En el sac esteu tots els partits polítics que us anomeneu incorrectament independentistes, ERC, Junts i la CUP, sense cap excepció i sense cap dignitat per part vostre. També, totes les institucions del govern autonomista català, mal anomenades catalanes. Pere Aragonès: Tu no ets el president de Catalunya, ets el president de fireta de la comunitat autònoma. Parlamentaris: no formeu part del Parlament de Catalunya, sou un ridícul i incapacitat parlament autonòmic. Prou de farsants, prou de mentiders, prou de rendits!\nL’encaix de Catalunya a Espanya és impossible. Si hi ha una Espanya, no hi haurà cap Catalunya.\nLa imposició per part del TSJC del castellà com a llengua vehicular a Catalunya i l’ultimàtum fixat pel mateix tribunal per aplicar l’obligatorietat del 25% a les aules catalanes en un curt termini de temps és el darrer episodi d’un relat continuat de supèrbia, imposicions i humiliacions que són acatades al primer crit i obeïdes dòcilment pels nostres polítics, que prefereixen viure agenollats, que prefereixen viure asseguts còmodament a les seves poltrones, que prefereixen combregar amb rodes de molí, que accepten amb normalitat ser espiats sense fer-ne una de grossa com requereix un fet d’aquesta gravetat.\nEns espien impunement, ens atonyinen quan anem a votar pacíficament, ens munten un atemptat a les Rambles, ataquen la nostra llengua, trepitgen tots els nostres drets fonamentals que ens distingeix com a poble, els drets socials, polítics, econòmics i lingüístics que ens defineixen com a catalans. I els polítics a tragar, a acceptar derrota darrera derrota, declarant-se vençuts davant un insaciable enèmic que no para ni pararà fins a aniquilar-nos.\nLes Lleis es fan per als ciutadans. Quan un tribunal o tot un ordenament jurídic s’atribueix competències legislatives o normatives il·legítimes en democràcia, la resposta mai pot ser acceptar-ho, acatar-ho, abaixar el cap i obeir. La voluntat popular, expressada a les urnes és sobirana i no pot ser substituïda per cap tribunal. Un tribunal en un país democràtic no pot dictar el règim lingüístic a les escoles, com no pot decidir dissoldre un parlament, cap tribunal ens pot ordenar com hem de viure.\nI si ho fa, ha de trobar uns polítics fent front a aquest abús, uns polítics valents, compromesos, íntegres, disposats a tot per a defensar als ciutadans que els van votar. Ara bé, el que troben és una tropa de xerraires de palla fent comèdia, declarant una ferma oposició i una contundent obstrucció que mai es portarà a terme. Aquests covards claudicaran i callaran a l’hora de la veritat perquè han decidit viure agenollats davant la repressió de les togues, tenen por a perdre la seva nòmina, i tenen la cara molt dura per a no dimitir davant de la seva falta d’aptitud i d’actitud per a fer complir les seves promeses i compromisos.\nEns n'hem d’adonar que si els continuem votant, estem posant el nostre destí en mans de covards, en mans d’acollonits, en mans de venuts, en mans de traïdors, en mans de sangoneres sense cap dignitat. Si votem als derrotats de mena, anem de cap a la derrota, al suïcidi col·lectiu com a poble.\nNecessitem polítics disposats a estar dempeus, a viure dempeus, a combatre dempeus, a guanyar dempeus.\nPàgina 6 de 203


Atena: totes les biblioteques de Catalunya – Biblioteca Santa Oliva\n23 de Març de 2021 29 de Març de 2021 bibolesa\nAtena: totes les biblioteques de Catalunya\nDes de dijous passat ja pots trobar en un únic cercador els documents de totes les biblioteques del país i, a més, demanar que et portin el que t’interessa a la teva biblioteca. Es tracta d’Atena, un portal que aglutina el Catàleg Aladí (de a Xarxa de Biblioteques Municipals de la Província de Barcelona) i l’Argus (de Lleida, Girona, Tarragona i Terres de l’Ebre). Aquest projecte ha estat desenvolupat conjuntament entre la Diputació de Barcelona i la Generalitat de Catalunya. El projecte Atena es completa amb l’ampliació del servei nacional de préstec interbibliotecari a les més de 400 biblioteques del Sistema de lectura pública de Catalunya.\nUn dels elements que has de tenir clar a l’hora de dur a terme una reserva des d’Atena és quina és la biblioteca de referència que figura en el teu carnet de biblioteques. Per comprovar-ho, adreça’t a la teva biblioteca o bé consulta-ho a l’espai personal del Catàleg Aladí. Aquí t’expliquem com fer-ho: El meu espai.\nPer ajudar-te a fer els primers passos amb Atena, les biblioteques XBM han elaborat aquest tutorial:\nEl catàleg rep el nom Atena perquè és la deessa de la saviesa, de les ciències, de la justícia i de l’habilitat. Va ser una de les deesses més representades en l’art grec i la seva simbologia va exercir una profunda influència sobre el propi pensament d’aquella cultura, en especial en els conceptes relatius a la justícia, la saviesa i la funció social de la cultura i de les arts.\nAquest servei, que neix amb la voluntat de facilitar la consulta i el préstec de tot el fons documental del país, format per més de 13 milions de documents, és possible gràcies al desenvolupament d’una passarel·la que uneix el Catàleg Aladí de la Xarxa de Biblioteques Municipals de la província de Barcelona i Argus de les biblioteques públiques de Girona, Tarragona, Lleida, Terres de l’Ebre, així com la Central de Préstec i Serveis Especials.\nPrevious El meu espai


bloGuejat: L'escollit (XVII)\nVaja quin orgull que em cite! Amb la fama que va adquirint el meu defectuós procés d'evacuació de residus acabaré per batejar-lo i posar-li algun nom, que tots els dies em pregunten per ell!\nMoltes gràcies per escollir-me!\nSi no arriba a ser per aquest blog que he descobert a través d'en Pere Llufa, m'hagués pensat que a la Comtessa li havia passat alguna cosa, doncs m'havia espantat al veure que el seu blog de sempre havia desaparegut.\nAra mateix vaig a cardar-li la bulla que es mereix per no avisar..\nDe res Comtessa. Espero que et recuperis dels teus problemes, tot i que el blog se'n ressentirà ;-)\niaia, benvinguda (i gràcies de retruc al Pere). M'ha fet gràcia el teu blog, miraré de seguir-lo. La Comtessa va fer mutis pensant que no la trobaríem però ja veus, tot s'acaba sabent a la xarxa...\nNo coneixia aquest blog, ara sí. Gràcies.


César León és l'anima i cos de Kairiku, un restaurant japonès a Mallorca que ofereix un menú degustació creatiu i sorprenent.\n[:es]Des de l'any 2013, el petit restaurant Daruma de Palma s'ha convertit en un referent de la cuina japonesa. Plats preparats amb estimació d'entre\nEl restaurant Urban Sushi de Palma us ofereix una variada carta de propostes de sushi, tan per menjar al local com per\nLa principal especialitat del restaurant són els woks, que el mateix client pot configurar al seu gust.\nJaponès/Menjar a domicili/Menjar per endurBinissalem/Raiguer[:ca]Obert de dilluns a diumenge[:en] Open from Monday to SundayGaudir del bon sushi i wok a la comarca\nJaponèsPalma/Parc de les Estacions[:ca]Obert de dilluns a dissabte. Tancat el mes d'agost[:en] Open from Monday to Saturday. Closed on AugustEl xef Tomeu\nJaponèsCala Major/Palma[:ca]Diumenge tancat[:en]Closed SundayMolt a prop de la mar, hi trobau aquest restaurant en el cual hi podeu menjar delícies com el\nJaponèsCentre/PalmaObert de dilluns a dissabteAquest local acosta la cuina japonesa a través dels fideus. Cuina ràpida, de la qual cal destacar els\nJaponèsEl Molinar – El Portitxol/Palma[:ca]Dilluns tancat[:en]Closed MondayEn un ambient modern i en una agradable terrassa a primera línia de la mar, hi\nJaponèsAragó/PalmaDiumenge migdia tancatObert al 2007. Disposen de menú del dia i de diverses opcions de menú de vespre. Menjar tradicional japonès com\nJaponès/Menjar a domiciliAragó/PalmaObert de dilluns a diumengeTé capacitat per a 50 persones. S´hi serveixen especialitats com el tokujyou sushi (variat de peix


Pablo Simón ofereix, aquesta vesprada, una conferència a Las Naves\nEl politòleg Pablo Simón ofereix, aquesta vesprada, una conferència a Las Naves\nEl politòleg Pablo Simón ofereix aquesta vesprada una conferència a l’espai municipal de creació Las Naves. La iniciativa s’emmarca dins de la presentació d’Avalua·Lab, Laboratori d’Anàlisi i Avaluació de Polítiques Públiques, impulsat per l’entitat municipal. El regidor d’Innovació i Gestió del Coneixement, Carlos Galiana, obrirà l’acte a les 18.00 hores.\nLa presentació d’Avalua·Lab suposa el colofó del «Taller d’anàlisi i visualització de dades per a professionals», que es va desenvolupar a Las Naves durant les jornades del dimarts 1 i dimecres 2 d’octubre.\nEn aquest context, el politòleg Pablo Simón, llicenciat en Ciències Polítiques i de l’Administració per la Universitat Pompeu Fabra, i professor visitant en la Universitat Carles III, abordarà en la seua intervenció qüestions d’actualitat, com el grau de satisfacció o descontentament de la ciutadania davant la convocatòria de noves eleccions, o el nivell de confiança/desconfiança de les persones cap a la política actual. A més, parlarà de la importància que pot tindre l’avaluació de les polítiques públiques en l’actual context polític a nivell nacional/europeu.\nPrecisament aquesta és la línia d’acció d’Avalua·Lab: és una iniciativa de Las Naves posada en marxa amb l’objectiu de millorar l’acció de les polítiques públiques que afecten de manera directa la ciutadania. Tal com han assenyalat els seus promotors, la finalitat és «buscar noves formes d’aproximació a l’avaluació de les polítiques públiques aprofitant les plataformes de dades obertes i incorporant elements de participació ciutadana».\nEn el disseny del laboratori han participat tècnics de l’Oficina d’Estadística de l’Ajuntament de València; així com personal investigador i docent de la Universitat de València i la Universitat Politècnica de València; la Diputació de Castelló; el servici de Transparència de la Generalitat; la Federació d’Associacions de Veïns de València, el grup Sociograma i la consultora d’avaluació Kveloce, entre altres. Les persones que vulguen assistir a la conferència es poden inscriure a través de la web de Las Naves.


Webnode, un nou tipus de bloc > Miquel Pueyo i París\nWebnode, un nou tipus de bloc\nPublished by Miquel Pueyo París on 3 de juliol de 2013\nWEBNODE, UN NOU TIPUS DE BLOC… I EN CATALÀ\nWebnode és una eina per crear pàgines web ràpidament i gratuïtament. El programa, a més, s’ha traduït a una vintena llarga d’idiomes, l’últim dels quals és el català. L’empresa explica aquest pas per dos motius: el gran nombre d’usuaris catalans i la relació de Markéta Kabátová, directora de màrqueting, amb el nostre país. A més, l’adreça del bloc inclou el .cat.\nPrevious Post Concert per la llibertat\nNext Post Estiu, calor, mosca negra i vacances


Pinzellades al món: 26/04/15 - 03/05/15\nIl·lustracions de Connor Maguire: paisatges humanitzats\nHui és un dissabte on la naturalesa pren protagonisme: les muntanyes, el mar, el cel... Connor Maguire il·lustra tots aquests elements incloent a les persones, humanitzant el paisatge, donant-li vida i moviment.\nEtiquetas: Connor Maguire, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors irlandesos, paisatges\nL'amor està ple de xicotets detalls que són els que donen la felicitat en la parella: una abraçada inesperada, compartir un cafè mentre es xerra, ballar al saló de casa, tallar-se els cabells, compartir lectures o una estona de descans, donar-li una abraçada quan s'està trist, riure amb complicitat, un bes d'acomiadament, etc.\nPuuung - 퍼엉és un artista coreà que il·lustra eixos xicotets detalls que omplin i fan bonic una vida en parella.\nEtiquetas: amor, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors de Corea, Puuung - 퍼엉\nEnriqueta, gran lectora: Liniers\nEnriqueta és un dels personatges de Liniers -Ricardo Siri- més vinculat al món de la lectura. Enriqueta, com Mafalda o Matilde, és una gran lectora. Els xiquets necessiten trobar en la lectura -text i imatge- espills que facin de model lector, que reforce el seu temps de lectura i que empatitze amb el procés d'immersió fantàstica a la lectura.\nD'entre totes les vinyetes d'Enriqueta i el seu gat Fellini hem seleccionat aquestes que ens mostres postures lectores referents als diferents tipus de llibres que està llegint.\nCuriosament, el mateix que passa amb Mafalda o Calvin i Hobbes, les tires còmiques ens presenten un món infantil que oscil·la entre la realitat i l'imaginari crític, amb moltes referències al món dels adults i per això molts xiquets no acaben de compendre el seu significat, però els agrada d'igual manera.\nUs deixem amb Enriqueta i el seu univers de llibres...\nPublicado por Sàlvia en 21:11 Cap comentari:\nEtiquetas: còmics, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors d'Argentina, lectura, Liniers, xiquets llegint\nIl·lustracions de Suzan Visser: realisme infantil\nSuzan Visser és una il·lustradora holandesa que destaca pel realisme de les seues pintures. D'entre totes elles hem seleccionat aquelles que tenen als xiquets i xiquetes com a protagonistes principals, entre jocs reals i onírics.\nEtiquetas: il·lustracions de xiquets, il·lustracions temàtiques, il·lustradors, il·lustradors holandesos, Suzan Visser\nIl·lustracions de Connor Maguire: paisatges humani...\nMoments de felicitat en parella: il·lustracions de...\nPor qué la señora G. se volvió tan gruñona... y po...\nAnimals il·lustrats per Alex Pelayo / Animales ilu...\nParelles de ball: il·lustracions / Parejas de bail...\nIl·lustracions de Fernando Rossia\nLa meua mamà em mima molt / Mi mamá me mima mucho ...


