Scott Kinabalu Taronja comprar i ofertes a Trekkinn\nEU 43 Orange / Black EU 42 Orange / Black EU 46 Orange / Black EU 47 1/2 Orange / Black EU 40 1/2 Orange / Black EU 41 Orange / Black EU 42 1/2 Orange / Black Orange / Black EU 44 1/2 Orange / Black EU 45 Orange / Black EU 45 1/2 Orange / Black EU 47 Orange / Black\nDescripció Scott Kinabalu\nEl seu ajustament còmode, 8 mm d'alçada de baixada per a una posició de corrent dinàmic i un pes lleuger fan que SCOTT Kinabalu sigui la sabata més versàtil de trajectes curts a llargs dies. La geometria única de ;entresuela de SCOTT, de SCOTT, augmenta ;eficiència de ;execució tant per als talonistes com per als corredors de mitja punta i els del davant.\nSostre de tracció cap endavant\nSense guàrdia de cos cos\nCounter de taló intern\nCOMPOSICIÓ SUPERIOR: Mesh / No Sew\nBAIXA: AeroFoam + / Cautxú\nTALL: A FOREFOOT DROP 8mm\nAPPROX. PES: 320 gr\nTRACCIÓ FORMATIVA: Tracció cap endavant Amb el seu disseny de múltiples capes en capes, la sola es mossega als diferents nivells de roques, arrels i traçades per permetre que el corredor se centri en la carrera. A la zona del peu frontal, les llengüetes es col·loquen més amples que en ;àrea de mitja sola per proporcionar igual tracció i estabilitat.\neRide: La forma de rocker única crea una posició mitjana estable, que afavoreix un estil de funcionament més ràpid i més eficient que els corredors s'esforcen. Independentment de ;execució de la marxa, eRide treballa amb el cos per promoure una posició de funcionament més dinàmica que redueix els impactes de ;atac de taló i augmenta ;eficiència en ;execució.\nAeroFoam + Material mitjà: Gaudeix de tots els passos de la teva formació diària, SCOTT ha desenvolupat un nou material de mitola lleugera amb amortiment millorat. El compost d'AeroFoam + és més elàstic que la versió de SCOTT del material de mitja sola d'AeroFoam original amb major durabilitat i rebot per oferir protecció mentre es manté una marxa eficient. Es trobarà a ;estiuFoam + en els models més nous i més alts dels models Performance and Training.\nAeroFoam +: AeroFoam + té un conjunt de compressió més baix que les escumes del competidor (basades en un conjunt de compressió d'escumes durant 10.000 cicles de càrrega). Biomechanica LLC, Portland, 2014\nAmb Scott Kinabalu podràs disfrutar del teu esport favorit sense complicacions. Si t’agrada la marca Scott i tots els seus productes de muntanya, visita la secció de Calçat home on hi trobaràs tot el que necessitis. Fes la compra avui mateix i rep-la en pocs dies! El nostre principal objectiu a trekkinn és oferir-te el material de la millor qualitat i portar-te’l directament a casa sense que t’hagis de preocupar de res més!\nCaracterístiques Scott Kinabalu\nFina, amb adherència excel·lent però rígida\nLes sabates són molt boniques (més del que apareixen a la imatge) i molt còmodes com a forma. Tenen una adherència increïble en diferents superfícies. D'altra banda, pel meu gust, són massa rígids (sense cap amortiment).


Promoció Estrena de 'Racons' al Teatre Poliorama : :: Socpetit.cat\nPromoció Estrena de 'Racons' al Teatre Poliorama\nVIU EL TEATRE presenta 'RACONS' l’últim projecte de la Companyia Tanaka Teatre, que es podrà veure al Teatre Poliorama els diumenges 15, 22 i 29 de Gener i el 5 de Febrer a les 12:30 hores dins la programació familiar VIU EL TEATRE.\nRACONS és un viatge, una obra actual i divertida, màgica i sorprenent, una història que conté tres contes. L’espectador viatjarà per la màgia de l’Índia, la tendresa de Tailàndia i l’humor i percussió de Costa d’Ivori; un còctel idoni per donar la volta al món des d’una butaca.\nLa Rita és una noia aventurera que ha viatjat per tots els racons del planeta. Ara es troba a l’aeroport de Barcelona, a punt d’agafar un avió per conèixer més món. Esperant el seu vol viurà una sèrie de situacions que la retindran més temps del que es pensava. Durant l’espera recordarà i compartirà tres històries: un conte d’amor i màgia de l’Índia, una dolça història tailandesa i una rondalla de la Costa d’Ivori amb humor i ritmes de percussió.\nSocpetit us ofereix un preu únic i especial de 7 euros només pel dia de l'estrena, el 15 de gener!\nPreu Estrena Socpetit: 7€\nFunció: 15/01/2012 a les 12:30h del matí.\nEls nens paguen a partir dels 3 anys.\nNo paguen els menors de 3 anys (sense dret a butaca).\nRACONS, més enllà d'un viatge\nGènere: titelles i actors.\nRealitzeu la vostra reserva abans del 14/01/2012.\nOmpliu el formulari adjunt per fer la vostra reserva:\nReserva d'entrades (adults):\nReserva d'entrades (nens):\nDia de la funció:\nLes taquilles tindran el llistat de les reserves realitzades des de Socpetit per aplicar-vos el descompte. Per obtenir les entrades només haureu de donar el vostre nom a les taquilles.\nRecollida d'entrades: el mateix dia de la funció d'11h a 12h a les taquilles del Teatre Poliorama.\nLa Rambla, 115 (Plaça Catalunya)\nMetro L1 i L3 i FGC


‘Insuperables’, el nou ‘talent show’ de Gestmusic, arriba als platós del Parc – Parc Audiovisual de Catalunya\n‘Insuperables’, el nou ‘talent show’ de Gestmusic, arriba als platós del Parc\n05/06/2015. Gestmusic-Endemol produirà per tercera vegada un concurs per a televisió als platós de Terrassa com ja ho va fer amb ‘El número uno’ i ‘Uno de los nuestros’ l’any 2013. En aquesta oportunitat, el programa es realitzarà per a TVE i s’emetrà aquest estiu a “La 1”. Els terrassencs que estiguin interessats podran omplir, una vegada més, les grades de públic i conèixer de primera mà una producció televisiva als platós del Parc.\nUn cop han finalitzat els càstings per tot Espanya, els responsables del programa han començat el període de selecció de candidats, amateurs i professionals, per participar en el ‘talent show’. Artistes de totes les disciplines -música, màgia, humor, dansa, malabarismes, burlesques, acrobàcies, titelles, claqué, mascotes…- buscaran fer-se un lloc a ‘Insuperables’ i només els millors podran exhibir el seu espectacle.\nCarolina Cerezuela presentarà el programa i estarà acompanyada en el jurat per l’actor i director de cinema Santiago Segura, el cantant Pitingo i l’actriu Ana Milán. Al costat d’ells, en cada programa, un personatge famós diferent exercirà el paper de ‘defensor del concursant.’\nConvocatòria de públic\nTots els interessats en participar com a públic del programa hauran de trucar al 93 210 66 00 i els mateixos responsables de Gestmusic els atendran. Les gravacions seran a la tarda i començaran sobre les 16 – 16:30h (hora d’arribada del púbic al Parc). Les edats permeses per venir de públic són de 16 anys en endavant. Tots els dubtes i/o consultes sobre com participar-hi de públic s’han d’adreçar al telèfon citat.


La nit al dia: Mònica, però els sindicats què volen? - Ulisses20\n13 de febrer de 2008 a les 3:11 pm\ni tants canvis de programa educatiu, i de llibres…\nTens raó en algunes coses (a mi no m’agraden els sindicats), tampoc estic d’acord amb la vaga, però t’asseguro que he fet classes amb alumnat molt complicat que només era a l’aula perquè no podia estar al carrer o treballant, esperant fer els 16 anys… en tenia només 10 i no podia fer classe. Impossible. Quan vaig començar a fer classes en vaig arribar a tenir 40 a classe i la podia fer. Alguna cosa està passant. Clar que tots aquests 10 que eren per força dins l’aula estaven apartats del grup classe "normal" perquè sinó hagués estat impossible fer res. El sistema educatiu ha canviat, per a bé en algunes coses i per a dolent en moltes altres. Aquest alumnat que només ve al centre a escalfar la cadira, que no aprèn res perquè no vol i només pensa a sortir de l’insti per treballar desmotiva molt. Fixa’t que em comformava a què aprenguessin a llegir i escriure bé en català i en castellà, que portéssin material per a treballar a l’aula (boligraf, paper, llapis…) i fer algunes aplicacions bàsiques en números… vaig aconseguir algun resultat, però van deixar l’institut el dia (o la setmana) de fer els 16 (ja ens treurem el títol a l’escola d’adults -deien-). I així anem, posant pedaços aquí i allà.


