El Govern Balear sol·licita al Ministeri reprendre les negociacions pel traspàs de les competències de Justícia La República\nEl Govern Balear sol·licita al Ministeri reprendre les negociacions pel traspàs de les competències de Justícia\nEl Govern ha sol•licitat formalment al Ministeri reprendre les negociacions per abordar el traspàs de les competències de Justícia a Balears. Així, l’executiu està a l’espera que el departament dirigit per Mario Fernández Bermejo li comuniqui la data elegida per la reunió entre les dues administracions. Sembla ser que ja s’ha enviat una carta formal al Ministeri en aquest sentit, sense que fins avui s’hagi rebut resposta sobre el moment escollit perquè les delegacions del Govern espanyol i balear es reuneixin un altre cop.\nLes negociacions per acordar el traspàs estaven sent dirigides pel secretari d’Estat de Justícia, Julio Pérez, i el conseller de presidència, Albert Moragues, els quals ja van mantenir dues trobades els mesos d’octubre i novembre.\nEn aquesta última cita tots dos es van emplaçar a una pròxima reunió que se celebraria a mitjans de gener i que finalment no s’ha produït.\nLa pròxima reunió se centrarà en la confecció d’un annex afegit per al desenvolupament d’infraestructures a l’illa a la dotació anual del traspàs de competències, i concretament, en la construcció del nou edificis de jutjats d’Eivissa.\nLes dimensions del projecte i les dues alternatives per a la seva ubicació -en el complex Eivissa centre o als terrenys de l’estació d’autobusos- van fer que les dues administracions se centressin a resoldre aquesta qüestió per poder prosseguir la resta del procés.\nEl mateix Pérez va detallar que la magnitud del nou edifici judicial i les dificultats tècniques que implicaven condicionaven el procés de traspàs, de manera que tant el Ministeri com el Govern es van instar a abordar-lo per arribar a un consens sobre el mateix.\nA part de les inversions, l’Estat i el Govern se centraven a acordar la dotació anual que assumiria el Govern per garantir la gestió balear de la justícia, i que s’estimaven en una xifra pròxima als 52 milions per any amb la incorporació del capítol annex d’inversions. Tot i això, el conseller de Presidència va precisar que el Govern esperava incrementar aquesta quantia amb els transcurs dels contactes.\nSobre les previsions per completar el traspàs, tant el Ministeri com el Govern son partidaris de culminar-ho abans de les eleccions generals del 9 de març, si bé el mateix Moragues va subratllar fa poc que hauria de produir-se un “miracle” per tal de culminar el traspàs abans de les eleccions.


Passes per la llibertat | Gisela Pladeveya | girona | Societat | El Punt Avui\nPasses per la llibertat Passes per la llibertat Passes per la llibertat Passes per la llibertat + Passes per la llibertat E-mail\ngirona - 17 octubre 2019 0.01 h\nLa marxa que va sortir ahir de Girona aplega més de 10.000 persones\nEl president Quim Torra, que va participar en el tram entre Caldes i Sils, va destacar que iniciatives així mantenen activa la lluita per l’autodeterminació\nParticipants en la columna que va arrencar de la capital gironina caminant ahir per l’AP-7, a l’altura de Caldes de Malavella JOAN SABATER.\nEl president Torra i, a l’esquerra, l’exlehendakari Ibarretxe LLUÍS SERRAT.\nPasses per la llibertat Passes per la llibertat Passes per la llibertat Passes per la llibertat Passes per la llibertat E-mail\nUna gran pancarta amb el lema “Autodeterminació i llibertat. Prou repressió” encapçalava el recorregut\nPer arribar lluny, un bon consell sempre ha sigut caminar junts. És un lema inspirador que ahir es va tornar a materialitzar, quan a primera hora van arrencar les Marxes per la Llibertat. El punt de partida de la que va començar a Girona va ser en un lloc ple de simbolisme: la que havia sigut la plaça de la Constitució per passar a ser la de l’U d’Octubre del 2017. S’hi van aplegar unes 7.000 persones, equipades totes amb motxilles, i algunes també amb la màrfega i el sac de dormir per passar la nit. Part de les bosses es van poder deixar en una furgoneta, que es va encarregar de portar-les directament fins a Malgrat de Mar (la població on va dormir la riuada de gent que va formar part d’aquesta columna). L’objectiu inicial, però, va ser arribar a peu a Sils, on es va fer parada per dinar. Va ser una primera bona tirada de 25 quilòmetres aproximadament i, per això, una hora abans de començar a caminar, a la mateixa plaça s’hi va viure el clàssic esmorzar per agafar forces. Es va repartir cafè, coca i pastes, mentre la colla La Fal·lera Gironina amenitzava amb música i danses populars, com ara el ball de bastons. Diversos tractors, a més, es van unir a l’esdeveniment i es van situar a l’avinguda Jaume I, on el so de la batucada del grup de percussió dels Taxeks de Celrà va donar el tret de sortida.\n“M’és igual on dormir. Allà on sigui! Mentre no falti l’aigua ja n’hi ha prou”, deia Ferran Picart, un veí d’Arenys de Mar que tenia previst caminar durant tres dies, amb l’horitzó de culminar el recorregut demà, a Barcelona. Per participar en la que va sortir a les 9 h des de la capital gironina, va arribar a la ciutat dimarts amb tren. “Hem de col·laborar en tot el que puguem. I, com més siguem, més força farem! Que la festa sigui maca!”, hi afegia. En el trajecte, de fet, va circular la bona notícia que aquesta columna ja tenia més de 10.000 participants. I és que en diversos municipis per on es passava hi anava havent noves incorporacions. A Salt va ser on s’hi va ajuntar la primera colla grossa, que va rebre els companys i companyes que feia 20 minuts que caminaven amb crits enèrgics d’“Independència”. I, tots junts, van entrar a l’AP-7, des del peatge de Girona Sud.\nFent passes de manera decidida hi havia molts grups d’amics, famílies, companys de feina, estudiants, persones que feien la ruta en solitari, jubilats i polítics, com ara el president de la Generalitat, Quim Torra; la portaveu de JxCat al Congrés, Laura Borràs; l’alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, o l’alcalde de Celrà, Dani Cornellà. Així mateix, hi va assistir la diputada al Congrés Montse Bassa, la germana de Dolors Bassa, que va desitjar que “no ens mobilitzem ni un dia, ni dos ni tres, sinó tants com sigui possible!”. I, alhora, va destacar que la seva germana estava molt orgullosa de les manifestacions de dilluns, però que, en canvi, no compartia algunes situacions que van tenir lloc dimarts. “No hem de tirar per la borda aquests dos anys i tot el sacrifici que s’està fent! El moviment independentista és pacífic. I la violència tan sols porta més violència. No regalem a l’Estat un 155”, va indicar. A la columna gironina, a més, hi havia la presidenta de l’ANC, Elisenda Paluzie, que va recordar que justament ahir va fer dos anys de la trista efemèride de l’empresonament dels Jordis i va aprofitar per fer una crida a “reafirmar-nos en la mobilització no violenta”.\nEntre la infinitat de persones que defensen aquesta via també hi ha Anna Iglesias, una veïna de Besalú que s’havia agafat tres dies de vacances que encara tenia pendents per realitzar la marxa. A pocs metres hi havia Manel Casanova, que dimarts va fer 65 anys. Anava acompanyat de vuit dels seus disset germans i germanes i de tres cunyats. Portava un llaç groc a la motxilla, la camiseta de l’11 de setembre passat, un pin on es llegia “100% República” i, tot i que caminava, duia a les mans una bicicleta, amb la qual a la tarda va emprendre la tornada perquè havia de ser a Girona. Qui, en canvi, tenia el propòsit de recórrer en tres dies els 100 km que van de Girona a Barcelona era Josep Salvi, veí de Figueres. “En principi, estic molt animat. Porto roba per si plou o fa més fred i he agafat dues mudes de recanvi. El que em vull canviar almenys dos cops al dia són els mitjons per mantenir els peus frescos i bé.”\nDesprés d’uns quilòmetres per l’autopista, la marxa va enfilar el camí per l’N-II. El president Torra s’hi va unir a Caldes de Malavella i va caminar fins a Sils. Anava acompanyat de l’exlehendakari Juan José Ibarretxe, que comentava a molts dels que el van anar a saludar que “el poble català és un encant de gent”. Per la seva banda, Torra va posar en relleu que protestes com les Marxes per la Llibertat mantenen activa “la lluita per l’autodeterminació” de Catalunya: “Són una manifestació cívica i pacífica i, per tant, són un exemple magnífic de com volem aconseguir la llibertat”.\nA Sils, un home que participava en la caminada es va desplomar. En un primer moment alguns participants li van practicar els primers auxilis. Efectius del SEM també el van atendre in situ i, després, un helicòpter el va evacuar a l’hospital Trueta, on va quedar ingressat a la unitat coronària (està estable, amb pronòstic reservat). Va ser un dels pocs incidents que hi va haver a la marxa, marcada per l’eufòria col·lectiva i per la constatació que, un cop més, s’està fent història.\nMolts veïns i treballadors d’establiments sortien a gravar la marxa i a donar suport als participants. També hi havia gent animant des dels vorals de la carretera o des dels ponts de l’AP-7, on uns garrotxins van desplegar una immensa estelada.\nEl Punt Avui. Girona 17-10-2019, Pàgina 20\nEl Punt Avui. Nacional 17-10-2019, Pàgina 20