Parlant de Trail Running amb Xavi Alujas : l’alimentació durant la cursa. - Vicens Sport\nSi sou amants del trail running probablement ja coneixereu al nostre company Xavi Alujas, un apassionat d’aquest esport que comparteix els seus coneixements sobre muntanya, meteorologia, material de trail, carreres i molt més a través del seu blog. També participa al programa “La primera pedra” de RAC1. Doncsbé, ara, a més de company, serà el nostre col·laborador, perquè estrenem una interessantíssima secció de sobre consells i temes d’interès enfocats al trailrunning. Imperdible 😉\nAl llarg dels propers mesos tractarem temes molt variats relacionats amb el material, la preparació, les carreres, etc, però, com no podia ser d’una altra manera, pel primer que li hem volgut preguntar al nostre expert és per l’alimentació.\n“Tots aquells que practiqueu trail running, o fins i tot senderisme, ja sabreu que sortir a córrer o a caminar per la muntanya sense una reserva alimentària és una imprudència. Segons el ritme que porteu i el desnivell que hi hagipodeu cremar entre 500 i 850 quilocalories. Cadascú de nosaltres té una bona reserva d’energia, però en ocasionspot ser menor del que esperem i, segons passin les hores, si no ingerim res, podem tenir una baixada important de sucre i ens pot visitar aquell que coneixem per “Señor del Mazo” (o la “pájara”).\nJo no sóc nutricionista, però us vull parlar des de la meva experiència. Quant a l’aliment que portar damunt, a cadascú li anirà millor un o un altre. Evidentment el que no pot faltar per a ningú és l’aigua, jo solc calcular 500ml per hora aproximadament, encara que depèn de la calor (en cas que faci molta calor necessitareu a més sals minerals, ja sigui en beguda isotònica o en càpsules). Per recuperar calories hi ha multitud de productes. Els gels energètics són molt utilitzats. El problema que impliquen és que provoquen pujades ràpides de sucre i, en conseqüència, baixades també sobtades. Jo aconsello utilitzar-los només en carreres o entrenaments curts, perquè a més solen produir mal de panxa si s’abusa d’ells o no es preñen amb la quantitat d’aigua recomanada.\nRespecte a les barretes energètiques, hi ha infinitat. Algunes són més sanes que unes altres i algunes tenen un gust més natural que unes altres. He provat de moltes marques i molts gustos diferents amb aquests últims anys. Però el gran descobriment del torró en l’entrenament ho vaig fer fa uns mesos, quan van sortir al mercat les barretes de Vicens Sport. I quin descobriment…\nD’una banda, està l’aspecte de la salut: un 70% d’ametlla ecològica en cada barreta només pot garantir que sigui un aliment cardiosaludable i antioxidant. Per un altre, està el sabor: tots coneixeu els torrons de Torrons Vicens i us podeu imaginar que el difícil és no menjar-se les barretes de Vicens Sports a tota hora i no només quan s’està entrenant. Però, sens dubte, l’aspecte més important per a mi és l’eficiència. Sovint corro proves d’ultra trail (l’última va ser l’Ultra Pirineu). En proves tan llargues i de tantes hores el meu estómac sovint es ressentia, i vaig sentir que, en l’Ultra Pirineu, que va ser la primera prova llarga en la qual em vaig alimentar exclusivament de torró entre els avituallamients, em va agrair que no mengés barretes industrials. No vaig necesitar cap gel. No vaig notar pics energètics, sinó una energía molt més estable. Vaig combinar gustos i textures i així ho vaig fer més amè, decantant-me per les textures més toves cap a la fi. En resum, em van anar fenomenal!\nAlujas, Consejos, Trail running\nLa Ragna Debats al Manaslu Mountain Trail\nL’ametlla: un aliment per als esportistes.


Tot l’enyor per Jordi Sabatés | Enderrock.cat\nJoan Josep Isern | 23/05/2022 a les 10:00h\nArxivat a: Enderrock, Jordi Sabatés, opinió, Opinió, Menrecordo\nRecordo que a final del 2016, quan es va publicar Maverick (Picap), es va dir que aquell disc era el testament de Jordi Sabatés, una valoració que em va impressionar perquè sabia que, pocs anys abans, el cor del músic havia passat per un tràngol greu i complicat.\nFent una ullada als dinou talls de l’àlbum vaig tenir una sensació molt similar a quan, mig any abans de la seva mort, el pianista barceloní Tete Montoliu va fer el 1997 un concert al Palau de la Música Catalana que li va servir per agrair les atencions del personal de l’Hospital Clínic que l’havia atès durant la seva malaltia.\nEn aquell cas, Montoliu va aprofitar la singularitat del moment per fer un repàs a tots els seus mestres: Duke Ellington, Dexter Gordon, Charlie Parker, John Coltrane, Thelonious Monk... Una cosa similar al que em sembla que va fer, amb Maverick, Jordi Sabatés amb Count Basie, Jerry Roll Morton, Fats Domino o els ragtimes de Scott Joplin. I ara ja sabem dues coses que aleshores desconeixíem: la primera és que, efectivament, aquell esplèndid disc ha estat el seu testament musical, i la segona, que el passat 10 de gener el cor de Jordi Sabatés va tornar a fallar i aquesta vegada, als 73 anys, de manera irreparable.\nEns queda, doncs, una discografia àmplia, variada i intensa que va començar amb l’àlbum Ortodòxia (Edigsa, 1971), amb ell al capdavant del grup Jarka, i que 45 anys després va tancar amb el ja esmentat Maverick. Entremig hi ha una trentena llarga de produccions amb un ampli ventall de registres que demostren que, per damunt d’altres consideracions, era un autor de creativitat esmolada, de curiositat infinita i d’una sòlida formació que li permetia transitar sense cap vacil·lació pels estils més variats.\nUna discografia, per exemple, amb propostes en forma de duet tan brillants com la que va enregistrar amb el guitarrista Toti Soler (Edigsa, 1973), el monumental Vampyria amb Tete Montoliu (Basf, 1974) –considerat per la revista Jaç el disc més important del gènere fet mai a Catalunya– o amb el baterista Santi Arisa (Zeleste/RCA, 1979), amb qui va confegir un doble àlbum de duets qualificat d’obra mestra per la publicació DownBeat. I això sense oblidar el tàndem pianístic amb Chick Corea, el disc de lieds amb la soprano Carme Bustamante –Noche oscura (Belter, 1984)– o l’admiració que sentia per François Rabbath, l’home que era capaç d’interpretar les suites de Bach amb tessitura de contrabaix.\nChick Corea i Jordi Sabatés (1982) Foto: Arxiu Jordi Sabatés\nAmb formació de grup, entre el 1975 i el 1976 va gravar dos discos d’alt nivell: Ocells del més enllà i Tot l’enyor de demà, tots dos amb Zeleste-Edigsa, i el 1979 va començar un seguit d’obres centrades en l’execució en solitari al piano. Portraits/Solituts (RCA, 1979), dedicat a Frederic Mompou, va ser-ne una perla inicial que va continuar amb The Ragtime Dance (Belter, 1983), dedicat a Scott Joplin, que va obrir una etapa de gravacions inspirades en els anys heroics del cinema –Friedrich Wilhelm Murnau, Buster Keaton o Segundo de Chomón–, sense oblidar l’homenatge a un personatge tan singular com Bola de Nieve el 2008.\nVoler encaixar una figura gegantina com la de Sabatés en els límits d’un article és una missió condemnada al fracàs. Vaig tenir la sort de conèixer-lo a ell i la seva muller Anna –sense la qual la figura del pianista no es comprendria–, i durant anys vaig freqüentar la seva companyia, principalment durant el temps que jo feia a Ràdio Obrera un espai setmanal titulat Els meus discos i sobre el qual algun dia parlaré amb més detall.\nJordi Sabatés va establir un munt de ponts entre música i literatura. A la seva discografia hi ha referències a Edgar Allan Poe, John R.R. Tolkien, Oscar Wilde, Charles Baudelaire, Jorge Luis Borges, els trobadors provençals, Federico García Lorca, Màrius Torres, Joan Salvat-Papasseit, Sant Joan de la Creu... i aturo el raig amb la certesa que en el tinter encara m’hi queda més d’un nom. Serà difícil que l’oblidem, perquè talents com el seu sempre són necessaris. I la seva absència ens empobreix.\nMaria del Mar Bonet amb Jordi Sabatés\nLuarca i altres noms de l’'star system' dels seixanta


Bertrán a Calvià?\nEn ambients peperos es comenta que l'actual director gerent de l'IB-Salut, Sergio Bertrán, podria ser un dels quaranta assessors que pensa contractar el batle de Calvià, Carlos Delgado, per tal de fortificar el seu aparell intern d'alts càrrecs per projectar-se com a aspirant a altíssimes responsablitats dins el partit amb vista a les eleccions autonòmiques del 2011. Ja n'hi ha dins el PP que en comptes de Calvià a aquest terme ja li diuen Camp David.\nJoan Rotger, «Sisí»\nAl batle de Selva, Joan Rotger (PP), el coneixen pel terme com «Sisí». Aquest malnom es deu al fet que «no sap dir que no» i aquesta seria, en part, una de les causes perquè es produïssin denúncies davant Fiscalia per una trentena de suposades irregularitats urbanístiques. Les denúncies foren formulades abans de les eleccions municipals, però després «Sisí», que també és director general d'Interior, va treure majoria absoluta a Selva.\nFonts d'empreses que es presentaren al concurs d'adjudicació de Son Espases i que no guanyaren consideren «impossible» el canvi d'ubicació del nou hospital a partir de l'actual adjudicació a les empreses Dragados-ACS. «Si es canviàs el lloc s'hauria de convocar un nou concurs perquè l'anterior no val per res. Les condicions de la gestió varien d'un lloc a l'altra, i més si es fes a Son Dureta». A més, l'adjudicació és ara mateix als tribunals després del recurs presentat per OHL., que considera no ajustada a dret la consessió a Dragados feta pel Govern balear.


El Senat obre oficialment el procés històric contra el president Clinton\n07 maig 2021 14:16\nLa jornada fou protocol·lària, ja que els debats començaran la setmana que ve\nFrance Press | 08 gener 1999\nEl Senat dels Estats Units inicià ahir la sessió de l'històric judici contra el president Bill Clinton, amenaçat de destitució. El primer procés a un mandatari en 131 anys s'inicià amb la presentació al Senat dels 13 «fiscals», membres de la Cambra de Representants, que procediren a la solemne lectura dels «articles de destitució» al Senat, abans de l'obertura formal del judici.\nEn un profund silenci, el president de la comissió judicial de la Cambra de Representants, Henry Hyde, llegí davant els cent senadors els dos articles adoptats per la Cambra Baixa, controlada pels republicans, per inculpar el president demòcrata.\nEl judici pròpiament dit començarà després del jurament dels senadors i del president de la Cort Suprema, William Rehnquist, que presidirà el procés. Això no obstant, la jornada fou purament protocol·lària, ja que els debats començaran la setmana que ve. Els cent senadors es reuniran posteriorment a porta tancada per discutir el procediment a seguir. «Consideram que William Jefferson Clinton, president d'Estats Unitos, està acusat de crims i delictes greus», proclamà Hyde, abans de passar a llegir els dos articles que inculpen el president.\nClinton és acusat de perjuri i obstrucció a la Justícia per ocultar la seva relació amb Monica Lewinsky, exbecària de la Casa Blanca que tenia 21 anys quan es produïren els fets.