El túnel de Glòries es retardarà un any i mig, fins a finals del 2018 | Actualidad | EL PAÍS Catalunya\nLa galeria serà un metre i mig més profunda, cosa que ha obligat a fer nous càlculs\nBarcelona 5 OCT 2016 - 14:11\tCEST\nLes obres a Glòries. J. Sánchez\nEl túnel de la plaça de les Glòries, a Barcelona, que hauria d'estar acabat el maig de l'any que ve, no entrarà en funcionament fins a finals del 2018. Així ho ha comunicat la direcció de Bimsa, l'empresa municipal que executa aquesta complexa obra, aquest dimecres durant el seu consell d'administració. Octubre-desembre és la data aproximada que es preveu ara després de topar amb diverses dificultats tècniques i imprevistos que han obligat a augmentar la profunditat prevista un metre i mig.\nAquest increment de la profunditat ha obligat a recalcular i ajustar el projecte d'una infraestructura que és com l'esquelet d'un edifici, però sota terra: amb pantalles i sostres que asseguraran els túnels de tren i metro que ja hi ha i els dos que encara cal excavar. La direcció de Bimsa ha assegurat que el sobrecost del retard s'absorbirà amb els 98 milions pressupostats per a la primera fase de l'obra, però ha estat ambigua a l'hora de concretar-ho, segons fonts presents a la reunió.\nSense notícies de la segona fase\nMés enllà dels terminis, una de les incògnites sobre Glòries és si l'actual executiu de l'alcaldessa Ada Colau executarà les dues fases del túnel, que arribaria a la rambla del Poblenou, o es quedarà en la primera, fins al carrer de Badajoz. Si algú esperava resposta al consell d'administració de Bimsa d'aquest dimecres, haurà d'esperar, perquè la resposta ha estat que no es decidirà fins a finals d'aquest any o durant el primer trimestre del 2017. Els veïns dels quatre districtes afectats ja han deixat clar que si Colau no compleix el compromís de l'anterior mandat no es quedaran amb els braços plegats.\nIniciats el març del 2015 al final del mandat de l'alcalde Xavier Trias, els túnels per soterrar la Gran Via són la principal obra que hi ha en marxa a la ciutat. La primera fase del túnel, entre els carrers de Marina i Badajoz, té un cost de 90 milions d'euros i l'anterior executiu va preveure una execució de 15 mesos. Però l'obra és d'una complexitat extrema: es tracta de construir dos tubs que baixen a 25 metres de profunditat, per sota del nivell freàtic, col·lectors i túnels ferroviaris i de la línia 1 del metro.\nBimsa ha enumerat quatre causes del retard. La primera, la gran complexitat dels treballs previs i preparatius de l'obra (desviaments de trànsit i de serveis, recàlculs i bombament de l'aigua del freàtic). La segona causa és que s'ha perllongat la construcció de les pantalles del túnel, en part perquè un lateral d'un túnel ferroviari baixava a més profunditat de la que es pensava.\nEl tercer argument és l'increment en durada de l'execució del col·lector de Claperós, "per la presència d'estructures soterrades i prismes de serveis imprevistos". I la quarta, la previsió que s'allarguin els treballs en mina. Es revisarà "el sistema d'execució de les mines sota els túnels per augmentar-ne la seguretat" i es "reforçarà la injecció del terreny per garantir-ne l'estabilitat", segons la documentació lliurada durant el consell.\nEn l'execució de les pantalles que aguantaran els túnels sota terra una de les causes del retard de les obres és que, per l'estat dels túnels ferroviaris, no s'ha pogut treballar totes les hores previstes, perquè Adif va demanar que alguns treballs es facin de nit, per no coincidir amb els horaris de pas dels trens. La direcció de l'empresa ha explicat fins i tot que durant aquest estiu s'han produït dues inundacions en vies de tren, segons fonts presents a la reunió.\nGlòries, ara sí, una plaça


Un temps, un poble, un patró: Abril, Banyeres de Mariola, Sant Jordi, tres paraules plenes de sentiment, emotivitat i de significat per a tots el banyerins/es, i que tenen un lligam en comú: La Festa.\nLa commemoració de la festa al nostre patró no podia tenir altre marc cronològic més adequat que el temps de Pasqua. Cada primavera, enguany en abril, al començar el diumenge per Excel•lència en el qual es proclama el pas de la mort a la vida (això vol dir Pasqua), amb la concentració al voltant del foc, la vigília pasqual, processó de l’encontre, foc, la música al carrer, volteig de campanes anunciant el dia de Glòria, en aquest moment s’obrin de bat a bat les portes de la Mariola a l’inici de les festes de Moros i Cristians.\nÉs el temps de festa, temps per deixar parlar el cos i la imaginació, temps de rencontre, de donar a conèixer sentiments i alegries, de recordar, viure i mantindre les tradicions\nTradicions, fe i llegat de persones que amb la seua aportació han anat vivint, transmitint, fent i construint la historia del nostre poble. Elles amb el seu passat han fet realitat el present.\nLa Festa és una realitat plural, integradora i àmpliament compartida per tots. És una experiència única, un acte creador irrepetible, una cultura, un projecte renovador que es dissenya i construeix de nou cada any.\nPerquè tradició i herència no són sinònims d’immobilisme. No hem de tenir por als canvis, encara que és essencial guardar l’equilibri entre la diversió personal i la fidelitat als nostres arrels.\nAixí volem i estimem la Festa, i més encara, la necessitem.\nLa Junta de la Confraria desitja a l’Alcaldessa i Regidors, a l’Alcalde i Presidenta de la Comissió de Festes, Comissionats, als músiques i filaes, a les seues juntes, a tots els festers, als músics, a la Coral Mariola, a la TVB, i aquest any especialment al grup de xirimiters i tabals ‘El Braçal’ pel 10º Aniversari fundacional, a la filà dels Estudiants perquè tenen damunt el Centenari, cent anys de fer festa amb el seu “bon humor”. També a tots els membres de la Confraria perquè rememorarem el 225 aniversari de l’arribada de la primera Relíquia a Banyeres, als que vénen de fora a compartir i a visitar-nos aquests dies, i a tots els veïns i veïnes. Vos demanem que eixampleu les nostres cases, masets, seus i els nostres cors a la Festa i al nostre patró, i que passeu unes bones festes.\nVolem tot el millor, un any, unes celebracions i unes festes que rebenten d’il•lusió, de joia, de pau, d’unió i harmonia en totes les persones que hi representeu, i vos agraïm el vostre esforç i compromís que heu assolit i que gràcies a ell, podem fer possible entre tots el miracle de la Nostra Festa.\nLa Junta es reafirma en guiar tot el seu afany, ànim i treball en complir l’herència, la promesa i el testimoni dels nostres avantpassats, de vetlar i mantenir viu i ferm el culte i la devoció: que per abril, en Banyeres de Mariola es cèlebre la Festa en honor a Sant Jordi, el nostre patró.


EL BIGOTI d'Emmanuel Carrère al bloc Tot és una mentida (24.10.14) - laBreu Edicions : laBreu Edicions EL BIGOTI d'Emmanuel Carrère al bloc Tot és una mentida (24.10.14) - laBreu Edicions\nEl to de comèdia i les situacions còmiques d’aquest principi donen pas a una trama inquietant. El desassossec i l’angoixa s’apoderen del protagonista. Aquest home està boig o és víctima d’una magnífica conxorxa? El límit entre la raó i la bogeria és narrat de manera impressionant per un Emmanuel Carrère (París, 1957) superb. Una novel·la curta de 157 pàgines perfectament sostinguda en el malson del protagonista, totalment creïble i que recorda el terror psicològic de les novel·les deKafka. Un llibre deliciós de final enorme i espectacular.\nEls llibres més celebrats d’Emmanuel Carrère sónL’adversari (2000, Empúries en català, Anagrama en castellà) iLimónov (2013, Anagrama en castellà). El bigoti és una de les primeres novel·les de l’escriptor francès, va ser editat el 1986 i aquest setembre ha estat recuperat i publicat en català per Labreu i en castellà per Anagrama. En El bigoti, a diferència d’aquestes dues novel·les, l’autor no fa ús de la seva popular mescla de gèneres literaris (assaig, documental i ficció). En tot cas El bigoti sí que anticipa el domini rigorós de la llengua i el seu demolidor humor negre, totes dues característiques presents després en les seves posteriors novel·les. En aquest sentit és molt interessant llegir l’entrevista que Luis Alemany ha publicat a El Mundo Cultural, en la que Carrère parla de l’humor com a nou fil musical d’occident.\nCategoria: Blogs, Col·leccions, La intrusa, Premsa | Etiquetes: El bigoti, Emmanuel Carrère, ferran ràfols, la intrusa, labreu, narrativa francesa, tot és una mentida


Contracta la connectivitat de fibra per la teva empresa\nDisposem de diferents tipus de connectivitat perquè trobeu la millor opció disponible per a la vostra empresa.\nUna àmplia cartera de connectivitats que facilitin una major flexibilitat i escalabilitat\nEls nostres productes i serveis en l’àmbit de la connectivitat inclouen diferents medis i tecnologies: DSL, fibra, FTTH i ràdio.\nTreballem amb múltiples operadors per a poder oferir una àmplia gamma de solucions amb diferents característiques, nivells de servei (SLA) i preus, per tal de trobar la que s’adapti millor a cada necessitat, des de connectivitats ADSL fins a connectivitats punt a punt amb fibra òptica dedicada.\nOferim també sistemes d’alta disponibilitat com a complement imprescindible per a serveis crítics en base a la disposició de connectivitats de backup i sistemes de canvi automàtic en cas de fallida de la connectivitat principal.\nLa infraestructura que sustenta aquests serveis es troba al nostre Centre de Dades i està gestionada pel nostre equip tècnic.\n"Destaquem la gestió integral d’Ilimit, la seva proximitat, fiabilitat i capacitat de resposta en moments crítics”.\n“Destaquem d’Ilimit la simplificació i la unificació en la gestió IT de les diferents seus i la qualitat del servei”.


