu-ho per ordre, abans de seguir llegint.\nTu estàs en aquesta llista?\nSi no hi ets, pregunta’t si pots tenir una vida plena sense cuidar a l’única persona amb la que estas a cada instant. Pregunta’t com pots dedicar-te a la resta de coses sense fer-te cas a tu.\nPots tenir una família feliç si tu no et dones felicitat?\nPots gaudir de la teva feina si no gaudeixes de tu?\nPots tenir una vida plena si tu mateix/a no estàs plena?\nNecessites una bona eina per a fer una bona feina. Una eina desgastada i trencada mai podrà portar a terme tot el seu potencial… Intenta cuinar amb una paella trencada, ho pots aconseguir, però l’esforç serà molt major i el resultat molt menor del que podries fer amb una paella ben conservada.\nI tu ets la teva pròpia eina.\nAra, si ho creus convenient, et pots posar a la teva llista de prioritats. Aquesta és la teva guia principal.\nAra, t’invito a que connectis amb els teus desitjos, allò que vols a la teva vida, el que vols per a tu.\nEls desitjos et fan vibrar, et connecten amb la il·lusió de viure, amb la motivació, amb la joia! Centra’t en aquells que sents realment vauluosos i pregunta’t:\nCom t’imagines la millor versió de la teva vida?\nLes respostes a aquesta pregunta són les que conformen el teu mapa de desitjos. I plasmar-les en un mapa t’ajuda a clarificar-te, a focalitzar la teva energia i a creure’t que pots aconseguir-ho.\nPER QUÈ FER EL MAPA?\nPerquè posar en paper allò que desitges t’ajuda a aconseguir-ho:\nClarifica: posar-ho en paraules fa que reflexionis sobre allò que vols, perfilant-ho i detallant-ho.\nFocalitza: un cop tens escrit el que desitges tens una direcció clara cap a la qual dirigir la teva energia.\nOrdena i prioritza: tenir escrits els teus desitjos et permet veure quins són més importants per a tu en aquests moments i on vols ficar més energia.\nConnecta: al fer-lo et connecta amb els teus desitjos profunds i tenir-lo a la vista t’ajuda a re-connectar-t’hi diàriament o sempre que ho necessitis.\nConfia: veure el teu mapa et recorda que vols i pots aconseguir el que desitges i que per a fer-ho cal que confiïs en tu mateix/a i comencis a accionar.\nCOM FER EL MAPA?\nJo t’explico una manera de fer-lo i després la pots adaptar al que et funcioni millor. Hi ha varies maneres de fer-lo que també pots trobar per internet o en llibres. La meva recomanació es que et deixis portar pel que sentis que et pot anar millor a TU.\nBusca una estona que puguis estar tranquil o tranquil·la i busca un lloc que t’agradi i on tinguis intimitat. Prepara l’espai per a fer-te’l agradable, pots posar-te alguna espelma, música, encens…\nAgafa paper i bolígraf i si vols també cartolina, colors, llapis, papers de colors, fotos o imatges… materials que t’inspirin per a crear i decorar el teu mapa.\nComença amb uns minuts de silenci per a connectar amb tu mateix/a i amb el teu desig profund. Per ajudar-te tenir present la pregunta “Què desitjo?” i deixar que apareguin les respostes en forma de paraules, imatges, sensacions…\nComença a escriure sobre un paper els desitjos que et venen. Si veus que no els pots traduir a paraules no segueixis les indicacions que et faig a continuació i fes un dibuix o una representació del que sentis dins teu. Si els escrius fes-los en present i en positiu (ex. No escriguis “deixo d’estar a l’atur” o “trobaré feina” sinó que la frase correcta seria: “trobo feina”).\nPots agrupar-ho per temàtiques o simplement anar afegint afirmacions.\nUn cop tens la primera llista repassa-la i fixa’t si ho has escrit tot en present, i positiu. Segurament et trobaràs amb algunes frases fetes en negatiu, del que no vols. Transforma-les en positiu: si no tingués això que no vull, que si tindria?\nPer exemple: Vull deixar de tenir por.\nSi no tinguessis por com et sentiries i/o què faries? Això és el que vols posar al teu mapa!\nVisc tranquil·la / Faig un viatge a… / Canvio de feina\nPer què és important que estiguin en positiu?\nQuan la teva ment s’enfoca en un tema atrau més pensaments sobre el mateix. Si t’enfoques en la por, tot i que estiguis pensant que no la vols, els teus pensaments estan centrats en la por, amb la qual cosa l’estas alimentant. Per a fer canvis necessites enfocar la teva ment cap al que si que vols, així comences a crear pensaments en positiu que desperten sensacions agradables en tu i disminueixen el malestar que et fan sentir els desagradables.\nEl següent pas és revisar si els desitjos que has escrit estan en sintonia amb la teva resposta a la primera pregunta que t’he fet. Són compatibles tots els teus desitjos amb allò que et fa sentir en plenitud? Si ho són perfecte, sinó necessites revisar el desig, ja que tens davant teu una contradicció interna. Dona’t compte de què és més important per a tu i modifica el que necessitis per a trobar coherència dins teu.\nAra pots començar a concretar aquelles afirmacions que creguis convenient (ex. Trobo una feina que em motiva) i hi pots afegir tots els detalls que siguin importants per a tu (ex. Trobo una feina de … en horari de … on em paguen …).\nQuan tinguis els teus desitjos escrits és el moment de fer el mapa. Agafa un paper o cartolina nou i escriu les frases de manera que sigui un mapa visual. Pots afegir-hi dibuixos, fotografies, papers de colors… tot el que vulguis. Posar-hi elements visuals t’ajuda després a connectar-hi més fàcilment, ja que només mirant el dibuix ja connectes amb el desig sense haver de llegir la frase.\nUn cop el tinguis fet penja’l en un lloc on el vegis sovint. Així et recordarà el teu camí. I deixa’t nodrir pel mapa, deix que et vagi calant, repeteix-te les frases i endinsa’t en les imatges. Així t’ajudes a caminar envers el que verdaderament vols.\nSi desitges que t’acompanyi una mica més en aquest camí subscriu-te al newsletter aquí i rebràs més posts per inspirar-te.\nMaribel Cunillera Martos\n7 de desembre de 2018 at 21:41\n12 de desembre de 2018 at 23:27