Estrenes al Bages Centre(Manresa) del 10 al 16 Juliol – Castellvilarenc.info\nby Redacció 10/07/2020 10/07/2020\nEl que Abby Johnson sempre va voler fer va ser ajudar les dones. Durant els anys en què la jove Abby Johnson va estar al capdavant d’una de les clíniques de l’organització Planned Parenthood als EUA, va participar en més de 22.000 avortaments i va aconsellar a innombrables dones sobre els seus embarassos. La seva passió en defensa de el dret de les dones a triar el destí dels seus fetus la va portar a convertir-se en portaveu de les idees de Planned Parenthood. A partir d’aquest moment, Abby Johnson va experimentar un intens procés intern, que va culminar amb el seu abandonament de Planned Parenthood i la seva adhesió a el moviment 40 Days For Life, el seu antic “enemic”. Poc després Abby va esdevenir una de les més entusiastes oradores pro-vida dels Estats Units.\nPel·licula dirigida per Chuck Konzelman i Cary Solomon interpretada per: Ashley Bratcher\nCate Blanchett a Dónde estás, Bernadette (e-oneFilms/ACN)\nTorna el popular director Richard Linklater, pare de pel·lícules tan aplaudides com ‘Boyhood’. ‘Dónde estás, Bernadette’, protagonitzada per Cate Blanchet, narra la història d’una mare arquitecta i que té agorafòbia que desapareix de casa abans que la seva família emprengui un viatge a l’Antàrtida planejat per les bones notes de la seva filla. La jove anirà a la recerca de la seva mare i descobrirà pel camí alguns dels seus secrets.\nEl cartell del clàssic ‘Dersu Uzala’ d’Akira Kurosawa a Contracorriente Films/ACN\nTorna aquest divendres a la gran pantalla ‘Dersu Uzala’ un dels grans clàssics del director japonès Akira Kurosawa. La cinta va guanyar l’Oscar a millor pel·lícula de parla no anglesa l’any 1975. La pel·lícula està basada en les memòries escrites l’any 1923 per l’explorador Vladimir Arseniev sobre Dersu Uzala, un home de l’ètnia hezhen que va acompanyar als homes d’Arseniev durant diverses expedicions per la regió siberiana de Sijoté-Alín a Rússia.\nEstrenes al Bages Centre de Manresa del 10 al 16 de Gener


Llibertat, Igualtat, Pluralitat: Ocupació, beques, ajudes i subvencions, i molt més: “Premi de Poesia Vicent Andrés Estellés de Burjassot 2017”, Instituto Municipal de Cultura y Juventud de Burjassot -IMCJB-.\n“Premi de Poesia Vicent Andrés Estellés de Burjassot 2017”, Instituto Municipal de Cultura y Juventud de Burjassot -IMCJB-.\nEdicto del Instituto Municipal de Cultura y Juventud de Burjassot sobre las bases de la convocatoria del “Premi de Poesía Vicent Andrés Estellés de Burjassot 2017”.\nMediante Resolución de Alcaldía de fecha 28 de junio de 2017, se ha acordado aprobar las Bases Reguladoras del “Premi de Poesia Vicent Andrés Estellés de Burjassot 2017”, que se insertan a continuación: “Bases reguladores del Premi de Poesia Vicent Andrés Estellés de Burjassot 2017\nArticle 1. Objecte És objecte de les presents Bases la convocatòria per a la concessió del Premi de Poesia Vicent Andrés Estellés de Burjassot 2017, la finalitat del qual és fomentar la creativitat i la creació literària i promoure l’ús de la llengua com a via d’expressió.\nArticle 2. Procediment de concessió El procediment de concessió del premi es tramitarà en règim de concurrència competitiva, s’iniciarà d’ofici per mitjà de convocatòria aprovada per resolució d’Alcaldia. Les presents bases, prèviament aprovades per l’òrgan competent, una vegada registrada la convocatòria en la Base de Dades Nacional de Subvencions, seran publicades en el Butlletí Oficial de la Província de València, i en el Tauló d’Edictes de l’IMCJB i en la Seu Electrònica de l’IMCJB. https://sede.imcjb.net/\nEl pressupost disponible per a aquesta finalitat en l’exercici 2017 ascendeix a 9.180,00 €, amb càrrec a la partida 334 486 00 “PREMIO VICENTE ANDRÉS ESTELLÉS”.\nArticle 3. Participants Podran participar en la convocatòria les persones físiques majors d’edat que no estiguen incurses en alguna de les causes de prohibició per a obtenir la condició de persones beneficiàries que estableix l’article 13 de la Llei 38/2003, de 17 de novembre, General de Subvencions. A aquest efecte, i amb caràcter previ a l’aprovació de l’acte administratiu de concessió del premi, les persones que resulten premiades hauran d’acreditar no trobar-se incurses en cap de les prohibicions previstes en el citat article, així com acreditar trobar-se al corrent de les seues obligacions tributàries i amb la Seguretat Social.\nCada participant podrà presentar-hi una sola obra. El guanyador de l’edició anterior no podrà participar en la present convocatòria.\nArticle 4. Premis 1. S’atorgarà un únic premi de poesia a una única obra.\n2. La dotació del premi és de 9.180,00 €. Import subjecte a la retenció legal que corresponga i a la resta de normativa fiscal vigent en el moment de la seua entrega.\n3. La quantitat lliurada serà considerada com a bestreta per la cessió a l’IMCJB dels drets d’edició. El guanyador es compromet a subscriure el contracte de cessió en exclusiva dels drets d’edició.\n4. L’Institut Municipal de Cultura i Joventut de Burjassot publicarà el llibre guardonat.\n5. El lliurament del premi es realitzarà durant un acte públic que s’organitzarà a l’efecte per l’IMCJB. El guanyador/a del premi es compromet a col·laborar en aquells actes que els organitzadors estimen escaients.\nArticle 5. Condicions tècniques de les obres 1. Les obres hauran de ser originals i inèdites en tota la seua extensió. Els treballs estaran escrits en valencià o en qualsevol altra variant de la llengua, sense límit respecte de l’estil o la temàtica, sempre que respecten els drets protegits per la Constitució.\n2. Les obres hauran d’estar escrites a ordinador, amb un tipus de lletra llegible, amb una grandària igual o superior a 12 punts, a doble espai i per una sola cara.\n3. Els treballs tindran l’extensió habitual dels volums de poesia.\nArticle 6. Presentació de sol·licitud, obres i documentació La presentació es realitzarà de la manera següent:\n1. Un sobre amb quatre còpies de l’obra. Tant al sobre, com a l’original i les còpies, únicament es farà constar el títol del treball, i en cap cas el nom de l’autor o autora. També s’hi adjuntarà una còpia del treball en format digital (llapis USB).\n2. Un altre sobre amb el nom, l’adreça, el telèfon de contacte, el correu electrònic i la fotocòpia del DNI de l’autor/a. La presentació dels originals comporta l’acceptació íntegra d’aquestes bases, i dels drets i obligacions que se’n deriven.\nArticle 7. Termini i lloc de presentació 1. El termini de presentació de les obres començarà a comptar de l’endemà de la publicació de l’extracte de la convocatòria en el Butlletí Oficial de la Província i finalitzarà el 15 de setembre de 2017.\n2. Les obres hauran d’adreçar-se a l’Institut Municipal de Cultura i Joventut de Burjassot, al carrer de Mariana Pineda, 93-95, 46100 Burjassot, València, per correu certificat o personalment per Registre d’Entrada de l’IMCJB, o en qualsevol dels llocs que, amb caràcter general, reconeix l’article 16 de la Llei 39/2015, d’1 d’octubre, del Procediment Administratiu Comú de les Administracions Públiques.\nEtiquetas: Premi de Poesía


Les dones trien les cinc posicions sexuals que menys els agraden\nLes opcions que menys es gaudeixen són el 69 dempeus i el sexe anal\nper Redacció dilluns, 29 de gener 2018 - 14:55h | Actualitzat a 29/01/2018 14:57h\nLes cinc posicions sexuals que menys agraden a les dones | Globovisión\nEn el referent a les relacions sexuals, encara ens queda molt per descobrir. Totes elles són molt diferent i, a més, es renoven constantment. Les tècniques, novetats i objectes que apareixen, de manera continua, provoquen que cada vegada existeixin més alternatives per gaudir del sexe, convertint-lo en una pràctica d'allò més elaborada.\nEn aquest sentit, el portal Superdrug's Online Doctor ha estat l'encarregat de realitzat una enquesta a un miler de persones en la qual es preguntava quines eren les posicions sexuals que els semblaven més incòmodes. Amb les respostes, s'ha pogut determinar les pràctiques que, per a elles, representen una major incomoditat.\nLes postures que menys agraden\nLa proposta que, de manera més contundent, va ser rebutjada, va ser la pràctica del 69. La sorpresa resideix en què no es tracta en la postura tradicional, sinó que parlen del 69 dempeus. En aquest sentit, el 58,8% de les dones no gaudeix quedar suspesa a l'aire, carregada per l'home i enganxada al seu coll per les cames.\nLa segona opció que agrada menys a les dones és el sexe anal, la qual segueix de prop a la primera, quedant-se en un 54,6% de rebuig. Més enrere hi trobem la denominada 'kneeling wheelbarrow', que s'ubica en un 24,8% de desaprovació, en una pràctica on l'home queda agenollat i la dona es col·loca en posició invertida, amb el cap a terra i les cames estirades.\nLes parelles s'han de conèixer per poder gaudir del sexe | Sexe\nTanquen la llista la masturbació tradicional, que ocupa el quart lloc amb un 16,3% de rebuig, i el 69, però aquesta vegada el que es fa al llit, que enregistra un 14,7% de dones desagradades. Amb aquests resultats identifiquem quines són les pràctiques no hem de proposar per tal de gaudir d'una bona experiència sexual.\nMoment on apareix el nervi\nL'enquesta també va revelar quines situacions provoquen major angoixa entre les dones qüestionades. En aquest sentit, el sexe en públic i aquelles disciplines que incloguin la dominació, el masoquisme, el bondage o la submissió, són aquelles que generen major rebuig entre elles, resultant-li de gran incomoditat per la seva pràctica.\nQuan es senten còmodes\nSuperdrug's Online Doctor no va oblidar de preguntar quines eren les posicions on les dones gaudien més, les quals han de servir com a exemple per la seva pràctica. El 66,7% d'elles va assegurar que el tradicional missioner és la seva preferida, mentre que el 61,5% d'enquestades van coincidir amb la vaquera i amb una posició anomenada l'esponja.