2s rodes millor que quatre: 2011\nCampionat de Catalunya a Vic\nBona jornada de CICLOCROSS a Vic amb un circuit espectacular i un clima a roda de l'ambient.\nA nivell personal, entrem a l'última setmana de l'any 2011 continuant apretant la carrera a peu. Amb un fred intens i amb dejú avui 75 min. més donant voltes per Gurb, sense descobrir cap racó nou. Impressionat la gebre en els camps i camins que hi havia avui.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dilluns, de desembre 26, 2011 Cap comentari:\nCom l'any passatm perquè m'agrada\nNORTH'S POINT iBAND\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dimecres, de desembre 21, 2011 1 comentari:\nA diferència d'altres hiverns, aquest no he volgut parar la roda prima. La bicicleta de carretera durant els mesos de més fred la deixava aparcada i sortia amb la MTB, però aquest desembre que portem, a diferència d'altres hiverns, les temperatures són bastans suaus i no fan que espanti rodar per les carreteres de la comarca.\nSuposo que ja vindrà el fred més intens, però ja serà tard per deixar de banda la bicicleta de roda prima. Aquest fet ha servit per ser l'any a on més kms sobre la bici he fet.\nLa sortida d'avui ha estat una volta típica marcada en les meves sortides i sense cap més història. Roda, la Trona i cap a casa per Sant Bartomeu, allargant una mica per complir amb 2:30 h. i 70 km. i 1800 kcal. Res per destacar, nomès el sol tant espectacular de primera hora del matí.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dissabte, de desembre 17, 2011 Cap comentari:\nAprofitar les dues hores del migdia amb aquestes sortides és fantàstic. Avui, mes de desembre, he pujat fins la Creu de la Miranda amb BTT. Tot hi portar només un maillot i sense tèrmica, he acabat amb la jaqueta d'hivern ben molla de suor, ja que els migdies tot hi estar aquesta epoca de l'any, fa prou calor. Pujada amb molta pendent per la zona de Munter, a on passes un gran dipòsit d'aigua .\nDe baixada amb la suor al cos, he passat fred, i a més, la part planera fins arribar a completar la sortida el vent m'ha fet patir massa. M'ha costat massa acabar!!\n85 min. de bicicleta per fer 27 km. i gastar 1027 kcal. 420 mD+\nAra baixo, no marxeu.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dimecres, de desembre 14, 2011 1 comentari:\nMal de cames !!!!!!!!!!\nAvui les cames s'han deixat notar. Els quàdriceps encara estan adolorits de la baixada de la Creu. Per molts estiraments que faci sempre han de passar uns dies perquè es recuperin de la baixada. És curiós quin mal recuperar tenen les cames desprès d'una baixada tant dreta.\nEls bessons fins que no han agafat escalfor han apretat massa i no deixaven agafar un bon ritme.\nAl final he pogut complir amb molta dignitat. Un altre entrenament de carrera a peu amb bones sensacions a la segona part de l'entrenament i amb una temperatura excel.lent.\n80 min. i 15 km. més.\nLa posta de sol d'avui ha deixat uns colors espectaculars. La vista des del mirador de QC.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dimarts, de desembre 13, 2011 Cap comentari:\nEntrenamet dia a dia, i setmana a setmana. Aprofitar el màxim de temps possible i aprofitar cada minut de rellotge que es pot.\nComençava dimarts amb una sortida a peu amb un ritme suau. 75 min per fer 14 km, amb les pulsacions molt ben controlades. Fred i humitat al llarg de tota la sortida.\nDijous volia allargar el màxim de temps amb una sortida de running. Buscant fons i un control total sobre el cor. Al final 100 min. i 20 km. BRUTAL!!!!\nJa dissabte, deixant de banda el pulsómetre, una sortida a peu per trencar pulsacions. Primera part suau, i una segona part per pujar fins al cim de la Creu Espectacular les pulsacions màximes, 191 Ppm, just al mig de la pujada. 80 min per fer 13 km.\nAvui era el dia per pedalar una mica. Així ho he fet amb MTB. Donant voltes i voltes no molt lluny de casa. Amb les cames una mica massa carregades he pogut fer 2h i sumar 40 km. més.\nEls paissatges que ens dóna la boira aquests dies són espectaculars. M'encanta travessar la boira i aconseguir veure-la sota els meus peus. La neu i la boira m'encanten. Sortir a correr amb el fred de primera hora, és una sensació fantàstica. M'agrada sentir el fred que envolta tot el cos i notar com es va escalfant de mica en mica. Els ulls ploren amb l'aire que talla cada part de la cara i les mans s'adormen abans no hi arriba la sang. Ara ja fa díes que les temperatures van cap avall. O t'adaptes o et morts, i recuperar el temps perdut costa molt.\nJA TINC GANES DE TORNAR A SORTIR.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en diumenge, de desembre 11, 2011 Cap comentari:\nEscrit per Quim Cuatrecasas en divendres, d’octubre 28, 2011 Cap comentari:\nCrec que amb aquest diseny de bicicletes, entrarà amb força al mercat nacional.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en divendres, d’octubre 07, 2011 Cap comentari:\nPer fi una estona per poder posar fotografíes de la Marxa de dissabte.\nAmb un recorregut molt atractiu ens presentavem el dissable per homenatjar a Xavi Tondo, segons qui el conexia, una gran persona.\nPortavem molts dies parlant de les ganes que teniem de fer una marxa com aquesta. Coneixiem el lloc i això donava un plus a les espectatives. L'arribada a Vallter es presentava com a un port molt dur. Cadescú de nosaltres teniem les nostres pors.\nJo, personalment portava una setmana molt dolenta, amb una lumbàlgia de campionat. Les meves anades i tornades del fisio eren constants. Ibos i relaxans a dojo. Aquesta situació en cap moment em va fer pensar amb el clima, l'únic que m'espantava eren les lumbars.\nAl final doncs. l'esquena perfecta, el clima dolentíssim. L'aiguat a la zona de Banyoles- Mieres són dels aiguats que es recorden.\nMentres uns quants decidien plegar a la curta, jo continuava com a mínim fins a Setcases, aixó si, amb roba seca i més ben preparat per la pluja.\nLlàstima, perque, el que gràcies a l'organització hagués estat una marxa espectacular, va acabar en el record de molta gent, l'aigua caiguda.\nFELICITATS PER LA MARXA I.....\nSEMPRE ET RECORDAREM XAVI.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dimecres, de setembre 28, 2011 Cap comentari:\nLes previssions del temps eren, dissabte molta pluja i diumenge sol. Havía preparat el cap de setmana en funció de les paraules dels homes del temps. Sempre sóc del grup que els defensa. Sempre dic que s'equivoquen molt poques vegades, però aquest cop ha sigut de les vegades que s'han equivocat.\nEm negava no sortir a pedalar avui, i a més sense haver aprofitat el dia d'ahir. Plou, és igual ja pararà.\nSi que ha parat però quan ja anava moll com un ànec. Doncs és igual, ja m'esecaré, i he acabat amb molta calor.\nL'altre motiu de la meva malaltia és el que volia fer, que si que he fet. PARC ETNOLÒGIC DE TAGAMANENT\nPujada amb tot el ferro posat i en molts moments assegut perque em patinava la roda del darrera per culpa de la pluja.\nAixí doncs un cap de setmana amb un altre objectiu complert, encara que avui he patit més que diumenge passat. M'ha semblat més dur, més curt però més dur.\nAcostumat a una VW T3 per mi això és tot un palau. Mireu el detall del cotxe que porta.\nNomés val 1.600.000 €\nEscrit per Quim Cuatrecasas en diumenge, de setembre 04, 2011 1 comentari:\nJa amb la roba de feina preparada sortida amb bicicleta de les maques.\nFeia temps que volia anar a fer un port com Collfred. Allargant les vacances més del previst, he hagut de fer-ho tot sol ja que pocs dies abans "el gran jefe", (amic sobre rodes) havia anat a obrir traça. Portava una setmana molt productiva. Dos sortides a peu, una sessió indoor i un mar i muntanya per la banda del Vallés m'havien animat per poder apretar el diumenge. Dues setmanes parat del tot no volia forçar gens però després dels dos primers dies ja em notava el cor més a lloc.\nSabia que tenia que fer els primers kms sense forçar gens, sense fixar-me amb la velocitat ni amb les pulsacions.Carretera estreta amb molts troços de ciment, la part de baix pel mig de boscos molt tancats i després obrint-se cap al cel. Molts cops amb la sensació que era més una ruta de BTT no per el terreny sino per els constants canvis de ritme.\nAcabava la sortida a Sant Quirze de Besora. Havia travessat la muntanya de la Vall d'en Bas al Bisaura\nSegur que serà un dels llocs que repetiré.\nEscrit per Quim Cuatrecasas en dilluns, d’agost 29, 2011 Cap comentari:\nperò necessaries i disfrutades.


Calendari 2021/22: el derbi Barça-Espanyol torna el 21 de novembre\nEl primer clàssic Barça-Madrid serà el 24 d'octubre al Camp Nou\nAnsu Fati i Calero en el derbi de la temporada 2019/20. EFE/Alberto Estévez\nLa Primera Divisió recupera aquesta temporada el derbi entre el Barça i l'Espanyol, després que els blanc-i-blaus juguessin un any a Segona. Els partits, al Camp Nou i a l'RCDE Stadium, ja tenen data: el primer, el 21 de novembre en terreny blaugrana. I la segona volta, el 13 de febrer a Cornellà-El Prat. Aquest dimecres s'ha sortejat a Las Rozas el calendari per al curs vinent, que el Barça començarà i tancarà al seu estadi mentre que l'Espanyol inaugurarà i tancarà a domicili.\nLa primera jornada, prevista per al cap de setmana del 15 d'agost, viurà un Barça - Reial Societat i un Osasuna-Espanyol, mentre que la competició es tancarà el 22 de maig del 2022 amb el Barça rebent el Vila-real i l'Espanyol jugant a Granada.\nTal com ja es va instaurar fa unes temporades, el calendari és asimètric i l'ordre de partits de la primera volta no es manté per al segon tram de la Lliga. Això fa que el derbi entre el Barça i l'Espanyol de la primera volta sigui a la jornada 14 i la tornada es disputi a la número 24 (i no a la 33).\nPel que fa als clàssics, el Barça i el Madrid es veuran les cares per primera vegada el cap de setmana del 24 d'octubre, al Camp Nou, en el partit corresponent a la jornada 10. La tornada serà el 20 de març, corresponent a la jornada 29, al Santiago Bernabéu. Si es compleixen les previsions, aquesta segona volta ja es jugarà a l'estadi madridista, que s'haurà acabat de remodelar. Fins ara els blancs estaven jugant al camp del filial, a l'Alfredo Di Stéfano.\nDe fet, el Reial Madrid ha sol·licitat, de manera excepcional, poder jugar les primeres jornades fora del seu estadi. Així, els blancs disputaran els tres primers partits a domicili, als camps de l'Alabès (contra qui debutarà), Llevant i Betis.\nCalendari exigent per a l'Espanyol\nAl seu torn, l'Espanyol rebrà dos dels favorits per a la Lliga ben aviat. L'Atlètic de Madrid, vigent campió, jugarà a l'RCDE Stadium el 12 de setembre (jornada 4), mentre que el Reial Madrid ho farà el 3 d'octubre (jornada 8). En canvi, els blanc-i-blaus tenen una segona volta exigent, ja que visitaran el Wanda a la jornada 32 (17 d'abril) i aniran al Bernabéu quinze dies després, el dia 1 de maig (jornada 34). Finalment, els duels entre el Barça i l'Atlètic de Madrid seran a les jornades 8 i 23. D'entrada, el 3 d'octubre al Camp Nou i, per acabar, el 6 de febrer al Wanda.\nLa previsió és que tots els partits de la temporada vinent siguin amb públic, fins i tot amb un 100% d'aforament si els assistents porten posada la mascareta. En qualsevol cas, seran les comunitats les que acabaran regulant els aforaments en cada estadi, segons l'evolució de la pandèmia.\nFC Barcelona Barça RCD Espanyol


