Un atemptat amb cotxe bomba causa la mort del líder de Hamàs a Damasco\nFrance Press | 27 setembre 2004\nEl dirigent del moviment islamista palestí Hamàs, Ezedin Cheij Jalil, de 40 anys, resultà mort ahir a Damasc en un atemptat l'autoria del qual fou reconeguda per responsables de Defensa d'Israel. Jalil formava part d'un grup de 400 activistes islàmics expulsats el 1992 pel govern israelià de Yitzhak Rabin al Líban. L'atemptat, en el qual també resultaren ferits tres transeünts, es produí en un barri d'Al Zahira, al sud de Damasc. Un veí indicà que l'explosió es produí quan Jalil posà en marxa el vehicle.\nResponsables de Defensa d'Israel, entrevistats ahir vespre pel segon canal privat de televisió israeliana, admeteren «de manera oficiosa» que Israel és responsable de l'assassinat de Jalil.\n«Israel calla i confirma (la seva responsabilitat) pel seu silenci», afegí el corresponsal militar.\nDesprés de l'atemptat, Hamàs assegurà en un comunicat que «no hi ha cap canvi respecte a la política de lluitar i enfrontar-se a l'agressió sionista del nostre poble» encara que es reserva el dret de «respondre a aquest crim covard en el moment i al lloc més adequats per als interessos del poble palestí«, segons el text.\nAquesta és una resposta a l'afirmació realitzada poc abans pel seu braç armat a Gaza, les Brigades Ezedin al Qasam, que anunciaren que traslladarien a l'estranger la lluita contra Israel.


Onda dóna la benvinguda als visitants amb un nou mural ceràmic al carrer La Cossa | Castelló Extra\nOnda dóna la benvinguda als visitants amb un nou mural ceràmic al carrer La Cossa\nEls veïns i visitants que accedisquen a Onda per la carretera de Tals es trobaran amb un nou mural ceràmic amb la inscripció ‘Benvinguts a Onda’ i una renovada parada d’autobús al carrer La Cossa, en comptes de l’espai degradat que hi havia fins ara.\nEs tracta d’una nova actuació del pla Onda Bonica per a embellir la ciutat, millorar la seua accessibilitat i reivindicar la ceràmica ondera. Aquesta obra soluciona el problema d’humitats del mur amb una nova canalització i s’ha revestit amb ceràmica ondera. A més, també s’ha modernitzat la parada d’autobús amb nou revestiment ceràmic. Les signatures taulelleres amb les quals ha comptat l’Ajuntament en aquesta ocasió són les onderes El Vaixell i Cristall Ceràmiques. L’empresa constructora local és Ramón Segura i el pressupost total del projecte és de 47.000 euros.\nAixí, aquest projecte respon al triple objectiu de millorar la qualitat de vida dels veïns de la zona; sumar un nou aparador ceràmic en un lloc amb gran flux de trànsit; i incentivar l’economia local en apostar per empreses onderes.\nL’alcaldessa, Carmina Ballester, ha comentat que “continuem treballant per millorar la qualitat de vida dels veïns i oferir als visitants un major atractiu urbà. Onda Bonica no es deté i ja estem preparant els nous projectes que ens demanden els veïns per a 2021”.


'Temps de memòria': el vídeo per "perdonar però no oblidar" del Memorial Democràtic\nPersonalitats de diversos àmbits posen veu als que van patir les conseqüències de la Guerra Civil\nBarcelonaAquest dimarts al vespre s'ha presentat, a l'auditori del Palau de la Generalitat, 'Temps de memòria', el vídeo institucional del Memorial Democràtic. L'objectiu de la pel·lícula, dirigida per Lluís Danés, cineasta i director d'espectacles multitudinaris com el Concert per la Llibertat, és retre homenatge als homes i dones que van viure l'horror de la Guerra Civil Espanyola i l'exili, reivindicar la memòria històrica arreu de Catalunya i difondre la tasca del Memorial. El relat històric de 'Temps de memòria' arrenca amb la proclamació de la Segona República i s'estén fins a la Transició.\nNombroses personalitats públiques de diversos àmbits, com el cap de la Unidat de VIH de l'Hospital Germans Trias i Pujol de Badalona, Bonaventura Clotet; el líder de Sopa de cabra, Gerard Quintana; les actrius Mercè Pons i Sílvia Bel, l'editora de l'ARA Mònica Terribas; el cantautor Lluís Llach, l'editor Eliseu Climent, l'advocada Magda Oranich i l'entrenador de futbol Josep Guardiola, que encarna Salvador Puig Antich, han donat veu als testimonis dels homes homes i dones la memòria dels quals es vol recuperar i llegeixen fragments del preàmbul de la llei del Memorial Democràtic. La pel·lícula, que inclou imatges d'arxiu, compta, també, amb la participació de Neus Català, que va ser deportada al camp de concentració de Ravensbrück; i de Carme i Imma Puig Antich, germanes de l'anarquista afusellat el 1974.\nEn l'acte de presentació, que va comptar amb la presència de la vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, amb les intervencions del professor d'Història Contemporània de la Universitat Rovira i Virgili, Joan M. Thomàs; de Magda Oranich, i de Lluís Danés.\nLa vicepresidenta del Govern, Joana Ortega, ha assistit a l'acte i ha recalcat: "Podem perdonar, però no oblidar, perquè seria l'error més gran de tots". I ha insistit en el fet que "sobre la base del perdó i de la reconciliació hi podem aixecar tot un món, però sobre la base de l'oblit només hi aixecaríem, novament, la nostra perdició".\nIgualment, Ortega ha qualificat els actes de la memòria com "la vacuna més efectiva per no repetir els errors del passat i contra qualsevol infecció que posi en perill la llibertat". I ha defensat una memòria "plena, integra i no distorsionada" per enfortir la democràcia. Després de recordar les persones que "van lluitar, van patir presó i fins i tot van morir per fer possible que avui, tots nosaltres, gaudim dels drets que la democràcia comporta", la vicepresidenta ha subratllat que "les institucions tenen l'obligació de recordar perquè mai més no es repeteixin les atrocitats del passat".