La BBC aposta pels zombies\nS�ries en blog\t04/05/2012: La BBC aposta pels zombies\nLa BBC tindr� la seva pr�pia s�rie de morts vivents. El canal ha anunciat que est� desenvolupant una nova ficci� que es dir� "In The Flesh" i que portar� m�s enll� la idea de l'apocalipsis zombie. La s�rie comen�ar� amb la ja cl�ssica epid�mia zombie, per� aquesta ser� r�pidament paralitzada. Les forces de seguretat aconseguiran controlar els morts vivents, que seran capturats, medicats i ingressats en un centre. All� seran lentament reintegrats en la societat, fent vida normal amb la resta d'�ssers humans. Aix�, la s�rie mostrar� en un to a mig cam� entre el drama i la com�dia com els morts vivents aprenen a comportar-se civilitzadament i com nosaltres aprenem a conviure amb la seva pudor.\nD'entrada, la idea em sembla divertida. Haurem de veure com funciona, per� em sembla un enfocament diferent dins d'un g�nere que encara ha estat poc explorat a la televisi� (a banda de "The Walking Dead" nom�s puc pensar en la tamb� brit�nica "Dead Set" i, tangencialment, en "Death Valley"). El tercer canal de la BBC ser� l'encarregada d'emetre "In The Flesh", que substituir� a "The Fades", que no va renovar per una segona temporada. El canal brit�nic ha presentat tres projectes m�s: "The Musketeers", adaptaci� en forma de s�rie del cl�ssic de Dumas, "Frankie", una minis�rie sobre una enfermera que interpretar� Lucy Gannon, i la tv-movie "The Lady Vanishes", inspirada en la novel�la hom�nima d'Ethel Lina White. Comentaris\nAnna! ha escrit:\nmmmmmmmmmmmm sembla molt interessant, m'encanta la idea. The Walking Dead sino millora, que sembla que si, l'enviare rapid perque no aguanto m�s. Aquesta de moment l'argument es diferent, crec que pot estar b�!\n�S UNA PUTA BROMA????\nM'est�s dient que THE FADES no ha renovat? Tio, Toni, m'acabes de matar.\nPer qu� no me'n vaig enterar abans?? El final de la s�rie �s COMPLETAMENT obert. No t� cap sentit que s'acabi d'aquesta manera.\nH�STIA PUTA, amb maj�scules, negreta, subratllat i lletra 16.\nAquesta idea ja es va desenvolupar a una peli, "Fido". Res de l'altre mon, pero es simp�tica. Suposo que amb "In The Flesh" passar� el mateix.\nDoncs s�, The Fades es va cancel�lar fa unes setmanes. Pensava que ho havia postejat, per� ja veig que no! La BBC tamb� fa aquestes coses de vegades. L'any passat tamb� va deixar Outcasts amb una temporada de final obert...\nNo he vist "Fido", per� la buscar� :)\nPUFFFFFF, the fades no renovada????? vaya *M*E*R*D*A!!!!!\na Toni, ha comen�at el casting per a la Tercera temporada de "Game of Thrones" i sembla que estan han comen�at amb nens de uns 11 anys. Pot ser que els Reed (amics den Bran) no estiguin descartats definitivament???\nEls Reed NO poden estar descartats. Sense ells, el B es queda sense trama en els seg�ents llibres. Tot indica que els creadors de la s�rie han volgut deixar els personatges per la pr�xima temporada. Ja van dir que avan�arien fets del 3r llibre i que n'apla�arien del 2n. En la meva opini�, �s una molt bona decisi�. Mentre no alterin la trama, estic a favor de fer aquests petits canvis per facilitar la producci� de la s�rie.\nesperem, pk son molt importants a partir del Tempesta D'espases...


Francesc Amaro / Director de teatre: L´EFECTE\nSixto Paz s'atreveix aquesta vegada amb un dels textos més premiats de l'escena britànica en els últims anys, l'Efecte de Lucy Prebble, que va aconseguir el “Critics Circle Awards” a la millor obra de debut el 2013. L'olfacte de la companyia detecta aquelles obres que indaguen en les relacions humanes a través de l'amor. Ja ho van fer amb el seu més celebrat èxit, Pulmons i anteriorment amb Si existeix, encara no ho he trobat, que igual que aquesta nova proposta es van representar a la Sala Beckett. Ara s'impliquen en un text que dissecciona i analitza les causes de l'amor a través d'una història on una parella es troba i s'enamoren, i una altra es retroba i tracta d'entendre les causes de la seva separació. Una tragicomèdia de miralls deformats. En una clínica dos voluntaris se sotmeten a una sèrie de proves farmacològiques com conillets d'índies.\nUn equip, encapçalat pel Dr. Tom i amb la supervisió directa de la Dra. James proven un nou fàrmac antidepressiu. Aquests dos voluntaris que no es coneixen entre ells, se sotmetran a l'anàlisi i la investigació de l'evolució dels seus símptomes físics i psicològics. La interrelació de Tristán i Connie, els voluntaris, es fa cada vegada més propera i intensa a mesura que van augmentant la dosi. Són efectes secundaris, la dopamina que fa estralls i els crea un estat de vitalitat i felicitat que els porta a una atracció física i sentimental, vaja que s'enamoren irracionalment un de l'altre. Però durant tot el procés ens presenta el dubte de si el que senten és producte únicament i exclusivament del fàrmac o bé pot haver-hi un complement natural, una atracció no induïda. I mentre aquests dos joves viuen la seva particular història d'amor, des de darrere són observats pels doctors. La doctora va ser contractada pel doctor per a aquest treball encara no sent una especialista. Ja es coneixien abans, d'una relació fugaç la ruptura de la qual, a priori, el va afectar més a ella.\nAixí es barregen en aquesta relació dues línies que s'entrellacen, dues anàlisis: el dels efectes de la medicina a la jove parella i el de les causes de la seva separació i el seu actual retrobament. Els dos científics experimenten en joves per trobar les solucions als problemes que els afecten. Totes les respostes són en el cervell, però, ¿seran capaços realment d'arribar-hi, d'entendre-les? El text de Lucy Prebble és lúcid, ben documentat i amb una estructura dramàtica de manual. Els seus personatges són "normals", es presenten en un paper molt marcat, el jove, segur, despreocupat, la noia, més apocada, estudiant de psicologia, més convencional; la doctora, analítica freda, marcant la distància científica necessària. Però l'evolució dels esdeveniments, estimulats pels efectes de la medicina a uns i altres fa aflorar personalitats més complexes.\nAixí s'arriben a plantejar unes relacions entre els personatges que arriben a un gir interessant que reforça la pregunta sobre la qual tracta el text: pot una pastilla provocar l'amor? La lluita d'uns i altres per demostrar o no la tesi desembocarà en un altre gir fatal per causa d´unes conseqüències no esperades que donaran la resposta final de l'autora a la pregunta. O no del tot. La productora ha decidit aquest cop encarregar la direcció a Carol López, una experimentada i solvent directora que aquí sap treure profit del seu elenc, dotant d'escenes tendres com la del ball i fixant-se en els moviments dels seus personatges, com s'aproximen els uns als altres, graduant les relacions al ritme que marca el text i sota les seves ordres estan Pau Roca, seductor viril, Nausicaa Bonnín, fràgil, prudent, i curiosa per l'experiment (bona elecció de l'autora, la de fer-estudiant de psicologia, ja que l'aproxima a la doctora James), Montse Germán, la doctora és el personatge més fràgil de l'obra amb què l'actriu fa una bona feina i Paul Berrondo, sempre solvent, un fix en les obres de Carol López.\nUn muntatge modest i discret però que respon eficaç a les necessitats de la posada en escena. Només afegir que és un plaer retrobar Montse Germán en el paper de la "asèptica" i eficient Dra. James, que l'actriu ha sabut presentar amb tots els plecs i replecs que permet el seu personatge i la recuperació de la directora Carol López després d´una temporada a Madrid.


Tret de sortida al projecte per poder aprofitar l’escalfor que genera Ctrasa i millorar la qualitat de l’aire - Altaveu\nImatge de les canalitzacions que s'estan col·locant. | FEDA\nFEDA inverteix, en una fase molt primària del projecte per aprofitar l'escalfor que genera el forn incinerador, gairebé dos milions d’euros (1,7 exactament). Aquests diners serveixen per dur a terme les primeres canalitzacions, a l'entorn del centre de tractament de residus, i així poder 'recollir' un component calorífic que ara per ara es desaprofitava. Quan el projecte, les obres del qual s’acaben d’iniciar, estigui totalment acabat, això permetrà a una setantena d’edifici de la capital connectar-se a la nova xarxa de calor. La inversió global total estimada, però, es molt més gran: uns quinze milions. Tot plegat ha de contribuir a millorar la qualitat de l’aire. Els primers habitatges que es beneficiaran d’aquest projecte, els que queden més a prop del centre de residus, haurien de notar-ne ja els efectes aquest mateix hivern.\nAixí ho ha explicat el gerent de FEDA Ecoterm, Jordi Travé, que ha donat a peu d’obra tot un seguit de detalls dels treballs que ara es posen en marxa. El projecte de la central de cogeneració i la xarxa de calor de la Comella es va preveure al 2015 i està contemplat en el Pla sectorial d’infraestructures energètiques d’Andorra. La central permetrà recuperar la calor residual del Centre de Tractament de Residus (Ctrasa), que actualment es desaprofita, per proveir de calefacció i aigua calenta els edificis embrancats a la xarxa. Aquesta infraestructura contribuirà així a una millora de la qualitat de l’aire a la capital, ja que permetrà eliminar les calderes de gasoil dels edificis afectats.\nEls treballs de construcció de la xarxa de calor consisteixen en la instal·lació d’unes canonades que permetran transportar la calor en forma d’aigua calenta per a un ús de calefacció i aigua calenta sanitària, des de Ctrasa fins al nucli urbà d’Andorra la Vella. Aquestes tasques, conjuntament amb la instal·lació d’una estació de trencament de pressions a la zona del centre esportiu dels Serradells, han estat adjudicades a l’empresa UTE Copsa-Acsa per un import de 1.726.810 euros. A més, està previst que en les properes setmanes es licitin les obres de la instal·lació de cogeneració a Ctrasa i la construcció de la central de suport, que es farà en paral·lel a la xarxa de calor.\nL’objectiu és que els edificis més pròxims a la central puguin començar a rebre subministrament durant aquest mateix hivern, i que al llarg del 2020 es completi la primera fase de la xarxa de calor, que abastirà des dels Serradells fins al Camp del Consell, alimentant al carrer de la Grau i una part de la Baixada del Molí. La segona fase es desenvoluparà durant el 2021 i abastirà el tram restant de la Baixada del Molí, el carrer Prat de la Creu i el carrer Prada Motxilla.\nEn total, a la finalització del projecte es calcula que es podrien arribar a connectar a la xarxa al voltant d’una setantena d’edificis i que el consum seria similar al de 2.000 llars. Un dels aspectes més importants del projecte és la repercussió que tindrà en la qualitat de l’aire d’Andorra la Vella, ja que un cop desenvolupat completament es calcula que permetrà eliminar emissions assimilables a les de 3.500 vehicles a l’any; donat que es podran eliminar les calderes de tots els edificis existents que s’hi embranquin, i els de nova construcció ja no hauran d’instal·lar-ne.\nLes diverses fases del projecte, les diferents licitacions que s'han de fer, acabaran sumant una quinzena de milions. Aquesta és l'estimació inicial. La inversió final no s'acabarà sabent fins que realment s'adjudiquin els treballs i, per tant, no es pugui afirmar el cost final del conjunt de l'obra.