Saray Giménez | imProve News\nLa perillositat de la carretera per als ciclistes\nPosted on 29 juny 2017 by Ferran Lalueza Bosch\tin Joana Casas, PERIODISTES, Sandra Guiu, Saray Giménez, Vídeo and tagged Accidents, bicicleta, Carreteres, ciclistes.\nEl Jesús Negro, el Jordi Recasens i l’Óscar Bautista són alguns dels ciclistes que han perdut la vida mentre circulaven amb la seva bicicleta per alguna de les carreteres espanyoles que encara avui es vesteixen de dol. A Espanya, l’ús de la bicicleta ha augmentat substancialment durant els últims anys. Són moltes les persones que s’han aficionat a aquest esport, tot i que la cultura ciclista de l’estat encara s’allunya molt de la de països com Dinamarca o Holanda, a on la població utilitza la bicicleta com a mitjà de transport per moure’s diàriament.\nL’any 2016 va acabar amb 33 esportistes morts i aquest any, la xifra ja s’eleva a 19. Fins i tot hi ha ciclistes que són víctimes de reincidents que es posen al volant sota els efectes del consum d’alcohol i droques que, juntament amb les deficiències de les carreteres, són una arma letal per als ciclistes. Pocs són els ciclistes que encara no han patit cap ensurt. Coincideixen que tenen certes responsabilitats, que no tots les compleixen.\nNi tan sols les grans estrelles de l’esport es lliuren d’aquests tràgics successos. Un exemple recent el trobem en el corredor de moto GP Nicky Hayden. Ha estat l’últim professional víctima mortal d’un accident mentre entrenava amb bicicleta, però també s’ha de recordar la mort de Michele Scarponi, guanyador del Giro al 2011.\nLes grans estrelles de l’esport tampoc es lliuren d’aquests tràgics successos. El corredor de moto GP Nicky Hayden i el ciclista Michele Scarponi són les últimes dues víctimes mortals després de patir un atropellament. Un altre aficionat, el Marc Ribas, dóna el seu parer sobre els últims successos.\nA la muntanya també es produeixen accidents mortals i són cada cop més habituals les trampes que es col·loquen a les pistes forestals per evitar o disminuir el trànsit de ciclistes per zones de caçadors. Filferros, claus i fins i tot roques grans són també de vegades alguns dels perills que han d’afrontar.\nEl passat 28 de maig, es van convocar a diversos punts de l’estat espanyol concentracions d’esportistes professionals i aficionats en què, sota el lema “Respecte. No + ciclistes morts. #porunaleyjusta”, es demanaven campanyes per promocionar en positiu l’ús de la bicicleta i es reclamaven mesures per garantir la seguretat dels ciclistes a la carretera.\nDavant d’aquesta situació d’alarma la Direcció General de Tràfic ha llançat la campanya de conscienciació “Almas ciclistas” on s’inclouen testimonis de familiars i amics de víctimes d’atropellaments. A més, té previst posar en marxa diverses mesures de prevenció per posar fi a aquesta plaga. Una d’aquestes mesures és l’App DGT Comobity.\nReportatge de Ràdio: Professions sanitàries desconegudes i nous mètodes d’intervenció\nPosted on 29 juny 2017 by Ferran Lalueza Bosch\tin Ràdio, Saray Giménez and tagged part, salut, sanitat, teràpia ocupacional.\nEl panorama sanitari actual ha propiciat l’aparició de diferents professionals de salut i nous mètodes d’intervenció que van guanyant força. Són moltes les figures sanitàries que estaven a l’ombra i que, poc a poc, van agafant força i guanyant terreny. L’Ònia Alonso n’és un bon exemple. Va estudiar teràpia ocupacional sense gairebé conèixer la professió i, encara avui dia, té dificultats perquè la gent comprengui la seva tasca.\nLa teràpia ocupacional és una professió que, tot i la importància de la seva intervenció, encara és difícil d’acceptar i d’entendre. Tot i que, actualment, molts centres s’han adonat del valor de la seva figura, encara queda un llarg camí per fer.\nA banda de les professions emergents, hi ha d’altres que es combinen per donar lloc a nous mètodes com el Bmom centrat en el pre i el post part. L’Anna Saló és la responsable de dur-lo a terme al seu centre de Vilanova i la Geltrú. Aquestes dues professionals són un bon exemple de que el món canvia i que, tal com diu el refrany, o t’adaptes o mors.\nEntrevista a Ònia Alonso, terapeuta ocupacional\nPosted on 29 juny 2017 by Ferran Lalueza Bosch\tin Ràdio, Saray Giménez, Text and tagged salut, sanitat, teràpia ocupacional.\n‘LA TERÀPIA OCUPACIONAL, NI LA CONEIXEN NI LA VALOREN’\nL’Ònia Alonso és Terapeuta Ocupacional. Assessora a l’empresa Ayudas Dinámicas y coordinadora del projecte Cinco5 pediatria. La seva carrera s’ha desenvolupat en les ajudes tècniques, com a assessora i donant formació per a diverses institucions.\nPer a qui no la conegui, com explicaries que és la Teràpia Ocupacional?\nTothom em pregunta si li busco feina a la gent. Però no. El terapeuta ocupacional (TO) és una figura sanitària que treballa el pacient globalment per recuperar la seva autonomia. Volem recuperar les ocupacions significatives dels pacients, capacitant-los a tots els nivells (físic, psicològic i social) perquè les pugui fer. Hi ha un proverbi que resumeix la professió:“dona-li a un home un peix i menjarà un dia, ensenya-li a pescar i ho farà tota la vida”.\nEn l’àmbit social – sanitari, la figura del TO es troba a diferents sectors. Es pot dir que el de les ajudes tècniques és el sector en el qual el TO està més identificat?\nA Espanya no. A empreses com la que treballo, que són fabricants i distribuïdors, sóc la primera TO, tot i ser els que investiguem, cerquem innovacions i, finalment, valorem.\nCreus que la figura del TO està integrada en el sector sanitari-social?\nEncara no, crec que no ens sabem vendre. Ni ens coneixen ni ens valoren. Crec que hem de treballar conjuntament amb altres professionals, no segregar el treball perquè l’únic beneficiat sigui l’usuari i unificar forces per anar tots a una. Ara, que ja tenim un col·legi de terapeutes a Catalunya, tinc l’esperança que amb els anys la cosa canviï i millori.\nEts coordinadora del projecte Cinco5 pediatria, relacionat amb l’assessorament de productes de suport específicament pediàtrics. En quin punt es troba actualment el projecte i quins són els objectius a curt termini?\nEs troba en evolució. És un projecte que va començar fa quatre anys amb què volem donar suport als professionals perquè coneguin els productes de suport del mercat i puguin triar el millor per al seu usuari. Volem que hi hagi un catàleg on tots els àmbits pediàtrics (l’oci, la mobilitat, l’alimentació, etcètera) estiguin inclosos. L’objectiu a curt termini és valorar les necessitats del professional i donar-li accés a tot això.\nCom veus el futur de la professió?\nSom la professió del futur, tot s’hauria d’enfocar cap a la globalitat i no basar el tractament en la segmentació. Però crec que el TO s’ha de vendre i formar-se millor, i fer-se escoltar. Tota la feina que han fet altres professionals és la que estem fent ara i encara ens queda un llarg camí per recórrer.\nLa gran lluita de les Costes del Garraf\nPosted on 23 juny 2017 by Ferran Lalueza Bosch\tin Opinió, Saray Giménez and tagged Accidents, Carreteres, Conducció, Mobilitat, Peatges, Prou Peatges.\nImatge de dimarts 28 de febrer a les 7h del matí a la carretera de les Costes | imatge cedida per Jenar Tejedor.\nEl seu encariment progressiu (actualment, 6.68€) ha provocat que, gradualment, augmentés l’ús de la carretera C-31 per anar a Barcelona (uns 18.000 vehicles diaris), un tram que, segons el servei català de trànsit, té un índex de perillositat alt. Es tracta d’una carretera estreta, sense voral, delimitada per muntanya i un mur de formigó que limita un penya-segat, amb entrades i sortides a diferents pedreres i una cimentera i amb tota una seqüència de corbes a on està prohibit avançar. Aquesta perillosa via és l’única alternativa gratuïta de l’autopista, en la qual turismes, camions de gran tonatge i bicicletes es disputen un carril de menys de tres metres d’ample. Sorprenentment, no es posen mesures per reduir-hi la circulació.\nGairebé cinc anys han passat des que es van iniciar moviments com “No vull pagar C-32” o “Prou Peatges”, en què milers de conductors es negaren a pagar els peatges perquè amb l’impost de circulació ja n’és suficient per mantenir les infraestructures. Fins i tot, a la campanya electoral del 2016, l’exministra de Foment, Ana Pastor, i el conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, van prometre no ampliar les concessions de les autopistes de peatge que s’anessin vencent. Però aquestes paraules s’han quedat en foc d’encenalls.\nLa plataforma “No vull pagar” notifica, regularment, tant dels accidents com de les retencions que es produeixen i premsa com El diari de Vilanova informa quasi setmanalment d’accidents ocorreguts a les costes (uns 30 registrats l’any 2016).\nPer què encara no hi ha panells a l’autopista que donin informació d’aquesta carretera? Per què no s’ha instal·lat cap càmera que capti les imprudències d’alguns conductors, essent una via tan freqüentada i perillosa? Per què no s’aplica el protocol d’obertura de barreres del peatge de la C-32 en la majoria dels casos d’accident a la C-31? Potser esperen que passi una desgràcia per posar-hi una solució. Mentre se la pensen, em resignaré a utilitzar aquesta via. Desgraciadament.