El gran Kilian entrenant ja sobre neu\nFa dies que estic buscant algun tipus de malles impermeables per anar a esquiar i que també em serveixin per al running trail hivernal. No m'han agradat mai els típics pantalons amples d'esquí; s'arruguen i són incòmodes. Doncs finalment crec que ho he trobat, són unes malles Grifone xulíssimes. Però ara dubto amb el color: en vermell o en blau?\nGas a la burrota!!\nAvui divendres tenia festa i he sortit a entrenar amb la btt a les 11h del matí, com els PRO's jajajjaja... La burra grossa ha estat contenta que la traiés a passejar durant 2h 30' i jo m'he sentit força bé, amb una punta de gas d'aquelles bones. El dia no era massa assolellat però malgrat tot sempre he trobat agradable sortir de llarg i amb temperatures d'uns 12-15ºC. Pel camí entre Folgueroles i Sant Jordi he trobat en Josep M que estava fent cursa a peu. I és que ja se sap, ningú entrena jajjajja... Abans de tornar a casa he passat per Vic a veure els meus cosinets al pati de l'escola i m'han fet aquesta foto tan xula jajaja...\nEl diumenge 29 de novembre té lloc la Matagalls - Granollers. És una marxa que surt del Coll de Bordoriol de 7 a 2/4 de 8 del matí, puja al Matagalls (600m de desnivell en 4,5Km) i després ens porta fins a Granollers per a un total de 40 km. Es poden fer les inscripcions fins el dijous dia 26 de novembre. El temps límit és de 12 hores. S’organitzen autocars fins al Coll de Bordoriol, que sortiran de l’estació d’autobusos de Granollers. Aquesta vegada repetiré l'estratègia de començar a córrer en els Km finals jajajaj... A veure com surt...\nGas a la burra gruixuda\nDuatló Gurb 2009\nDuatló de Gurb 2009\nAhir vaig estar col·laborant en l’organització de la cinquena edició de la Duatló de Gurb. La veritat és que és una duatló força dura. Vaig tenir l’ocasió de situar-me en punts “estratègics” per intentar captar les millors imatges i d’aquesta manera t’adones de la dificultat tècnica d'aquesta duatló, tant en el tram de btt, com en el de la cursa a peu.\nFelicitats a tots els qui l’heu acabat!\nPer si algú no té res més a fer jajjaja... a partir del minut 1:43 baixo esquiant per La Masella\n43,5 Km a peu, amb nova tàctica\nEntre l'esquiada d'ahir i la matxacada d'avui, hauré completat un cap de setmana excepcional amb 13h d'activitat!! Aquesta edició de la Rupit-Taradell me l'havia plantejat a ritme molt tranquil per evitar una major sobrecàrrega dels bessons. Fins el Km 31 he anat forta però sempre caminant. A partir del Km 31 no he pogut aguantar més, estava frissosa per córrer i veient que estava bé de cames, he començat a trotar. La tàctica ha estat aquesta: reservar forces i córrer en el moment en què la gent comença a petar jajajjaja. I com que d'alguna manera m'havia de distreure... he comptat els qui avançava. Total, que en els últims 12,5 Km he escalat 128 posicions! jajajajja... Per cert, comentar que he vist a moltíssimes cares conegudes, una abraçada simpàtics!!!!\nEstrenant la neu\nLa Masella 14/11/09: L'any passat em vaig passar l'hivern dient que m'hauria agradat anar a esquiar però no ho vaig arribar a aconseguir. Doncs aquest any he estat de les primeres d'estrenar la neu. Amb les pistes pràcticament buides i amb el forfait a meitat de preu he estat gairebé 6h esquiant sense parar. No he entès mai com hi ha gent que fan un parell de baixades i llavors se'n van a la terrassa del bar a prendre el sol. Si es va a les pistes és per aprofitar-ho al màxim!! La temperatura era força alta i la veritat és que les 2 últimes hores ha estat com esquiar sobre pedres... jajajajja... Vaig aprendre a esquiar fa uns quants anys, però on realment vaig aprofundir amb el tema va ser en una esquiada de final de curs a Astun. Em va tocar la monitora més cabra boja de totes i ens feia esquiar per fora pistes!! Avui m'ho he passat genial i espero poder repetir aviat. No descarto provar un dia l'esquí de muntanya perquè penso que encara em pot agradar més! A topeeeeeeeeeeee\nCarta dels pares d'en Xavi\nMatagalls-Vic 35Km de trinxada\nImatge de l'arribada, aquest any a la Plaça Major de Vic, famosa per la càmara del Temps de TV3.\nCollformic 08.11.09: Avui he tingut ocasió de fer un bon entrenament a peu i de llarga distància a la tradicional travessa Matagalls-Vic. El fred que feia a la sortida a les 7.50 a Collformic era per quedar amb les idees ben congelades... Però ràpidament hem entrat en calor amb un fort ritme de pujada que ens ha fet avançar unes 50 posicions. Després de la baixada de St Segimon arribem a l'avituallament de l'entrepà de butifarra i el passo per alt per no perdre ni un minut. Vaig bé, tinc bones sensacions i vull superar el temps de l'any passat. Estic motivada i vaig sempre corrent, excepte a les pujades més fortes. Vaig a les posicions capdavanteres. Amb aquesta dinàmica i amb poc més de 3h, arribo fins el Km24. Porto un promig de gairebé 8Km/h, no havia anat mai tan bé! Però aquesta alegria s'acaba ben aviat quan a partir del Km25 apareixen alguns problemes: rampes a les cames, bessons carregats, periostitis, en fi... que em comença a fer mal tot! De la cara a la creu. Els últims 10Km de la travessa són una tortura perquè vull córrer però no puc, he d'anar caminant ràpid o com pugui i sé que això em farà baixar el promig... Tinc tan mal de cames que en alguns moments em passa pel cap fins i tot abandonar. Però apreto fort les dents i caminant a un pas accelerat arribo a Vic amb 4h 55', igualant exactament el temps de l'any passat. No està malament perquè crec que sense aquests problemes a la part final hauria fet una millora de temps notable.\n08/11/09 - Travessa Matagalls-Vic\nAquest diumenge es celebrarà la tradicional caminada popular Matagalls-Vic a peu que enguany arriba a la 29a edició. En aquesta edició hi ha un canvi en la sortida i arribada de la prova, que tornant als seus orígens, es farà des de la Plaça Major de Vic. Entre 7 i 8 del matí es realitzarà la sortida dels autocars de forma continuada i des de Collformic la sortida es començarà a donar a partir de dos quarts de vuit del matí. La caminada consta de 35 km des de Collformic i té l’arribada a Vic. En el Km 11 els caminants trobaran l’esmorzar amb botifarra, café, vi i altres refrescs. En el transcurs de la caminada hi han 3 avituallaments i a l’arribada a la Plaça Major els participants rebran una samarreta de record. Aquest any ha estat el primer que s’ha limitat les inscripcions a 600 participants per tal de poder donar un servei més bo i el dimarts dia 3 de novembre les inscripcions ja havien quedat esgotades.\nEn aquesta travessa va ser on em vaig iniciar en llarga distància a peu i l'edició d'aquest diumenge serà la meva 4a participació. Els temps han anat baixant any rere any: Any 2006 -> 6h; Any 2007 -> 5:30; Any 2008 -> 4:55; Any 2009 -> ?\nAquesta és la foto que li vaig fer a en Jordi Martí el diumenge a la marató de Sant Llorenç i m'ha fet molta gràcia saber que ha sortit publicada a la premsa comarcal :-)\nÉs una pràctica d’autoconeixement basada en que tots els individus són de 4 tipus de disseny, de la mateixa manera que només hi ha 4 grups sanguinis. Cada un d’aquests 4 tipus té un funcionament mecànic particular, que li fa encarar la vida d’una manera molt diferent als altres 3, i d’una manera molt similar als del seu mateix tipus. Aquests tipus s’anomenen el Manifestador, el Generador, el Projector i el Reflector. Els 2 primers són de tipus energètic i els segons de tipus no energètic. A mi m’han fer l’anàlisi i el resultat és a la imatge de dalt. Sóc Generadora, és a dir de tipus energètic, cosa que no m'estranya perquè no paro mai quieta jajajjaja. A veure si algú coneix la pràctica i me’n pot dir quelcom més, de totes maneres a mi aquests temes no-científics (no demostrables) em costen molt de creure.\nPedalada del rovelló\nAquest cap de setmana en principi no tenia res planificat així que he estat buscant per la xarxa i he vist una proposta interessant. A la web de la fede n'hi ha una que em queda apropet de casa, la Pedalada del rovelló d'Olost:\nAquest diumenge, dia 1 de novembre, se celebrarà a Olost una nova edició de la Pedalada del Rovelló. La prova, organitzada pel Club Ciclista Olost, tindrà tres recorreguts de 10, 35 i 55 quilòmetres.Les inscripcions es podran fer el mateix diumenge, a partir de les 7 del matí al Pavelló d'Esports, des d'on es donarà la sortida a dos quarts de 9. Entre els participants es sortejaran tres cistells de bolets i uns 15 regals. També es donarà un obsequi a cada un d’ells.\nMitja Sant Llorenç Savall\nDesprés d'haver dormit poc "gràcies a" el sopar anual del club (que es va acabar a les tantes), arribo a les 8.20 a St Llorenç Savall amb més ganes de dormir que de córrer jajjaja... Però després de veure el bon ambient atlètic que hi ha pel poble em col·loco el dorsal i a fer trinxada! Hem començat fortes i hem acabat fortes, tanmateix entremig he tingut alguns moments de crisi en els quals notava que les pulsacions em pujaven moltíssim i costaven força de baixar. Ha estat un bon entrenament amb contínues pujades i baixades, en un dia esplèndid climatològicament parlant. He trobat a molta gent coneguda i a altres que m'han conegut pel blog. Gràcies a tots per saludar-me, m'ha fet molta ilu!!!!! Tan sols per això ja val la pena tenir el blog. Per cert, sempre quan acabo aquesta mitja dic que l'any que ve faré la marató, a veure si és veritat... En general ha anat tot bé, tot i que fa uns dies que m'estic notant alguna adherència tibial. Això és perquè fa dies que no visito la consulta del fisio. Demà hi aniré i m'arreglarà. Segur que m'estarà esperant amb el maleït ganxo a les mans aixxxxxxxxxxx quin mal!\nMitja marató de Catalunya\nEl proper diumenge ja tenim aquí una nova edició de la mitja marató (21,1Km) de muntanya de Sant Llorenç Savall. L’any passat hi vaig participar sense dorsal, és a dir, de manera “no oficial”. Aquesta vegada estic inscrita. De totes maneres no tinc clar si “competiré” o aniré al meu aire. Vaja que fins a l’últim moment no decidiré si em poso el xip. Per altra banda he pensat que en cas d’anar sense xip i si em quedessin ganes de continuar potser fins i tot intentaria completar la marató (42,2 Km) seria un bon entrenament; però en aquesta opció hi veig poques possibilitats jajajjaja