El SOJ de l’ICAB ha atès més de 1.500 consultes durant el confinament | El Jurista\n06/04/2020 11/04/2020 0\n06 d’abril de 2020.\nEl Servei d’Orientació Jurídica (SOJ) del Col·legi de l’Advocacia de Barcelona (ICAB) ha atès 1.561 consultes de ciutadans durant el confinament. Un 30% de les consultes han estat vinculades amb dret de família, un 30% en relació a dret laboral i seguretat social, un 30% sobre habitatge i un 10% de les consultes relatives al pagament de llars d’infants i col·legis concertats, entre altres.\nEl Servei d’Orientació Jurídica és un servei públic i gratuït que l’ICAB realitza de conformitat amb el que disposa la Llei 1/96, de 10 de gener, d’assistència jurídica gratuïta. A través del SOJ es proporciona un primer consell orientador sobre el tema plantejat pels usuaris i les usuàries i s’informa sobre la viabilitat de recórrer als tribunals o a les vies alternatives de resolució de conflictes, com la mediació o l’arbitratge. El SOJ atén les consultes de dilluns a divendres en horari de 9 a 14h i arran de la COVID-19 els ciutadans poden adreçar les seves preguntes a través dels correus electrònics soj@icab.cat i sertra@icab.cat06\nEntre les principals preocupacions de la ciutadania, destaquen les consultes relacionades amb Dret de Família. En concret, des del SOJ s’ha observat l’increment de consultes per part de membres de parelles separades amb fills en comú pel que fa al compliment del règim de visites en la situació actual d’aïllament, en situació de guarda compartida i guarda individual. També respecte a l’obligació del pagament dels aliments i demés despeses ordinàries i extraordinàries.\nPer altra banda, també s’ha detectat una preocupació entre els usuaris i les usuàries per qüestions relacionades amb el dret laboral i seguretat social. Entre les consultes vinculades a aquest àmbit destaca la demanda d’informació dels professionals afectats per un Expedient de Regulació Temporal d’Ocupació (ERTO), consultes de mares amb fills a casa que han estat acomiadades per no poder anar a treballar per haver d’atendre als fills, per tenir problemes per cobrar l’atur, etc.\nMoratòria d’hipoteques i lloguer\nEn les últimes setmanes, el 30% de les consultes registrades pel SOJ han estat en relació a l’habitatge. De fet, la majoria s’han centrat en demanar informació sobre la moratòria de les hipoteques i qui se’n pot beneficiar. Cal destacar que els ciutadans també s’han mostrat preocupats per la moratòria del pagament del lloguer tant de l’habitatge habitual com del local d’on és té un negoci.\nFinalment, el 10% restant de les consultes ateses pel Servei d’Orientació Jurídica de l’ICAB han estat sobre el pagament de les llars d’infants i col·legis concertats, problemes en les inscripcions o registre de naixement de fill o filla y consultes relatives a la signatura d’escriptures notarials.


Amb aquesta victòria, les jugadores de Jordi Torres ja són sisenes\nDivendres, 10 novembre 2017. 10:00. Redacció AnoiaDiari.\nLes jugadores blaves van sumar els tres punts (1-3) en el seu viatge a Menorca i segueixen a la zona noble de la clasificació. Després de resoldre aquest complicat matx, aquest diumenge jugaran a les Comes, el dia de la presentació de tot el futbol base i davant del Barça B a les 10.\nEn el seu desplaçament a Maó, el conjunt de Jordi Torres viatjava com a favorit tot i que amb reserves. Els dubtes eren fundats. Tan sols engegar el partit, l'Sporting de Maó -que es troba en una posició no gaire favorable- va incomodar el joc de les blaves. Van disposar de molta presència a l'àrea mitjançant faltes. No obstant, abans d'acabar la primera part, al minut 42, una pasada d' Elena Alert a Mariona, va fer que marxés sola contra l'àrea rival i fintant molt bé el xut, deixava a plaer una passada a Marina per fer el 0-1 al marcador.\nLa represa començaria amb un altre guió. Hi havia un clar domini blau i i les igualadines tenien ocasions de gol. De nou, en una pilota a l'esquena de les maoneses, Mariona marxava sola i aconseguia fer el 0-2. Amb aquest resultat les de Maó van fer l'últim intent de reduir distàncies amb un seguit de bones ocasions, però sense encert a la porteria defensada per Sheila. Ja en els últims minuts arribava el gol d'Aroney, del cadet-juvenil, al minut 83, que tancava pràcticament el partit. El gol local va arribar al temps d'afegit. Amb aquest resultat, l'equip ocupa la sisena posició a la classificació, amb 14 punts.