RESIDÈNCIES: LA QUALITAT ASSISTÈNCIAL COMENÇA PER LA DIRECCIÓ – Marea Blanca\nRESIDÈNCIES: LA QUALITAT ASSISTÈNCIAL COMENÇA PER LA DIRECCIÓ\n2 de febrer de 2020 2 de febrer de 2020 Enric Feliu\nPrioritzar beneficis té conseqüències : precaritza les condicions laborals i posa en risc a les persones\nLes persones envellim, i certament que moltes vegades ens convertim en dependents. No será mai la nostra decissió. Les famílies amb les circunstàncies en que vivim, unes podrán optar per que els avis i àvies puguin estar a les nostres cases però moltes vegades serán les residències les que hauran de tenir-ne cura d’ells i elles. Per això, quan succeeix, les families cerquen la millor atenció i tractament humà possible confiant en la professionalitat i empatía tant de la direcció com dels treballadors i treballadores.\nEs ben cert que hi han accidents. Les circunstàncies de dependència de les persones grans poden ser molt gravoses i els hi cal la cura que s’ha tenir com si fossin a vegades uns nadons. Tendressa I amor. Qualitat assistencial per les persones que estimem.\nPerò aquesta confiança és frágil i es pot trencar. Quan avisen a la familia que una àvia s’ha donat un cop al nas i tè un fort hematoma, i no hi han prou explicacions o bé s’eludeixen. Fins i tot pot ser que et menteixin. Quan aquestes situacions es reprodueixen, un cop i un altre, bé per mala manipulació en canvis posturals, o per no haver-li posat les mesures de contenció que té indicades, ja parlem de mala praxis, que pot arribar a negligència.\nLa familia es pregunta com “d’una residència que era un model de referència, amb prestigi, amb un tractament humanitari i un presonal competent i amb valors, s’està passant a tot el contrari”.\nLa resposta a la qüestió : una nova direcció que prioritza “infintament més l’especulació, els beneficis i els actes de cara a la galeria en detriment del benestar dels residents. En consequència, la rotació del personal és molt més alta, molt del personal qualificat, i que estimen la professió ja no hi és”.\nNo es tracta pas d’un fet aïllat en una residencia concreta ( en aquest cas la Residencia Nostra Senyora del Tura a Olot). Es el dia a dia en moltes residències. Ratios de treballadors que es compleixen, i que comporten sobrecàrregues de treball inasumibles. Al cremar el personal, es substitueix a vegades per personal sense la deguda formació. Com resalta la familia “el nivell qualitatiu ha baixat bruscament” i per tant estàn els nostres avis i avies en risc.\nQue li resta a una familia afectada : alçar la veu, donar suport a la resta de families afectades i expresar la solidaritat als treballadors i treballadores que fan tot el possible per suplir les mancanes reals. I finalment per responsabilitat, exigir una nova direcció que prioritzi les persones , recuperi la qualitat asistencial i la confiança de les families.\nEl dibuix es del dibuixanta francés Richard Nagy\n← POSICIONAMENT DE LA MAREA BLANCA DE CATALUNYA DAVANT LA INSTRUCCIÓ 05/2019 I REGLAMENT DE LA LLEI 9/2017 D’UNIVERSALITZACIÓ DE L’ASSISTÈNCIA SANITÀRIA \nLES LLISTES D’ESPERA A CATALUNYA: PATIMENT SENSE HORITZÓ →


APGCC Professionals de la gestió cultural noticia Subvencions a projectes dinternacionalitzacio d%E2%80%99empreses audiovisuals que contribueixin a la comercialitzacio de la produccio audiovisual\nConvocatòries | Audiovisual\n22-03-2021 fins al 22-04-2021\nData de publicació: 22-03-2021\nL'objecte d'aquestes bases és subvencionar projectes d'internacionalització d'empreses audiovisuals que contribueixin a la comercialització de la producció audiovisual. Aquests projectes només es poden referir a l'assistència a mercats i a activitats d'indústria. Als efectes d'aquestes bases s'entenen per activitats d'indústria les que no són únicament de promoció del producte audiovisual.\nS’estableixen les modalitats següents:\na) Projectes d’internacionalització d’empreses de producció audiovisual independents que internacionalitzin obres audiovisuals en qualsevol fase de producció o acabades.\nb) Projectes d’internacionalització d’empreses de distribució audiovisual independents amb comercialització d’un catàleg d’obres audiovisuals en qualsevol fase de producció o acabades. Aquestes distribuïdores han de ser exportadores.\nLes subvencions que es concedeixen d'acord amb aquestes bases tenen la consideració d'ajuts de minimis, regulats pel Reglament (UE) 1407/2013 de la Comissió, de 18 de desembre de 2013, relatiu a l'aplicació dels articles 107 i 108 del Tractat de Funcionament de la Unió Europea als ajuts de minimis (DOUE L352, de 24.12.2013).\nEl període subvencionable és de l'1 de gener al 31 d'octubre de 2021.\nEl període per presentar sol·licituds és del 22 de març al 22 d'abril del 2021, tots dos inclosos. Aquests ajuts són de tramitació telemàtica obligatòria. Cal que eviteu navegar amb Internet Explorer versió 8 o inferior. Consulteu les condicions tècniques necessàries per fer els tràmits en línia a Tràmits gencat\nPoden optar a aquestes subvencions les empreses de producció o de distribució audiovisual independents que estiguin inscrites en el Registre d'empreses audiovisuals de Catalunya o en el Registre administratiu d'empreses cinematogràfiques i audiovisuals, gestionat per l'Institut de la Cinematografia i de les Arts Audiovisuals (ICAA), o les d'un estat membre de la Unió Europea o associat a l'Espai Econòmic Europeu i amb establiment operatiu a l'Estat espanyol, i que compleixin els requisits i les condicions que estableix la base 3.\nS'entén per empresa de producció audiovisual independent aquella persona física o jurídica que compleix les condicions següents: té una personalitat jurídica diferent a la d'una empresa prestadora de serveis de comunicació audiovisual; no participa de manera directa o indirecta en més del 15% del capital social d'una o de diverses empreses prestadores de serveis de comunicació audiovisual; el seu capital social no té una participació directa o indirecta superior al 15% per part d'una o de diverses empreses prestadores de serveis de comunicació audiovisual, i, en els darrers tres exercicis fiscals, no ha facturat més del 90% del seu volum de facturació a una mateixa empresa prestadora de serveis de comunicació audiovisual.\nS'entén per empresa distribuïdora independent aquella empresa distribuïdora que no és objecte d'influència dominant, directa o indirecta, ni per part d'empreses d'estats no membres de la Unió Europea ni associats a l'Espai Econòmic Europeu, ni d'empreses prestadores de serveis de comunicació audiovisual, per raons de propietat, de participació financera o per les normes que en regeixen la presa de decisions. S'entén que hi ha una influència dominant, directa o indirecta, d'una empresa quan aquesta compleix alguna de les condicions següents:\na) Tenir més del cinquanta per cent del capital subscrit en l'empresa distribuïdora.\nb) Disposar de la majoria dels vots corresponents a les participacions emeses per l'empresa distribuïdora o que puguin designar més de la meitat dels òrgans d'administració o de direcció.\nBeques Leonardo d'investigació i creació Cultural. Convocatòria 2022\nConvocatòria de beques a projectes de recerca i experimentació en mediació artística en residència al Santa Mònica 2022/2023\nSubvencions de l'àmbit de la cultura popular i tradicional


Els presos trans podran triar presó segons el gènere sentit a Catalunya\nPublicat 15/11/2019 16:09:55 +01:00CET\nTres preses traslladades a Wad-Ras valoren el trasllat després d'estar aïllades en centres d'homes\nLes persones trans que compleixen condemna a les presons de Catalunya podran triar centre penitenciari segons el gènere amb el qual s'identifiquen, sense que calgui que hagin fet el canvi de sexe en el Registre Civil.\nAixí ho han anunciat la consellera Justícia de la Generalitat, Ester Capella, al costat del conseller de Treball, Assumptes Socials i Famílies, Chakir El Homrani, en una compareixença a la presó de dones de Barcelona Wad-Ras després de signar la instrucció per la qual les persones preses podran sol·licitar el trasllat sense que calgui acreditar oficialment el canvi de sexe, i seran els informes del centre i la valoració dels tècnics els que decideixin si es fa o no.\n"Els resultats han demostrat que la decisió és encertada", ha valorat Capella després de conèixer a dues de les tres internes a Wad-Ras que han estat traslladades arran de la nova normativa, i ha assenyalat que les persones trans pateixen constantment mirades de rebuig de la societat, i que la nova normativa pretén reparar aquest dany.\nLa instrucció forma part del desplegament de la Llei 11/2014 pels drets LGTBI, i l'El Homrani ha considerat que dona resposta a una demanda històrica del col·lectiu trans: "Haver de viure en privació de llibertat és ja bastant dur, i més no poder fer-ho amb persones del gènere amb el qual t'identifiques".\nFins al moment, per ingressar o sol·licitar el trasllat a una presó només es tenia en compte el sexe que constava en el document d'identitat, i les persones trans que volen fer-ho han de presentar informes psicològics i acreditar que s'han hormonat durant almenys dos anys.\n14 PERSONES TRANS A LES PRESONS CATALANES\nEl tècnic de la Secretaria de Mesures Penals, Reinserció i Atenció a la víctima Miguel Ángel Esteban ha subratllat en declaracions als periodistes que per fer el canvi de sexe en el Registre Civil cal tenir la nacionalitat espanyola, per la qual cosa moltes persones estrangeres no poden fer-ho si la legislació dels seus països d'origen no ho contempla, i ha assenyalat que "el gran mèrit de la instrucció és la capacitat de decidir de la persona".\nHi ha un total de 14 persones trans que compleixen condemna a les presons de Catalunya i podran acollir-se a la nova normativa: fins ara, tres dones trans han estat traslladades a la presó de Wad-Ras des del Centre Penitenciari de Joves i des de Brians 1.\n"MÉS CÒMODA" EN UN CENTRE DE DONES\nUna de les elles és la Calani, de 25 anys i nascuda al Perú, que està a la presó preventiva i fa un mes que va ser traslladada a Wad-Ras, on diu que se sent ben acollida i "més còmoda i més alliberada" que a la presó de Brians 1, on estava abans i assegura que se sentia sola perquè troba més fàcil conversar amb noies.\nTambé valora que es puguin acollir a la nova normativa totes les persones trans, hagin o no passat per un procés d'operació: "A certs països de Sud-amèrica no, si no t'has operat i no tens nom de dona, ets un home".\nLa Paula, de 19 anys i de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona), va ser traslladada de Quatre Camins a Wad-Ras fa un mes i mig, i va demanar el canvi al centre de dones perquè estava a la seva anterior presó estava apartada dels interns: "Estava aïllada per la meva seguretat. Per no tenir problemes. Els homes estan aquí sols i quan veuen una dona, sigui trans o cis, es tornen bojos".\nLa consellera Capella ha explicat, a preguntes dels periodistes, que les tres preses traslladades a Wad-Ras estaven en zones específiques dels centres on complien condemna fins al moment, i ha detallat que ho feien basant-se en la instrucció del 2009 que preveia respectar la identitat amb la qual s'identifica cada persona, ha assumit que en moltes ocasions ha comportat "sol·licitud, fer activitats sols o soles", i que la nova instrucció evitarà aquests problemes.\nLa Paula valora que, des del trasllat, a Wad-Ras sí que pot assistir a activitats, fa un curs d'auxiliar de perruquería i en general se sent ben acollida per la resta preses, encara que apunta: "M'haig de dutxar sola. Això també és discriminació".