Tanta neteja al carrer Pare Iglesias ja té origen: un vessament d'oli d'un camió de l'empresa que fa el servei\nMolts dels veïns de la Part Alta que s'han passejat durant els darrers dies per les proximitats del carrer Pare Iglesias hauran detectat que els treballadors del servei de neteja hi estaven fent una operació especial i fora del que és habitual. El Circ va rebre l'alerta d'un veí de la zona, encuriosit amb tanta neteja concentrada en un únic carrer.\nSegons ha explicat l'Ajuntament al Circ, la setmana passada va tenir lloc un vessament d'oli en aquest carrer a causa de l'avaria d'un dels vehicles amb els que fa el servei de neteja. Es va rebentar un dels mànecs i tot l'oli que contenia es va vessar damunt l'asfalst del carrer Pare Iglesias, un carrer de poc més de 50 metres entre les Coques i Merceria. L'Ajuntament no ha precisat la quantitat exacta del vessament.\nEls veïns han conviscut amb l'operatiu especial de neteja i fins fa poc dies les portes de les cases han estat brutes i plenes de fang.\nL'Ajuntament ha informat al Circ del procediment que es va seguir després del vessament. Es va escampar sepiolita, un producte absorbent, l’endemà es va escombrar i es va aplicar una altra capa del producte perquè acabés d’absorbir les restes d’oli.\nLa pluja de principis de setmana ho va escampar i el dimarts es va netejar al matí i a la tarda. Ara la zona ja ha quedat neta del tot.\nQuè és la sepiolita?\nLa sepiolita és un absorbent mineral pertanyent al grup dels anomenats filosilicats (subclasse dels silicats) d'origen sedimentari. El seu nom prové de la paraula "sípia" per ser similar als ossos d'aquest cefalòpode. És de tonalitat opaca, de mínima duresa i també és conegut com escuma de mar perquè sura damunt de l'aigua.\nPodia afectar a la salut?\nLa sepiolita és un irritant de la pell i de les mucoses nasals com a conseqüència de contactes prolongats o repetits. En el cas d'exposicions repetides i perllongades, hi ha risc d'irritació de les vies respiratòries i nasals. En els ulls causa irritació dolorosa.\nEl Port de TGN activa el Pla d'Auto Protecció per recollir 100 quilos d'oli de palma vessats al Moll de la Química


Ramon Tremosa: La UE contra Itàlia: guanya Salvini? - El Temps\nLa UE contra Itàlia: guanya Salvini?\nLa setmana passada vaig ser a Roma, en viatge de coordinadors de la comissió d’Economia del Parlament Europeu. Ens vam reunir amb el president del banc central d’Itàlia, Ignazio Visco, i amb el ministre d’Economia Giovanni Tria, entre altres agents econòmics i socials.\nRoma és la ciutat més important del món en patrimoni artístic i les reunions es van celebrar en palaus meravellosos: la Banca d’Itàlia té la seu al Palazzo Koch, un dels edificis més bonics de la ciutat. Al Ministeri d’Economia hi ha sostres molt alts i pintats a l’estil del Renaixement, que et deixen literalment bocabadat.\nA Itàlia governen el M5Stelle i la Lega de fa sis mesos i proposen un pressupost expansiu que no agrada a la UE, amb un dèficit públic del 2,4% del PIB per al 2019. Més gran del que voldrien a Brussel·les però per sota del llindar del 3%.\nAtès l’elevat nivell del deute públic italià, equivalent al 131% del PIB, la UE tem que les finances públiques italianes siguin insostenibles en cas de crisi econòmica. La setmana passada es va saber que, al tercer trimestre de 2018, el PIB italià es va estancar: va presentar un creixement zero, fet que no passava des de 2015.\nEl dubte de la UE sobre la sostenibilitat dels comptes públics italians és raonable, però sembla oportunista. Aquest risc no és pas més gran que fa un any, quan governaven el Partito Democratico de Renzi i la Forza Italia de Berlusconi.\nPer què ara la Comissió Europea es llança contra Itàlia: per què els dos partits italians que abans governaven són ara a l’oposició? A Brussel·les els grups popular i socialista conformen la majoria de govern a la Comissió Europea i al Parlament Europeu, grups als quals pertanyen els partits de Renzi i Berlusconi.\nEs vol castigar l’actual Govern italià des de Brussel·les per raons polítiques, més que no pas econòmiques? Així es va fer amb la Grècia de Tsipras fins que va signar al 2015 el tercer rescat, o es fa ara amb Polònia per falta de separació de poders. Els partits que governen a Grècia i Polònia tampoc no pertanyen a la Gro-Ko que mana a la UE (Gro-Ko: inicials amb què a Alemanya es coneix la gran coalició CDU+SPD —populars i socialistes).\nEl 2016 la Comissió Europea, amb el Procediment de Dèficit Excessiu a la mà, hauria d’haver sancionat Espanya i Portugal per haver superat els límits de dèficit públic permesos, però no ho va fer: el PP espanyol i el PS portuguès pertanyen als dos grups europeus de la Gro-Ko. La sanció de 2.400 M€ a Espanya es va aparcar.\nItàlia, en canvi, és el país europeu que més superàvits primaris ha fet des de 1998 (ingressos superiors a la despesa sense comptar interessos). Espanya fa 10 anys que no l’assoleix.\nEl Govern italià justifica el seu dèficit públic expansiu del 2,4% del PIB precisament per la darrera caiguda del PIB: si hi ha desacceleració econòmica, no és el millor aplicar polítiques de contenció fiscal, tal com Olivier Blanchard, antic economista en cap de l’FMI, ha reconegut.\nEl Govern italià vol complir el seu programa electoral. Vol augmentar la inversió pública i proposa rendes bàsiques per a aturats i avis sense recursos. La Comissió Europea, sense legitimitat electoral directa, pot cometre un greu error si sanciona Itàlia pel Procediment de Dèficit Excessiu. Espanya va fer l’any 2017 un dèficit públic del 3,1% (segons Eurostat el més alt de la UE) sense cap objecció. Un dèficit públic excessiu per desè any consecutiu!!\nDos fets estan corcant la UE: la impotència per fer complir les normes europees als Estats membres i els dobles estàndards que la UE aplica per països.\nEls enfrontaments amb la UE els capitalitza molt bé Salvini, que ja obté el 35% dels vots quan fa sis mesos en va obtenir el 17%. Serà ell, i no Macron, qui farà 30 eurodiputats al maig de 2019?