ANNA notícies dóna suport al comunicat de Poble Lliure | ANNA notícies\nANNA notícies dóna suport al comunicat de Poble Lliure\n26 de gener de 2020 ANNA lliure\tDeixa un comentari\nANNA notícies, mitjà al servei del sobiranisme/independentisme valencià republicà, que reivindica un País Valencià, lliure i sobirà, concretat amb l’assoliment de l’Estat valencià sobirà i la República Valenciana independent, perquè es puga fer possible que el Poble valencià (tots els residents d’Oriola a Vinaròs), puga fer o desfer, puga acceptar o rebutjar, puga ‘anar’ allà on ens convinga estar o puga ‘eixir’ d’allà on no vulguem romandre, havent llegit el comunicat de Poble Lliure, donem tot el suport als germans sobiranistes/independentistes catalans republicans, ens solidaritzem amb ells i difonem el seu contingut: País Valencià – Sobirania popular o recomposició capitalista\nBy Poble Lliure on 13 Desembre, 2019\nEntenem la situació geopolítica com un tauler d’escacs on s’interrelacionen diferents lluites amb un denominador comú: fer escac al rei. Lluites d’alliberament nacional, lluites antiimperialistes, lluita de classes per exercir la sobirania popular i decidir col·lectivament construir un present amb dignitat i un futur en llibertat.\nEn una lluita constant en l’àmbit mundial podem analitzar diferents punts on les contradiccions capitalistes es fan més intenses i la seua resposta popular. Actualment, en Amèrica Llatina entren en confrontació dos models antagònics, un representat per la intersecció entre els moviments social, la classe treballadora i els governs nacional popular i l’altre conformat pel pacte entre les oligarquies nacionals i els interessos extractius del capital estatunidenc i europeu. A Xile, Bolívia, Equador, Colòmbia, Argentina o Veneçuela el poble està donant escac a les oligarquies i a la ingerència estrangera, marcant el camí a seguir i fent pales de la necessitat de la mobilització popular i l’organització de la classe treballadora per a poder garantir els drets de la majoria de la població.\nA la Unió Europea, el gran capital tracta de mantenir el seu poder i beneficis promovent i alimentant el fantasma dels feixismes, enfortint el discurs de l’odi i la intolerància com a palanca de les polítiques neoliberals i les marcades pel Fons Monetari Internacional. Es tracta de generar la por i l’enfrontament social per poder proposar respostes al conflicte cada cop més conservadores i dretanes, cada cop més alienadores al sistema imperant.\nAl regne d’Espanya, és evident com l’auge del feixisme ha estat acompanyat per tot l’entramat mediàtic, polític i judicial espanyol, dedicat a enquistar-se dins el règim del 78 (hereu del règim franquista del 39) per sotmetre les diferents espurnes d’alliberament nacional i social. Sembla extret d’un manual que apliquen pas per pas sempre que hi ha una crisi de règim, sempre que està en perill la sacrosanta unitat del regne i els interessos econòmics de les famílies que controlen els diferents poders fàctics. Enfront d’aquesta resposta recentralitzadora i dretana es poden donar diferents escenaris emmarcats en dues línies estratègiques o models d’intervenció política, ruptura o recomposició. El possible govern de coalició entre el PSOE i Unides Podem sembla que cada cop s’alinea més en una recomposició de règim ensucrada, amb canvis epidèrmics per a la galeria, que a una possible transformació substancial de la societat que s’hauria de treballar des del dret a decidir dels pobles i les persones, des del radicalisme democràtic i la justícia social com a base de construcció d’una nova societat, com s’ha vist amb l’abstenció de Podem amb la llei mordassa digital. Tot sembla indicar que la línia de recomposició de règim serà la que marque aquest possible, podem analitzar com Unides Podem renuncia cada cop més a les poques polítiques de gran importància i de millora social que defensava, sotmetent-se a la dinàmica del PSOE d’apropar-se al centre, un centre cada cop més dretà i més excloent.\nA diferència del que s’espera del govern de l’Estat i de la tònica imperant en gran part del regne d’Espanya, el poble català sí que ha engegat un procés que no té marxa enrere, un procés rupturista que creix com un tsunami democràtic i que està empoderant cada cop més a la població en la construcció d’una República Catalana lliure. Un model rupturista que també sembla que s’engegue, en menor mesura, a Euskal Herria o Galiza amb l’impuls de Bildu i el BNG.\nAl País Valencià hem de decidir si som la crossa del règim en la seua recomposició o som la palanca d’alliberament que engegue un altre procés rupturista i constituent que ens aprope a la República Valenciana. Al País Valencià també es donen dos models antagònics, o exercim la sobirania popular o ens sotmetem a la restauració del sistema.\nEntrada anteriorEl règim del 78 blanqueja el genocidi franquista, per Pilar Rahola i Agustí ColominesSegüent entradaRV/PVE al costat del president republicà català Quim Torra i contra l’atac de l’Estat espanyol per inhabilitar-lo


Veterans som tots!: El Malgrat arrassa al Joan Ortoll\nC.P. Malgrat A - 10\nEls veterans del Malgrat no van deixar escapar cap punt, aquest cop, després de la sorpresa de la primera jornada, on el Calafell va empatar, de manera sorprenent, a la seva pista. Aquest cop, tot i que el Calafell va arrencar amb un 2 a 0, en els primers cinc minut, els del Maresme van apretar i van remuntar el partit, sense treva.\nEl Calafell arrencava el partit, amb un gol matiner de Javi Martínez "Romario", en el minut 1 de partit. Era el mateix davanter local qui feia el 2 a 0, en el minut 5 de joc. Els locals van disposar d'alguna ocasió més per a sorprendre al Malgrat, però sense fortuna. L'exporter del Montbui, Mir, "l'aranya negra", a la porteria del Malgrat va tenir una bona actuació.\nEl Malgrat va aconseguir l'empat, amb dos gols de rebot i molta fortuna. El primer, a xut de David Bars, un altre exjugador del Montbui, que va rebotar en el genoll d'un defensa local i va desviar-lo a porta. El segon gol, en un xut de Cassola, desviat per l'estic de Frederic Sevé, deixant descol·locat el porter local, Josep Maria Hernàndez.\nAmb poc joc, el Malgrat havia recuperat el desavantatge en el marcador i havia entrat, de nou, al partit. Era el minut deu de joc quan el Malgrat desfeia l'empat, posant el 2 a 3 en el marcador. Tot seguit feia el 2 a 4, aprofitant el desordre en la defensa local.\nEn els últims deu minuts de la primera part, el Malgrat només va aconseguir un gol, amb xut creuat de Cassola, ras ajustat al pal. El Calafell havia millorat en defensa i havia gaudit d'un penal per a escurçar distàncies. Javi Martínez havia errat el llençament.\nEl segon temps va ser similar al primer, però a la inversa. El Malgrat va seguir marcant les diferències, aprofitant badades defensives dels verd-i-blancs. Es va posar 2 a 8 per davant, en el marcador, en pocs minuts de joc.\nPerín escurçava distàncies pels locals, fent el 3 a 8. Però, el Malgrat reaccionava marcant el novè de la nit. Frederic Sevé feia el 4 a 9, després d'una excel·lent jugada. Però, en la jugada següent, el Malgrat feia el 4 a 10 definitiu que tancava el marcador.\nEn el segon temps, el Calafell va fallar un nou penal i el Malgrat també. Mal partit dels locals que es van veure superats, en tot moment, per un major ritme de joc i agressivitat dels visitants.\nPublicado por Ramon Ferré en 13:53\nEtiquetas: a casa, lliga A veterans, Malgrat, partits\nPrimera victòria fora de casa\nBarbaland ataca de nou!\nLes millors fotos davant el Barça\nRecuperem el partit ajornat


Compres online? 5 consells perquè no t’estafin durant el Black Friday - Consumer\nComprar només en webs fiables i usar targetes prepagament són dos trucs per a evitar estafes durant el conegut també com a Divendres Negre\nPer Javier Mezcua, Helpmycash 22 de novembre de 2021\nEl Black Friday cada vegada té més seguidors i es prolonga més en el temps. Encara que el Divendres Negre se celebrarà oficialment el pròxim 26 de novembre, molts comerços en línia porten dies amb el cartell de rebaixes penjat en els seus aparadors virtuals. Durant aquests dies i, especialment, aquest mateix divendres, els consumidors abarrotaran les botigues a la recerca de les millors gangues. D’ells, és probable que molts facin les seves compres per Internet. Per això és recomanable extremar les precaucions al llarg d’aquestes dates per a no ser víctimes d’una estafa. Però com podem evitar que ens estafin durant el Black Friday?\n1. Comprar només en webs segures\nInternet està ple de comerços electrònics, però no tots són segurs. I comprar en una web il·legítima pot acabar costant-nos molts diners. Però com podem detectar que una web és fiable?\nPer a començar, la URL ha de començar per l’expressió https i estar precedida d’un petit cadenat. Aquests senyals ens indicaran que les nostres dades estan encriptades i que viatjaran assegurances. A més, hem de comprovar que en realitat hem accedit a la web correcta revisant la URL, per a verificar que no estem davant un intent de suplantació.\nAixí mateix, el comerç hauria de publicar un avís legal, informació relativa a la política de protecció de dades, així com detalls sobre les normes de cancel·lació de les comandes. I, a més, hauria de constar un canal d’atenció al client.\nD’altra banda, si pensem comprar a través del mòbil, hem de descarregar les aplicacions dels comerços sol des de canals oficials.\n2. Pagar amb una targeta prepagament\nUna de les formes més senzilles de protegir-se davant els fraus en línia és pagar sempre amb una targeta prepagament. Aquests mitjans d’abonament no estan connectats a un compte corrent, sinó que funcionen com una espècie de moneder virtual en el qual el client pot carregar els diners que vulgui i descarregar-lo després. Així, en cas que algú cloni la nostra targeta, ens assegurarem que no podrà quedar-se més diners del que hàgim afegit abans. L’idoni és mantenir aquestes targetes buides i carregar-les amb la quantitat justa sol quan es vulguin usar.\n3. No fiar-se de les gangues impossibles\nHem de desconfiar dels comerços electrònics en els quals les ofertes siguin escandalosament atractives, fins i tot durant el Black Friday. Si una web comercialitza productes amb un preu molt baix en comparació amb les ofertes d’altres botigues online o tots els seus productes es venen pel mateix import, hi ha la possibilitat que ens trobem davant una estafa. Les webs il·legítimes usen els superprecios com a reclam per a captar a les seves víctimes. Si acabem comprant, el més probable és que es quedin amb els nostres diners i no rebem el producte o que ens lliurin una cosa diferent, d’imitació o recondicionat.\n4. Comprovar que els descomptes són reals\nSi ja li hem tirat l’ull a un parell de productes, i volem aprofitar les possibles ofertes que facin els comerços durant el Black Friday, no està de més que anem revisant el seu preu durant les jornades prèvies al Divendres Negre. Per què? Així podrem comprovar que el descompte és real i que el cost no és igual que abans ni que tampoc ha estat inflat durant els dies anteriors per a després rebaixar-lo.\n5. Informar-se sobre l’experiència d’altres consumidors\nUna manera de prevenir les estafes és buscar en Internet les opinions d’altres usuaris amb un comerç electrònic, sobretot si no el coneixem. Així podrem verificar si es tracta d’una estafa o, per contra, el comerç és legítim. A més, gràcies a les opinions d’altres internautes podrem conèixer si el servei de postvenda és correcte, si els temps d’enviament són acceptables, etc.