Llangardaix ocel·lat - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Llangardaix comú)\nLlangardaix ocel·lat a Galícia.\nEspècie Timon lepidus\nLacerta lepida Daudin, 1802\nTimon lepidus ibericus\nTimon lepidus nevadensis\nTimon lepidus oteroi\nEl llangardaix ocel·lat, fardatxo, sarvatxo, llangardaix comú o llargandaix (Timon lepidus, ex. Lacerta lepida) és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família dels lacèrtids.\n2 Morfologia i costums\n4 Programa de conservació del llangardaix comú a Catalunya\n6 Referències i bibliografia\nEs tracta d'una espècie pròpia del sud-est d'Europa, associada a ecosistemes mediterranis. La trobem distribuïda a la península Ibèrica, sud de França, nord-oest d'Itàlia i el nord-oest d'Àfrica. A la península Ibèrica, només és absent al nord de Galícia, al vessant nord de la Cornisa Cantàbrica, al País Basc i al nord de Navarra. A Catalunya, es distribueix per tot arreu excepte les zones de més altitud dels Pirineus, i es pot trobar des del nivell del mar fins als 2.200 m. En tot el País Valencià i a Balears també se'n poden trobar.\nDins de l'hàbitat mediterrani, sembla no dependre gaire dels factors climàtics, i es pot trobar sota condicions molt diferents, tot i que no ha estat trobada per sota dels 6°C de temperatura mitjana anual.\nÉs una espècie ubiqua, que ocupa tota mena de biòtops, exclosos aquells completament humanitzats i els de caràcter eurosiberià. Així doncs, es troba en tota mena de conreus i boscos mediterranis i de muntanya, com són els alzinars, pinedes, garrigues, brolles, vegetació de ribera, sorrals costaners, erms i prats de muntanya mitjana.\nEn general, aquest llangardaix és una espècie que prefereix àrees amb cobertura vegetal no gaire elevada, ja que així té espais oberts on poder prendre el sol i refugis per poder-se amagar. L'abandonament progressiu de les zones de conreu ha fet que el llangardaix ocel·lat s'hagi vist desplaçat pel lluert (Lacerta bilineata), un altre llangardaix de mida mitjana més acostumat a la vegetació espessa i que viu a la Catalunya humida.\nLlangardaix ocel·lat mostrant el cos sencer\nÉs un llangardaix de mida molt gran. Pot arribar a superar els 24 cm entre el cap i la cloaca i els 70 cm de longitud total. El cos és robust amb el cap gros i ample. Els mascles són més grans que les femelles, amb el cap, les extremitats i la cua més desenvolupades. També presenten porus femorals més grans. D'aquests, emana certa substància amb una olor característica que serveix per marcar el territori.\nÉs de color verd o bru, amb ocels blaus als costats del cos. La coloració i el disseny en varien amb l'edat, i és generalment molt vistós. Els adults presenten un disseny dorsal format per un reticulat negre sobre un fons verd groguenc. El cap és d'un color més bru i sense el reticulat. Els dos sexes presenten uns ocels blaus als costats del cos, i són més marcats en els mascles. Els individus joves es caracteritzen per presentar fileres transversals d'ocels clars encerclats de negre al llarg de tot el cos.\nÉs una espècie diürna que insola per mantenir la temperatura corporal. Es manté inactiva durant els mesos d'hivern i incrementen l'activitat a mesura que va augmentant la temperatura. Quan arriba la primavera, els mascles es mostren territorials i agressius.\nÉs una espècie ovípara, amb postes entre 7 i 25 ous, depenent de la mida de la femella. En general, fan una única posta a l'any. Els ous tenen una closca amb consistència apergaminada que permet l'intercanvi de gasos i aigua amb el medi.\nL'època de zel i posta varia en funció de la regió i l'altitud, tot i que generalment comencen els festejos els mesos d'abril i maig, i les primeres còpules en la segona meitat de maig. Les postes tenen lloc a la primera meitat de juny i els naixements tenen lloc entre finals d'agost i principis d'octubre.\nEls individus joves són insectívors, mentre que els adults tenen una alimentació omnívora a base d'altres rèptils, com ara sargantanes de mida petita, ocells petits i mamífers petits com musaranyes i ratolins.\nEls seus depredadors més habituals són la colobra de Montpeller, la serp blanca i diverses aus de presa. Tot i així, no és una presa fàcil per la seva gran agilitat, les seves urpes agudes i perquè utilitza una tècnica emprada per altres saures, com és autotomitzar (deixar anar) la cua. Quan la cua queda alliberada manté un cert moviment que fa que sembli viva, i això distreu el depredador.\nEl llangardaix ocel·lat formava part de la cuina extremenya tradicional. Antigament es preparava el lagarto guisado, un plat fet amb filets de llangardaix fregits i posteriorment guisats a foc lent. Actualment és una espècie protegida.\nPrograma de conservació del llangardaix comú a Catalunya[modifica]\nLlangardaix comú (Timon lepidus)\nEl programa de conservació del llangardaix comú a Catalunya és un pla de cria d'aquesta espècie de rèptil iniciat l'any 2015 com a reacció a la seva progressiva desaparició al Principat. És dut a terme pel Centre de Recuperació d'Amfibis i Rèptils de Catalunya (CRARC), a les instal·lacions de Masquefa, a l'Anoia. Els espècimens criats seran progressivament alliberats en diverses contrades de Catalunya en les quals les seves poblacions hagin decrescut o desaparegut. Les raons de la desaparició del llangardaix comú són diverses: Entre les principals causes trobem la contaminació per pesticides (reducció de nombre de preses i intoxicació) i la depredació per gats, els atropellaments també són un problema. La captura per a col·leccionisme és un fet molt esporàdic i puntual donat que no hi ha tradició (com en el cas de la tortuga mediterrània) i la concienciació ambiental és un tret que guanya molta força dins la terrariofília.\nEl llangardaix comú compleix un cert paper ecosistèmic. Aquesta espècie basa el 80% de la seva dieta en insectes, fet que resulta beneficiós per a l'agricultura. D'altra banda, el llangardaix comú és un aliment molt comú per altres espècies de rèptils sauriòfegs, sobretot els exemplars joves, els adults són presa de rapinyaires i petits mamífers carnívors.\nLluert (Lacerta bilineata).\n↑ INTRODUCCIÓ ALS RÈPTILS DELS PAÏSOS CATALANS\n↑ Lorenzo Díaz, (2001), Los sabores perdidos, Ed. Edaf. pag. 178 Gastronomia extremeña\n↑ Gastronomía tradicional extremeña\n↑ Los hábitos culinarios en el pasado extremeño\n↑ Gastronomía extremeña\n↑ «Impulsen un programa pioner de cria del llangardaix comú davant de la seva progressiva desaparició». . Ara.cat, 05-06-2015 [Consulta: 5 juny 2015].\nLlorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, planes 72-73. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 8473063546.\nFitxa d'aquesta espècie del Ministerio de Medio Ambiente (castellà) PDF.\nVídeo que mostra la construcció de la instal·lació per la cria del llangardaix comú al CRARC.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Llangardaix_ocel·lat&oldid=21837112»\nFauna de Catalunya\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 ago 2019 a les 01:46.


El Museu del Taulell rep un mural del prestigiós ceramista Enric Mestre donat pel BBVA\nEl Museu del Taulell ‘Manolo Safont’ d’Onda ha incorporat a la seva col·lecció un mural del prestigiós ceramista Enric Mestre que ha sigut donat pel BBVA.\nLa peça, que porta per títol ‘Abstracció’, es troba en bon estat de conservació i fins avui formava part de les col·leccions del BBVA. A partir d’ara, es dipositarà en la institució museística local durant un període de tres anys.\nEl director del Museu, Vicent Estall, ha mostrat a l’alcalde d’Onda, Ximo Huguet, la peça que en els pròxims dies quedarà instal·lada a l’organisme local. Consisteix en un mural de 6 x1,5 metres, de l’any 1973. L’obra està realitzada en ceràmica vidriada i es compon de 176 peces que, com un puzle, conformarà l’exemplar complet en el mur o paret. Predominen els tons marrons i ocres, i una vegada col·locat té forma rectangular.\nL’alcalde d’Onda, Ximo Huguet, ha agraït al BBVA la confiança dipositada en el Museu del Taulell per a preservar la peça. “És un honor que l’entitat hi haja pensant en Onda per a albergar aquest valuosa obra, doncs d’aquesta manera es consolida el prestigi del Museu del Taulell”, ha destacat Huguet, qui ha afegit que, “pròximament el mural serà custodiat a la nostra ciutat, on podrà ser admirat o consultat per veïns i visitants i, amb açò, s’enriquirà significativament el museu”.\nLa institució museística ja alberga una altra obra donada per l’artista valencià. Es tracta d’una magnífica peça de gres amb engalbes de 1975, corresponent a una col·lecció de les seves primeres sèries escultòriques.