ALP2500: Reagrupament segueix el seu camí, la pregunta és, i després de la independència que farem?\nReagrupament segueix el seu camí, la pregunta és, i després de la independència que farem?\nAhir divendres 14 d'agost vaig assistir a la presentació d'en Joan Carretero a Puigcerdà, aquest cop anava acompanyat de l'Economista Emili Valero, sempre es un plaer escoltar un doctorar en economia, però ja se sap que els economistes son uns mags dels números i et faran veure la llum que ells volen.\nQue l'estat veí ens veu com una colònia no en tenim cap dubte, però el meu gran dilema es que passara el dia desprès de la independència, que tot continuí igual es ciència ficció, coneixent als veïns aquests no pararan de fer-nos boicots i de putejar-nos de qualsevol manera, de on traurem les matèries primes que necessitem, qui ens proporcionarà els servies que necessitem, potser si que la independència està a prop però a quin preu,\nEl mes segur es que la economia catalana tingui un daltabaix i que aquest substrat sigui gros, el problema es saber en quina mesura, potser haurem de retrocedir vint anys però paga la pena si al final això ens porta a la llibertat.\nI jo tinc un altre dubte els polítics que vindran desprès seran com els d'ara, perquè si es així , que voleu que us digui mes val boig conegut que savi per conèixer.\nEn quan a Rearupament Independentista, avui ha arrasat a Puigcerdà han estat capaços de obtenir un aforament superior a 400 persones això es una gran victòria, i veure la gent com cantava els segadors al final es per posar-te la pell de gallina, però això serà com sempre una pel·lícula de ciència ficció que desitjo no acabi amb un Triller de terror.\nPublicat per ALP2500 a 0:17\nLa economia catalana patirà una mica però menys que si seguim amb Espanya durant 20 anys més d'espoli fiscal!!\nEl sistema de pensions com va demostrar un estudi del CES (Elisenda Paluzie - degana de la facultat d'economia de l UB) no només esta garantit sinó que cobrarien més. Perquè els diners de les pensions es paga amb els impostos dels que ara penquem\nLa Unió Europea ens donaria crèdits inicialment o subvencions si tinguéssim problemes, igual que han fet durant molts anys a Espanya, Portugal i Grècia. I ara estan fent als nous països de l'Est com Eslovènia, Lituània, Estònia,Txèquia, Eslovàquia, Hongria...etc\nEls que passarien malament seria Espanya, però nosaltres potser com a molt un any o dos, aniríem una mica de bòlid, però les perspectives serien molt bones que al cap de 10 anys podríem arribar a ser com a mínim com Bèlgica o Dinamarca. Al cap de 20 o 30 anys si ho fem bé, podem arribar a ser com Holanda o Suïssa.\nNO pateixis, que la independencia econòmicament serà molt bona per nosaltres\n15 d’agost de 2009, a les 11:27\nManel, jo no pateixo fins i tot retornar 2o anys enrera paga la pena si aconsegueixes trencar les cadenes, a mi el que em fot que aquestes coses no es diguin, que es vengui que tot seran flors i violes, no patirem, però val la pena aquest patiment ? jo el tinc clar, per a mi quan abans millor.\nEl que passa es que fent el mateix que fant els demès es dir mitges veritat i això es el que em fot mal, jo tinc clar que davant les opcions que hi ha en aquest moment reagrupament amb els ulls tancats, però que la cosa no serà fàcil també s'ha de dir.\n15 d’agost de 2009, a les 13:06


Tavernes impulsa el programa ReActiva’t per a afavorir l’envelliment actiu de la gent gran - Diari Serpis\nTavernes impulsa el programa ReActiva’t per a afavorir l’envelliment actiu de la gent gran\n– Durant tot l’estiu, es duran a terme a la platja sessions de ball cubà, pilates, ball en línia, marxa nòrdica, tallers d’herbes i el taller Respir, on es treballarà la memòria, l’estimulació corporal i la parla\n– Les inscripcions es faran els dies 28, 29 i 30 de juny cridant al telèfon del departament de Serveis Socials (96 282 11 42)\nLa Regidoria de Serveis Socials de l’Ajuntament de Tavernes presenta el programa ReActiva’t dirigit als i les majors de 60 anys del municipi, el qual es durà a terme a la platja durant tot l’estiu. Es tracta d’una sèrie d’activitats per a afavorir l’envelliment actiu entre la gent gran mitjançant sessions de ball cubà, pilates, ball en línia, marxa nòrdica, taller d’herbes i, el taller Respir, on es treballarà la memòria, l’estimulació corporal i la parla.\nLes inscripcions al programa ReActiva‘t estaran obertes els dies 28, 29 i 30 de juny, i es faran per telèfon cridant al departament de Serveis Socials de l’Ajuntament en horari de 9 a 14 hores (96 282 11 42). Les inscripcions s’han de fer de forma individualitzada i tenen preferència les persones empadronades en Tavernes, ja que les places són limitades.\nLes activitats començaran el dilluns 5 de juliol i estaran coordinades per tècnics especialistes en animació d’activitats físiques de l’esport i per un gabinet psicopedagògic, els quals treballaran colze a colze per a fomentar un estil de vida saludable, un envelliment actiu i pal·liar els efectes de la pandèmia sobre la gent gran.\nLes persones inscrites a ReActiva’t podran aprendre ball cubà tots els dilluns i dimecres durant els mesos estivals, mantindre el cos i la ment actius amb les sessions de pilates (dimarts i dijous durant juliol, agost i setembre) i endinsar-se en la pràctica esportiva de la marxa nòrdica, una disciplina que fomenta les caminades a l’aire lliure (també dimarts i dijous). Així mateix, el ball en línia és una altra activitat present al programa que tindrà lloc tots els diumenges a les 20 hores durant els mesos de juliol i agost. També es duran a terme diversos tallers d’herbes que proporcionaran als i les participants la informació i dades rellevants sobre les herbes autòctones de la Valldigna.\nPer últim, durant els mesos de juliol, agost i setembre, els i les més majors de 60 anys podran assistir al taller Respir on gaudiran d’activitats d’oci i psicopedagògiques com l’estimulació a la parla i tallers per a millorar la memòria amb una atenció professional i de qualitat. El taller tindrà lloc tant a la platja com al poble i es realitzarà cada setmana de dilluns a divendres.\nLa regidora de Serveis Socials, Noèlia Alberola, assenyala que “ampliem les activitats que duem a terme durant tot l’any per a afavorir l’envelliment actiu de la gent gran. Hem preparat diverses activitats estivals que els ajude a tindre una millor qualitat de vida, socialitzar i reactivar el cos i la ment després dels mesos més durs de la pandèmia”.\nArticle anteriorProgramació PALAUdiovisual\nArticle següentGandia fa un corredor de 10 metres des de la vorera de la Mar per garantir les mesures sanitàries\nTavernes compta amb un nou refugi per a gats en la platja


Instal·lació d'emissors tèrmics per a la teva llar\nJunkers ofereix dins del seu catàleg de productes la gamma d’emissors tèrmics ELAFLU, disponibles en models domòtics i electrònics.\nGamma ELAFLU EXCELLENCE\nEls models de la gamma Excellence estan preparats per atendre i emetre senyals domòtiques.\nControl electrònic-digital de les funcions.\nPot funcionar de forma independent o bé governant a altres emissors connectant entre si mitjançant un fil domòtic.\nDiversos modes de funcionament que permeten a l’usuari personalitzar la temperatura i el consum.\nPantalla digital de cristall líquid personalitzable.\nTaula amb models, informació tècnica i preus:\nEmissors tèrmics Junkers Gama ELAFLU EXCELLENCE\nEls models de la gamma Elaflu són electrònics i molt fàcils d’utilitzar.\nInterruptor ON / OFF amb indicació tipus LED d’emissió de calor.\nMòdul de control integrat amb comandaments analògics de còmode accés.\nCable de connexió d’1 metre amb clavilla integrada.\nEmissors tèrmics gamma ELAFLU


Aletes de pollastre tai\nAles de pollastre thai\n2,5 kg d’ales de pollastre\n½ cullerada de sal en escates\n125 g de coriandre fresc\n1 cullerada de pebre d’Alep ('Pul biber')\n1 cullerada de citronel·la picada\n250 g de salsa xili dolça\n4 cullerades de sucre de coco o sucre morè\nAles de pollastre thai Becky Lawton\nPer al glacejat: poseu tots els ingredients en un recipient i remeneu-los amb una batedora manual fins que quedin ben combinats.\nNetegeu les ales de pollastre i poseu-hi una mica de sal. Poseu-les en una safata de forn amb un raig d’oli, salseu-les bé amb la meitat del glacejat i coeu-les 25 min a 200 ºC, Gireu-les i coeu-les 20 min més.\nSi cal, afegiu una mica més de glacejat sobre les ales, i torneu-les a posar al forn, amb el grill a potència mitjana, 10 min.\nRetireu la safata del forn i poseu les ales en una safata per servir, acompanyades amb del coriandre picat, les cebes tallades a grills, el pebre d’Alep i una mica de sal en escates. Poseu la salsa sobrant de la cocció en un bol, per poder-les sucar.