Josep M Salla: «Quan el vermut surt al mercat, ha de tenir el sabor de sempre» | NacióReus\nJosep M Salla: «Quan el vermut surt al mercat, ha de tenir el sabor de sempre»\nEl director general d'Yzaguirre fa balanç d'haver obtingut el guardó al millor vermut de Catalunya\nper Eva Vicens , 25 d'abril de 2015 a les 17:54 |\nJosep Maria Salla és el director general de Vermut Yzaguirre.\nEl jurat que va tastar a cegues els vermuts presentats a la primera edició dels Premis Vinari dels vermuts catalans va atorgar la millor puntuació a un reserva que elabora la reconeguda marca Yzaguirre. El seu Rojo Reserva va endur-se ahir el Gran Vinari d'Or en la gala de lliurament d'aquest certamen que, per primer cop a Catalunya, ha avaluat els vins elaborats amb herbes elaborats al país.\n«Estem contents del producte que fem, però està clar que la nostra és una opinió subjectiva- explica el director general d'Yzaguirre Josep M. Salla -per això sempre és interessant que professionals de fora avaluïn la nostra feina i en reconeguin la feina ben feta».\nCom passa amb moltes professions, aquesta també requereix un treball molt dedicat i constant, sempre amb la preocupació d'aconseguir que el producte no variï d'un any a l'altre, que mantingui la seva essència. «Volem que quan el vermut surti al mercat, la gent gaudeixi del sabor de sempre», comenta director general. «Que es reconegui el nostre producte i que el demanin pel seu nom -referint-se al fet que el consumidor demani directament un «Yzaguirre» i no un vermut en genèric- és l'objectiu màxim al que aspira tota companyia, també la nostra».\nPerò, l'època daurada que viu ara el vermut, és només una moda? Salla creu que sí, que com tot, és una evolució cíclica del mercat. «Potser ara estem en un moment més fort que altres vegades perquè el producte ha arribat en llocs que fins ara no hi eren tant a nivell de país com en exportació. El rum-rum que tenim aquí també se sent a altres països, i això és una bona senyal».\nJosep M. Salla es mostra satisfet d'haver esdevingut el millor vermut de Catalunya i també d'haver-se endut un altre reconeixement pel seu Vermouth Yzaguirre Blanco Reserva, que ha aconseguit la medalla de plata en la categoria de blancs, daurats o taronges. «No es fan massa concursos ni tastos en aquest sector nostre i ens sembla un encert que s'hagi creat els Premis Vinari dels vermuts. Potser cal plantejar-se si ha de ser anual o biannual, però nosaltres ens apuntem a qualsevol projecte en el qual es faci promoció del vermut», conclou.\nGamma de productes de la marca Yzaguirre\nSocietat, Josep Falla, Premis Vinari dels vermuts catalans, Vermouth Yzaguirre, vermuts


Aspectes legals web d'elTalleracc. | elTalleracc\nAquest web és propietat de l’empresa ACC Assessors Ambientals de Catalunya, S.L.U., amb CIF B-63937973, quedant totalment prohibida la reproducció, distribució o copia total o parcial dels seus continguts o imatge gràfica sense autorització de ACC. S.L.U.\nTotes les dades facilitades mitjançant els formularis de consulta del web o correus electrònics passaran a formar part dels fitxes de ACC, S.L.U. i seran tractades amb el màxim grau de confidencialitat d’acord amb la llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal. En cap cas seran cedides a tercers sense el consentiment previ de l’interessat, excepte en els casos previstos legalment. ACC, S.L.U. podrà fer ús d’aquestes dades per enviar ofertes comercials o informar d’aspectes referents a la seva activitat empresarial. Qualsevol persona pot demanar la rectificació o cancel·lació de les seves dades mitjançant un correu electrònic a l’adreça: eltalleracc@ambientals.com\nACC, S.L.U. no es responsabilitza de l’ús que realitzin els menors d’edat de la informació del web, així com tampoc dels continguts dels webs que enllacin amb el web eltalleracc.ambientals.com\nL’empresa es reserva el dret d’actualitzar, modificar o eliminar qualsevol contingut informatiu o gràfic del web sense previ avís i sense assumir responsabilitats.\neltalleracc és una marca de l’empresa ACC Assessors Ambientals de Catalunya, S.L.U. a través de la qual es desenvolupen les activitats d’aula pràctica ambiental.\nPer al bon funcionament del lloc web de eltalleracc.ambientals.com, el sistema de navegació i el programari utilitzat recullen algunes dades de navegació (endavant anomenades “cookies”) que són necessàries en l’ús dels protocols de comunicació d’internet. Les “cookies” són petits arxius de text que el navegador emmagatzema quan es navega per llocs web i aplicacions. Es pot recollir l’adreça IP que utlitza l’ordinador per connectar-se al lloc web, l’adreça URL de la pàgina web demanada, l’hora de la connexió i altres paràmetres relatius al sistema operatiu de l’entorn informàtic de l‘usuari. Aquesta informació no s’associa a cap persona perquè no s’emmagatzemen dades personals identificatives, sinó que és només una informació que es recull per identificar la sessió amb l’objectiu de facilitar les anàlisis del lloc web.\nLes “cookies” queden guardades a la memòria del navegador de l’usuari, tot i que la informació que contenen no s’utilitza.\nEn aquesta secció donarem a l’usuari informació específica de les “cookies” que s’utilitzen a la nostra pàgina i informarem l’usuari de les maneres més habituals per esborrar-les o desactivar-les. Per controlar l’ús de les “cookies” per part dels llocs web, l’usuari pot definir la configuració de privacitat del seu navegador. Si es deshabiliten completament les ”cookies” és possible que alguns serveis de eltalleracc.ambientals.com no funcionin correctament.\n– Gestió de les “cookies”\nTot i que a eltalleracc.ambientals.com no utilitza “cookies” per recaptar dades personals identificatives, informem de la manera com l’usuari pot restringir o bloquejar les “cookies” quan navega pel lloc web de eltalleracc.ambientals.com.\nRecomanem el lloc web www.aboutcookies.org als usuaris que vulguin més informació i més detalls sobre la gestió de “cookies”.\nEn aquesta adreça http://www.aboutcookies.org/Default.aspx?page=1 es pot consultar com gestionar les “cookies” segons el navegador.


Ana María Martínez referma el compromís de la ciutat amb la indústria i el diàleg social - Ajuntament de Rubí\nAna María Martínez referma el compromís de la ciutat amb la indústria i el diàleg social\nAna María Martínez referma el compromís de la ciutat amb la indústria i el diàleg social L’alcaldessa, Ana María Martínez, ha participat a l’acte d’obertura del 2n Congrés de Comissions Obreres del Vallès Occidental i de la Catalunya Central celebrat aquest dimecres a Rubí https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/ana-maria-martinez-referma-el-compromis-de-la-ciutat-amb-la-industria-i-el-dialeg-social https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/ana-maria-martinez-referma-el-compromis-de-la-ciutat-amb-la-industria-i-el-dialeg-social/@@images/image/preview\nL’alcaldessa, Ana María Martínez, ha participat a l’acte d’obertura del 2n Congrés de Comissions Obreres del Vallès Occidental i de la Catalunya Central celebrat aquest dimecres a Rubí\nL’alcaldessa ha donat la benvinguda als assistents (Localpres)\nL’alcaldessa, Ana María Martínez, ha estat l’encarregada de donar la benvinguda als participants al 2n Congrés de Comissions Obreres (CCOO) del Vallès Occidental i de la Catalunya Central que ha tingut lloc aquest dimecres al teatre municipal La Sala.\nMartínez ha refermat, de nou, l’aposta local per l’economia industrial i ha plantejat la necessitat que administració i sindicats treballin plegats “per afrontar els reptes que planteja el món del treball”. Això passa, segons ha dit l’alcaldessa, “per fer front als vents del neoliberalisme que ens empenyen cap a una societat desigual i injusta”.\nLa recepta en l'àmbit local que proposa Ana María Martínez implica “diàleg entre administracions i agents socials per aconseguir un territori econòmicament competitiu i socialment sostenible”.\nProp de dos centenars de delegats sindicals d’arreu de la comarca així com d’altres punts de la península han participat en aquesta cita on s’ha renovat la direcció del sindicat.


Esport i teatre, una bona proposta de cap de setmana - 14/04/2010 » La Cala RTV\nEsport i teatre, una bona proposta de cap de setmana\n14 . Abr, 2010 a les 14:41\nDe l'equip de l'Ametlla de Mar destaquem en la modalitat de conjunts de categoria prebenjamí, la 3a posició, del conjunt "Robots". En la categoria benjamí, es va aconseguir una altra merescuda 3a posició per al conjunt Cowboy I l'últim dels conjunt de la secció, en categoria cadet/juvenil, va obtenir la 1ª posició, tot i que no van brillar tant com ho van fer en la 1a fase a Sant Carles. En la categoria infantil "B", la Marina Subirats va repetir el podi en segona posició. I en la categoria cadet/juvenil "A", amb l'aparell de pilota, la Sílvia Martínez va pujar al podi en la 3ª posició.\nPel que fa a les classificacions per equip, en la categoria benjamí, va obtenir el tercer lloc l'equip format per la Judit Reverté, la Neus Estrada i l'Aina Escarceller. En la categoria aleví va pujar al més alt del podi l'equip format per la Jaydevi Gómez, l'Alexandra Tarba i la Júlia Curto. I en la categoria cadet/juvenil va repetir en la 1a posició l'equip format per la Sílvia Martínez, la Mireia Pallarés i la Cristina Escoda.\nEs van realitzar 84 actuacions individuals i 20 en conjunt. Els equips participants van ser la secció de gimnàstica rítmica de l'Àrea Municipal d'Esports de l'Ametlla de Mar, el Club Gimnàstic Rapitenc, el Club Rítmica Xaloc, també, de Sant Carles de la Ràpita, El Club Gimnàstic Canareu, el Club Rítmica d'Amposta i el de Tortosa.\nEls amants de les motos de la Cala Gas van organitzar una sortida i botifarrada el diumenge 11 d'abril coincidint amb el començament de la temporada de la Moto GP.\nLa trobada va ser a les 9 del matí a la llotja del port pesquer i el recorregut es va realitzar pel poble i voltants. Es va poder gaudir de la botifarrada a un preu molt econòmic, tres euros, i va estar oberta a tothom, no era necessari ser soci.\nI per la tarda, com no podia ser d'una altra manera, els motoristes de la Cala Gas van anar a veure la primera carrera del 2010 de Moto GP, la carrera de Qatar, al Pub Pierrot.\nI de les motos al teatre. "El País de Mai Més", una adaptació de l'obra de Peter Pan popularitzada per la factoria Disney va ser l'obra que van representar els petits actors i actrius del Grup Escènic de la Societat Cultural Esportiva i Recreativa.\nLa representació va tenir lloc a les sis de la tarda del diumenge a la sala de la Societat. Il·lusió, constància i treball són les virtuts que ha demostrat aquesta secció infantil d'aquest Grup de Teatre Amateur perquè ja fa cinc anys que es va crear i perquè és el tercer any que participen en la Mostra de Teatre La Cala de l'Ametlla del municipi.\nAquesta obra dirigida per la Pilar Marsal i la Susana Encinas compta amb la participació de 20 nens i nenes d'entre sis i dotze anys.\n"El País de Mai Més" es representarà una altra vegada a la sala de la Societat, fora de la Mostra, i es preveu que formi part, un any més, de les activitats programades per la Setmana Cultural al Col·legi Públic Sant Jordi.\n0 respostes a "Esport i teatre, una bona proposta de cap de se..."\nDescarrega'l (34,29 MB)\namposta, benjamí, cala gas, club, col·legi, moto, rítmica, sant jordi, scer, setmana, setmana cultural, teatre, tortosa


La vellesa dels 'baby boomers'\nEl ministre de Seguretat Social, José Luis Escrivá, durant una intervenció al Senat en una imatge d’arxiu. Juan Carlos Hidalgo / EFE\nHan aixecat polseguera les declaracions del ministre Escrivá en què afirmava que els baby boomers haurem de treballar més anys o cobrar menys . No perquè no tingui raó, sinó perquè és un tema sensible que requereix grans pactes, emmarcats en el Pacte de Toledo. De fet, al novembre la comissió parlamentària d’aquest pacte ja va avançar recomanacions en aquesta direcció, com l’increment de l’edat de jubilació fins als 67 anys de manera progressiva. Davant d’aquestes afirmacions, es fan estranyes les converses amb companys i companyes de generació que es troben davant d’una decisió vital als tendres 55: acollir-se o no a les jubilacions anticipades que ofereixen el BBVA o Nissan. Mentrestant, els que no treballem en grans empreses i encara tenim al davant més de deu anys de treball, se’ns comença a generar una sensació de “tonto l’últim” o que haurem de jugar al joc de les cadires, en què cada cop que la música s’atura algú es queda sense seure.\n¿Algú no sabia que existíem? ¿No s’ha pogut preveure millor que això passaria?\nTampoc puc evitar comparar una crisi imprevisible, com la del covid, en què es van haver de prendre decisions ràpides importants i amb poca informació, amb la problemàtica que suposarà la jubilació dels baby boomers. ¿Algú no sabia que existíem? El registre civil de naixements i morts fa dècades que funciona i es poden fer previsions sense gaires complexitats estadístiques. ¿No s’ha pogut preveure millor que això passaria? Però com que nosaltres ja estem formant part activa de la societat i, per tant, estem prenent decisions polítiques, suposo que en som els mateixos culpables i que, com a generació, no hem sabut vetllar per la nostra vellesa.\nDe les pensions se’n parlarà molt els propers mesos. És una paraula que apareix una vuitantena de vegades en el Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència. Un document que acaba de ser validat per la comissió Von der Leyen i que dona el tret de sortida als esperats fons europeus, però també a la seva fiscalització, que, precisament, va lligada a la modernització del sistema fiscal. Un seguit de mesures sense pressupost assignat, però vitals perquè aquests recursos tinguin un efecte transformador. Entre aquestes mesures hi consta la sostenibilitat del sistema de pensions. Una sostenibilitat que s’ha d’entendre des de l’àmbit social, però també des de l’econòmic; de fet, els dos àmbits estan íntimament relacionats.\nLes trajectòries professionals cada vegada són més fragmentades i això s’intensificarà en les generacions posteriors als 'baby boomers'\nD’entrada es requereixen mesures a curt i mitjà termini per fer front a una caixa de pensions buida i a la creixent demanda de recursos. El més obvi i directe, com va declarar el ministre, sembla ajustar a banda i banda de l’equació (treballar més o cobrar menys), però evidentment cal mirar altres variables com el gènere o els canvis en les trajectòries laborals de les generacions X, Y, Z i de les que vindran, per poder mantenir l’equilibri financer però també el social.\nAnalitzant les pensions amb les ulleres liles posades, veiem com el fet que la taxa d’atur de les dones sigui constantment superior a la dels homes i que elles tinguin trajectòries professionals de menys recorregut, o amb interrupcions, té un efecte important en l’import final de la pensió. Són efectes a molt llarg termini, difícils de tenir presents quan es prenen decisions laborals per compatibilitzar tasques de cura. Per posar-hi dades: l’abril del 2021 els homes cobraven de mitjana 1.253 euros i les dones 829. La diferència és destacable. Això repercuteix favorablement en les pensions de viudetat de les dones, en comparació amb les dels homes, però continua situant la dona en una posició passiva i dependent de la situació laboral de la parella. Per tant, qualsevol reforma que es plantegi ha de preveure que no deteriori encara més la situació de les dones, i treballar per assolir l’equitat.\nEn referència a l’evolució del mercat laboral, les trajectòries professionals cada vegada són més fragmentades. Això ja ha afectat els baby boomers que han encadenant contractes temporals, però s’intensificarà en les generacions posteriors, que hauran de navegar en un món més canviant i complex que requerirà més flexibilitat. Per tant, també caldrà ajustar sistemes complementaris de pensions en l’àmbit empresarial o sectorial que aconsegueixin incrementar l’estalvi.\nTot i que la tercera edat sigui la d’or, a nivell econòmic s’ha batejat com a platejada, fent referència als cabells blancs –tant si es veuen com si no–. Aquesta economia anirà agafant volada, no només en referència a les pensions, sinó també a noves oportunitats de mercat. Generació Z: preneu-ne nota.\nEster Oliveras és economista - UPF Barcelona School of Management\n'Tot això qui ho paga?', l'article de Ferran Sáez Mateu\npensions reforma pensions baby boomers