Biblioteca Manuel de Pedrolo: Les Onades del destí - N Lar\nLes Onades del destí - N Lar\nDesprés de captivar-nos amb la meravellosa Trilogia del Núvol Blanc -on ens descobreix una Nova Zelanda fascinant i inoblidable-, Sarah Lark comença un nou viatge literari encara més apassionant. Una saga familiar d'amors, d'odis i de passions, aquest cop ambientada a les plantacions d'esclaus jamaicanes del XVIII.\nAquest és el segon volum, el títol anterior és L’illa de les mil fonts.\nJamaica, 1753. Malgrat atraure les mirades de gairebé tots els nois de l’illa, la Deirdre Fortnam no vol sentir a parlar d’amor i prefereix passar els dies feliçment amb la seva mare –la Nora– i el seu pare adoptiu. Però tot canvia quan el jove metge Victor Dufresne es fixa en aquella noia mestissa tan fascinant. Convençuda que aquell doctor serà el seu gran amor, la Deirdre accepta casar-s’hi i marxar plegats a la illa de la Hispaniola. Allà començarà la gran aventura de la seva vida.\nEtiquetas: Novel·la, Novetats adults, Novetats d'aquest mes, Recomanacions


Les entitats sobiranistes valoren la data i la pregunta\nComentaris tancats a Les entitats sobiranistes de la Garrotxa consideren lògiques la data i la pregunta del referèndum\nTal i com estava previst, aquest matí el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha anunciat la data i la pregunta del referèndum. La proposta és ben vista pels responsables locals tant de l’ANC, com d’Òmnium, com l’Associació de Municipis per la Independència.\nA 2/4 d’11 del matí el president Puigdemont anunciava la data i la pregunta del referèndum sobre el futur polític de Catalunya. Tant l’ANC, com Òmnium com l’Associació de Municipis com la Independència estan satisfets de la proposta. Consideren que la data compta amb un marge lògic i la pregunta és prou clara. El compte enrere fins a l’1 d’octubre ja ha començat.\n– Òmnium Garrotxa i l’ANC organitzen busos des d’Olot per assistir a la convocatòria ‘Referèndum és democràcia’ d’aquest diumenge a Barcelona\nEls especialistes en la salut de la dona, l’Equip Dona, és un centre ginecològic on la paraula “equip” va més enllà del seu propi significat com a concepte, convertint-se en una filosofia de treball. Dr. Juan Carlos Bello, Equip Dona: Tenim clar que…


Arriba el “Maó Festivals 2021”, que reuneix a un total de 10 festivals durant l’estiu i la tardor\nL’Ajuntament de Maó vol seguir donant suport a l’activitat cultural a Maó, per aconseguir una ciutat encara més viva i plena d’activitat, amb una oferta cultural i artística àmplia i de qualitat\nLa ciutat de Maó acollirà, durant els mesos d’estiu i principi de tardor, un total de 10 festivals de tot tipus, sota el paraigües del programa “Maó Festivals 2021”. Aquests festivals, organitzats per diferents entitats, compten, tots ells, amb el suport econòmic i logístic de l’Ajuntament de Maó. .\nAmb aquest impuls als diferents Festivals de Maó, l’Ajuntament vol seguir donant suport a l’activitat cultural a Maó, per aconseguir una ciutat encara més viva i plena d’activitat, amb una oferta cultural i artística àmplia i de qualitat.\nLa regidora de Cultura i Medi Ambient, Conxa Juanola, ha explicat que aquesta programació “acull festivals de tot tipus; musicals, d’arts escèniques o d’arts plàstiques”. En aquest sentit, la regidora ha afegit que “ amb aquest estalonament feim possible que hi hagi tota aquesta varietat de programació, per poder gaudir de les diferents mostres artístiques de gran nivell que caracteritzen la nostra ciutat”.\nPodeu consultar el calendari amb els diferents festivals i les seves dates al cartell de “Maó Festivals 2021”. La compra d’entrades es podrà fer a l’espai web de cada festival:


El Centre de Creació Circense de Valls torna a obrir les portes a les famílies | Diari de Tarragona\nEl Centre de Creació Circense de Valls torna a obrir les portes a les famílies\nAquest diumenge la Circoteca de Valls tornarà a omplir-se amb les activitats que ofereix la companyia de circ Passabarret\n27/02/2015 10:12 | Actualizado a 22/05/2017 23:46\n'Circ en família' obre les portes del centre, on es convida pares i fills a jugar plegats fent circ. Foto: Cedida\nEl ‘Circ en família’ és un taller de gran format que es posa al servei de les famílies perquè pares i fills puguin aprendre conjuntament diferents tècniques de circ. La passada edició va reunir a més de 75 persones, omplint l’espai de gom a gom.\nCada any, La Circoteca realitza tres ‘Circ en família’, tot coincidint amb el primer diumenge de cada mes, de febrer a abril. Es tracta d’una iniciativa que va començar a l’espai de circ Tub d’Assaig de Terrassa i que ben aviat es va fer a Valls i, posteriorment, a pràcticament tots els Espais de Circ de Catalunya. Durant el matí del primer diumenge de cada mes, les portes del centre s’obren i es convida a pares i fills a jugar plegats.\nEl centre de Valls La Circoteca, realitza aquesta activitat des de fa dos anys, sobretot a l’hivern i la primavera, i ofereix un taller de gran format amb equilibris, malabars, elements de psicomotricitat, trapezi o telles d’una manera no dirigida. «El que volem és que les famílies juguin i practiquin… no que surtin d’aquí convertits en grans artistes, sinó havent passat una estona fent-se passar per un dia en artistes de circ en actiu», comenta la Dèlia Batet, responsable de La Circoteca. «Hi ha gent més hàbil i d’altres que no ho són tant, però veure grans i petits jugant plegats és una experiència molt divertida», afegeix.\nAquesta proposta està dirigida a tot tipus de famílies i grups, i es fa en horari de matí, d’11 h a 13 h. El preu de l’entrada és de cinc euros, que inclou a un adult i un infant, i un euro de més per cada «membre extra» de la família.\n«Són preus populars perquè el que pretenem és que la gent vingui i conegui el circ», explica Batet, «i el circ és acció… per això està bé aquesta activitat que equipara a pares i fills en unes rutines poc habituals». Això sí, qui s’hi vulgui apuntar pot fer-ho adreçant-se a la companyia (per telèfon, o mitjançant el web) i reservant, doncs es tracta d’una activitat amb molta afluència i l’aforament és molt limitat. La puntualitat és imprescindible.


Un Paisaje en la Cazuela – La veu d'Àfrica\nCreu Roja, 15 d’octubre de 2021\nDemà 16 d’octubre, l’Organització de Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura celebra el Dia Mundial de l’Alimentació.\nUna vegada més, a la Creu Roja ens sumem a aquesta iniciativa amb el llançament de l’estratègia d’Alimentació Conscient. Si vols saber més sobre aquest nou projecte, et convidem a visitar la página web d’Alimentació Conscient.\nTambé volem presentar-te la sèrie documental “Un Paisaje en la Cazuela”, on donarem visibilitat al fabulós ecosistema gastronòmic que té Espanya. Et convidem a veure el tràiler.\nLa sèrie tindrà 19 episodis, corresponents a les comunitats i ciutats autònomes. Els diferents episodis s’estrenaran els divendres de les pròximes setmanes en el nostre canal de YouTube. El primer episodi ja està disponible i pots veure’l aquí. No et perdis cap!\nPrevious Post:Col·labora amb el Baròmetre del sector tecnològic a Catalunya 2021\nNext Post:Primera pedra d’una nova promoció d’habitatge públic a Provençals del Poblenou


La Fundació ONCE convoca ajudes per a estudiar anglès a l’estranger destinat a joves amb discapacitat | Montsià Jove\nLa Fundació ONCE convoca ajudes per a estudiar anglès a l’estranger destinat a joves amb discapacitat\nFundació ONCE ha posat en marxa un programa d’ajuts de mobilitat internacional perquè joves amb discapacitat d’entre 18 i 30 anys puguin estudiar anglès a algun país anglòfon de la Unió Europea.\nLa iniciativa es desenvolupa en el marc del Programa Operatiu d’Ocupació Juvenil 2014-2020 (POEJ), cofinançat pel Fons Social Europeu, i pretén millorar les competències lingüístiques en anglès dels joves amb discapacitat i, amb això, fomentar la seva oportunitat de treballar en ocupacions tècnics i qualificats, on es prima el coneixement d’aquest idioma.\nEn funció de les últimes dades disponibles, la taxa d’activitat dels joves amb discapacitat és 14 punts percentuals més baixa que la del mateix grup d’edat sense discapacitat i la taxa d’atur supera en 15 punts percentuals a la de la joventut que no té discapacitat. A més, el 81% de joves amb discapacitat manifesta l’existència d’obstacles per trobar una ocupació.\nSegons la convocatòria d’aquest programa d’idiomes, que es pot consultar al següent enllaç, els ajuts són per a cursos i estades d’entre dos i tres mesos de durada, en algun país anglòfon de la Unió Europea. En concret, les beques per a estades de dos mesos són de 4.000 euros, mentre que les de tres mesos ascendeixen a 6.000 euros. Totes elles cobreixen la formació en anglès a través de cursos que hauran de desenvolupar-se entre febrer i agost d’aquest any i que hauran de tenir una càrrega lectiva d’almenys 80 hores mensuals.\nRequisits i terminis\nEls interessats a obtenir un ajut per a aquesta fi hauran d’acreditar un grau de discapacitat igual o superior al 33%, tenir entre 18 i 30 anys i estar inscrits en el Sistema Nacional de Garantia Juvenil de manera prèvia a l’inici del curs. Podran presentar les seves sol·licituds entre el 15 de gener i el 31 de maig de 2018 a través del correu electrònic idiomas@fundaciononce.es.\nMontsiaJove\t2018-01-18T12:48:26+00:00\t18/01/2018|


Bloc de Josep Maria Canet: de novembre 2017\n1 diumenge Advent any B\nL’evangeli d’aquest primer diumenge d’Advent ens recorda idees que hem sentit en els evangelis d’aquests darrers diumenges. La paràbola dels talents ens cridava a donar fruits. La paràbola del Judici Final ens deia que aquests fruits havien de ser fruits d’amor, especialment cap a aquells que més necessitat en tenen.\nL’Advent és el temps de l’esperança. Ja des d’aquest primer diumenge, se’ns diu que l’esperança cristiana és una esperança activa. No és com l’espera del qui s’asseu sense fer res, com qui espera el tren. Es més aviat com l’espera d’uns amics que han de venir a sopar, i que ens fa aixecar i moure’ns per tal de preparar bé l’esdeveniment.\nTenim davant nostre quatre setmanes. És bo que fem tots els preparatius materials perquè les festes que s’apropen siguin boniques. És bo que decorem la casa de la mateixa manera que l’ajuntament decora la ciutat. És bo que truquem a la família i que organitzem els àpats d’aquests dies de festa. És bo que traguem el pessebre de l’armari i el posem a l’entrada o al menjador.\nPerò és encara més bo que aprofitem aquest temps per reconciliar-nos amb aquell de qui ens havíem distanciat, és encara més bo si convidem o visitem aquell que sabem que viu sol o que està malalt, és encara més bo si enmig de les despeses pensem a fer un donatiu a alguna organització que s’ocupa dels més pobres. D’ocasions no en manquen, com el recapte d’aliments o d’aquí uns dies la Marató de TV3.\nEn aquests temps, on l’esperança en el futur a vegades manca, no podem celebrar el Nadal indiferents, com si res no passés al nostre voltant. El Nadal d’enguany serà difícil, complicat i potser trist per a moltes famílies. Si nosaltres ho podem celebrar amb certa normalitat, intentem no fer-ho amb grans despeses. Si estem atents al que passa al voltant nostre, l’espera donarà fruit. Jesús no naixerà només en el pessebre. Naixerà i creixerà en el nostre interior. Les llums no només faran bonic, col·laborarem perquè el nostre entorn sigui més lluminós.\n34 diumenge durant l'any A: Jesucrist Rei de l'Univers\nAquell que es declara ateu o agnòstic, aquell que viu en la indiferència pel que fa a la fe, si estima el qui ho necessita, està caminant cap a Déu.\nPublicat per JMC escolapia a 5:41