eduard.cat: Tres recomanacions pel cap de setmana\nPrimer us recomano la lectura del post Xenofòbia electoral de José A. Donaire, perquè parla clar, i perquè és un tema que anirà a més, ara que com diu ell ja s'apropen els tam-tam electorals. I si teniu temps i interés us recomano també un post que va escriure anteriorment i que raona sobre el tema de la immigració, un tema sobre el que sol haver-hi molt soroll però poques raons.Canviant de blog i de registre, us recomano passar per l'indispensable blog de l'Hernán Zin i llegir l'article sobre els naxalites a l'Índia. A casa nostra molt poca gent sap (els mitjans rarament en parlen) que a l'Índia hi ha conflictes armats i moltes tensions socials, territorials, ètniques i religioses. Aquests però, no són conflictes de moda a Occident. En aquest article Zin explica el cas dels rebels naxalites, des de l'actualitat i fent memòria enrere.Finalment, a través de Canal Solidari m'he assabentat del blog i del projecte de Miquel Fuster, qui després de quinze anys d'indigència i de vida al carrer, publica un llibre entre el còmic i la novel·la gràfica, on relata la seva experiència, i amb el que vol tornar a la seva vida anterior de pintor i professional del còmic. Val la pena passar pel seu blog i veure part del seu treball. La imatge que il·lustra aquest post és la portada del seu treball.\nGràcies per les recomanacions, Edu! Molt interessants les reflexions del Jose Antonio Donaire (no el coneixia) i una bona manera de començar el dissabte llegint l'Hernan Zin.Sobre el Miquel Fuster, llegeix si pots el còmic, és brutal; tot i ser autobiogràfic, diu molt sobre la situació de moltes persones al carrer, de com actuem la societat i de la resposta administrativa a aquesta realitat.Bon finde!\nI tant, miraré de llegir-lo tan aviat com pugui!Bon cap de setmana igualment!\n17 d’abril de 2010 a les 19:52


Sala de premsa de Cossetània: Crònica negra en romanço\nManuel Bofarull (March Llach. El Punt)\nCossetània Edicions publica Crims a la Catalunya del segle XIX, de Manuel Bofarull. El llibre recull alguns dels assassinats més esgarrifosos de l'època a través del testimoni de la premsa i també de narracions i il·lustracions populars.\nL'execució dels condemnats, així com els detalls dels crims que havien comès, eren al segle XIX un dels passatemps preferits dels catalans, i aixecaven tanta expectació com a hores d'ara ho fa el futbol, la premsa rosa o bé alguns serials de televisió. El compliment de les sentències de mort, habitualment en places o llocs cèntrics dels municipis, eren un espectacle que aplegava una multitud de gent. En una època en què l'índex d'analfabetisme era molt alt, les narracions populars dels romanços i les il·lustracions eren el principal mitjà de transmissió dels successos. Encara que limitada al sector de població més instruït, la premsa també en feia ressò i, en aquest sentit, tampoc no escatimava en detalls escabrosos.\nAra, Cossetània Edicions acaba de publicar Crims a la Catalunya del segle XIX, que recull onze dels assassinats que més atenció van generar a l'època. L'autor, Manuel Bofarull i Terrades (Badalona, 1923), confessa que li agrada molt «la sang i el fetge» i que, per documentar-se, s'ha valgut d'una de les seves principals aficions: ha «remenat» arxius històrics. A banda, també ha anat in situ als llocs on, segons la premsa i els romanços del moment, es van produir els fets.\nEl primer capítol del llibre, Parricidi a Lleida, narra el cas d'una dona que va matar el marit i que va ser condemnada a la mort al garrot. A Procés de trabucaires, disset homes són sentenciats pel segrest i mort de tres homes que anaven en diligència i que van ser interceptats a Tordera. A Crim a les vinyes del Priorat, els penats són tres, dues germanes i el marit d'una d'elles, acusats d'haver matat l'espòs de l'altra. El quart capítol, Els lladres del pou, tracta del cas d'onze persones que van ser executades per haver orquestrat el segrest de cinc homes rics, entre els quals hi havia l'alcalde de Sants. Segrest i mort d'en Gallifa explica el rapte i assassinat del tinent d'alcalde de Mataró, a mans del seu masover i de diversos còmplices. Crim a Sant Fruitós del Bages narra el pla maquiavèl·lic d'un jove que encarrega a uns sicaris que matin el seu pare per poder-se-li quedar la fortuna. A Vuit garrotats i la torna, s'explica l'engany de vuit homes que, disfressats de mossos d'esquadra i amb un capità, van assaltar una masia d'Olesa de Montserrat. Els policies falsos van cremar el pare i fill, que va morir al cap d'un temps perquè havia quedat ferit molt greu. A banda dels vuit sospitosos, les autoritats van fer executar un líder obrer, acusat –sembla que falsament– d'haver maquinat la trama.\nUn dels crims que més ressò va tenir a l'època, tant per la quantitat com per la joventut de les víctimes, és el cas de Les noies de Folgueroles. Els assassins són dos nois, un dels quals actua enrabiat perquè ha renyit amb la xicota. Precisament, una de les víctimes és aquesta noia, que va ser assaltada amb cinc companyes més quan sortien de treballar de la fàbrica, a Roda de Ter. Els agressors van apunyalar cadascuna de les joves i van abandonar-ne els cossos pensant que les havien mort totes. «Eran las dos de la noche y empezava ya a llover, marcharon los asesinos guiados por Lucifer», recorda el romanço. Tres, però, van sobreviure i van delatar els homicides.\nUn altre cas que va generar molta expectació es narra a Nit al carrer de l'Aurora, en què un home mata la fillastra amb el beneplàcit de la mare. Tots dos van ser indultats. El penúltim capítol es dedica a l'assassinat d'un cobrador de banca, crim pel qual es van condemnar al garrot tres homes a qui, finalment, se'ls va commutar la pena per la cadena perpètua. I, finalment, Sang al santuari de Foix parla de l'assalt i assassinat d'un capellà a Torrelles de Foix. Es van sentenciar a mort quatre persones, entre elles una dona de confiança del rector.\nArticle de Carmina Solano al diari El Punt de dilluns 2 de juny, sobre el llibre Crims a la Catalunya del segle XIX, de Manuel Bofarull i Terrades.\nPublicat per Cossetània Edicions a 22:30


Galeria – AMPA Escola Ciutat Jardí\nLa xocolatada va ser tot un èxit d’unió i força. Continuem reivindicant l’escola pública, rebutgem el tancament de la línia de P3. Grans i petits van gaudir d’una tarda ben dolça!! Aprofitem també per donar les gràcies als voluntaris que han posat ben bonica l’entrada de la nostra escola amb Saber més…\nPer Administrador Web, Fa 6 anys 04/04/2016 ,\nDiumenge 06 de març de 2016, els nostres petits i grans atletes van córrer el mític Cros Culleré, una cursa adaptada a totes les edats. Des de fa ja més de 7 anys que anem tots junts a participar-hi com a grup escola Ciutat Jardí; i després de les curses Saber més…\nPer Administrador Web, Fa 6 anys 08/03/2016 ,


Un miler d'alumnes i més de seixanta cursos en el nou pla de formació subvencionada de l'Acellec\nS'ha posat ja en marxa el nou pla de formació subvencionada de l'Acellec per a treballadors del sector del lleure educatiu i la cultura de proximitat. Entre novembre de 2019 i l'estiu de 2020 es programaran més de seixanta cursos i un miler d'alumnes que treballen al sector es beneficiaran d'aquesta nova aposta per la qualitat i la professionalitat. La formació no té cost per als treballadors ni per a l'empresa, i rep la subvenció del Consorci de Formació Continua.\nL'aposta de l'Escola de Formació de l'Acellec (Efa) per especialitzar les seves propostes pedagògiques i adreçar-les específicament a les necessitats del sector professional ha permès incrementar clarament l'èxit dels seus cursos, que reben valoracions molt altes per la qualitat dels seus continguts i les metodologies d'aprenentatge. Els treballadors en actiu tenen sempre un especial interès a trobar respostes concretes a les necessitats quotidianes del seu lloc de treball, i l'Efa els aporta eines pràctiques, aplicables de manera immediata.\nLa progressiva millora de les ofertes formatives de l'escola durant els darrers anys ha fet créixer l'oferta formativa subvencionada, de manera que les empreses troben un vehicle ràpid, pràctic i senzill per oferir nous recursos als seus treballadors. Les formacions, a més, no tenen cap cost econòmic per a l'empresa ni per als treballadors, gràcies al suport del Consorci per la Formació Continua.\nEls cursos s'aniran programant periòdicament des de novembre de 2019 i fins a l'estiu de 2020. La primera onada de cursos ja està rebent inscripcions a un ritme molt elevat, i la podeu consultar al web de l'Escola Efa, en aquest enllaç.\nAquestes són totes les propostes formatives de la primera onada de cursos. En cadascun d'ells trobeu l'enllaç per obtenir tota la informació i fer la inscripció online.\nCiberbullying: intervencinó socioeducativa\nLloc: CIAJ (Sant Oleguer, 6 - Barcelona)\nData inici: 19/11/2019\nLloc: Escola Efa (Vallirana, 69 - Barcelona)\nData inici: 20/11/20129\nLloc: Espai Jove la Nau (Baltà de Cela, 45 - Vilafranca del Penedès)\nLloc: Centre Cívic Urgell (Comte d'Urgell, 145 - Barcelona)\nData d'inici: 26/11/2019\nLloc: Centre de Formació Word Lab (Xiquets de Valls, 18 - Valls)\nData d'inici: 29/11/2019\nData d'inici: 09/12/2019\nLloc: Divertàlia (Vídua Almirall, 2 - Vilafranca del Penedès)\nData d'inici: 20/12/2019\nData d'inici: 23/12/2019\nLloc: Escola Efa (Vallirana, 69, baixos 2a - Barcelona)\nLloc: Lleure dosmil (Rabassa, 39 - Barcelona)\nLloc: Centre Cívic Joan Maragall (Major, 17 - Sant Just Desvern)\nData d'inici: 30/12/2019\nData d'inici: 02/01/2020\nData d'inici: 08/01/2020\nData d'inici: 10/01/2020\nData d'inici: 11/01/2020\nData d'inici: 14/01/2020\nData d'inici: 21/01/2020\nData d'inici: 29/02/2020\nData d'inici: 06/04/2020\nTant si esteu hi esteu interessats com a alumnes com si representeu una empresa que desitja fer un curs subvencionat específic per a un grup dels vostres treballadors, podeu ampliar la informació adreçant-vos a l'Escola Efa (info@escolaefa.cat - 93 418 02 57).