El crac argentí suma un total de 29 gols a la Lliga i se situa Pitxitxi després dels dos gols davant la Reial Societat\nLeo Messi segueix estant a un nivell incommensurable. El crac argentí va fer un doblet vital davant la Reial Societat que va servir per sumar tres punts per seguir vius en el camí cap a la Lliga. Sobretot, perquè el Barça visitarà el Santiago Bernabéu el proper diumenge amb l’objectiu de guanyar-hi per assaltar el liderat en la classificació. El Barça va fer els deures guanyant al conjunt basc al Camp Nou i Messi va ser el màxim protagonista amb dues dianes a la primera meitat. Dos gols que el situen com el pitxitxi de la Lliga amb 29 dianes i també el Bota d’Or després de superar el davanter holandès, Bas Dost, de l’Sporting de Portugal que en duu 27.\nEl doblet d’aquest dissabte contra el conjunt txuri-urdin va significar el doblet número 102 de la seva carrera amb el Barça. A més, aquesta temporada està sent de les més golejadores del crac argentí al Club amb un total de 45 gols en 44 partits, i això que va estar lesionat a principi de temporada. Messi arriba al partit de tornada dels quarts de la Lliga de Campions contra la Juventus amb uns bons números que permeten pensar en l’optimisme de cara a la remuntada.\nI és que el ‘10’ del Barça no es cansa mai de sumar i acumular rècords i ara ja és a punt d’arribar als 500 gols oficials amb el FC Barcelona. Una xifra estratosfèrica. Només a l’alçada del millor jugador de tots els temps. Una xifra que podria arribar davant el conjunt italià en el que podria ser una altra remuntada heroica al Camp Nou. Messi arriba esplèndid en una setmana decisiva per al Barça a la Lliga de Campions i a la Lliga amb els partits contra la ‘Vecchia Signora’ i el Reial Madrid. Una setmana gran en què Messi podria seguir engrandint la seva llegenda.


Seguretat_Obert: Recomanació 1/2008 de l'APDCAT\nDes de l'APDCAT s'ha redactat una Recomanació 1/2008 sobre la difusió d'informació que contingui dades de caràcter personal a través d'Internet.\nAls efectes d'aquesta Recomanació, es considera difusió la comunicació\nd'informació que contingui dades de caràcter personal a través d'Internet, intranet o extranet, adreçada a una pluralitat indeterminada de destinataris que puguin accedir-hi sense necessitat d'una identificació prèvia per part del responsable de la difusió, per acreditar la legitimació necessària per a poder accedir a les dades de caràcter personal.\nEn la difusió d'informació a través d'Internet cal tenir en compte els principis de la legislació en matèria de protecció de dades de caràcter personal i, en especial, el següent:\nConsentiment: "només es pot procedir a la difusió d'informació que contingui dades de caràcter personal quan es compti amb el consentiment del titular de les dades o quan la difusió derivi de les previsions d'una norma amb rang de llei."\nProporcionalitat: "és necessària la ponderació per tal que la informació facilitada sigui l'estrictament adequada i es mantingui només durant el temps adequat per a assolir la finalitat que legitima la difusió de les dades. Es considerarà adequada la informació que sigui idònia i imprescindible per assolir la finalitat perseguida, sempre que, quan sigui possible difondre electrònicament la informació de diferents formes, o amb diferents graus de concreció, s'opti per aquell sistema que, alhora que permeti assolir igualment la finalitat perseguida, comporti una menor difusió de dades de caràcter personal tant des d'un punt de vista qualitatiu com quantitatiu."\nExactitud: "correspon a l'administració o organisme que difongui o ordeni la difusió de dades de caràcter personal per Internet vetllar per la seva correcció i actualització, com també pel cessament de la difusió quan esdevingui innecessària o il.legítima."\nInalterabilitat de drets i garanties: "la utilització d'Internet per a la difusió d'informació ha de garantir el manteniment de la integritat dels drets i les garanties jurídiques i de seguretat, contingudes a la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques, a la Llei orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal i altres normes d'aplicació."\nAdaptabilitat al progrés: "en la difusió d'informació a través d'Internet, cal adequar les mesures de seguretat als avenços que experimenti la tecnologia i a les necessitats derivades dels nous riscos."\nResponsabilitat: "les entitats o òrgans responsables dels fitxers o tractaments són responsables de la informació que ofereixen a través d'Internet que incorpori dades de caràcter personal, amb independència de les responsabilitats en què puguin incórrer els prestadors de serveis de la societat de la informació o els que ofereixin serveis d'intermediació d'aquests."\nLa rapidesa amb la que evoluciona la tecnologia pot fer perdre la vigència d'alguns dels consells de la recomanació que estan pensats per la realitat actual.\nÉs per això que s'ha tenir molt present el compliment dels principis de l'article 4 de la LOPD, de cara a nous problemes que puguéssin esdevenir de nous canvis, sobre tot en l'àmbit de les dades personals.\nFont: Recomanació 1/2008 sobre la difusió d’informació que contingui dades de caràcter personal a través d’Internet.\nSalta a... Salta a... Presentació del curs Informació prèvia Quatre consells pels debats virtuals El concepte de seguretat Els àmbits on és aplicable la seguretat Les dimensions públic-privat La família, l'empresa, l'escola, l'administració... En resum... Consells per a infants i joves, i per a les seves famílies La campanya A Internet, posa-hi seny! Consells per a persones adultes: ús intel·ligent de les TIC La comunicació interpersonal o intergrupal Recomanacions relatives a l'us del correu electrònic Les eines de missatgeria instantània Recomanacions relatives a l'us de les eines de xat Els continguts a la xarxa Recomanacions relacionades amb els continguts Filtres de protecció en qüestions de navegació Les eines 2.0. i les xarxes socials Els espais lúdics i de joc La seguretat i la telefonia mòbil E-govern i e-democràcia Recurs: Guia d'usos i estil a les xarxes socials de la Generalitat de Catalunya L'Administració electrònica Exemple dins l'e-administració: EACAT Banca en línia Mesures de seguretat de la banca per Internet Altres operacions i gestions telemàtiques Recomanacions generals: introducció a la protecció de les dades personals Recurs: vídeo sobre l'Agència Catalana de Protecció de Dades El comerç