Viatge per adaptar el projecte a les condicions del moment d’iniciar la fase d’execució – 2019 | be artsy\nJosep Marín 04/03/2019\t No comments\nEstem molt contents en aquest moment al escriure aquesta nota per a la web. Fa dues setmanes vam fer un viatge ràpid a Achham (8 dies) per veure el treball realitzat per les noves facilitadores i com són les condicions per arribar i treballar en els nous municipis.\nPer aquells de vosaltres que no heu llegit el nostre projecte per 2019: volem arribar a 6 municipalitats diferents. En cada una volem treballar en 3 pobles. Amb aquesta idea, el passat setembre vam formar 6 noves formadores per tenir 6 equips treballant simultàniament en el districte d’Achham, per fer tan ‘soroll’ com sigui possible i evitar noves morts de noies la propera estació de pluges i el proper hivern.\nSi esteu llegint això però no sabeu què fem: Hauríeu de llegir el nostre projecte pel 2019, però resumint, des del 2016 treballem contra el chhaupadi amb copes menstruals, fotografia participativa i educació.\nA Nepal, separar les noies i dones a estables o cabanes, quan tenen la menstruació, és una tradició centenària anomenada chhaupadi, que es practica més a zones remotes de l’oest d’aquest país amb majoria hindú. La pràctica es basa en les creences que les dones carreguen part de la culpa del déu hindú Indra per un delicte que va cometre. Texts hindús, incloent Chanakya Neeti, Manusmriti i Garuda Purana, mencionen que la sang menstrual és impura. Durant els seus periodes, les dones són doncs considerades impures, brutes, contaminades i portants de mala sort.\nA les dones, a l’oest de Nepal, no se les permet tocar menjars, i en alguns llocs només se’ls ofereix arròs batut i sal. No poden tocar els seus marits, altres membres de la família, fonts d’aigua, bestiar i fruites, entre altres coses.\nLes temperatures extremes les exposen a problemes de salut com pneumònies, diarrea, i infeccions respiratòries. Cada any moren entre 2 a 4 dones quan les fan practicar la tradició, per asfíxia, hipotèrmia, picades de serp o altres animals, i ningú sap quantes són violades.\nEl projecte s’ha preparat per cobrir tantes municipalitats com diners tinguem. En aquest moment tenim pressupost només per 3 municipalitats, però ens hem preparat per cobrir 4 d’elles. Esperem poder tenir, gràcies a vosaltres, el cost per 4 municipalitats, o fins i tot 5!\nCom he explicat, hem visitat 4 municipalitats: Turmakhand, Dhakari, Mangalsen i Sanphebagar. 9 pobles entre elles (no vam poder anar a 3 pobles més, perquè va ploure a raig fet els dos dies previs i les carreteres estaven impossibles). En les 2 altres municipalitats (Kamalbazar and Chaurpati) està preparada la implementació si trobem el finançament, si no las formadores ajudaran en una altra municipalitat i l’any vinent estaran molt preparades per dur a terme el projecte.\nEls llocs són remots i preciosos! Cada un té diferents coses que oferir, però tots són d’una bellesa magnífica! Ens vam retrobar amb 5 de les 6 formadores (amb la noia de la municipalitat on plovia tant no vam poder, estem en contacte per telèfon).\nTambé ens vam reunir amb les nostres tres coordinadores:noies que fan servir la copa menstrual des del primer any del projecte (febrer 2017), que l’últim any han treballat amb nosaltres com a mentores. Aquest any ens ajuden a preparar el projecte alhora que assisteixen a la classe 11 a Mangalsen.\nTambé ens vam reunir i parlar amb les autoritats de cada municipalitat i de les escoles, personal de salut, mestres i altres moltes persones. Van ser converses interessants sobre les coses que hem fet els últims anys i les què farem aquest any. Vam constatar que tots estan contents, amb expectatives i volent ajudar quan treballem a les seves municipalitats. Les campanyes sobre sensibilització contra el chhaupadi han tingut resultats limitats, i el nostre programa mostra resultats en els canvis que fan les noies en la tradició i en les seves vides!\nAixí que veiem que tothom amb qui parlem a Achham està motivat per veure si podem canviar la tradició a més llocs, amb la presència continuada de les nostres formadores locals en cada lloc. (totes són dones d’Achham)\nEscrit i fotos per Clara García Ortés,\nviatge de bus 22 hores + 18, normalment!\nDhamali – Trainer – col·laboradora Achhami – Clara i el director de l’escola\nToshi – Trainer – col·laboradora Achhami – Clara i el responsable de l’escola\nAmb l’alcalde de Thumakand\nRaniban – Trainer – col·laboradora Achhami – Clara i mestres i el director de l’escola\nHichma – Trainer – col·laboradora Achhami – Clara i el director i persones de l’escola\nDhakari – Trainer – col·laboradora Achhami – Clara i el responsable de l’escola\nL’alcalde de Mangalsen\nMunicipalitat de Sanphebagar amb la 2ª alcaldesa\nCamí a Turmakhan\nCamí a Turmakhan, el rio Karnali pel matí, tercer dia de viatge\nCamí a Turmakhan, the Karnali river\nCamí a Turmakhan, el rio Karnali, però ja a l’altre costat, ja l’hem creuat\nDhamali – Primer poble de Turmakhan\nDe camí a Raniban – segon poble de Turmakhan\nCamí a Raniban – segon poble de Turmakhan\nRaniban – segon poble de Turmakhan\nRaniban, segon poble de Turmakhan. La cabana petita davant de la casa, amb fum, és una cabana de chhaupadi, sense complexos\nTornant se’ns va fer de nit i , sense senyals. El conductor del jeep baixava a llegir les muntanyes per saber cap on tirar\nAchham en la municipalitat Mangalsen\nPosted in Diari de viatge, Notícies Tagged Achham, Crowdfunding, diari de viatge, Dones, educacio menstrual, educacio sexual, Menstruació, sexual education, Travel Log


IniciMissatge 3: El món dels magmes\nCom us podeu imaginar, hi ha diferents maneres de fondre una roca. La més senzilla és augmentant la temperatura. Però no és l’única.\nReprenguem l’exemple del forn del missatge anterior. Tal com ja hem explicat, per poder fondre una roca una manera d’aconseguir-ho és amb un increment de temperatura. Imaginem que augmentem la pressió dins d’aquest mateix forn. Llavors, la roca necessitarà més temperatura per fondre’s.\nL’increment de la pressió afavoreix que els àtoms es reordenin en estructures més denses i compactes i, per tant, es requereixen temperatures més elevades per fondre els minerals. En termes pràctics de la Terra, com que la pressió creix cap al seu interior, per fondre el mateix percentatge de roques es necessiten temperatures superiors. O el que és el mateix, amb una disminució de pressió (descompressió), les roques es fonen a menor temperatura.\nEns podem imaginar doncs que una porció profunda de la Terra està sotmesa a una temperatura important, sense fondre. Aquesta porció de roques puja cap a la superfície terrestre ràpidament (sempre a escala geològica) sense refredar-se gaire, fins arribar a fondre a les pressions inferiors que troba. Això passa en determinats ambients i escenaris geològics (dorsals centre oceàniques o ‘hot spots’).\nPer tant, la descompressió es un altre factor generador de magma\nEl tercer factor que fa abaixar la temperatura de fusió d’una roca qualsevol és la introducció d’aigua dins del sistema pressuritzat on sigui aquesta roca. En presència d’aigua la temperatura de fusió de les roques i minerals disminueix considerablement.\nUn magma que pugi a zones més superficials pot continuar fos a temperatures més baixes si conté aigua. Així, aquest magma assolirà més fàcilment la superfície terrestre. A la natura això passa no tant per la introducció d’aigua, sinó per l’alliberament de l’aigua ja present a la roca dins de la xarxa cristal·lina d’alguns minerals (com ara miques i amfíbols).\nNormalment trobem aquest cas quan la roca supera un determinat llindar de pressió. És a dir quan incrementa la seva situació de profunditat relativa respecte a la superfície terrestre (típicament a les anomenades zones de subducció).\nPer tant, els tres factors que generen els magmes per fusió parcial són: l’increment de temperatura, la disminució de pressió, i augment de la pressió parcial de l’aigua.\nUn cop produït el magma, cal un ascensor que el pugi fins a la superfície terrestre\nAquest ascensor és una fractura (discontinuïtat física) dins de la terra, que afecta gruixos importants de la seva escorça, i que a més ha d’estar formada per blocs que s’estiguin separant (el que anomenem un comportament distensiu).\nSense aquest ascensor el magma es quedaria tancat dins de la terra i no hi hauria volcans\nCom a resultat de tot això, la generació de magmes en concentra en poques zones de l’escorça terrestre, en zones de límits entre plaques tectòniques. Només en aquests punts concrets, on es donen les condicions de formació dels magmes i alhora l’existència de fractures que poden actuar ‘d’ascensors’.\nAquestes zones allargades són els límits de plaques generadors d’escorça oceànica (les dorsals centre oceàniques, una mena de muntanyes allargades sota el mar presents a tots els oceans, que només emergeixen per sobre de l’aigua a Islàndia) i els límits destructors com ara les serralades de tipus andí o els sistemes d’arc illa.\nUn tercer tipus d’àrees volcàniques apareixen allà on un corrent sòlid (però calent) de roca ascendeix a través del mantell terrestre i perfora la escorça, ja sigui continental u oceànica (sí, el planeta també duu piercings, i són volcànics!). Aquest tercer tipus d’ambient de formació de magmes s’anomena d’intraplaca.\nPerò això ja és un altre tema, i per avui ho deixarem aquí. Bon cap de setmana!