Els 6 Millors Hotels a prop de Centre d'exposicions de Granada, Granada, Espanya - Booking.com\nGranada 920 establiments\nHotels i allotjaments a prop de Centre d'exposicions de Granada, Granada (Espanya)\nBusques allotjaments a prop de Centre d'exposicions de Granada?\nHotels destacats a prop de Centre d'exposicions de Granada\nCentre de Granada, Granada (a 0,3 km de Centre d'exposicions de Granada)\n9,8 Excepcional 149 comentaris\nKasa Kata is set 800 metres from Granada Cathedral and 1.2 km from Alhambra and Generalife in the heart of Granada. Complimentary WiFi is provided throughout the property.\n"La noia que porta l'allotjament va estar tota l'estona disponible. ens va facilitar deixar les maletes i recollir-les més tard. Ens va indicar llocs per anar a dinar i sopar."\nApartamentos San Isidro 44 Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com. Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\n9,7 Excepcional 306 comentaris\nL'Apartamentos San Isidro 44 està situat a Granada, a 800 m de la catedral de Granada. L'establiment ofereix WiFi gratuïta, una terrassa i aparcament privat.\n"l'amabilitat de la propietaria,la seva ajuda i guia per anat de tapes com arribar als llocs"\nPalacio Cabrera - Lillo Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com. Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\nCentre de Granada, Granada (a 0,5 km de Centre d'exposicions de Granada)\n9,6 Excepcional 1.147 comentaris\nEl Palacio Cabrera - Lillo ofereix allotjament al centre de Granada, en un palau del segle XIX de disseny contemporani. La catedral de Granada està situada a 600 metres.\n"This was a beautiful place to stay in Granada. The building and the apartment were very beautiful. Location is in centre of the town, in a pretty quite area. Personnel was very nice. I would recomend this..."\nCentre de Granada, Granada (a 0,4 km de Centre d'exposicions de Granada)\n9,7 Excepcional 93 comentaris\n"A clean, nice and well-equipped apartment. Good location. Lots of bars, cafes and restaurants around. Close to the main attractions of the city. Highly recommended."\nApartamentos Turísticos San Pedro 2 estrelles\nL'Apartamentos Turísticos San Pedro gaudeix d'una ubicació ideal, a 1 km de l'espectacular palau de l'Alhambra de Granada i dels jardins de Generalife.\n"Everything was perfect!! The location was ideal!! The apartment was very clean and the bed very comfortable. The owner was really kind and very helpful with all information needed about the city! Definitely..."\nBarri de Ronda, Granada (a 0,4 km de Centre d'exposicions de Granada)\nApartamento Castillo provides accommodation situated in Granada, 900 metres from Granada Cathedral and 1.5 km from Alhambra and Generalife. Free WiFi is offered throughout the property.\nMés allotjaments a prop de Centre d'exposicions de Granada\nHotels populars a prop de Centre d'exposicions de Granada\n8,1 Molt bé 1.472 comentaris\n8,4 Molt bé 3.756 comentaris\n7,8 Força bé 1.286 comentaris\n8,5 Molt bé 930 comentaris\n8,9 Fabulós 775 comentaris\n8,1 Molt bé 1.577 comentaris\n8,3 Molt bé 2.651 comentaris


Wikiloc | 171028 L'Almadrava - l'Ametlla de Mar nyomvonal - l'Almadrava, Catalunya (España)- GPS track\n171028 L'Almadrava - l'Ametlla de Mar\nPlatja Almadrava-Castell St Jordi d'Alfama pel GR-92 (túrázás)\nl'Almadrava-Castell de Sant Jordi Cami de Ronda GR 92 (túrázás)\nCamping La Masia-Hospitalet de l'Infant-Coll de les Portes-Barranc de Lleriola-Almadrava-Camping La (hegyikerékpározás)\nl'Almadrava-Castell de St Jordi Cami de Ronda Gr-92 (túrázás)\nMegtekintve 1028 alkalommal, letöltve 52 alkalommal\nFantàstic recorregut pels camins de ronda de la costa tarragonina, seguint el GR-92 , entre la platja de l'Almadrava i l'Ametlla de mar, ideal per una matinal.\nRecorregut fet amb Tot Natura de Cunit, amb un total de 87 persones.\nPunt de sortida: Càmping la Masia a tocar de la platja de l'Almadra. Finalitzem la suta al Port de l'Ametlla de Mar. Nosaltres la vam fer aixi al disposar d'autocar. Si noe s el cas s'haurà de fer amb cominació de cotxes o que ens vinguin a recollir.\nSortim del càmping baixant uns metres fins la platja de l'Almadrava. Seguirem a la dreta creruan tot el passeig marítim i seguint uns mettres mes. Cal anar en comnpte a l'acabar a la platja i seguir les marques vermelles del GR, just en el waipoint de nom Calafat sortint de la platja i anant cap el C/ de la Mediterrània , j aque si seguim el corriol costaner acaba no tenint sortida a l'arribar al Port de Calafat.\nSortim de nou a la costa per la Cala Llobeta. Sempre que puguem anirem arran de mar per corriols, sortint en algun punt a la Ronda del mar si no hi ha pas per les roques. Passarem per la Punta de Calafat primer i despreés per la platja de Calafat. Anirem per la costa i passarem per la platja de Calafató i la de Ribellet, que es troben molt juntes. Despres esn acostem al Port de Sant Jordi d'Alfama que el voregem oper l'interior pert toprnar a la costa , pasant per la platja de Sant Joprdi primer i arribant després al Castell de Sant Jordi d'Alfama.\nContinuarem per la costa, alternant trams de corriol, anat per les roques i amb algun camí més ample, passant per la Cala del Vidre, on hi ha une spassarel·les i on el mar entre més endins, per seguir cap a la Cala Forn. Continaurem per la costa, seguint les marques del GR-92 passant per les Tres Cales, la Cala Bufador, la punta de les Mosques i la cala de les Mosques més endavant. Just després arribare la cala del Toprrent del Pi, on hi ha unes baranes de fusta, i poc després passem per davant d'un gran mas, la casa de Pàmies.\nEntrem en el tram més bonic del recorregut, passarem per la patgeta de Xelin, la cala Nova i la platja de l'Estany Tort. Poc després passarem per la preciosa Foradada, que ens podem desviar pasar-hi pel damunt, tornat al corriol per seguir cap a la Cova del Llop Marí, primer i després per la Cala del mateix nom, Continuarem passant per la Cala de l'Ambrosia, la cala del Cementiri, que passem per sota i deixant-lo a l'esquerra, estant ja a l'Ametlla de Mar.\nContinuarem per la costa, pasasnt per la Cala d'Arandes, la platja de Pixavaques i una mica més endavant la platja de l'Alguer, de les mes grans del recorregut i que ens queda bastant sota nostre. Passem per la plaça Joan Miró i seguidament entre al Port de l'Ametlla on finalitzem aquest bonic i agraït recorregut.\nDificultat baixa, amb poc desnivell (de l'ordre dels 70m)., però amb constants pujades i baixades, curtes i en termes generals amb poc pendent, tret d'algun lloc puntual que s'han de posar les mans o passar amb cura pel costat d'algunes roques.\nCal fer constar que s'aconsella seguir el recorregut amb GPS. La descricpió és orientativa i en cap cas és una guia detallada del recorregut. En cap cas l'autor es fa resposanble de si no es troba el camí al no portar GPS.\nPort St Jordi d'Alfama\nPlatja St Jordi\nCala del Bufador\nCasa del Pàmies\nxavier tibau 2018.05.04.\nEntorn molt bonic. Camí algun cop no massa fàcil de seguir. Pujades i baixades bastant sovint L’entorn és molt bonic.\nVal la pena fer-ho.\nImportant la logistica de cotxes.\nSzia, ezt az érdekes nyomvonalat találta 171028 L'Almadrava - l'Ametlla de Mar https://hu.wikiloc.com/turazas-nyomvonalak/171028-lalmadrava-lametlla-de-mar-20952298 Üdvözlettel, Wikiloc - Világ nyomvonalai