Vida de sensesostre a Ucraïna: a l'hivern més fred hi ha la calor de la solidaritat | NOTÍCIES | COMUNITÀ DI SANT'EGIDIO\nINICI > NOTÍCIES > VIDA DE SENSESOSTRE A UCRAïNA: A L'HIVERN MéS FRED HI HA LA CALOR DE LA SOLIDARITAT\nVida de sensesostre a Ucraïna: a l'hivern més fred hi ha la calor de la solidaritat\n21 Febrer 2021 - UCRAÏNA\nA Ucraïna aquest és un dels hiverns més freds dels últims deu anys. Les abundants nevades han paralitzat Kíev, la capital, que el desembre ja va haver de fer front a les pluges gèlides que van deixar tota la ciutat coberta de gel.\nLes persones sense llar s'arreceren als passatges subterranis, perquè els llits dels centres d'acollida han disminuït a causa del coronavirus. Viuen una emergència dins d'una emergència. Alguns, per protegir-se del fred, van a buscar recer fins i tot als col·lectors de les estacions. Corren un gran perill de patir cremades per l'explosió d'un tub o, encara pitjor, d'adormir-se i no despertar-se per falta d'oxigen. Un reportatge de la Deutsche Welle (al final de l'article) ensenya els llocs on es refugien i les estratègies per sobreviure dels sensesostre, obligats a moure's tot el dia per patir menys el fred.\nA la plaça de la Independència, on les associacions solidàries tenen tendes, es formen llargues cues. Els sensesostre hi acudeixen per trobar-hi roba i sabates, perquè la neu els mulla i sense roba seca augmenta el risc de morir per hipotèrmia. Roba, te i brou calent són una forma d'auxili bàsic.\nEls joves de la Comunitat de Sant’Egidio d'Ucraïna han multiplicat els punts de repartiment i diversos dies cada setmana duen el sopar itinerant en termos. A les xarxes socials anuncien on poden anar les persones sense llar per trobar ajuda i, publicant informació actualitzada sobre la situació, posen la solidaritat en xarxa.\nA Kíev han trobat alguns llocs on les persones sense llar poden passar la nit. La Comunitat ha fet una crida a les xarxes socials demanant que s'obrin gimnasos, esglésies, hotels, botigues i qualsevol altre lloc gran amb lavabo i calefacció, amb torns de voluntaris per mantenir els llocs nets, seguir les normes anticovid i autofinançar la iniciativa a un cost contingut.\nAixí han aconseguit que –els dies de més fred– vàries persones passessin la nit de manera segura: 6 persones van ser acollides al local d'una associació i moltes més han estat acollides en hotels i hostals, que han ofert els seus espais gràcies a una recollida de fons en què han participat molts joves.\nReportatge de la Deutsche Welle (en ucraïnès) sobre els sensesostre de Kíev


Qui som? | Iniciativa per Catalunya Verds\nL’àmbit està format per persones d’ICV i independents. Responsables de les seves agrupacions locals o comarcals d’ICV. Integrants d’entitats de defensa del territori, del món científic i acadèmic. Càrrecs electes i treballadors de les diverses administracions públiques. Professionals del món privat. Interessats en el medi ambient.\nL’estructura de treball es vertebra en un nucli de coordinació al voltant dels temes ambientals; aigua, energia, residus, espais naturals i món rural, i un altre nucli de coordinació al voltant dels temes territorials; ordenació del territori, urbanisme, infraestructures i mobilitat.\nAquesta doble coordinació disposa d’un nucli de treball conjunt, on s’atribueix a cada membre una responsabilitat determinada.


Reproducció i amplificació del so | Música Escola Betúlia\nLa reproducció del so:\nEls dispositius lectors:\nHi ha diferents aparells per llegir els diferents formats d’enregistrament, aquests són els següents:\nEl lector de discos compactes:\nEls lectors de CD (compact disc) actuals poden reproduir CDs de música i de CDs amb arxius mp3, els lectors de DVD també poden fer la mateixa funció que els lectors de CDs.\nLa platina casset:\nCada vegada menys freqüents, es poden trobar encara a equips d’alta fidelitat que tinguin alguns anys.\nEl reproductor de mp3:\nPermeten reproduir arxius mp3, és un format de compressió que permet guardar gran quantitat de música en poc espai de memòria.\nLlegeix ones de ràdio i les converteix en senyal elèctric que es pot processar i escoltar.\nPermet reproduir discos de vinil, hi ha de dues mides, el de 33 1/3 rpm i el de 45 rpm (revolucions per minut), ha estat substituït pel compact disc (CD).\nAparell que recull el senyal que prové de tots els dispositius lectors i amplifica el senyal augmentant la potència necessària per fer sonar els altaveus. El senyal es pot passar per l’equalitzador abans de passar per als altaveus.\nPot ser integrat dins de l’equip de música i no com a mòdul separat.\nTé com a funció modificar el timbre del senyal sonor processat per l’amplificador. Podem donar-li més brillantor o esmorteir-lo, o es pot potenciar diferents tipus de freqüència, per exemple, les més greus per disco, les agudes pel rock…\nNo sempre està incorporat a l’equip de música. Pot estar incorporat a l’amplificador.\nConverteixen el senyal elèctric que ve de l’amplificador en vibracions sonores que puguem escoltar.\nConté una part fixa o motor (que és un imant) i un apart mòbil o bobina, que està subjectada a la base d’un con de cartó anomenat diafragma.\nQuan els senyals elèctrics que vénen de l’amplificador passen per la bobina, aquesta es posa en moviment per què està al mig d’un camp magnètic de l’imant. Les vibracions de la bobina són recollides pel diafragma, que les converteix en so.\nEls altaveus estan muntats en uns recintes anomenats caixes acústiques.\nUn mateix altaveu té diversos altaveus per reproduir unes determinades freqüències\nL’amplificació del so:\nEstudiarem com s’amplifica el so en concerts\nCom es capta el so:\nEs pot captar amb\nMicròfon: Converteix les ones sonores en elèctriques. Es fan servir per les veus i instruments acústics. essubjecten amb pals metàl·lics o als mateixos instruments.\nPastilla: Les guitarres i baixos tenen un dispositiu anomenat pastilla que capta la vibració de les cordes directament i la transforma en un senyal elèctric. Els instruments electrònics (sintetitzadors i altres teclats) envien directament el senyal elèctric a través d’un cable.\nEl responsable de la taula de mescla és el tècnic de so, controla la taula a les proves de so i durant el concert. Conté canals, assignats a cada una de les veus i instruments.\nEl tècnic controla el volum de cada un. Aquesta feina requereix nivell tècnic i coneixements musicals i gust artístic. El so surt mesclat en dos canals, dret i esquerra, llest per la seva amplificació.\nDarrere de l’escenari hi ha unes caixes metàl·liques de color foscos, són les etapes de potència, que amplifiquen el so.\nEl senyal surt i va als altaveus que converteix en so audible per al públic. Hi ha diferents tipus d’altaveus, depenent del tipus de freqüència, greus, mitjans i aguts.\nLa potència del so es mesura en WATTS: és la potència elèctrica que es pot transformar en energia elèctirca.\nDepenent del lloc que estiguis, necesseitaràs una potència adequada:\nGrans concerts a l’aire lliure, necessitaries de 50.000 a 120.000 wats.\nEn un estadi de futbol. necessitaries uns 50.000 wats\nPista de bàsquet, uns 10.000 watts\nEspacis Grans tancats, uns 5.000 watts\nSales de concerts mitjans, uns 1.000 watts\nSales, pubs, etc, amb un aforament gran, uns 100 watts\nSales, pubs amb aforament petit, uns 50w\nLa sala de la teva casa, uns 10w\nper practicar, uns 5w\nEls músics tenen davant seu uns altaveus per escoltar-se, són els monitors. El so és adequat per sentir-se, més veu, menys …\nA vegades hi ha una altra taula de mescles per controlar el so dels monitors.\nLa música a Internet:\nUn CD d’àudio pot ocupar fins 600 MB en format waw o aiff, per vèncer això s’han creat diverses tecnologies de compressió d’audio.\nDe 600 MB podem passar a 55 MB\nAixí es pot escoltar directament emissores de ràdio a internet amb la tecnologia Real Audio.\nSpotify: pots escoltar sense previ pagament\nHi ha bases de dades de música:\nEtiquetes : Altaveus, Equalitzador, Micròfon, Pastilles, Sintonitzador, Tocadiscos\n← Instruments propis de catalunya