electrònic La botiga virtual Formes de pagament en línia Mesures i consells relacionats amb la banca i les compres en línia Recurs Joves.cat: Guia per comprar per Internet Recurs de VeriSign: Picar o no Picar? La firma electrònica i el certificat digital Elements i conceptes claus Preparar l'ordinador i demanar un certificat L'ús pràctic de certificats digitals! Manuals CATCert Protegim el nostre equip informàtic Equips informàtics Suports d'emmagatzematge de la informació Sistemes informàtics Components de xarxa Topologia de xarxes locals Canals de comunicació: com ens connectem a Internet Les amenaces informàtiques: tinc un virus? Virus i cucs: malware infecciós Malware que s'amaga: troians, rootkits i la porta del darrera. Malware publicitari: amb l'objectiu de fer diners També cal vigilar amb... Mesures de protecció Actualitzar sistema operatiu i programari Antivirus Tallafocs Còpies de seguretat Encriptació de dades Context i precedents (Europa i Espanya) La situació a Catalunya Estudi sobre la seguretat de la informació a les llars i ciutadans 2010 El rol de Catalunya en matèria de seguretat Pla nacional d'impuls de la seguretat de les TIC a Catalunya Termes i especificacions a tenir en compte respecte de la protecció de dades La Llei Orgànica de Protecció de Dades (LOPD) Condicions generals de la difusió de dades per Internet Definició: Propietat intel·lectual i mesures proposades Qui és qui en matèria de propietat intel·lectual Drets de la Propietat Intel·lectual Més respostes sobre propietat intel·lectual Els Creative Commons i les llicències de compartició Llei de Serveis de la Societat de la Informació i del comerç electrònic LSSI - La Llei d'Internet fàcil (pdf: 1220kb) Intitucions de referència en matèria de seguretat en l 'ús de les tecnologies Espais web informatius i fonts d'informació. Pedagogia de la seguretat Metodologies per a l'aprenentatge


L'afició del Nàstic fa 'oficial' la seva antipatia pel Llagostera\nSergi Casado Ciutat diumenge, 22 de novembre de 2015\nTan sols hi havia tres punts en disputa, però la visita del Llagostera no era un partit més. L'afició del Nàstic el tenia marcat i subratllat al calendari des de l'estiu.\nConscient que només seria una jornada més, la parròquia grana necessitava exterioritzar tot l'odi que encara portava acumulat de la funesta eliminatòria de juny de 2014. Per fi l'ha pogut transmetre al seu destinatari, i al Nou Estadi, on l'equip empordanès ha assumit que ja mai serà ben rebut.\nDesprés d'una setmana de campanyes i contracampanyes estrambòtiques des del club grana, l'objectiu s'ha aconseguit: l'afició del Nàstic ha fet oficial la seva antipatia pel Llagostera, però ha actuat amb civisme. Odi, ràbia, menyspreu... Futbolístic, és clar.\nDel minut 1 al 90, el recinte grana ha viscut l'ambient propi d'un partit decisiu i com era de preveure, ha batut el rècord de la temporada, amb més de 10.000 espectadors.\nCada acció del Llagostera anava acompanyada de xiulades, que es es feien majúscules quan David Querol rebia l'esfèrica. Ningú li perdona el seu fitxatge pel mateix Llagostera dos dies després de la desfeta.\nEn resum, el conjunt gironí ha viscut un malson, i el Nàstic i la seva parròquia s'han pogut treure l'espineta que encara duien clavada.


? Xavi Pascual: “És fantàstic que es respiri bàsquet al llarg d’un any” | LANOVA Ràdio de Reus\n? Xavi Pascual: “És fantàstic que es respiri bàsquet al llarg d’un any”\nmaig 23, 2019 | Àudios, Àudios Esports\nEl prestigiós tècnic català imparteix un clínic amb motiu de Reus Ciutat del Bàsquet Català 2019\nAmb motiu de Reus Ciutat del Bàsquet Català 2019, el reconegut tècnic Xavi Pascual ha visitat les instal·lacions del Pavelló Olímpic Municipal el darrer dimecres per impartir un clínic anomenat ‘Situacions especial dins de la defensa principal’.\nL’exentrenador del Barça Lassa i el Panathinaikos grec ha atès els mitjans de comunicació abans de trepitjar el parquet de la pista reusenca, on l’esperaven els jugadors de diferents equips de la demarcació i un centenar d’entrenadors.\nPascual ha destacat el gran esdeveniment que acull la ciutat: “Que es respiri bàsquet al llarg de tot un any és fantàstic, llàstima que estigui lluny, però em fa molt content”. Respecte al bàsquet català, El tècnic considera que “es troba en un moment bastant bo, i que sempre ho ha estat, però amb l’empenta del femení el fa més complet”. Ha afegit que el bàsquet català està vivint un moment bo més enllà de guanyar o perdre. Tot i això, desconeix “com s’estan fent les coses en les categories inferiors”.\nEn relació al bàsquet femení ha afegit que és “qüestió de temps, ja que “l’audiència està anant cap a més, els valors de la igualtat s’estan defensant més, estem fent passos gegants. Ha afegit que “tant de bo seguim en la mateixa línia”.\nUn dels jugadors que ha rebut la classe magistral de l’entrenador barceloní ha estat Joel Gomis del CN Reus Ploms. Ha apuntat a Reusdigital.cat que li “ha semblat escandalós la facilitat com ha explicat conceptes que semblen senzills a simple vista per alguna persona que sap una mica de bàsquet”. Entre altres coses han treballat la capacitat de fer canvis durant el joc o en un temps mort.\nXavi Pascual ha estat entrenant 20 anys de forma interrompuda, 13 a nivell professional i els altres set en categories amateurs. Creu que un entrenador “ha de ser moltes coses, però sense coneixements tècnics i tàctics no tens cap opció de ser entrenador. No és veritat el tòpic que un entrenador ha de ser més bon gestor que entrenador. Si vols ser respectat dins d’un grup, has de tenir respostes a totes les coses que el grup et plantegi o l’equip contrari et plantegi. Si no ets capaç de respondre esportivament. A partir d’aquí les altres coses són molt importants, com ara ser un bon comunicador”.\nTot i això, ha revelat que en la categoria que se sentiria més “còmode” és l’última abans de fer el pas a un primer equip de primer nivell. “Fer el filtre aquest, és el que més m’agrada. Veure el que val i el que no val, i deixar passar només a un o dos que serveixen per al primer equip. Però si vols viure en aquest món, s’ha d’estar professionalment, les altres no donen. “Algun dia ho faré”, ha admès. Ha lamentat que l’estructura estigui “totalment equivocada”. “Hauríem d’invertir molt més amb els entrenadors d’aquestes categories que són els més importants perquè arribin jugadors, però són els que menys cobren i per tant, així estem, ha relatat.