cursos i tallers de cuina marinera, visites a la llotja del peix.. museu del peix de palamós, maram a l’escala, la tonyina roja de l’ametlla amb balfegó ..\ncursos i tallers de cuina marinera, visites a la llotja del peix..\nmuseu del peix de palamós, maram a l’escala, la tonyina roja de l’ametlla amb balfegó ..\nnedar entre tonyines a l’ametlla de mar\nCuina del Mar: De la Costa Brava a la Costa Daurada\nNedar entre tonyines salvatges a l’Ametlla de Mar.\nManel Balfegó i Pere-Vicent Balfegó, copresidents de les societats que formen Grup Balfegó, són cosins i la cinquena generació d’una família de pescadors de L’Ametlla de Mar, qui encara a dia d’avui, són també els que capitanegen els seus respectius vaixells tonyinaires. Amb un gran esperit emprenedor l’any 2002, juntament amb les seves esposes, decideixen associar-se i orientar la seva política empresarial, començant a comercialitzar la seva pròpia pesquera i apostant també per un innovador projecte aqüícola.\ni Espai del Peix\nPrograma d'activitats general d’Estiu 2018\nPrograma d'activitats setmanals\nDilluns 16:15 -\nDimarts 16:15 -\nVisita guiada a l'exposició "Barba-rossa"\nDimarts 19:00 - 19:45\nVisita guiada al Museu de la Pesca. Català\nDimarts 19:00 - 19:50\nTaller familiar de nusos mariners\nDimarts 20:00 - 20:50\nVisita guiada al Museo de la Pesca. Castellano\nDimecres 16:15 -\nVisita guiada a la barca del peix "Gacela"\nDimecres 20:00 - 20:50\nDijous 16:15 -\nDijous 19:00 - 19:50\nDijous 20:00 - 22:00\nDijous 20:00 - 20:50\nDivendres 16:15 -\nDivendres 20:00 - 22:00\nTaller de cuina del peix per a famílies\nDissabte 12:00 - 13:30\nDissabte 19:00 - 20:00\nNit dels 5 sentits a l'Espai del Peix\nDissabte 20:00 - 22:00\nRecorregut pel passat, present i futur de la pesca marítima\nTuna Tour al Mar mediterrani\namb Balfegó de l’Ametlla de Mar\nPodràs submergir-te amb les tonyines més grans del món i gaudir de moments apassionants amb els 5 sentits. L’ experiència parteix del port de l’ Ametlla de Mar (Tarragona) a bord d’ un modern catamarà.\nEl paisatge litoral de la Costa Daurada i el Delta de l’ Ebre ens acompanya durant tot el viatge fins les piscines de Tonyina Roja Balfegó, situades a 2,5 milles nàutiques (5 km ) de la costa. Durant el trajecte descobriràs la història, la pesca i la comercialització de la Tonyina Roja Balfegó per mitjà de la traçabilitat, en un vídeo especialment creat per aquest fi. Un cop amarrats a la piscina, un professional de l’ equip, explicarà el procés del que serà\npossiblement una de les millors aventures de la teva vida: nadar entre centenars de tonyines Rojes del Mediterrani. Durant la tornada, al catamarà, podràs deleitar-te assaborint un dels plaers gastronòmics més apreciats del món. A que esperes?\nEl BALFEGÓ TOUR és un catamarà construït i dissenyat específicament per a l’ activitat Tuna Tour a l’ any 2012, amb una capacitat màxima de 69 passatgers, propulsat per 2 motors i una velocitat màxima de 15 nusos. Dotat d’ un equip professional de 3 tripulants.\nEl catamarà disposa de 2 cobertes (la superior solàrium), 2 lavabos (1 amb dutxa d’ aigua calenta i apte per minusvàlids), 2 vestuaris, dutxes externes d’ aigua calenta, 3 pantalles multimèdia i servei de Bar.\nEl material d’ esnorquel (màscares i tubs) esta disponible al catamarà, durant els mesos d’ abril, maig, juny i octubre també tenim neoprens, tota l ‘equipació per que l’ experiència sigui única.\nL’ experiència Tuna Tour es realitza a una de les piscines del Grup Balfegó, de 50 metres de diàmetre i una profunditat de 35 metres. Està adaptada per l’ amarratge i el bany amb 2 línies de boies grogues on poder agafar-se i gaudir de l’ aventura.\nA l’ interior de la piscina hi trobarem aproximadament 400 exemplars de Tonyina Roja amb una mitjana de 2,5 metres de longitud i 250 kg de pes.\nMaram de l’Escala\nMARAM es situa prop d’importants valors naturals i històrics, així com geològics, botànics i marins. En especial, els espais protegits del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà, la duna litoral de Sant Martí d’Empúries, i el futur parc natural del Montgrí, Medes i Baix Ter, els quals suposen un alt valor com a recurs i eina d’estudi de la zona.\nAmb l’objectiu de dotar al projecte d’activitats i mitjans, es proposa destinar aquesta instal·lació al foment de l’educació ambiental, mitjançant visites guiades, cursets, seminaris, lloguer de sales...\nActivitats al Maram\nMARAM ofereix activitats per adults, lúdiques i divertides, per apropar-nos a la pesca i els pescadors, l’anxova de l’Escala, i la gastronomia de la zona. També s’ofereixen visites combinades amb altres recursos propers\nActivitats Escolars: MARAM és un centre ideal per tal d’aprofundir en el món de la pesca i del pescador. Podrem conèixer diferents arts de pesca i les seves barques, les parts del port, la pesca sostenible i responsable que impulsa la Confraria de l’Escala, com manipular peix fresc o cuinar un petit tastet.\nTallers Infantils: Taller de salaó familira, cuina kids d’estiu, amb temps i una canya.\nDe Grup: Del port al pot, un capvespre al port, Subhasta del peix blau + esmorzar\nGastronòmiques: Taller d’arròs caldós, tapes modernes, eix, com el cuinem?, maridatge de vins i anxoves.\nPescaturisme: La pesca tradicional, en embarcacions petites, permet compartir de manera molt directa i personal l'experiència diària del pescador.\nEntre aquestes arts de pesca trobem el tresmall, que és una art molt antic que utilitza diferents tipus de xarxa segons la temporada i tipus de pesquera. Amb aquesta xarxa s'agafen tot tipus de peixos, així com crustacis i mol·luscs.\nL'activitat consisteix a pujar a bord d'una d'aquestes embarcacions i acompanyar el pescador en un matí de pesca. Tot resseguint la costa contemplarem les vistes, mentre veiem com el pescador feineja.\nViu una experiència autèntica, única i inoblidable!!\nCalendari d’activitats de Juliol\nwww.maram.cat/calencari juliol 2016


MALES HERBES: Contra la privatització de serveis públics\nEn el cas de la Oficina d’Atenció al Ciutadà, aquesta preocupació té a veure amb el fet que molts dels tràmits que es realitzen requereixen d’un nivell de professionalitat i confidencialitat que difícilment poden assolir persones externes al propi Ajuntament. A més es tracta d’un servei que treballa connectat amb altres serveis, cosa que reforça les necessitats de formació i coneixement dels altres departaments municipals. Es corre el perill d’un greu deteriorament de la qualitat del servei.\nL'externalització de l'oficina de la plaça Sant Miquel pot ser l’inici d’un procés que afecta la resta d’oficines de Districte. I el perill de que en alguns districtes es redueixi l’horari d’atenció.\nEn el cas del CIRD, es tracta també d’un servei que inclou informació sensible i que exigeix un bon nivell de professionalitat.\nConsiderem per tant que l'externalització de serveis s'ha de justificar adequadament i ponderar tots els seus efectes abans d’adoptar decisions que poden anar en prejudici de treballadors i usuaris.\nPer aquestes raons, la Junta de la FAVB ha decidit:\n- Iniciar gestions amb els regidors responsables d’aquestes actuacions per tal que justifiquin, i en el seu cas, revisin les decisions preses.\n- Demanar a les entitats federades que es dirigeixin al seus districtes respectius per discutir les condicions de gestió i horaris de les OACs de cada districte.\n- Donar suport a les reivindicacions laborals que en aquest punt plantegen els i les representants sindicals de l’Ajuntament.\nPublicado por malesherbes en 3/14/2010


UD Taradell - La U.D. Taradell perd per 2 a 1 al camp del Castellar del Vallès\nDerrota per la mínima de la Unió Deportiva Taradell aquest diumenge al matí al camp del Castellar del Vallès. Els taradellencs, que guanyaven a la mitja part, no han pogut puntuar, tot i fer un gran primer temps. Destacar que el Taradell arribava al partit just d'efectius i han hagut de jugar dos juvenils i el porter Nil.\nA la primera meitat control total del Taradell, que ha portat el pes del matx. Només començar una centrada de Canó per la dreta l'ha rematat de cap Fredi i la pilota ha sortit fregant el pal, quan ja es cantava gol. El Taradell s'ha fet amo i senyor de la pilota i, de fet, els locals només han tingut una ocasió al quart d'hora en un xut des de la frontal que ha aturat Bobé. Als 35 minuts ha arribat una nova ocasió claríssima del Taradell. El porter local ha rebutjat malament la pilota i Canó amb l'esquerra ha buscat una vaselina que ha sortit fregant el pal.\nLa recompensa ha arribat al minut 41 quan Canó ha estat objecte de penal. Fredi ha marcat i amb el 0 a 1 s'ha arribat al descans. A la represa, els locals han apretat més i han trobat l'empat als 3 minuts. A partir d'aquí el partit s'ha igualat més. El Castellar ha tingut una nova ocasió que ha aturat Bobé.\nAls 20 minuts doble ocasió del Taradell. Primer una falta lateral s'ha passejat per l'àrea sense trobar rematador. La pilota ha anat a córner i en el llançament d'aquesta acció Marc Font ha rematat de cap i la pilota ha sortit fregant el pal. I de l'1 a 2 s'ha passat al 2 a 1 en una centrada des de la dreta de l'atac del Castellar i un posterior cop de cap des de l'esquerra que ha tornat a enviar la pilota a la dreta on un jugador del Castellar l'ha engaltat al fons de la xarxa.\nFins al final el Taradell, que tenia pocs jugadors disponibles per aquest partit, ho ha intentat. Una centrada de Canó i un xut de falta de Fredi han estat les millors opcions.


Acadèmics de la nostra història centenària: Guillermo Díaz Plaja - Reial Acadèmia Europea de Doctors\nJul 4, 2019 | Acadèmics de la nostra història centenària, Art, Història\nLa Reial Acadèmia Europea de Doctors-Barcelona 1914 (RAED) continua la sèrie en què recorda als acadèmics més notables de la seva centenària història amb un altre dels seus personatges il·lustres: l’historiador, filòleg, periodista i crític literari Guillermo Díaz Plaja (1909-1984). Grans figures de la ciència i el pensament d’abast internacional que van deixar la seva empremta en la institució i que l’actual Junta de Govern vol agrair, reconèixer i reivindicar, en el convenciment que qui no té memòria, no té futur. La selecció d’aquests selectes acadèmics és fruit de la investigació duta a terme per la publicació del “Llibre del Centenari” de la Reial Acadèmia, editat fa ja tres anys.\nDíaz Plaja va ser reconegut com a acadèmic d’honor de la Reial Acadèmia el 1966, després que entre el 1945 i el 1962 col·laborés activament amb la Reial Corporació i llegís en el seu si el treball “Historia de la fantasía humana”, un estudi que no apareix en la seva bibliografia oficial i que la Reial Corporació atresora amb zel. En ell traça les principals línies de treball que va anar desenvolupant en la seva última producció assagística dedicada a l’estudi de la literatura i el pensament universals i la literatura comparada.\nNascut a Manresa de pare militar, Díaz Plaja va estudiar Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona i es va doctorar a la Universitat Complutense de Madrid sota la tutela d’un altre dels prestigiosos acadèmics d’honor de la Reial Acadèmia -també recordat en aquesta sèrie-, Ramón Menéndez Pidal. Amb només 26 anys va ser reconegut amb el Premi Nacional de Literatura per la seva “Introducción al estudio del Romanticismo español” i anys després va merèixer el Premi Ciutat de Barcelona d’assaig pel seu “Viatge a l’Atlàntida i Retorn a Ítaca”. Al llarg de la seva carrera va conrear tant la llengua castellana com la catalana de forma indistinta i va desenvolupar la seva activitat docent com a catedràtic de l’Institut Jaume Balmes de Barcelona i professor de l’Escola Universitària d’Estudis Empresarials de la Universitat de Barcelona, fent gala dels seus coneixements en camps tan diversos com la història, la filosofia, la literatura i l’economia. Així mateix, va ser professor de l’Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi i de l’Escola de Comerç de la Diputació de Barcelona.\nEntre el 1939 i el 1970 va dirigir l’Institut del Teatre de Barcelona i des del 1966 i fins el 1970 l’Institut Nacional del Llibre Espanyol. Va pertànyer al Centre Superiors d’Investigacions Científiques, a la Societat Hispànica d’Amèrica, a la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua i la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, així com a altres institucions espanyoles i estrangeres, a més de l’actual Reial Acadèmia Europea de Doctors. Va presidir l’Associació Espanyola de Crítics Literaris i l’Associació d’Escriptors i Artistes Espanyols als difícils anys de la transició política espanyola. Els seus camps de treball es van focalitzar en diverses etapes de la història de la literatura, amb destacats estudis sobre el Modernisme, el Romanticisme o el Barroc. Va estudiar així mateix en profunditat l’obra de Federico García Lorca, Juan Ramón Jiménez, Ramón María del Valle Inclán i Eugeni d’Ors. Altres de les seves activitats literàries es van concretar en la creació d’antologies i direcció i coordinació de diverses revistes.\nVa conrear també les obres autobiogràfiques, les anàlisis de l’actualitat cultural, la literatura de viatges, la crítica taurina i la poesia, tant culturalista com intimista. En la seva obra en català destaquen els seus estudis sobre cinema i sobre les avantguardes, a més de bona part de la seva obra poètica.\nPreviousSom allò que mengem\nNextEls drets del soci minoritari\nUna imatge icònica de Sitges que sintetitza història i patrimoni


Cases de Colònies – Can Puigoriol Xic (CAPUXI) – Catalunya – CERCO\nInicio » Per Escoles » Can Puigoriol Xic (CAPUXI)\nCan Puigoriol Xic (CAPUXI)\nLloc: Corró d'Amunt (Vallès Oriental)\nCan Puigoriol Xic és una masia situada a tocar del Parc Natural del Montseny, prop de Cardedeu. Aquesta gaudeix d’una situació privilegiada envoltada de boscos, camps i explotacions agrícoles tradicionals. La finca acull una explotació agrícola ecològica certificada i disposa d’accés pavimentat, de manera que facilita l’entrada per a totes les condicions i edats.\nEs treballen valors com l’ecologia, la sostenibilitat , la vida rural i el respecte als animals, entre altres . Al Mas de Can Puigoriol Xic hi podreu passar un dia únic, tot gaudint de la natura i aprenent un munt de coses.\nDisposa de 5 hectàries de sól rural, on també es pot gaudir d’una extensa zona boscosa amb nombroses espècies, tant animals com vegetals, típicament mediterrànies. Dins les seves instal·lacions gaudeix, d’entre altres, de: una bassa amb centenars de carpes mediterrànies, aula de formació, pista poliesportiva, zona d’escalada, espais per a tallers, horta ecològica amb varietats antigues, animals de granja, instal·lacions sostenibles…