Avui hem construït la jardinera de l'escola. L'altre dia van tenir problemes en el montatge i es va trencar una mica, però avui hem aconseguit construtr-la treballant en equip.\nplanejant els passos a fer....Ens hem sentit orgullosos d'haver-ho construit.\nEns hem sentit orgullosos d'haver-ho construït!!!!\nPris 16 d’octubre de 2016 a les 13:22\nFareu participar als nens de clases més petites, per exemple els de infantil?\nCreareu alguna iniciativa semblant tipus hort per els petit?


3 min. Barcelona 15/02/2012 08:23\n260x366 Dues professores amb les proves damunt la taula, aquest matí a l'institut la Sedeta de Barcelona / XAVIER BERTRAL Dues professores amb les proves damunt la taula, aquest matí a l'institut la Sedeta de Barcelona / XAVIER BERTRAL\nEls 64.000 alumnes catalans de l'últim curs d'ESO fan aquest matí les primeres proves d'avaluació impulsades per la Generalitat. Els estudiants posaran a prova les competències en català, castellà, llengua estrangera i matemàtiques. Avui afronten la primera part de les proves. Demà es fa la segona.\nLes proves es fan en ple debat sobre la reforma d'aquest cicle, que el govern del PP està decidit a reduir a tres anys per instaurar un batxillerat de tres anys i una formació professional de grau mitjà també de tres anys, de manera que serà obligatori el primer curs de les dues vies. Una reforma que la Generalitat reclama que, com a mínim, s'ajorni per centrar-se primer en el fracàs escolar.\nAmb la prova, el Govern tindrà per primera vegada dades pròpies –i més objectives– sobre aquest fracàs escolar i sobre el nivell assolit pels escolars catalans un cop acabada l'etapa obligatòria, ja que fins ara l'únic indicador disponible eren les proves PISA de l'OCDE.\nLes proves que ha elaborat el Consell Superior d'Avaluació, assessorat, durant tot un any, per experts en avaluació i didàctica, serviran per decidir "canvis i millores" al sistema educatiu, diu Mateo. "En l'avaluació de sisè de primària, el departament hi va identificar els 100 centres amb resultats més baixos, i a través de la direcció general de primària i la inspecció d'educació hi va intervenir per mirar de corregir el que fallava", apunta com a exemple.


“Una colostomia no és cap càstig, només és una operació”\nEntrevista a Neus Cols, lopresidenta de l’Associació Catalana d’Ostomitzats\nNeus Cols, barcelonina de 65 anys, és la presidenta de l’Associació Catalana d’Ostomitzats des del 2014. El 2012 la van operar d’un tumor al recte i li van haver d’extirpar l’anus per salvar-li la vida. Li van fer una colostomia per a tota una vida que ha pogut preservar.\nQuan i per què es va crear l’associació que presideix?\nL’any 1994, en una època en què si et feien una ostomia et donaven només quatre idees de com posar-te la bossa per als residus i t’enviaven cap a casa. Les persones operades es trobaven molt perdudes, i a tot Catalunya, a tall d’exemple, només hi havia dues infermeres estomaterapeutes. Van crear un primer grup de suport i acompanyament a les persones afectades. Avui, tots els hospitals d’àmbit comarcal tenen com a mínim una infermera especialitzada en ostomies.\nQuina tasca fan?\nDonen instruccions d’higiene i solucionen els problemes que pugui tenir el pacient, entre altres. Una colostomia no és una malaltia, un càstig, una desgràcia ni una condemna; només és una operació. Hi ha persones que tenen una primera imatge terrible del cas i prefereixen morir abans que haver de dur una bossa enganxada al cos. El cert, però, és que pots fer vida normal. Jo, per exemple, em banyo, viatjo, faig zumba i esgrima… I sempre recordo el que em va dir una infermera uns dies abans de l’operació.\n“Neus, això que t’està passant és una putada, però veuràs que amb el temps t’hi adaptaràs i podràs fer de tot excepte dues coses: boxa i rugbi”. Tenia raó en tot menys en una cosa, perquè he conegut una noia ostomitzada que fa boxa. Ja en feia abans i, amb la protecció adequada, n’ha seguit fent després.\nVa parlar del que li passava, vostè?\nDes del primer moment ho vaig compartir amb el meu entorn familiar, social i laboral, i això ja em va ajudar molt. L’acceptació em va venir quan vaig tenir consciència que l’ostomia em permetia gaudir de les coses bones de la vida. De tota manera, és cert que els primers moments són durs, perquè pensar que un canvi fisiològic tan gran és per a tota la vida pesa, i molt.\nQuin és el paper de l’associació després d’aquests anys de trajectòria?\nVolem donar un testimoni sobre una cosa de la qual es parla molt poc. Hi ha gent que ens truca abans i després de l’operació, perquè els costa d’assimilar la situació, però jo sempre recomano trucar abans perquè afrontaran el procés amb més tranquil·litat. Pensar que no estàs sol i que hi ha moltes persones en la teva situació ajuda moltíssim.\nQuants afectats s’estima que hi ha?\nA Catalunya, hi ha unes 11.000 persones ostomitzades, entre temporals i permanents, digestives i urològiques.\nQuan de temps s’allarga el procés per acceptar la nova situació?\nDepèn, però hi ha gent que triga mesos, perquè el cos deixa de ser el que s’entén com a normal. Tot el que implica parlar de femtes, etcètera, és tabú, tot i que el càncer més freqüent és precisament el colorectal. Hi ha qui no ho diu ni als seus familiars propers, però portar-ho amb naturalitat és el millor, com el cas del Jordi Melendo.\nL’entitat que presideix fa activitats obertes?\nSí. Fem xerrades amb cirurgians, terapeutes sexuals, infermeres estomaterapeutes, gent ostomitzada… No obliguem ningú a associar-se tot i venir a aquests actes, però tenim un centenar de socis. Té mèrit, perquè no és cap malaltia, i moltes de les persones que s’adapten a la nova situació no tornen. Evidentment, és fantàstic que no necessitin tornar.\nQuina és la principal causa que pot portar a haver de ser ostomitzat?\nL’aparició d’un tumor al recte, si està localitzat molt avall. Tot i que sovint són permanents, també es fan ostomies temporals, per uns mesos. Així, també es fan ostomies a gent jove que tingui la malaltia de Crohn, o per colitis ulceroses. Quan millora la situació després d’uns mesos, tant en la inflamatòria com en càncer, es fan ostomies temporals.\nEstà considerada una operació complicada?\nNo, i hi ha molt hospitals comarcals on se’n fan. Els cirurgians fan el possible perquè l’ostomia sigui temporal, i no fan la definitiva fins que no els queda més remei, però a vegades volen esperar-se tant que quan volen tancar l’anus temporalment ja és tard. Aleshores pots tenir pèrdues o incontinència, moment en què es complica tot i empitjora la qualitat de vida.\nCom es pot contactar amb l’Associació Catalana d’Ostomitzats?\nTenim seus a Barcelona, Terrassa i Manresa, però el més senzill és a través del web www.ostomitzats.cat (on pengem monogràfics i preguntes freqüents perquè és un món amb poca informació) i el telèfon 646 05 57 27. Com que som una entitat petita, vam signar un conveni amb la Fundació Oncolliga de suport a persones afectades per qualsevol càncer i els seus familiars. Entre els seus professionals disponibles hi ha psicòlegs perquè, a vegades, d’entrada t’impacta més que et diguin que t’han d’ostomitzar que no pas que pateixes un càncer.\n“Abans de morir-nos encara podem fer una bona acció, com donar vida a algú altre”\nRicard Vinyals | 04/06/2021 - 08:00h