Montblanc aprova una moció de la CUP contra l'ús del glifosat a la jardineria municipal | EL PORTAL NOU\nHome Medi Ambient Societat Montblanc aprova una moció de la CUP contra l'ús del glifosat a la jardineria municipal\nMontblanc aprova una moció de la CUP contra l'ús del glifosat a la jardineria municipal\nPortalNou Valls dilluns, de gener 30, 2017 Medi Ambient , Societat\nEl darrer Ple de Montblanc va aprovar per unanimitat una moció presentada per la CUP per a abandonar el glifosat i tots els herbicides de la jardineria municipal. En l'esmentada moció es destaca l'abandonament progressiu de l'ús dels herbicides que continguin glifosat i substituir l'ús de tot tipus d'herbicides per altres tècniques de manteniment de la vegetació espontània en manteniment dels parcs, jardins, àrees públiques urbanes, marges de camins i vials i arbrat públic.\nDurant aquest temps, s'investigarà l'ús de pràctiques alternatives de jardineria ecològica per al manteniment de parcs, jardins, àrees públiques urbanes, marges de camins i vials i arbrat públic; es redissenyarà el model de manteniment dels parcs, jardins, àrees públiques urbanes, marges de camins i vials i arbrat públic; es dotarà els treballadors municipals de la formació adequada per a adoptar les noves tècniques de jardineria sense tòxics; i, mentrestant, es complirà la normativa sobre el control en les aplicacions de biocides en espais i vies públiques urbanes i periurbanes que li atribueix la normativa vigent.\nDe forma immediata, s'ampliarà a tot l'any el control mecànic de flora silvestre mitjançant desbrossadora i tractor amb picadora, un mètode que ja s'està utilitzant de forma eficaç.\nEn el proper mes, es difondrà entre el conjunt de la població mitjançant la pàgina web de l'ajuntament, explicant el valor afegit d'una gestió del medi urbà i periurbà sostenible i respectuosa amb el medi i la salut de les persones, posant en valor la cura de la salut pública, i s'alertarà la població a través dels mitjans de comunicació municipals dels perills per a la salut i dels riscos per al medi ambient que es deriven de l'ús d'herbicides i plaguicides agrotòxics. A més, es realitzarà una xerrada informativa amb experts en la matèria i, almenys, una acció informativa a la ràdio i una altra a la web de l'ajuntament.\nFinalment, s'adherirà l'ajuntament a la campanya Som lo que Sembrem contra els herbicides amb glifosat anomenada 'Glifosat herbicida cancerigen'.


La Vall Ferrera, encara – Capvespre\nLa Vall Ferrera, encara\nPosted By: Jaume 3 octubre, 2019\nEntrem en una quinzena –que segur que s’allargarà molts dies– que promet ser intensa, moguda i apassionant. Està a punt de caure la sentència, les forces independentistes –els partits i les entitats cíviques– s’uneixen no solament per fer-hi front, sinó per passar a l’ofensiva per aconseguir la república catalana. Jo estic molt animat. I em sembla percebre que persones que vivien desconcertades i desanimades, amb només la mica de ventada que ens arriba recuperen la il·lusió. Ens diuen que hem d’estar preparats. Fins i tot que ens fem amb un transistor i que reunim provisions; com si se’ns cridés a una missió desbocada. ¿Provisions de quina mena? I per quants dies?\nAbans que ens cridin vull complir amb un deute contret en acabar les vacances: dedicar una glosa a l’arquitectura i al paisatge de la Vall Ferrera. Quatre ratlles. Crec que les fotos diuen molt més que el que pugui explicar jo. En resum: la vall és breu, discorre entre parets muntanyoses altes i desiguals, les obagoses molt verdes i les oposades, d’una pedra color coure, dures i aspres. Pel mig, el riu: la Noguera de Vallferrera que baixa fins Llavorsí per unir-se a la Noguera Pallaresa. Prats i boscos: una simfonia de verds. I de llum. i silenci, amb la nota musical dels esquellots dels ramats.\nI les cases? Com que hi ha aterrat poc turisme els pobles es conserven bé. Bé, això de “conservar-se” és un dir perquè on he trobat les cases més típiques (o més “autèntiques” que diríem avui) és en els pobles “menys conservats” com Norís, on viu un sol veí.\nPer una visita apressada recomanaria Norís i Tor. I la humil i solitària parròquia d’Alendo, que m’enamorà.\nHem penjat el número 20, d’octure, del butlletí En el Fondo; si no l’heu rebut és que no tenim el vostre correu electrònic. Si teniu interès en rebre’l, envieu-nos-el (a mi mateix, jaumepsayrach@gmail.com) o entreu a la web de Fòrum-Grama, enelfondo.cat, allí el trobareu i allí us podeu incorporar al nostre màiling. (Entre parèntesi: em sap greu que hi apareixen bastantes faltes tipogràfiques: la feina quan se’ns acumula més les pesses d’última hora, i quan ens falla l’ordinador ho destarota. Disculpeu!).\nSigues el primer en comentar on "La Vall Ferrera, encara"


En l’acte van participar la regidora d'Ocupació, Empresa i Coneixement de l'Ajuntament de Manresa, Cristina Cruz Mas; i la consellera de l'àrea de Desenvolupament Comarcal del Consell Comarcal del Bages, Marta Viladés.\nL'Ajuntament de Manresa i el Consell Comarcal revisen el grau d'implementació del Pla Industrial del Bages.\nEn l'eix Persones, es van revisar les diferents i nombroses actuacions en el marc del projecte OBI (Ocupació Bages Industrial), les de potenciació de la Formació Dual i Stem, així com les diferents accions de reconeixement a iniciatives industrials. En el bloc Smart Bages, es van revisar les diferents activitats portades a terme en el marc del Projecte Indústria Circular del Bages, del Mentoring Industrial, i totes les relacionades amb el projecte Smart Bages Indústria 4.0.\nArxivat a: PLA INDUSTRIAL DEL BAGES MANRESA