Rescloses i molí del Forat d’Abella – Patrimoni Existencial\nEntrada prèvia Molera a Montsó\nEntrada següent Molí d’oli de cal Miquelet\n4 pensaments sobre “Rescloses i molí del Forat d’Abella”\nMàrius Carbonell Freixa ha dit:\n23 Octubre 2021 a les 15:32\nHola, Francesc, m’alegra que tornes a penjar vídeos i en aquest cas de les recloses del riu Abella. Però no m’ha quedat clar el funcionament dels forat. Soc el propietari del molí de Basturs, aigües avall.\nLes nombroses trinxeres formen part del teu interès?\nParlaven a tv d’un celler, deien l’únic, que encara usava les sitges de pedra, i vaig pensar que el celler Castell d’Encus, passat Talarn, també les usa.\n23 Octubre 2021 a les 17:45\nHola Màrius, tenim pendent la visita al teu molí…\nTens raó pel que fa al castell d’Encús, tot i que no és l’únic celler que fa servir tines de pedra. Però la tele és així…\nLes recloses de suports laterals tenen la peculiaritat que la “barrera” va de banda a banda del riu, i no cal posar cap ancoratge enmig del llit del torrent.\n23 Octubre 2021 a les 21:16\nA la viquipèdia he trobat que el baró d’Abella, a meitat de segle XIX, va voler fer una presa, la qual cosa va ser un fracàs. Però el que no entenc és perquè tants forats al llarg del congost. A més, l’alçada dels forats és poca i el riu té en aquest paratge té un ser desnivell, poca aigua és podia acumular. Potser la necessària per les necessitats. El molí (jo solament en vaig saber trobar un passat el congost i un\nabans )o els dos molins devien funcionar amb rescloses senzilles com la que devia portar l’aigua al molí de Basturs.\n26 Octubre 2021 a les 09:35\nSegurament al congost s’hi va fer més d’una cosa, en moments diferents. Dins del mateix congost és estrany que hi hagi encaixos, però hi són. A part d’un molí que hi havia a la sortida de l’engorjat, aigües avall hi ha un molí d’oli que feia servir, en part, l’aigua de la resclosa (ho publico en poques hores)


Le Muse Favignana Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 201 allotjaments a Favignana.\nVia Roma 60/62, Favignana Centre, Favignana, Itàlia, 91023 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Favignana, no busqui més enllà de Le Muse. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLe Muse també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Favignana. Els clients de l'hotel poden gaudir de magatzem d'equipatge, visites turístiques, servei de llançadora.\nL'ambient de Le Muse es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Le Muse la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Favignana.\nTots els tipus de viatgers (78) Parelles (61) Viatgers en solitari (3) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (3) Grups (6)\nAllotjaments a Favignana


Barberà acull l'exposició ‘Cuida't les dents’ – L'independent\nBarberà acull l'exposició ‘Cuida't les dents’\n8 d'abril de 2013 Redacció\t0 Comments\nL’exposició ‘Cuida’t les dents’, una iniciativa itinerant de l’Àrea d’Atenció a les Persones de la Diputació de Barcelona per promoure la salut bucodental entre els més petits, torna a visitar la nostra ciutat. A partir del 4 d’abril i fins al 17, el CAP Rosa dels Vents acollirà aquesta mostra amb la qual es vol transmetre als més joves uns hàbits de neteja i salut adequats.\n‘Cuida’t les dents’, que serà visitada per l’alumnat de 1r de primària de les diferents escoles del municipi, està formada per diversos elements audiovisuals, manipulats i experimentals que formen un itinerari on es desenvolupen els continguts programats. L’activitat s’acompanya d’una guia destinada a mestres i educadors que conté propostes directament relacionades amb els continguts de la mostra, per poder treballar a l’aula. Per la seva banda, l’alumnat rebrà un raspall de dents i un adhesiu, per tal que prenguin consciència.\nLes exposicions itinerants del Servei de Salut Pública de la Diputació de Barcelona tenen com a objectiu promoure estils de vida saludable. Es cedeixen de manera gratuïta als municipis per períodes quinzenals i són una eina de suport per al desenvolupament de polítiques de salut pública locals.\n← S’obre el termini per sol.licitar beques de menjador i de llibres escolars a Ripollet\nLa regidoria de Via Pública reubica i retira contenidors d’escombraries dels carrers amb recollida pneumàtica →\nLa Sala polivalent del TMC acull la presentació dels projectes dels Pressupostos Participatius\n8 joves de Badia troben feina gràcies al Programa Singulars\n1 de setembre de 2021 1 de setembre de 2021 Redacció\t0


El Quadern d'Enric : Nota de premsa, ACTE EN EL CANTALOT DE COMPROMIS\nCompromís reuneix 150 persones en l'acte electoral a l'aire lliure en el Parc del Cantalot. L'alcalde i candidat a l'alcaldia, Jordi Juan, proposa un Pla d'Inversions per barris on els veïns triaran les prioritàries i afirma que la seua prioritat és ser alcalde en cas de ser elegit diputat.\nCompromís va celebrar al Parc del Cantalot el primer acte electoral públic dins de la programació de "Xerrades als barris", un acte on la participació veïnal va ser la protagonista.\nL'acte també va servir per confirmar una cosa massa sabuda: que Jordi Juan es presenta a l'alcaldia per ser alcalde i no per deixar-la i anar-se'n a València si fora diputat. "Hi ha gent que vol que s'ho cregueu, i això no és cert. No vaig a deixar l'alcaldia si sóc elegit. Este equip que m'acompanya va iniciar fa quatre anys un projecte i pensem continuar-lo. La meua preferència sempre serà ser alcalde".\nEl candidat Jordi Juan va explicar en un parlament d'uns pocs minuts les línies programàtiques de Compromís en els barris i el Pla d'Inversions que pensa dur a cap en cas de continuar en l'alcaldia.\nJordi Juan va remarcar que no havia gastat allò que l'Ajuntament no té i que la prioritat havia estat sanejar les arques municipals. Una vegada aconseguit eixe objectiu explicava que el projecte de futur és establir un Pla d'Inversions oberts a la ciutadania, redactat amb les necessitats barri a barri, i on els veïns decidesquen les prioritats i quines caldria escometre primer.\nDesprés de 10 minuts escassos de parlament, tal com havia dit al principi, va donar la paraula a les 150 persones reunides, establint-se un diàleg ben animat on el candidat va respondre a qüestions com la situació de les voreres de la barriada, la millora de les instal·lacions dels jardins, l'espai WIFI on els veïns agraïren la millora, la situació generada en el Patronat on alguns veïns li demanaren la seua mediació perquè es canviara el sistema d'entrades i eixides, i fins i tot a\nEs comenta que les cadires són de l'ajuntament i que la gent de Compromís va posar un adhesiu taronja per tapar el logo.\nAlgú sap alguna cosa? Algú sap si és legal?\nSi que sabem alguna cosa, que això és mentira com quasi tot el que diuen els blogs afins al PP i l'oposició. La qüestió és fer campanya bruta contra l'alcalde i Compromís. Com deia algun comentarista per aci: "difama, que algo queda"\nAnónimo 16 de mayo de 2015, 7:31\nCom ja s'ha dit ací i en altres llocs, les cadires son propietat d'un particular dedicat a temes de menjars i similars i van ser dutes i arreplegades per la furgoneta de campanya de Compromís.\nD'Ajuntament res de res, que no som ni fem com el PP quan tenia l'alcaldia amb els actes que tot el món sap qui anava a netejar, ajudar i arreglar.\nEixes cadires no són ni te que vore l'Ajuntament, i l'adhesiu taronja és realment una franja de pintura groga on el propietari te marcada la cadira, com l'Ajuntament té una A que en les fotos no es veu per cap lloc.


HO HEU ACONSEGUIT — Una terra sense mapa: nou disc de Toni Xuclà\nUs explico a partir d'ara. Al Juliol enregistrarem tot el que queda per enristrar. A l'Agost el mesclarem i masteritzarem. A principis de Septembre ja us començarana a arrivar el CD digital. El dia 20 de Septembre el presentarem el disc al Mercat de Música Viva de Vic on ja podreu passar a buscar el CD físic i el CD de essencials. Al MMVV per les acaracterístiques del festival, encara no es podran fer les recompenses d'invitacions. Als següents concerts ja es podran fer les visites guiades a les proves de so i les invitacions als concerts. Serà un plaer que ens veiem i us pugui agraïr el suport personalment.\nEls concerts privats començaran a partir del dia 20 de Septembre. Ja ens posarem d'acord !!!\nSegur que em deixo alguna cosa, però ara es tot molt recent i dins la eufòria escric aquest text sense repassar les recompenses a fons. Disculpeu.\nUn altre cop GRACIES !!!!!!\nToni, m'alegra molt la notícia\namb ganes de descobrir el disc