OnePlus 5T, nova pantalla i poc més | El Tecnològic\nAra sí que sí, OnePlus ha presentat el mòbil que corresponia a l’any 2017. No podia ser que després d’entrar a la batalla dels sensors dactilar i les càmeres duals, el fabricant xinès es quedés fora de la lluita per la ràtio més gran de pantalla.\nSorprèn la rapidesa amb la qual han corregit el seu “error”; només han necessitat 5 mesos per presentar un nou mòbil que minimitzi els marcs de la pantalla, el que anomenen Onelus 5T.\nMolta pantalla i pocs canvis a l’interior\nL’estratègia està clara: a OnePlus li agrada mirar als ulls als dispositius de gamma alta, i amb la seva cinquena versió lamentablement va mirar a una altra banda. El fabricant xinès va actualitzar el hardware amb els components més punters de l’any però va oblidar-se de la moda del 2017: reduir marcs. Per sort, va adonar-se i aquí estem per explicar-te les novetats.\nBé, potser hauríem parlar de novetat, en singular, el OnePlus 5T presenta una pantalla Full Optic AMOLED de 6 polzades i resolució de 2.560 x 1.080 píxels. Per reduir marcs sense comprometre l’amplada del dispositiu, com la majoria de fabricants que ja ho han fet, la pantalla del 5T passa a tenir una relació d’aspecte de 18:9 arribant a aconseguir una ràtio de pantalla del 80,5% i el sensor dactilar passa a la part posterior.\nPart frontal del OnePlus 5T\nGràcies a la reducció de marcs, el 5T té una pantalla de 0,5” més amb unes mesures lleugerament per sota del 5. Únicament augmenta l’amplada a 8,9 mm (abans 7,3 mm) i el seu pes a 162 g (abans 153 g).\nPerò poca cosa més a l’horitzó, repeteixen el conegut Qualcomm Snapdragon 835, les versions de 6 o 8 GB de RAM amb 64 o 128 GB d’emmagatzematge, la bateria de 3.300 mAh, el sistema de càrrega ràpida Dash Charge i el selector de mode silenci de tres posicions.\nPetits canvis a la càmera\nParal·lelament a la nova pantalla, OnePlus ha actualitzat lleugerament la càmera del dispositiu. El 5T manté la resolució de les dues càmeres, de 16 i 20 MP, però iguala l’apertura focal a f/1.7 en tots dos sensors. Aquest fet provoca que desaparegui el zoom òptic en virtut d’aconseguir millors fotografies en condicions de baixa lluminositat. A més a més, un dels sensors utilitza la tecnologia Intelligent Pixel, utilitzada per primera vegada a la càmera frontal del OnePlus 3T, que fusiona quatre píxels en un per millorar la nitidesa amb poca llum.\nCàmera posterior i nova ubicació del sensor dactilar.\nTambé han volgut afegir la possibilitat de desbloquejar el dispositiu mitjançant el reconeixement facial. OnPlus assegura tenir una de les velocitats de reconeixement més elevades del panorama Android i també presumeix de seguretat perquè utilitza més de 100 identificadors per desbloquejar el dispositiu. Això sí, no permetrà que aplicacions de tercers utilitzin aquesta característica.\nDesbloqueig per reconeixement facial\nOnePlus 5T vs. 5, especificacions tècniques\nMIDES 156,1 x 75 x 7.3 mm (162 g) 154,2 x 74,1 x 7,25 mm (153 g)\nPANTALLA 6,01″ Full HD+, 1.080 x 2.160 p, 401 pp1, 18:9 5,5″ FullHD, 1.920 x 1.080 p, 401 ppi, 16:9\nCPU Qualcomm Snapdragon 835 (vuit nuclis a 2,45 GHz) Qualcomm Snapdragon 835 (vuit nuclis a 2,45 GHz)\nEMMAGATZEMATGE 64/128 GB 64/128 GB\nOS Android Nougat 7.1.1 Android Nougat 7.1.1\nCÀMERA PRINCIPAL Dual 16 MP f/1.7 i 20 MP f/1.7, video 4K a 30 fps, 1.080 a 60 fps i 720p a 120 fps. Dual 16 MP f/1.7 i 20 MP f/2.6, video 4K a 30 fps, 1.080 a 60 fps i 720p a 120 fps.\nCÀMERA FRONTAL 16 MP, f/2.0, video 1.080p a 30 fps i 720p a 30 fps 16 MP, f/2.0, video 1.080p a 30 fps i 720p a 30 fps\nBATERIA 3.300 mAh, Dash Charge 3.300 mAh, Dash Charge\nALTRES Sensor dactilar, Bluetooth 5.0, reconeixement facial Sensor dactilar, Bluetooth 5.0\nEl OnePlus 5T en color Midnight Black estarà disponible via OnePlus.net als Estats Units i Europa a partir del 21 de novembre amb els següents preus:\n64 GB d’emmagatzematge i 6 GB de RAM: 499 €\n128 GB d’emmagatzematge i 8 GB de RAM: 559 €\nEtiquetes: OnePlusOnePlus 5T