Orbea Gain - biciescapa.com\nNova Orbea Gain, la revolució en bicis elèctriques d'aquesta temporada\nLa Orbea Gain està cridada a ser un de les icones en el concepte de bicicleta elèctrica de carretera, ciclocròs i urbana.\nJa està aquí la nova bicicleta elèctrica que revolucionarà el mercat de les i-bikes de carretera.\nEs tracta de la nova Orbea Gain, una bicicleta amb un disseny innovador i espectacular amb una basa única i és que costa adonar-se que realment es tracta una bicicleta elèctrica.\nVine a provar-la quan vulguis!\nTenim a la nostra botiga unes quantes Orbea Gain de Test preparades perquè els nostres clients puguin provar-les i disfrutar de l'experiència única que ofereixen aquests models de bicicletes elèctriques.\nCom sol·licito una prova de la bicicleta?\nTruca'ns al 93 745 10 74 i reserva el dia. Sí, un dia sencer per tu.\nDisfruta de l'experiència d'anar en una gran Bici Elèctrica de Carretera.\nQuan la tornis ens expliques l'experiència.\nPerquè la Orbea Gain és la revolució en Bicis Elèctriques de Carretera\nLa marca espanyola Orbea ha llançat aquesta temporada una nova bicicleta, la Orbea Gain, una elèctrica d'un marcat caràcter esportiu i que en els seus diferents muntatges és vàlida per a ciclisme de carretera, todocamino i urbà.\nUn model el principal atractiu del qual és que “no sembla una bici elèctrica”. Orbea ha apostat fort en el desenvolupament d'aquesta Gain; un model enfocat clarament a l'usuari esportiu que vol o necessita de l'ajuda extra que proporciona el motor elèctric, però que al seu torn no vol perdre l'essència de la clàssica bici de carretera.\nNo obstant això, Orbea ha anat més enllà a l'hora de crear aquest model Gain. I ho ha fet en dos vessants. D'una banda , i potser el més important, s'ha esforçat per presentar un conjunt final l'aparença del qual és fonamental, ja que la Gain no sembla una bici elèctrica.\nEn efecte, estem davant una bicicleta elèctrica que dissimula bastant la seva condició, amb la bateria perfectament integrada en el tub diagonal del quadre i el motor allotjat en el buje de la roda posterior. En el tub horitzontal, prop de la potència, s'ha col·locat el botó de control del rendiment i lliurament de bateria mitjançant un sistema de llums led.\nDescobreix les claus del disseny i tecnologia de la Orbea Gain\nLa Orbea Gain tracta de dissimular al màxim tant la bateria com el motor de la i-bike\n.L'altre aspecte important d'aquest model és que Orbea presenta la Gain com una plataforma (quadre versàtil) a partir de la qual ofereix tres tipus diferents d'usos d'aquesta bici: carretera esportiva, all road/*todocamino i urbà.\nLa idea dels responsables de Orbea és que aquesta bici, amb la mateixa tecnologia, es pot aplicar a diferents modalitats, adaptant això sí el muntatge final.\nQuant al quadre, s'ha desenvolupat un nou model amb quadre d'alumini hidroformado de triple conificado amb cablejat intern i forqueta també d'alumini. Com diem, la bateria s'allotja en el tub diagonal, però en ser molt llarga i fina, aquest tub amb prou feines és molt més gruixut que els tubs de les bicis convencionals (veure imatge anterior).\nAcord entre Orbea i RPM Racing\nOrbea no ha facilitat dades sobre l'autonomia de la bateria, però si que assegura que la Gain és una bicicleta pensada per a “llargues pedalades”. Òbviament, la durada de la bateria depèn de l'ús que fem d'ella, però Orbea ha ideat un sistema que permet connectar una bateria extra des del portabidón de la bici.\nLa signatura de Mallabia ha treballat per crear el seu propi sistema de propulsió –Gain’s Enough Power–, un sistema progressiu i suau, sense estirades, ni acceleracions brusques…\nA més, han intentat que aquest model transmeti una conducció i pedaleig àgils quan l'usuari no requereixi de l'impuls del motor.\nAquesta bicicleta munta motors I-Bike Motion X35 en la majoria dels muntatges facilitats per la marca. A nivell de preus recomanats, la Orbea Gain es divideix en dues sèries, la sèrie D i la seriï F; amb preus situats en una forqueta d'entre 3.399 € i 1.999 € (sèrie D) i entre 2.499 € i 1.899 € (seriï F).\nTots els muntatges d'aquesta bicicleta inclouen frens de disc i el quadre compta amb forats per a l'ancoratge de portabultos.\nReserva ja la teva unitat!\nX35 – El Sistema Lleuger i Intel·ligent per a Bicicletes elèctriques.\nEn un moment en el qual la majoria del sector està mirant cap a una bici elèctrica potent, la qual cosa implica grans consums i per tant bateries de gran grandària i increments del sistema i costos, fregant gairebé el concepte de moto, ebikemotion introdueix al mercat una idea que pot sembla obsoleta però que hem recuperat des del punt de vista de l'eficiència i l'optimització dels recursos creant un sistema de propulsió (motor, bateria, HMI, etc.) que ofereixi la possibilitat als fabricants de eBikes de crear alguna cosa diferent, alguna cosa que a la vista no sembli una eBike, alguna cosa que sigui lleuger (fins i tot per sota dels 12Kg), amb una autonomia inusual i que a més permeti que l'usuari torni a gaudir de la sensació de fer ciclisme amb una bici convenciona (no elèctrica).\nAixò és X35, el primer dels sistemes d'una gran família de productes de propulsió que retorna a la bici la seva identitat.\nQuan fa uns anys ens preguntaven per una bici elèctrica nostra idea era una bici de ciutat amb un motor en la roda i una bateria en el transportín. Qui ens anava a dir que el futur del mercat seria la i-MTB. El motor en eBikes ha passat per múltiples versions, HUB, Central…\nAvui ebikemotion aposta per un nou concepte, motors mini-*Hub i motors mini-Centrals, que permetin alleugerir el pes, eliminar fregament mecànic i optimitzar la potència perquè els fabricants puguin crear nous models de bicis, autèntiques i-Race bikes o i-Gravel bikes, o bicis de commuting que simplement semblin bicis convencionals a la vista i quan les aixequem del sòl.