Wikiloc | Cardó (Antic convent-balneari i 8 ermites)-Camí dels Frares-Cova Lluminosa-Roca Foradada-la Creu de Santos trail\nCardó (Antic convent-balneari i 8 ermites)-Camí dels Frares-Cova Lluminosa-Roca Foradada-la Creu de Santos\n35,799 1046 11858\n160225 100 Cims. RIBERA D'EBRE. 'Creu de Santos'. Integral Serra de Cardó (Hiking)\nViewed 938 times, downloaded 55 times\nSortida - arribada: Aparcament de l'Antic Convent-Balneari de cardó. Per arribar agafarem la carretera TV-3021 que surt del poble de Rasquera (Tarragona) i que ens portarà a l'antic balneari.\nAnirem per la carretera que hem vingut fins trobar la cruïlla del camí que baixa al Pantà del balneari i d'aquí anirem a veure les restes de l'ermita del Carme i el seu mirador. Tornarem enrere fins trobar una cruïlla que hem passat a sobre del Pantà (cara nord, té una fita). Seguirem el camí que puja a trobar una casa al costat de la carretera. Seguirem la carretera uns metres en direcció al balneari fins trobar les restes d'una nova casa per la cara nord.\nEn aquest punt surt un camí que puja (té senyals de pintura verda, també de vermelles i fites) i que ens portarà primer a les restes de l'ermita de la Santíssima Trinitat. Seguirem pujant per anar a trobar les restes de l'ermita de Sant Àngel i d'aquí enfilarem per el camí dels Frares per pujar al Portell de Cosp.\nEn el Portell agafarem el camí que puja en direcció al sud a trobar la Cova Lluminosa. La creuarem i pujarem a dalt on per la cara sud tenim un bon mirador de la Vall de Cardó. Retornarem al camí per anar a trobar una cruïlla de camins. En aquest punt agafarem el que puja (direcció nord) a trobar la Roca Foradada que ja veiem.\nRetornarem a la cruïlla i continuarem per el camí que comença a baixar per anar a trobar el Barranc de Sant Roc on trobem una cruïlla. Seguirem el camí que marxa tot pujant i resseguint el barranc. En la pujada trobarem un antic Forn de Pega i més amunt unes formacions de petites roques. Un tros més amunt tenim una cruïlla on un indicador en senyala el camí dels Martells.\nNosaltres seguirem pel que continua pujant. Més amunt i en arribar casi al caire de la muntanya trobem una nova cruïlla. Continuarem per la que continua pujant (direcció sud) i que ens portarà a la punta del caire de la muntanya on tenim un molt bon mirador de la marina.\nSeguirem el camí que tot baixant ens portarà a trobar el baixador del Cirerer del Gerro, el Replà del Llerer i el Portell de Cardó. Un tros més endavant trobem una cruïlla (tornarem aquesta cruïlla, un cop baixem de la Creu de Santos). Agafarem el camí que puja en direcció al sud-est, passarem per un petit grau i seguirem pujant fins trobar una nova cruïlla. Aquí agafarem el que puja novament en direcció al sud-est, que ens pujarà al cim de la Creu de Santos (mirador de 360º) .\nDesfarem el camí fins la cruïlla descrita abans on agafarem el camí que baixa en direcció al ponent a trobar el Cingle dels Teixets on a sota seu el camí passa per la seva Font i més avall ressegueix el Barranc de la Columna fins trobar una cruïlla de Camins.\nAnirem pel que marxa en direcció al nord-oest a trobar la cinglera de la Cova dels Porc. La creuarem i seguirem el camí fins trobar una nova cruïlla, en aquest punt anirem per el que marxa tot baixant a ponent a trobar la Font de l'Argilagar.\nRetornarem a la cruïlla i agafarem el camí que marxa en direcció al nord a trobar una nova cruïlla de camins. Aquí primer anirem uns metres al nord-oest a veure les restes de l'ermita de Sant Anofre i el seu mirador sobre la vall de Cardó. Retornarem a la cruïlla i començarem la baixada fins trobar el barranc de la Columna on un pal indicatiu ens senyala el camí per pujar a veure les restes de l'ermita de Sant Simeó Estilita coneguda com l'ermita de la Columna.\nRetornarem al barranc i anirem per el camí que marxa al nord-oest a trobar la pista forestal. En aquest punt i al costat d'una petita edificació per la cara nord-est surt el camí que seguirem i que ens portarà a trobar la Fonts de l' Avellaner i a sobre seu per la cara nord-est les restes de l'ermita de Sant Josep.\nAnirem a la font on per sota seu surt el camí que ens baixarà a trobar les restes de l'ermita de Sant Elies i la carretera que seguirem fins l'entrada de l'aparcament on seguirem uns pocs metres la pista forestal que puja en direcció al sud-est per agafar un camí que marxa per sobre d'una petita paret (direcció al sud-oest). El seguirem uns 10 metres aproximadament i veurem un petit pujador que puja a sobre d'una paret on tenim el camí que ens pujarà a sobre de les restes de l'ermita de Santa Teresa. Ja només ens restarà tornar a l'aparcament.\nCartografia Editorial Piolet, mapa Cardo-Rasquera.\nla Santísima Trinitat\nCruïlla Roca Foradada\nCruïlla dels Martells\nBaixador del Cicerer del Gerro\nCruïlla la Xaquera\nFont de l' Argilagar\nCruïlla Ermita de la Columna\nFont de l' Avellaner\nCruïlla del Carme\nCruïlla Portell de Cosp\nCruïlla St. Roc\nsabategalofre May 9, 2019\nRuta molt maca, fàcil de seguiri ben explicada\nJORDI FREIXA SALA May 9, 2019\nHi, found this interesting trail: Cardó (Antic convent-balneari i 8 ermites)-Camí dels Frares-Cova Lluminosa-Roca Foradada-la Creu de Santos https://www.wikiloc.com/hiking-trails/cardo-antic-convent-balneari-i-8-ermites-cami-dels-frares-cova-lluminosa-roca-foradada-la-creu-de-s-11508203 Regards, Wikiloc | Trails of the World


PALAU EPISCOPAL (1889-1893)\nL'any 1886, un incendi va destruir totalment la residència de Joan Baptista Grau i Vallespinós, bisbe de la diòcesi d'Astorga, al nord-oest d'Espanya. De resultes d'aquest fet, el bisbe va decidir construir un nou edifici en el mateix solar, sobre les runes de l'antic palau incendiat. A la falta d'un arquitecte diocesà a la zona, el bisbe Grau encomanà l'obra a Gaudí, el qual coneixia per ser ambdós originaris de Reus. De fet, el 1879, el religiós ja havia consagrat l'altar de la capella del col·legi Jesús-Maria de Tarragona, obra també de Gaudí.\nL'arquitecte acceptà l'encàrrec a començament del 1887 i al mes de juny ja va enviar els primers plànols des de Barcelona a Astorga. Entre el 1887 i el 1889, Gaudí retocà el projecte a petició de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando de Madrid, que era l'entitat consultiva que havia escollit el promotor. Diverses interpel·lacions en retardaren la consturcció, que no començà fins al 1889. En aquell moment, Gaudí ja havia quasi enllestit el Palau Güell de Barcelona, fet que li va permetre traslladar-se a Astorga i dirigir les obres directament. Aquest desplaçament és important perquè va possibilitar que Gaudí conegués l'arquitectura local i que n'apliqués alguns aspectes al nou palau episcopal.\nLa primera pedra de l'edifici va ser col·locada el 24 de juny de 1889. Entre el 1890 i el 1893, Gaudí va visitar les obres en diverses ocasions i en modificà algunes parts a mesura que s'anaven construint, de manera que els plànols originals difereixen substancialment de l'obra realitzada. L'any 1893 va morir el bisbe Grau i després d'unes discrepàncies entre l'arquitecte, els canonges i la Junta Diocesana, les obres s'enderrerieren i finalment s'aturaren, situació que motivà la dimissió de Gaudí. Quan aquest marxà, el palau episcopal estava construït a l'altura de la segona planta, a punt de començar la coberta.\nA partir de la renúncia de Gaudí, els treballs varen ser dirigits per Francesc Blanch i Pons, qui va intervenir-hi molt poc, ja que sis mesos deprés s'aturaren de nou. La direcció va ser presa el 1899 per Manuel Hernández y Álvarez Reyero, que continuà la construcció fins al 1904. El 1905, el nou bisbe d'Astorga, Julián de Diego Alcolea, intentà en va la tornada de Gaudí i, davant de la negativa d'aquest, encarregà l'acabament de l'edifici a l'arquitecte Ricardo García Guereta, qui enllestí la coberta el 1907. La cajpella del palau, construïda per Gaudí i decorada per García Guereta, va ser consagrada el 1913.\nEl palau episcopal d'Astorga està construït en un particular estil gòtic, per això exteriorment recorda un edifici medieval a la manera de palau fantàstic, amb murs de pedra, múltiples finestrals i torres circulars. Aquestes tenen, a certa alçària, l'escut del bisbe Grau. La construcció està envoltada per un fossat que dóna llum al soterrani, un procediment que Gaudí també utilitzà en altres obres com la Sagrada Família i la Casa jde "los Botines".\nUn pòrtic a la façana principal permet accedir a l'edifici. Després de creuar un vestíbul, hom arriba a una cambra central amb volta de maó de pla ogival i nervada, que és el tipus de volta predominant a tot el palau. D'allí s'accedeix a l'escala d'una de les torres, des d'on es pot baixar al soterrani o pujar a la planta principal. Aquesta última té una disposició semblant a la de la planta baixa i inclou la capella, la sala del tron, el menjador, les cambres privades del bisbe i diversos apartaments per a convidats. La tercera planta era destinada a serveis, i també incloïa la biblioteca. La part superior és tancada per la coberta, resolta de diferent manera prevista per Gaudí, qui hi havia projectat unes obertures per a que la llum entrés fins a la planta baixa.\nEl palau episcopal d'Astorga mai no va ser residència de bisbes. Tot i que patí desperfectes durant la guerra civil espanyola, l'edifici va ser restaurat i convertit en el Museo de los Caminos a partir del 1963, any en què varen ser col·locats els tres àngels de zenc que Gaudí havia dissenyat per a la cobertra i que s'instal·laren sobre pedestals al voltant de l'edifici.


Les ordenances fiscals: un exercici de responsabilitat i equitat - Ajuntament de Llagostera\nJunts per Llagostera ha editat i està repartint per tota la població, un document molt crític amb la modificació de les ordenances fiscals que varem impulsar des de l’Equip de Govern. És un document que ens veiem en la necessitat de replicar ja que conté mitges veritats, interpretacions malintencionades i fins i tot alguna mentida. I ho volem fer de forma exhaustiva, enriquint el criteri públic i el coneixement sobre el sentit i l’abast exacte de les modificacions de les ordenances per a l’any 2020. Amb tot, cal dir que debatre sobre una proposta de modificació que afecta els ingressos sense tenir en consideració el pressupost per a l’any vinent i, per tant, sense saber a què es destinaran els recursos municipals, ens sembla clarament precipitat. Nosaltres som defensors d’una fiscalitat progressiva, de la funció redistributiva del impostos i partidaris d’impulsar les polítiques socials que entenem que necessita la nostra població. Els increments en els impostos i taxes que hem aprovat no són ni un capritx ni el fruit d’una gestió frívola. Són l’exercici de responsabilitat i de rigor d’un equip de govern que en temps de vaques magres s’ha trobat un pressupost escurat, enormes dificultats socials a les quals no s’havia fet front i una preocupant sequera en la transferència de recursos provinents dels ens supramunicipals.\nLa Resolució de 22 de març de 2018, de la Secretaria d’Estat de Funció Pública, per la qual es publica el II Acord Govern-Sindicats per a la millora de l’ocupació pública i les condicions de treball, estableix una puja dels salaris dels empleats públics del 2% per al 2020, que pot arribar al 3% si el PIB del 2019 és igual o superior al 2,5%. Aquesta puja significa uns 75.000-80.000€ addicionals en salaris públics que, després d’anys de rebaixes i congelacions, tenen més que merescuts.\nVeure gràfic evolució del cànon en els darrers anys