Esterri d’Àneu acull la Festa del Ruc – Comarques de Ponent\nEsterri d’Àneu acull la Festa del Ruc\nUnes 200 persones van participar el passat dia 30 a la Festa del Ruc que es va traslladar aquest any a Esterri d’Àneu. Aquesta festa consisteix en un sopar elaborat principalment amb carn de ruc i productes típics de la zona. El menú que va degustar la gent va ser: escudella amb carn d’olla, estofat de ruc, llonganissa de ruc confitada i, de postres, filiberto. Aquest sopar l’organitza per segon any consecutiu l’Associació Gastronòmica La Xicoia. (+) Unes 200 persones van participar el passat dia 30 a la Festa del Ruc que es va traslladar aquest any a Esterri d’Àneu. Aquesta festa consisteix en un sopar elaborat principalment amb carn de ruc i productes típics de la zona. El menú que va degustar la gent va ser: escudella amb carn d’olla, estofat de ruc, llonganissa de ruc confitada i, de postres, filiberto. Aquest sopar l’organitza per segon any consecutiu l’Associació Gastronòmica La Xicoia. La gent que va degustar la carn de ruc va coincidir en destacar la melositat i el bon sabor de la carn. L’objectiu de la festa és donar a conèixer les excel·lents característiques culinàries d’aquesta carn. El fet que aquest any la festa s’hagi traslladat de Sort a Esterri d’Àneu ha estat per les nombroses queixes que va rebre la festa per part d’entitats ecologistes. Aquest fet va fer que l’Ajuntament de Sort deixes de donar suport a la festa i La Xicoia va decidir anar a Esterri, on l’Ajuntament els va donar suport i ànims per continuar celebrant la festa. La Xicoia sempre ha volgut deixar clar que el ruc que es menja no és el ruc català, espècie protegida a Catalunya.


com fer que un home et persegueixi: 6 maneres d’atrapar-lo: una nova manera\nCom fer que un home et persegueixi: 6 maneres d’atrapar-lo\nParlem d’un terme comú que s’enfonsa en l’àmbit dels consells relacionals: la persecució.\nLa persecució no consisteix a jugar a jocs, a seguir regles o a manipular un home perquè vulgui estar amb tu. Si ho feu així, sempre perdreu.\nPer què és important que un home et persegueixi? Bé, es remunta a la biologia bàsica. Els homes són caçadors, l’home té la naturalesa de voler perseguir-lo ... i, malauradament, moltes dones se l’han endut anant darrere seu amb força ... cosa que en realitat només aconsegueix espantar-lo.\nMÉS: Com fer que un home et persegueixi sense jugar\nPotser anar darrere de les coses de manera agressiva us ha servit en altres àmbits de la vostra vida, potser us ha portat on esteu a la carrera, però no us ajudarà a atraure i mantenir un noi d’alta qualitat.\nLa persecució és el que fa que un home et persegueixi. Perseguir-lo condueix a invertir en tu i això és el que fa que s’enamori de tu realment.\nAixí es fa.\n1. Tingueu una vida increïble\nLa clau per aconseguir que un noi et persegueixi és no estar disponible. No estic dient que sigui difícil d’aconseguir, hauríeu de fer-ho ser difícil d'aconseguir.\nLa manera de fer-ho és tenir una vida increïble. Passa moltes coses, tant que necessita treballar per guanyar-se un lloc a la teva vida, no només se l’entrega\nI tingueu passions! Les persones apassionades són vives, són magnètiques i volem estar al seu voltant perquè ens inspiren.\nMÉS: Feu això per fer-lo com vosaltres\nSi teniu alguna cosa que us apassioni, feu-ho més. Si no teniu passions, en trobeu! Escriure, pintar, ballar, cantar, tocar un instrument, cuinar, coure, fer voluntaris, hi ha tantes coses per aquí!\nQuan conreu una vida increïble, tindreu una vida de la qual ell vulgui formar part.\n2. No invertiu massa aviat\nNo es guanya un home invertint en ell i comprometent-se amb ell plenament. De fet, és així com espantes un noi.\nNo invertiu en ell fins que no hagi invertit en vosaltres. Intenta mantenir-te un ritme darrere d'ell en la relació. No el prioritzeu fins que no us faci una prioritat.\nSi no ets la seva xicota, no el tractis com el teu xicot. Seguiu actualitzats i mantingueu les vostres opcions obertes, cosa que el farà entrar en marxa molt ràpidament.\nQuan et comprometes amb ell fins i tot abans de tenir una relació, ell no té cap motivació per canviar res de la teva situació actual. Per contra, és l’escenari ideal per a ell. Obté tots els avantatges d’una núvia sense les responsabilitats.\nMÉS: Com enamorar un home\n3. Deixa d'intentar guanyar-lo\nAquest tracta d’un canvi de mentalitat. Moltes dones se centren a guanyar-se l’home, deixa'm mostrar-li el sorprenent que sóc, la gran núvia que seria, l'estima que sóc, etcètera.\nAixò no impressiona un home. Simplement et fa semblar desesperat i necessitat.\nCanvieu la vostra mentalitat a una en què, en lloc de preguntar-li, m'agrada? Demanes: realment m'agrada?\nÉs prou bo per a mi? És digne de mi? Pot millorar la meva vida?\nnovetat el primer de novembre de 2019\nMireu-lo des d’aquesta lent. Quan estigueu amb ell, deixeu d’analitzar tant el vostre comportament. Només cal que sigueu presents i recordeu que aquí sou el premi, així que deixeu d’actuar com si fos una mena de deïtat.\nTens molt a oferir. Teniu molt a aportar a la taula. Recorda que!\n4. Deixeu-lo amb ganes de més\nAixò és realment important sobretot al començament d’una relació\nAixò suposarà moderació per part vostra, ja que sé fins a quin punt aquestes sensacions ho són tot al principi quan us agrada un noi i us persegueix.\nSi realment voleu captar la seva atenció, heu d’estar una mica fora d’abast.\nAixò significa que no sempre estaràs disponible quan ell et vulgui veure i, si segueixes el meu consell anterior sobre tenir una vida plena, naturalment serà així.\nNo compartiutot de seguida. No li envieu paràgrafs quan us enviï una pregunta. No respongueu a les preguntes abans de fer-les. Deixeu que aprengui sobre vosaltres lentament. Això és emocionant i intrigant.\nI, sobretot, no us parleu ni parleu en excés. Això sempre va ser un problema per a mi, tendeixo a parlar molt, sobretot quan estic nerviós.\nLa parla excessiva és un gran signe d’inseguretat. Sentim que necessitem mostrar-li tot de seguida. Necessito explicar-li una història divertida perquè sàpiga que tinc sentit de l’humor, li he de demostrar que sóc seductor i que tinc un cor gran i que tinc una vida social activa, així que parlaré sobre això també, i he de demostrar-li que sóc intel·ligent, de manera que presumiré dels meus estudis i continuarà.\nNo caldria mostrar-li res, deixeu-lo descobrir lentament. L’excessiu parlar i mostrar-se només fa que sembli dramàtic i desesperat i, com si tinguéssiu alguna cosa que demostrar, que són desviacions viscerals per als homes.\n5. Utilitzeu el vostre poder per caminar\nEl poder caminar no és una cosa que diguis en veu alta, és una creença que portes internament. És una creença que no tinc por de marxar si aquesta situació no és la que vull.\nNomés les persones necessitades es conformen amb les males relacions i el mal tracte perquè, en el fons, potser no creuen que mereixen una cosa millor.\nUna dona d’alt valor no accepta ser maltractada. I no té por de marxar si un noi no pot o no li dóna el que vol.\nAixò és el que heu de recordar: estareu bé, passi el que passi. Si funciona amb aquest noi, genial! Si no, estarà bé.\nNo us aferreu a ell amb l’esperança desesperada que us salvarà d’alguna cosa.\nEl gaudeixes. T'agrada. Però no tens por de perdre’l.\nMÉS: Com puc fer que em persegueixi de nou?\n6. Sigues una dona d’alt valor\nHo vaig tractar abans, però val la pena ser la seva pròpia categoria perquè és crucial.\nEls homes no persegueixen les dones necessitades. Persegueixen la demanda de dones d’alt valor.\nVostè determina el teu valor. És correcte. No prové de quanta gent us segueix a Instagram, no prové de qui us vulgui sortir, no prové de quants elogis que rebeu en un dia: prové de vosaltres.\nDecidiu ser una dona d’alt valor. Tu decideixes com et poden tractar les persones. Ho decidiu en funció del que aguanteu.\nMÉS: Com aconseguir que et persegueixi\nSé que això no sempre és fàcil, així que fingiu-ho fins que no ho feu.\nActua com una dona segura. Es mantindria una dona segura amb un noi que la cordava, que estava tot en un minut i que desapareixia el següent?\nUna dona segura es trencaria perquè un noi perd l’interès?\nUna dona segura es conformaria amb un noi que diu que no vol una relació desesperadament amb l’esperança que pugui fer que canviï d’idea?\nNo, les dones segures no fan res d'això. No aguanten el que no volen i per això solen aconseguir el que volen.\nAixí que decidiu aquí mateix, ara mateix, que sou una dona confiada i d’alt valor i feu el paper.\nAixí és com aconseguir que un home us persegueixi de manera autèntica. Però hi ha més coses que cal saber. Què passa quan un home s’allunya, cosa que passa fins i tot amb dones d’alt valor. Saps com recuperar-lo? Si no, llegiu el següent: Si s’està apartant, feu això ...\nA continuació, sabeu què és el que fa que un home decideixi i cometi una dona? Si no, llegiu això també: Les coses que els homes desitgen en una dona\nA continuació s’explica com fer que un home et persegueixi:\nTingueu una vida increïble.\nNo invertiu massa aviat.\nDeixa d'intentar guanyar-lo\nDeixeu-lo desitjar més\nUtilitzeu el vostre poder per caminar\nSigues una dona d’alt valor\noriginofmale 'com fer que un home et persegueixi' només sigui bonic: d el 25 de maig de 2020 a les 13:16


“Les 3 coses que he après”, a Debats d’Educació – Salvador Cardús\nDebats d'Educació, ENTREVISTES\n“Les 3 coses que he après”, a Debats d’Educació\nQualitat i equitat són dos fonaments indestriables de la dimensió política de l’educació\nTema: Com es pot conciliar equitat i qualitat en educació?\n1 Parlem de la mateixa cosa\nEn educació, em sembla impossible destriar equitat i qualitat, o voler-les contraposar com si una anés en detriment de l’altra. Sense qualitat, l’equitat és arranar per sota. Sense equitat, la qualitat és discriminatòria. Allà on he vist un treball de qualitat, he comprovat que es donaven oportunitats, tant si s’aprofitaven com si no. I l’obsessió per l’equitat (que, a vegades, el que emmascara és una certa desídia o, encara pitjor, molta incompetència), he vist com sempre restava oportunitats a certes expectatives individuals. Per a mi, equitat vol dir oferir les mateixes oportunitats d’enganxar-se a l’exigència de qualitat. Allà on hi ha ambició i qualitat docent és on l’equitat té ple sentit. Però ambició i qualitat demanen una prèvia: una bona formació del docent. I aquesta és una constant: ho reconec en la meva pròpia experiència escolar, ho he comprovat en la dels meus fills i la visc cada dia a la Universitat: no hi ha equitat sense bons professors.\n2 Ofuscats pels principis\nFaig servir el terme “ofuscació” en el sentit de no veure-hi clar. I és que si bé els “principis” poden tenir un sentit orientador d’una acció crítica, també poden funcionar conservadorament, com una forma d’estalviar-se la incomoditat de contrastar críticament el pensament amb l’experiència. Ho podríem aplicar a moltes dimensions de l’acció educativa, però és plenament útil per pensar en la qüestió del desenvolupament de la responsabilitat individual. Els determinants de la ideologia educativa que han estat hegemònics al nostre país, han jugat en contra de la responsabilitat individual. Una certa concepció ingènua de l’individu, a qui caldria protegir de la societat per salvar-ne la bondat original, ha fet molt de mal. Si s’educa per fer possible un pensament lliure, per “alliberar l’individu de la tirania del present” com deia Ciceró, més que protegir, cal empènyer-lo cap a la societat, que s’hi barregi, que s’hi esgarrinxi, que es comprometi a canviar-la.\n3 Per una dimensió política de l’educació\nCrec que en una bona proporció, la motivació personal i el rendiment acadèmic tenen a veure amb l’assumpció per part de la institució escolar –i per tant, pel professorat i l’alumnat- d’una responsabilitat política, més enllà dels interessos individuals d’uns i altres. Tenim educació pública perquè al costat del dret a ser educats, tenim l’obligació d’educar-nos. Quan he tingut oportunitat de transmetre aquesta la idea que el rendiment acadèmic no anava només en benefici propi sinó de la comunitat, i que era un deure –m’agradaria poder-ne dir “patriòtic”-, la resposta ha estat, en general, molt positiva. Però també ho he de dir: ha estat rebuda amb una certa sorpresa. “Mai ens ho havien dit”, em solen comentar. Posar el rendiment acadèmic només en el pla dels avantatges personals, a més de pobre, pot arribar a ser fals. No és mai un engany, en canvi, des del punt de vista de l’interès general. I és a reforçar la idea que educar-se és un deure, que en dic reivindicar la dimensió política de l’educació.\nPot llegir aquest text al web dels Debats d’Educació (organitzat per la Universitat Oberta de Catalunya – UOC i la Fundació Jaume Bofill) clicant aquí.\n16 d'octubre de 2013by Salvador Cardús\nTertúlia d’El Matí de CR amb Salvador Cardús, Miquel Puig, Joan Subirats i Elisenda Paluzie\nSobre les majories silencioses\nEl ressentiment obnuvila el pensament. https://t.co/kPSGbOoACw about 5 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @ClaraPonsati: La meva intervenció avui al plenari del @Europarl_EN: La resposta de la UE a la crisi de Polònia configurarà el futur de… about 7 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @sole_sabate: Jáuregui, perdona, entenc el teu dolor, però els crims de l'Estat són doblement delictius, per crims miserables, com tots,… about 10 minutes ago ReplyRetweetFavorite