\nEl primer dels sistemes que arriba al mercat de la Sèrie “X” de ebikemotion és el X35, un sistema de propulsió lleuger basat en motor HUB posterior amb un potencial increïble i de tan sols 3,5Kg de pes en el seu conjunt, això és: Bateria + Motor + Punt de càrrega + HMI i cablejat. Aquest pes unit a una bateria de menys de 48mm de secció (no removible i baix palès), permet construir des de bicicletes de carretera elèctriques amb pesos de 12-14 Kg en alumini i per sota de 12Kg en carboni. Però a més afegeix una sèrie de millores:\nX35 inclou un sistema propi de sensor de pedaleig (sota patent) que permet que el fabricant instal·li el sistema de pedalier que desitgi. S'aconsegueixen així eliminar fregaments i amb arrencades i parades del sistema molt suaus oferint una bici convencional a l'usuari quan el sistema elèctric no està encès. Això és totalment inviable en un motor central.\nLa bateria incorpora tot en un únic cos, control de motor, cablejat, BMS quedant fixa a l'interior del downtube. Però això no resulta un problema. Es poden connectar fins a dues bateries externes auxiliars al sistema per aconseguir els 750Wh amb autonomies de més de 250km. (o 75km amb la bateria interna).\nEl motor ofereix un parell brutal gràcies al seu desmultiplicación aconseguint els 40Nm en eix de roda i resultant òptim a velocitats entre 15 i 25 km, ideal per commuting, city o road just on es necessita, en l'ascens.Simple and efficient. The essence of the concept minus is habiti conduced in elegance way and studding the minimum detail.\nLa intefaç HMI trenca els motlles. El bus HMI CA permet la connexió de diferents solucions, des d'un botó únic amb LED RGB per integrar en el quadre, fins a un remot de 3 o 5 botons i un display en color de nova generació basat en processador Cortex A7. Per descomptat la plataforma de APP és totalment compatible..\nON, OFF, LLUMS, WALK Mode Mode, APP i Display de control\nInformacíon mitjançant LED RGB\n7 assenyalis LED informatives\nCompatible CA BUS\nON, OFF, LLUMS, WALK Mode, APP i Display Control\nFunció Vibratòria (sistema patentat)\nON, OFF & LLUMS\nBateria i Nivell d'Assistència\nInformation mitjançant LED RGB\nCA BUS Compatible\nSolució compacta para i-road / i-race.\n36V 250w – Torque Max.: 40N.m -Ràtio: 14:1\nCompatible amb sistemes d'11 velocitats & frens de disc\nDiàmetre de tan sol 100 mm – Peso 2.1 Kg – Negre\nAssembli amb cargols 2 Allen\nAlgorisme i electrònica pròpia per la deteccción del pedaeo basat en la roda lliure.\nControl de Motor Intel·ligent\nAlta eficiència i personalització.\n36V, 250W Panasonic 18650GA – 10S/2P\nCompatible CA BUS (Smart)\nLlum frontal i connector USB.\nInclou CA BUS (per a càrrega, diagnosi & bateria externa)\nMax. 12A corrent màxim per bateria externa 2A para càrrega.\nDiagnosi via adaptador CA o per Bluetooth via App de Distribuïdor.\n36V 250W Pannasonic 18650GA – 10S/2P\nFuncionament com a carregador o bé com bateria independent afegint 250W extres


UPF Ràdio – Mar Romero Sala\nBarcelona FM: El gòspel a Catalunya\nCàpsula de 3 minuts realitzada als estudis d’UPF Ràdio per a Barcelona FM. Repassem la història del Gòspel i analitzem per què aquesta música ha tingut tant d’èxit a Catalunya. El gòspel a Catalunya. Un esclat fora de l’església\nEmmarcat dins l’assignatura de Taller integrat en el tram de Ràdio (UPF), vam realitzar tres programes de la sèrie Dones de capçalera. Cada programa intersecciona el gènere amb un tema: el periodisme, l’esport i la ciència. Dones i periodisme: qui coneixem més enllà de la Mònica Terribas? Dones i esport: quan va ser el primer cop…


Som usuaris del transport públic amb diversos perfils i professions col·laborant per generar consensos i aconseguir inversions al voltant del transport públic. Més de 300 socis aporten el seu gra de sorra per aixecar la veu del transport públic.\nLa Junta Directiva es reuneix amb una periodicitat mensual i està formada pels socis i sòcies de l’entitat agrupats en una candidatura escollida durant l’Assemblea General Ordinària anual. La Junta Directiva actual procedeix d’una candidatura única de caràcter unitari que integra múltiples perfils professionals i personals.\nL’actual junta es composa de 27 persones:\nPresident: Ricard Riol Jurado\nVicepresident: Manel Ferri i Tomàs\nTresorer: José Luis Rodrigo Jiménez\nSecretari: Albert Obiols i Juan\nVocalies: Dolors Clavell Nadal, Manu Crespo Yáñez, Juan Ramón Domínguez, Montserrat García Blasco, Ferran Garcia Garcia, Marc Iglesias Pérez, Xavier Lujan Calvo, Daniel Pi i Noya, Josep Maria Olivé Garcia, Joan Anton Tineo i Marquet, Miquel de Toro Muñoz i Javier Villena Fernández.\nPer tal d’estudiar i comunicar els projectes de transport públic més rellevants la Junta directiva va decidir crear una oficina tècnica amb personal remunerat econòmicament. En l’actualitat el personal de l’oficina tècnica està format per Ricard Riol Jurado (Enginyer tècnic d’obres publiques, en dedicació exclusiva), Xavier Lujan Calvo (geògraf, en dedicació parcial) i Albert Obiols Juan (diplomat en ciències empresarials i econòmiques, dedicació parcial).\nEls socis es reuneixen periòdicament en Juntes Obertes per tractar temes d’actualitat sobre la mobilitat, i en Assemblees Ordinàries amb periodicitat anual.\nA les Assemblees Ordinàries es presenten i ratifiquen els comptes econòmics i el balanç de gestió, i es voten les candidatures de Junta Directiva per a un període d’un any.