Vergés demana a Illa que el Gobierno "no entorpeixi" les decisions que prengui Catalunya La República\nVergés demana a Illa que el Gobierno “no entorpeixi” les decisions que prengui Catalunya\nLa consellera reclama al ministre totes les ajudes econòmiques i socials possibles per als ciutadans\nPla mtjà de la consellera de Salut, Alba Vergés, i el ministre de Sanitat, Salvador Illa, en una trobada el 26 d'octubre del 2020. (horitzontal)\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, s’ha reunit aquest dilluns presencialment amb el ministre de Sanitat, Salvador Illa. La consellera ha defensat davant d’Illa que el Govern sempre ha pres les decisions que ha cregut convenient per intentar frenar el virus i li ha tramès que així ho continuarà fent, al temps que li ha demanat “que no entorpeixi aquestes decisions”, segons ha informat Salut. Vergés també li ha reclamat que el govern espanyol posi a l’abast dels ciutadans totes les ajudes econòmiques i socials que té el seu abast. Durant la trobada, Vergés i Illa han analitzat la situació de la pandèmia a Catalunya i han compartit opinions a l’hora de fer front a aquest augment de casos. La reunió s’ha fet a la seu del Departament de Salut.\nSegons ha informat el Ministeri, Illa ha valorat la “comunicació continua” entre les dues administracions i ha reiterat a Vergés el suport per a la presa de decisions que està prenent la Generalitat, amb mesures adaptades a l’evolució de la pandèmia. Ha afegit que Illa i Vergés han “reforçat el seu compromís de continuar treballant de forma coordinada per doblegar la corba de contagis”.


El president vol una solució per a Catalunya que "passi per l'exercici del dret a l'autodeterminació"\n2 min. Barcelona 09/01/2019 13:05\n651x366 Torra diu que no permetrà la tramitació dels pressupostos si Sánchez no cedeix Torra diu que no permetrà la tramitació dels pressupostos si Sánchez no cedeix\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, ha esvaït aquest dimecres els dubtes sobre el posicionament de l'independentisme respecte als pressupostos del cap de l'executiu espanyol, Pedro Sánchez. "Som allà on érem", ha afirmat en la presentació del XXX Premi Internacional Catalunya: "Demanem una solució política per a Catalunya que passi per l'exercici del dret a l'autodeterminació". Si Sánchez no fa cap gest en aquesta línia, ha advertit, l'independentisme no només "no aprovarà els pressupostos, sinó que tampoc en permetria la tramitació".\nLa setmana passada la vicepresidenta del PDECat, Míriam Nogueras, i el secretari d'organització del partit, Ferran Bel, van discrepar en públic sobre si permetrien o no la tramitació dels comptes del govern socialista. Tot i que Nogueras va negar-ho amb rotunditat, Bel va defensar que permetent la tramitació dels pressupostos –encara que acabessin votant-hi en contra– es donaria més marge per al diàleg i la negociació entre els dos executius. Dilluns, el president del PDECat, David Bonvehí, va evitar posicionar-se i va afirmar en roda de premsa que el partit esperaria que Sánchez presentés els pressupostos per decidir si els tramita o no, en funció del moment.\nTorra es referma en el 'no'\nAquest matí Torra ha aclarit la qüestió i ha sigut clar en el 'no' als pressupostos si Sánchez no cedeix precisament en un dels principals esculls de les negociacions bilaterals: el dret a l'autodeterminació de Catalunya.\nAixí, s'ha remès al que ja va expressar en el debat de política general, i ha lamentat que "el govern espanyol no s'ha mogut del 'no'". "El president Sánchez ha de ser valent, s'ha de moure", ha recalcat: "Si ho fa, sap que comptarà amb el suport per tirar endavant els pressupostos". Amb tot, ha assegurat que la Generalitat mantindrà "sempre el diàleg amb l'Estat", s'aprovin o no els comptes.


Paddy View Kandy Sri Lanka - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n51 Maithri Mawatha Watapuluwa, Kandy Central, Kandy, Sri Lanka, 20000 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Paddy View?\nMés informació sobre Paddy View\nBen posicionat a Kandy Central, Paddy View és un lloc ideal d'inici d'excursions a Kandy. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Camps de Rugby Nittawela, Bosc Hermitatge, Kandy Private Hospital Ltd.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Paddy View asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, xemeneia, servei de taxi, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara habitacions per a no fumadors, ventilador, connexió a internet (cortesia), accés a internet, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Kandy, faci de Paddy View la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (15)Parelles (9)Viatgers en solitari (3)Famílies amb infants petits (2)Grups (1)


Tona acull aquest cap de setmana la Fira Joc Joc\nUn dels plats forts de la festa Major de Sant Andreu arriba aquest cap de setmana a Tona: la Fira Joc-Joc. Tal com explica des de l'organització, Xavier Socías, enguany com a novetat s'ha "endreçat el contingut per incorporar-hi el joc de taula modern".\nD'aquesta manera, la 17a edició del certamen quedarà dividida en dos pavellons on es podrà trobar jocs i joguines artesanes en un, "que és l'essència de la fira", i en l'altre, el joc de taula modern. Una de les altres novetats és que no hi haurà pausa al migdia i la fira s'obrirà de les 10 del matí fins a les 7 de la tarda.\nUna fira viva\nD'altra banda, hi haurà activitats durant tot el dia en tots dos pavellons. La màgia hi serà present, pel festival Una Tona de màgia que se celebra al maig, i també hi haurà partides gegants perquè hi participi tothom. "La fira estarà viva", conclou Socías.


Les deixes del Reremús | Salt: publicacions locals\n← Paisatges pedalats\nEvolució cultural en el marc geogràfic saltenc →\nLes deixes del Reremús. CCG edicions, 2012 (Vincles). ISBN: 978-84-939504-7-7\n“Poques vegades un home sol ha fet tant per la llengua de molts. Poques vegades un autodidacte ha instruït amb autoritat a tanta gent amb estudis. No tots els pobles de Catalunya han pogut tenir, com Salt, el seu Sunyer, és a dir, el vincle prim però decisiu que establia ponts entre passat i present, la veu indòmita de qui vivia “per salvar-nos els mots”, per mantenir viva una llengua i una cultura amenaçades d’extinció per decrets provinents d’un poder aliè tan brutal com barroer. Per a molts ciutadans de Salt i les comarques gironines la veu poètica, didàctica, i política d’en Salvador Sunyer ha estat un referent i un estímul.\n“Les deixes del Reremús” ens regala, destil·lada, l’essència de l’obra de Salvador Sunyer, poeta. És l’obra d’un poeta del poble que, com ha fet sempre, viu i escriu amb el poble i per al poble».\n[del pròleg de Miquel Berga]\n“En els poemes canto la meva fidelitat a Salt i dic que és així com m’agradaria que fos tothom”, comenta amb contundència el poeta autodidacte. El llibre es divideix en cinc apartats:\nEl primer està dedicat al Reremús, la riera que travessa el terme municipal i que figura en documents antiquíssims com a “Ridemus”, topònim llatí associat a la presència de rates. “Aquí toco el tema de la permanència. Li dic a la gent de Salt que ha d’estimar Salt, arrelar a Salt i fer convivència a Salt. Aquest és el tema del llibre”.\nLa segona i la tercera parts recullen poemes de diferents èpoques.\nEl quart apartat, titulat Sonets de tardor, inclou només sonets, la forma mètrica preferida d’aquest autor.\nLa cinquena i última part és un contundent clam a favor de la independència de Catalunya.\nSunyer assegura que mai ha tingut carnet de cap partit polític “ni mai en tindré”, diu afegint una rialla sorneguera. I és que quan era senador i diputat ocupant una acta dels socialistes, Sunyer pensava que l’Estat que va sortir de l’aprovació de la Constitució espanyola “funcionaria”, pero amb el temps ha anat descobrint que “no funciona, si més no per a nosaltres”. “Però això ho he anat descobrint més tard, com tanta altra gent”.\n[Extret de l’article aparegut al Diari de Girona el 12/4/12]\nPresentació: dia 12 d’abril de 2012, a les 8 del vespre, a la Casa de Cultura Les Bernardes. Intervindran: Jaume Torramadé, alcalde de Salt; Miquel Berga, autor del pròleg; Guillem Terribas, llibreter; Quim Curbet, editor; Salvador Sunyer, autor. Actors i actius del grup de teatre ESTIL llegiran poemes de l’autor.\nSalvador Sunyer canta la seva fidelitat a Salt al nou poemari “Les deixes del Reremús”. L’exsenador i exalcalde clama a favor de la independència de Catalunya i confia en el bon veïnatge del poble saltenc. Diari de Girona, 12/04/2012\nLletres. Salvador Sunyer, poeta, ofrena “Les deixes del Reremús”. Diari de Girona, 13/04/2012\nUna humil riera al centre del món. Salvador Sunyer honora el seu vincle amb Salt a “Les deixes del Reremús”. El PuntAvui, 13/04/2012\nAquesta entrada s'ha publicat en 2012 i etiquetada amb poesia. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