Missatge de la Presidenta d’ACRA | ACRA - Associació Catalana de Recursos Assistencials\nMissatge de la Presidenta d’ACRA\nÉs un honor i un privilegi haver renovat la confiança dels socis d’ACRA i representar aquesta institució com a presidenta durant els propers quatre anys\nÉs un honor i un privilegi haver renovat la confiança dels socis d’ACRA i representar aquesta institució com a presidenta durant els propers quatre anys. ACRA és la suma de totes les persones que en formem part, de les 439 empreses i entitats, dels 1.032 serveis, de les 41.955 places, dels 37.047 treballadors i de les 169.552 persones ateses en teleassistència i atenció a domicili.\nDono aquestes dades perquè quan parlem d’ACRA ho fem de l’associació en atenció a la dependència més important de Catalunya. Per trajectòria, per credibilitat i per representativitat. Som tot això i molt més. Tenim una història important, un present sòlid i un futur il·lusionant.\nI molta responsabilitat.\nUs preguntareu com encarem aquests propers quatre anys des de la junta directiva que encapçalo (una part de la qual precisament també s’ha renovat en la darrera assemblea extraordinària). Bàsicament vull transmetre tres objectius:\n- Millorar les condicions laborals dels treballadors/es.\n- Treballar per a la sostenibilitat del sistema i la qualitat de vida de les persones grans.\n"Estem treballant amb altres organitzacions empresarials i amb els sindicats en un full de ruta amb el Govern per tal d’aconseguir un sistema d’atenció a la dependència que sigui sostenible en els propers anys. És una tasca difícil i que requereix d’un consens, però no hi ha alternativa"\nCatalunya és un país cada vegada més envellit. La millora de les condicions de vida, el progrés econòmic i social, i l’accés universal a la sanitat han fet que la esperança de vida es dupliqués durant el segle passat. Pel 2050 es preveu que prop del 30% de la població tingui més de 65 anys, i que la de més de 85 anys arribi al 22%. Aquest repte demogràfic s’ha d’afrontar amb la implicació del sector, així com de governs, administracions i la societat en el seu conjunt. Hem de conèixer més a fons les necessitats i preferències d’uns usuaris que volen envellir de la mateixa manera que han viscut, de forma preferent a casa seva. Per tant, el model que hem tingut fins ara també ha de variar i ser més flexible.\nLes condicions laborals dels treballadors són un aspecte que no podem menystenir, al contrari. Hi ha un problema gravíssim per trobar no ja professionals qualificats sinó persones que vulguin treballar en el sector. En un context de creixement econòmic i de salaris baixos es fa molt difícil retenir el talent. I en determinades èpoques de l’any, encara més. És per això que cal millorar les condicions laborals del nostre personal, però perquè això passi s’han d’incrementar unes tarifes que es mantenen congelades des de fa quasi bé deu anys. Des d’ACRA hem iniciat accions a molts nivells (pla de suport a la contractació amb el SOC, impuls de la FP Dual, programa 30 Plus), però som conscients que es tracta d’un problema estructural que difícilment es solucionarà d’avui per demà.\nPer últim, i no per això menys important, hi ha la sostenibilitat del sector i la qualitat de vida de les persones grans. Estem treballant amb altres organitzacions empresarials i amb els sindicats en un full de ruta amb el Govern per tal d’aconseguir un sistema d’atenció a la dependència que sigui sostenible en els propers anys. És una tasca difícil i que requereix d’un consens, però no hi ha alternativa. Si volem un sector amb més qualitat i amb l’atenció centrada en la persona com a mètode de referència ens calen acords amplis i estructurals, de mirada àmplia, amb més salaris i tarifes com a punts principals.\nReitero el que he dit al principi. Ser presidenta d’ACRA és un honor i un privilegi i espero estar-ne a l’alçada. Entre tots hem d’afrontar els reptes de present i de futur que han de venir. Si fem pinya, no hi ha res impossible.


El fantasma catalanista\nEl barri de Gràcia era un dels feus de l’espiritisme, amb una llarga tradició de topades amb el món sobrenatural. Així doncs, ningú es va sorprendre quan l’estiu del 1934 es va saber que una casa vella i abandonada del carrer de Santa Rosa tenia inquiets els seus veïns\nDurant els dos anys anteriors a l’esclat de la Guerra Civil, la premsa va recollir una autèntica onada d’aparicions espectrals que van tenir el seu punt àlgid en casos com l’anomenat Duende de Zaragoza o el poltergeist del carrer Francisco Giner de Gràcia. Només cal donar un cop d’ull als diaris d’aquells temps per adonar-se del gran nombre de notícies sobre fantasmes. Normalment eren notes curtes que no n’arribaven a explicar gairebé mai el desenllaç i de les quals no es tornava a parlar mai més.\nLlavors el barri de Gràcia era un dels feus de l’espiritisme, amb una llarga tradició de topades amb el món sobrenatural. Així doncs, ningú es va sorprendre quan l’estiu del 1934 es va saber que una casa vella i abandonada del carrer de Santa Rosa tenia inquiets els seus veïns. Cada nit se sentien sorolls misteriosos a dins, com si s’arrosseguessin cadenes i es donessin cops a les parets. A finals de juny el diari La Vanguardia informava que s’havia rebut una denúncia a la Comissaria General d’Ordre Públic en què s’afirmava que aquells fenòmens estranys eren protagonitzats per l’esperit d’un nen que hi havia mort i a qui havien enterrat sota la figuera que presidia el jardí: una ànima infantil que no trobava repòs lluny de terra sagrada. Tanta va ser l’alarma que finalment s’hi va presentar la policia. Els agents van acordonar el domicili encantat, però quan estaven a punt d’entrar-hi van ser rebuts amb una pluja de pedres que algú tirava des de la finestra. Alertats per la pedregada, els policies van assaltar la casa i hi van trobar un home que feia por al veïnat pel discutible plaer d’espantar-lo i no deixar-lo dormir tranquil. Cas resolt.\nAquell any el fantasma més famós de Barcelona era l’Automòbil Fantasma, el nom amb què els periodistes van batejar una banda d’atracadors molt activa que seria detinguda a Sant Martí de Provençals. Llavors, el carrer de Santa Rosa era un indret obrer que compartia la conflictivitat del moment. Per aquelles mateixes dates va ser notícia per una agressió al propietari d’una fàbrica, suposadament obra dels seus treballadors. I per l’explosió d’un artefacte en un taller de tintoreria, que malgrat l’ensurt no va provocar cap desgràcia personal. Tanmateix, no hem d’oblidar que aquell estiu ja s’estaven preparant els que serien coneguts com els Fets d’Octubre, quan la revolució comunista d’Astúries va tenir la seva equivalència a Catalunya amb la proclamació de l’Estat Català. La revista humorística Gracia y Justicia va treure un article que explicava el cas del carrer Santa Rosa, però en feia una lectura sarcàstica apuntant que potser es tractava d’un muntatge del catalanisme per despistar, i que els fantasmes potser eren Josep Dencàs, Ventura Gassol o Cipriano de Rivas Cherif, a qui s’acusava de ser l’únic “no català” que podia estar en una conspiració així.\nCom si existís una ebullició prèvia a la guerra, presagi de morts i calamitats, els anys 1934 i 1935 van estar farcits d’aparicions imprevistes. Pocs mesos després de l’ensurt a Gràcia, al Torrent Gornal de l’Hospitalet es va denunciar un altre fantasma i prop d’allà va ser detinguda una dona a qui els seus veïns acusaven de bruixa, i de matar amb sortilegis els seus animals domèstics. Que jo sàpiga, l’última vegada que la policia ha fet una detenció per una acusació així.


Inici / NOTÍCIES / Castells / Mercadal centenària\nFeia anys que ens mereixíem actuar en aquesta actuació i després dels últims resultats al Prat i Lleida feien preveure un bon final i una Diada plena de fites.\nÉrem els tercers en actuar i començàvem desmuntant un peu al 4 de 9 amb folre, un castell que tenim segur però el 4 es desquadra fàcilment i millor tornar-lo a fer que no lamentar. Així que a la segona va a la vençuda i el castell puja ferm i segur, sense perillar en cap moment i essent el primer 9 de la jornada. Aconseguíem una altre fita: fer per primer cop un castell de 9 un dissabte!\nEn segona ronda venia el 3 de 9 amb folre, aquest cop va a la primera i fora nervis, ja els havíem tret a Lleida i el descarregàvem amb solvència esdevenint el castell de 9 número 100 de la colla que veia una aleta.\nJa ben fosc completàvem la segona tripleta màgica de la temporada i en menys d’una setmana amb un esplèndid 5 de 8 que un cop descarregat va acabar amb crits de la pinya reclamant-li un pis més, serà la propera estrena?\nPerò la Diada no s’acabava aquí, després de recuperar el pilar de 6 la setmana anterior i d’haver descarregat el pilar de 7 amb folre a l’assaig, la colla volia acabar la Diada amb un bon regal i així va ser. S’anuncia pilar de 7 amb folre i les cares de tots els Capgrossos s’il·luminaven, tenien ganes de pilar, tenien ganes de posar la cirereta al pastís.\nUn pilar treballat abans de coronar-lo però que una immensa pinya i un folre compacte paraven totes les batzegades que baixaven facilitant als pilaners la feina que de per si ja te un pilar. Eren quarts de 10 de la nit però tothom es va creure aquest pilar i l’alegria es va desbordar als de blau marí i encomanar a totes les ajudes rebudes.\nCom l’any passat, per segona setmana consecutiva, millor actuació de la temporada!\nA banda de la gran actuació dels Capgrossos, la Diada del Mercadal va ser una gran diada per totes les colles participants:\nLa colla local, els Xiquets de Reus, descarregaven la seva millor actuació de la història amb el 2 de 8 amb folre, el 3 de 9 amb folre (descarregat després de 17 anys del primer) i un magnífic 5 de 8 (també el seu segon de la història).\nLa colla Jove dels Xiquets de Tarragona descarregava la tripleta vilafranquina (4d8a, 4d9f, 3d9f) però el pilar de 7 amb folre els va quedar en “només” carregat.\nLa colla Vella dels Xiquets de Valls descarregava el 3 de 9 amb folre, el 9 de 8 amb 3 enxanetes, el 4 de 9 amb folre i un treballat pilar de 8 amb folre i manilles\nLa última colla en actuar eren els Castellers de Vilafranca on també hi varen descarregar el 9 de 8 però amb 1 enxaneta, el 3 de 9 amb folre i agulla, el 4 de 9 amb folre i un magnífic pilar de 8 amb folre i manilles.\nUna gran Diada del Mercadal amb 5 castells de gamma extra, 8 castells de 9 pisos i “només” una caiguda.\nFelicitats a totes les colles i Felicitats Capgrossos!\nMés en aquesta categoria: « Camí de Reus amb moltes ganes de Mercadal Arriba la Traca Final »