Revisió de 11:39, 29 març 2012; Alacomba (Discussió | contribucions)\n8 Vida a Europa\n10 Sofre a la nau Discovery\nA la pel·lícula, el tripulants de la nau Leonov descobreixen clorofil.la al satèl·lit de Júpiter, Europa. Segons la pel·lícula, després de que Júpiter es converteix-hi en un nou sol, aquesta clorofil·la va evolucionant fins a convertir-se en un gran bosc ple de vida. Europa és el quart satèl·lit més gran de Júpiter. Va ser descobert per Galileu l'any 1610. Pertany al grup dels satèl·lits galileans, juntament amb Cal.listo, Ganimedes i Ió.\nLa vida a Europa podria existir agrupada al voltant de les xemeneies hidrotermals al fons de l'oceà, o per sota del sòl marí, com els endolits, que es sap que habiten a les xemeneies del fons marí de la Terra.  El novembre del 2011, un equip d'investigadors van presentar proves que suggerien l'existència de grans llacs d'aigua líquida a la capa de gel exterior de la lluna. Si es confirma, els llacs podrien ser una gran hàbitat potencial per a la vida.  S'han fet diverses propostes d'anar a Europa per torbar indicis de vida, però es molt complicat de fer, ja que primer, s'ha d'arribar al satèl·lit, després s'ha de perforar més de 100 km de gel per arribar a l'oceà subterrani i finalment agafar mostres, a més a més, s'haurien d'esterilitzar les naus en cas de contaminació. La proposta que de moment té més força seria una de la NASA, conjuntamet amb la ESA d'enviar una sonda el 2020.  En resum, hi ha moltes posibilitats de que Europa albergui vida gràcies a les condicions que envolten aquest satèl·lit, però de moment com que no es sap segur no ho podem corroborar.\nQuan a la pel·lícula troben la Discovery, aquesta es troba coberta de sofre a causa de l'activitat volcànica d'Ió. Ío és el cos del sistema solar amb major activitat volcànica. Els volcans d'Ió, a diferència dels terrestres, expulsen diòxid de sofre.\nL'activitat volcànica a Ió produeix rius de lava, pous volcànics i plomes de sofre i diòxid de sofre que són llançades a centenars de quilòmetres d'altura. Aquesta activitat volcànica va ser descoberta el 1979 pels científics encarregats d'analitzar les imatges de la sonda Voyager 1.\nEl fet que la nau es trobés pròxima a Ió en el moment que la van abandonar el 2001 fa possible que estàs coberta de sofre a causa de l'intens vulcanisme d'Ió.\nObtingut de «http://wiki.matadejonc.cat/index.php?title=2010:_The_Year_We_Make_Contact&oldid=64698»


Griñán reclama al PSOE que reaccioni "amb energia renovada"\nEl president andalús aixeca la bandera del canvi progressista perquè diu que el PP és "un retro-canvi conservador"\nJOAN RUSIÑOL Sevilla Actualitzada el 03/02/2012 13:19\n"Guanyi qui guanyi, guanyarà el socialisme. Guanyi qui guanyi, guanyarem tots", ha sentenciat el president de la Junta d'Andalusia i del 38è congrés del PSOE, José Antonio Griñán, per demanar al seu partit que aprofiti aquest cap de setmana de debats a Sevilla per "reaccionar amb energies renovades". També ha exigit que, sigui qui sigui el nou secretari general del partit, la formació n'ha de sortir unida i defensant el projecte de la nova executiva socialista.\nGriñán, però, s'ha centrat en les eleccions autonòmiques que ha d'encarar el 25 de març i que, segons les enquestes, el PP podria guanyar per primera vegada a la història. Per això, ha alçat la bandera del canvi perquè, segons ha dit, el socialisme porta "30 anys canviat" Andalusia. En canvi, ha acusat els populars de ser un "retro-canvi conservador" i ha posat d'exemple algunes de les mesures en l'àmbit social que està anunciat el govern del PP a Madrid, com la modificació de la llei de l'avortament per tornar a models anteriors. En economia, ha demanat "parlar menys de dèficit i més d'ocupació" i no estar centrat en "l'economia de la centèsima".\nS'ha referit de passada a les crítiques internes al PSOE andalús per suposades pressions de la direcció als delegats perquè votin Carme Chacón. Ha dit que hi ha "llibertat" i que el PSOE és el "partit més democràtic" de l'Estat espanyol.