CineBaix - FATIMA\nDirecció i guió: Nadir Moknèche País: França Durada: 91 min Any: 2017 Gènere: Drama Interpretació: Fanny Ardant, Tewfik Jallab, Nadia Kaci, Lucie Debay, Lubna Azabal, Véronique Dumont, Raphaëlle Lubansu Distribuïdora: Surtsey Films Estrena a Espanya: 13/07/2018\nDesprés de la mort de la seva mare, en Zino, un jove de 27 anys fill d'immigrants algerians, decideix anar a buscar el seu pare Farid, que els havia abandonat a tots dos fa més de 20 anys. Després d’embarcar-se en aquesta missió arriba a un petit poble francès, on es troba amb una ballarina de la dansa del ventre anomenada Lola.\nUn grup de persones acudeix a una vetlla per la recent mort de la Malika. La cerimònia discorre amb senzillesa, és en un apartament parisenc. En Zino, el fill de la víctima, fuig del seu dolor, obsessionat amb la idea de conèixer el seu pare. Descobreix, gràcies a petits detalls i altres pistes, el possible parador del seu progenitor, un lloc que el porta fora de la capital francesa. Després del llarg viatge amb moto, coneix la Lola, una dona que treballa com a instructora de dansa en un saló de ball. El jove sospita que pot ser la dona actual d’en Farid, el seu pare, a qui ja no recorda. Ella ho desmenteix, però tampoc se sent capaç d'explicar-li que realment és la persona que en Zino cerca.\nAlma mater és la construcció llatina que serveix per suggerir la universitat, a més de la matriu, la força femenina des del seu enunciat que ho impulsa tot. Lola Pater és el títol del cinquè llargmetratge dirigit i escrit per Nadir Moknèche. El joc de paraules funciona com a crida d'atenció amb estil, un ham comercial que resumeix perfectament el que es veurà durant els noranta-cinc minuts que dura el film. Dues paraules que dansen al voltant de la protagonista de la història. El melodrama està servit, en narració lineal, amb alguns recessos per recordar temps pretèrits, flashbacks qüestionables en un tractament desacomplexat sobre la transsexualitat, més enllà de paternalismes ni afanys de polèmica. Però no és un melodrama clàssic o pur, sense opció al desànim o a una malenconia que pervisqui després que s’acabi la projecció. No, perquè la tragèdia es refugia entre algunes trobades alegres que difuminen la tristesa de la proposta. La comèdia envolta el drama per moments, alleugerint una càrrega de profunditat que s'endevina demolidora en el guió, però eludida en el rodatge.\nLa primera seqüència ja presenta en Zino com a protagonista, el fill abandonat en la infantesa pel seu pare, orfe de la seva mare en la maduresa. Un home de faccions suaus, gairebé infantils, d'aura femenina però caràcter masculí. Un nàufrag entre els homes que vol enfonsar l'últim salvavides en la tempesta, mitjançant la recerca del seu pare. Un personatge fals en la seva determinació, igual que en la seva evolució perquè, tot i la vàlua de Tewfik Jallab –l’actor que l'interpreta– és un paper que no disposa de prou energia, els diàlegs adequats o les rèpliques elegants, que li permetin qüestionar la covardia de la seva antagonista.\nEl valor de Lola Pater no se sustenta només en una direcció efectiva o el muntatge correcte per imprimir un ritme adequat als esdeveniments, massa respectuosos amb la quotidianitat en la seva resolució, potser més del que és aconsellable, per impulsar les emocions. Tampoc són aquestes bones intencions que queden clares des d'un principi, sobre la identitat personal, la humanitat i l'empatia pels altres, siguin propers o gent desconeguda. La gràcia del film prové d'altres dues paraules que podrien servir també com a títol per a la cinta: Fanny Ardant.\nElla és el nervi, la sang i el cos de Lola Pater, capaç de fer creïble per la veu i els gestos, l'home que ha desaparegut de la seva anatomia. Una mestra en el caminar, registrat en plans generals o amplis. Una bèstia sàvia en l'ús de la seva mirada per concretar paràgrafs sencers del guió. La intèrpret desprèn tota la seva fotogènia, enamora la càmera i el públic. Demostra que el cinema pot ser engany perquè no és una actriu transvestida en el seu cas. I no obstant això es queden en la memòria aquesta trobada amb l’excunyada al cementiri. O les converses que mantenen ella i el conserge a l'hotel, sobretot quan l'observa amb els seus ulls, descol·locant-lo. La comedianta justifica tot el llarg, sense necessitat d'imposar reclamacions per la seva condició femenina. Que potser se n’hi van posar a Carmen Maura quan va interpretar La ley del deseo o a Eddie Redmayne pel seu paper a La chica danesa?\nSón temps estranys per a la correcció política.\nPablo Vázquer Pérez – Cinemaldito.com


La cuina més autèntica del Pallars Sobirà | Visit Pirineus\nLa cuina més autèntica del Pallars Sobirà\nAssaborir la cuina del Pallars Sobirà és sinònim d’acostar-se a una cuina tradicional però, a la vegada, innovadora, i, per sobre de tot, amb protagonisme pel producte local.\nAssaborir la cuina del Pallars Sobirà és sinònim d’acostar-se a una cuina tradicional però, a la vegada, innovadora, i, per sobre de tot, amb protagonisme pel producte local. És una cuina que neix del territori, on tenen protagonisme el corder d'ovella xisqueta, la vaca bruna o les truites de riu. Per descobrir tots els secrets d’aquesta gastronomia de muntanya, seiem a taula amb el Ramon Aytés, de la Xicoia, associació que des de 2003 treballa per posar en valor la cuina del territori i explicar-la al món.\nLa Xicoia: producte local i tradició\nL’Associació Gastronòmica La Xicoia va néixer al 2003 amb l’objectiu de difondre la cuina del Pallars Sobirà, amb l’empenta d’una nova generació de gent relacionada amb el món de la cuina del territori. “Els productes de tota la vida ja no es cuinaven als restaurants i vam voler recuperar els plats de la cuina tradicional que s’estaven perdent per posar-los en valor i explicar la nostra cuina als altres. Fem una feina de pedagogia principalment. Anem a escoles, instituts, ensenyem a fer plats de cuina tradicional, posem en valor els nostres productes”, explica Aytés, responsable del restaurant de l’Hotel Pessets. La Xicoia és una organització oberta, on qualsevol que tingui inquietud per treballar per la gastronomia local i comparteixi la seva línia és benvingut. “Només demanem que tingui cura pel producte local i la tradició”, conclou.\nLa cuina del Pallars: tradició i innovació\n“La nostra és una gastronomia amb respecte pel producte local i que posa en valor la tradició. A partir d’aquí que cadascú ho apliqui com vulgui”, diu Aytés. A la cuina del Pallars el territori és la base, ja sigui per treballar amb un enfoc més tradicional o més innovador. Això és tradueix en una cuina tradicional, amb protagonisme pels productes que ofereix la muntanya i en una cuina més moderna però que parteix de les receptes de tota la vida. “Ara s’està treballant amb un projecte de cuina de bosc, on la idea és cuinar amb productes que ens dóna la terra de forma natural, com les Xicoies, herbes, flors... És un projecte liderat per l’Ajuntament de Tremp -Al teu gust- amb la col·laboració de la Fundació Alícia i està ajudant a que es recuperi tot això”, explica.\nEls productes estrella\nTradicionalment, el Pallars ha estat una comarca ramadera i això es nota en una gastronomia amb protagonisme per la carn: “Embotits com el xolís, la secallona o la girella; la botifarra, el corder d’ovella xisqueta, la vaca bruna, el poltre, el senglar, el cabirol, el cérvol… hi són molt presents”. També, un altre dels productes estrella de la gastronomia pallaresa són els bolets quan és època, les múrgoles, els moixernons o les carretes i, en els darrers anys, també s’ha donat una empenta a la producció de formatges de la zona: “Disposem de producte relacionat amb la llet d’una qualitat brutal gràcies a iniciatives com la de Tros de Sort, una formatgeria artesana fundada per cinc ramaders del Pallars Sobirà. A més, des de fa uns anys es fa també vi aquí al territori, de la mà del Celler Batlliu de Sort i de Cota 730, que produeixen i comercialitzen un vi de muntanya, segurament el que es fa a més altitud a Catalunya”, diu Aytés.\nTots aquests productes que defineixen la cuina del Pallars són presents en els plats que es poden degustar al territori: en els arrossos de muntanya, la vianda - com es coneix l’escudella al Pallars Sobirà-, el palpís, la girella o les receptes amb truita de de riu. “Fins ara la truita es treballava de forma força austera però en els darrers anys es fa de forma més divertida: amb marinats, elaboracions més complexes… A més, des de La Xicoia hem treballat també per recuperar el farcit de carnaval. Fem, per exemple, un taller a coles, al poble, on l’elaborem junts i el mengem”. El farcit és un embotit de porc amb pa, ous, panses, cansalada, all, pebre i julivert i des de La Xicoia volen que es converteixi en un plat per tot l’any. També, una altra elaboració que s’ha popularitzat en els darrers temps és el filiberto, un postre que no té més de 40 anys però que tota la comarca se l’ha fet ja seu i porta iogurt, gelat de nata i grosella diu Aytés.\nOn tastar la cuina Pallaresa\nEn Ramon Aytés ens explica que productes com el corder, la vedella o la truita de riu es poden gaudir en qualsevol restaurant del territori i ens recomana diferents productors on descobrir els productes estrella de la zona:\nCorder xisqueta: Casa Madó d'Escàs.\nVedella bruna: Casa Beta de Pujal.\nTruita de riu. Sillero de Tavascan\nFormatges: Tros de Sort, Casa Mateu, Peça d’Altron, La Formatgeria Montsent de Pallars de Rialp, Girola i Gavàs.\nVi: Celler Batlliu de Sort, Cota 730\nPots descobrir molts més productors artesans aquí\nFotografies: Associació Gastronòmica La Xicoia


El Micalet porta a Torrent el X aniversari del cicle de la Dolçaina - Societat Coral El Micalet\nEl Micalet porta a Torrent el X aniversari del cicle de la Dolçaina\nLa Societat Coral el Micalet, que enguany complix una década del seu Cicle Cultural al voltant de la Dolçaina, ha triat la localitat valenciana de Torrent aquest dissabte 15 de novembre, a partir de les 17:45 hores, com a lloc per continuar amb les seues celebracions.\nAixí, la jornada torrentina del s’iniciarà amb una concentració de les colles de dolçainers en la Plaça Major, una cercavila pels carrers de Torrent a ritme de tabal i dolçaina.\nAquesta activitat compartirà lloc i hora amb teatre de carrer, danses, cant d’estil i música clàssica. A més a més, amb la Muixeranga de València i albades es farà un homenatge especial a diverses persones del món de la cultura i de l’ensenyament a Torrent.\nLa SC el Micalet ja va iniciar, a finals de setembre, una mostra de la década d’aquest cicle en cartells a la seua sala d’exposicions i un gran acte dolçainer en l’Espai Rambleta, per tal de donar inici a les activitats del X aniversari del Cicle Cultural al voltant de la Dolçaina.