Guia dels millors castells del Canadà\nAlguns dels castells més antics del Canadà es remunten a la dècada del 1700, que creen una experiència absolutament alegre per revisar els temps i les maneres de viure de l'època industrial amb obres d'art restaurades i intèrprets de vestuari disposats a rebre els seus visitants.\nPotser esteu familiaritzat amb els edificis i gratacels més alts del Canadà, però en sabeu molt sobre l'herència reial del país? Igual que l'arquitectura moderna i els paisatges naturals del Canadà, les estructures centenàries semblants a un castell del país es converteixen en un recordatori de les arrels de l'època colonial a Amèrica del Nord.\nNo com els castells típics d'Europa, aquestes mansions històriques al Canadà avui representen propietats estatals, hotels de luxe i museus patrimonials oberts per a visites al públic en general. Tot i que es poden trobar diversos castells menys coneguts amb la seva arquitectura igualment sorprenent a molts estats del país, aquí teniu una llista d'algunes de les estructures semblants a un castell més visitades i populars al Canadà.\nVisitar Canadà mai ha estat tan fàcil des que el Govern del Canadà ha introduït el procés simplificat i racional d’obtenir una autorització electrònica de viatge o Visa eTA Canadà. Visa eTA Canadà és una autorització electrònica de viatge o permís de viatge per visitar Canadà durant un període de temps inferior a 6 mesos i gaudir de visitar Canadà. Els visitants internacionals han de tenir una eTA canadenca per poder visitar aquests bonics castells del Canadà. Els ciutadans estrangers poden sol·licitar un Visa eTA Canada en línia en qüestió de minuts. Procés de visa eTA Canada és automatitzat, senzill i completament en línia.\nSituat a Banff, Alberta, aquest hotel històric té una ubicació com cap altre hotel normal del Canadà. Assentat enmig del Muntanyes Rocalloses del Canadà, l'estructura de l'edifici el fa diferenciar de l'entorn natural de les precioses muntanyes Rocoses. Al cor del parc nacional de Banff, l'hotel és el punt de referència principal de la ciutat.\nEs diu que el Château Frontenac és l'hotel més fotografiat del món\nConstruït pel ferrocarril Canadian Pacific, l'hotel és un exemple emblemàtic de grans estructures hoteleres construïdes per les propietats de Canada Railways a tot el país. L'hotel també és un dels llocs històrics nacionals del país i va ser un dels primers de la cadena d'hotels d'estil Chateau construïts al voltant del Canadà. Amb vistes al riu Sant Llorenç, Chateau Frontenac és un dels hotels més fotografiats del món.\nEl Parc Nacional de Banff va ser inculcat com a patrimoni mundial de la UNESCO com a part dels Parcs de les Muntanyes Rocalloses del Canadà l'any 1984. Més informació sobre el Parc Nacional de Banff a Guia de viatge al parc nacional de Banff.\nCasa Loma, castellà per Hill House, és un dels castells més famosos del Canadà convertit en museu\nSituat a la ciutat més emblemàtica del Canadà Toronto, Casa Loma és a Mansió d'estil gòtic convertit en una fita de la ciutat i un museu que és una atracció obligada en un recorregut per la ciutat. Dissenyada per l'arquitecte conegut per construir molts altres monuments de la ciutat, la mansió gòtica de set pisos sorprèn els seus espectadors amb una decoració interior encantadora i jardins exteriors. El jardí del segle XVIII val la pena visitar pels seus restaurants i una magnífica vista de la ciutat de Toronto.\nEl Fairmont Empress és un dels hotels més antics de Victòria, Colúmbia Britànica, Canadà\nUn dels llocs històrics nacionals reals de Victòria, Colúmbia Britànica, l'hotel d'estil castell és conegut per la seva ubicació davant del mar. Conegut habitualment com L'emperadriu, l'hotel també és un dels més antics de Victòria, Colúmbia Britànica. Considerat com una de les millors opcions d'allotjament a l'illa de Vancouver i un dels llocs més destacats de Victoria, el L'Empress Hotel és també una de les atraccions més fotografiades de l'illa de Vancouver.\nEl castell de Craigdarroch\nVa ser construït a finals del segle XIX com a residència familiar del ric baró del carbó Robert Dunsmuir i la seva dona Joan.\nAmb seu a Victòria, Canadà, el castell és una altra mansió de l'època victoriana designada com a Lloc Històric Nacional. Una autèntica experiència victoriana, la llegendària mansió es va construir a la dècada de 1880 amb vistes a la ciutat de Victòria. Conegut principalment pel seu estat de referència a la ciutat, el castell ha estat objecte d'una famosa aparició cinematogràfica a la pel·lícula de 1994. donetes. Obert per a visites guiades en dies fixos de la setmana, aquesta és una atracció atractiva de la ciutat de Victòria. El castell reviu les històries dels seus propietaris del segle XIX i és una bona manera d'explorar el passat històric de la ciutat.\nVictòria també és coneguda popularment com la Ciutat dels Jardins del Canadà pels nombrosos jardins i parcs bonics d'aquesta ciutat de ritme lent. També està ple de museus i edificis històrics i castells. Més informació a Cal veure llocs a Victòria.\nEl Delta Bessborough és un dels grans hotels ferroviaris del Canadà construït per al Canadian National Railway\nA la vora del riu Saskatchewan, l'edifici d'estil castell de deu plantes també es va dissenyar sota els ferrocarrils canadencs l'any 1935. Situat a Saskatoon, la ciutat més gran de la província canadenca de Saskatchewan, l'hotel castell està envoltat d'altres atraccions. a la ciutat. Aquest hotel de luxe compta amb un jardí davant del mar i més de 200 habitacions i suites.\nArmeria de la ciutat de Quebec\nVa ser construït com a sala d'entrenament del neogòtic per al regiment d'infanteria Les Voltigeurs de Québec\nSituat a Ciutat de Quebec, Canadà, una estructura única al Canadà, el Armeria dels Voltigeurs de Québec és l'únic edifici del país amb l'estatus de Lloc Històric Nacional. Amb l'arquitectura neogòtica, l'armeria data de finals del segle XIX i es va reobrir el 19 després d'haver estat parcialment destruïda en un incendi l'any 2018.\nL'armeria albergava diversos artefactes dels regiments abans dels danys causats pel foc, però amb el seu increïble exterior i un cop d'ull a la història, el lloc ofereix moltes coses per explorar.\nCastell de Dundurn\nConstruïda l'any 1835, aquesta casa de 18,000 metres quadrats va trigar tres anys a construir-se.\nUna mansió neoclàssica a Hamilton Ontario, la casa es va acabar l'any 1835. La mansió de la dècada de 1850 està oberta al públic per a visites guiades que mostren la vida quotidiana a finals del 1800. Amb quaranta habitacions a l'interior, el castell compta amb molts productes de conveniència de la seva època del segle XIX.\nEl lloc figura entre els llocs històrics nacionals del Canadà que representen l'arquitectura pintoresca del país. Una visita al castell és una manera de reviure l'experiència de l'estil de vida del segle XIX amb intèrprets interactius disfressats que saluden els visitants. Actualment el castell és propietat de la ciutat de Hamilton.\nLa terra de la fulla d'auró té moltes atraccions delicioses, però amb aquestes atraccions arriben milers de turistes. Si busqueu llocs tranquils però tranquils menys freqüentats per visitar al Canadà, no busqueu més. Llegeix sobre ells a Top 10 de pedres precioses amagades del Canadà.


Mapa de recursos » Renda i ocupació » Serveis d'informació, atenció i assessorament\nPortada > Renda i ocupació > Serveis d'informació, atenció i assessorament\nEspai de recerca de feina.\nL'espai de recerca de feina té com a objectiu promoure la recerca organitzada i sistemàtica de feina per tal de preparar a la persona demandant d’ocupació per a un rellança ... [+]\nProjecte Treball a barris\nDispositiu del Nucli Antic per la Inserció i Motivació Ocupacional per a les persones residents en aquesta zona. Aquest projecte és integral i transversal que té per objectiu la millora i el foment de ... [+]\nCentre d'iniciatives per a l'ocupació\nEl Centre d’Iniciatives per a l'Ocupació (CIO) funciona com a servei local d'ocupació i es troba integrat en el Servei d'Ocupació, Formació i Economia Social de l'Ajuntament de Manresa.\nEl cen ... [+]\nServei d'Inserció Laboral. AMPANS\nEl Servei d’Inserció Laboral d’Ampans posa a l’abast de les persones una sèrie de recursos d’orientació, formació i recerca de feina per tal d’afavorir la integració laboral de les persones que pres ... [+]


Desambiguació : aquí es refereix "Fletxes". Si esteu buscant altres significats, vegeu Fletxes (desambiguació) .\ndel 1977 al 2002\nDel 1978 al 1990 i del 1997 al 2002\n5è lloc ( 1988 )\nDes del 1991 substituït per Footwork Arrows i des del 1997 es fa càrrec del lloc\nArrows Grand Prix International va ser un equip britànic de Fórmula 1 , amb seu a Milton Keynes , fundat el 1977 pel financer italià Franco Ambrosio i els antics membres de l’equip Shadow Alan Rees , Jackie Oliver , Dave Wass i Tony Southgate . A més de ser l' acrònim (encara que imperfecte) dels noms dels fundadors, el nom de l'equip significa "fletxes" en anglès .\n1.1 Fletxes Gran Premi Internacional\n1.2 Fletxes de treball\n1.3 Fletxes TWR\n1.3.1 El tancament\n4 El destí de les fletxes s’acosta\nL' Arrows A2 es va desplegar des del Gran Premi de França del 1979 , caracteritzat per la manca d'apèndixs aerodinàmics\nFundada el novembre de 1977 , Arrows es basava inicialment a Itàlia i es deia Ambrosio Racing Team , que rep el nom del seu patrocinador principal.  El personal provenia en gran part de Shadow (un equip patrocinat anteriorment per Ambrosio), així com del màxim pilot Riccardo Patrese , al qual més tard es va unir Rolf Stommelen . En tan sols 53 dies es va construir el primer monoplaça, l' Arrows FA1 , que va debutar al Gran Premi del Brasil , provocant una controvèrsia immediata, ja que es considerava una còpia idèntica del Shadow DN9 i de Don Nichols , propietari d'aquest últim equip. , va presentar una demanda contra Arrows, reclamant la propietat intel·lectual dels projectes. \nEls resultats a la pista van fer que Patrese fos immediatament molt competitiu: al Gran Premi de Sud-àfrica també va aconseguir agafar el lideratge de la cursa, liderant-la fins que va deixar el motor. En la següent cursa també va aconseguir agafar els primers punts mundials per a l'equip, al Gran Premi dels Estats Units celebrat a Long Beach , i al primer podi, aconseguint el segon lloc a Suècia unes carreres després.\nLa situació dins de l’equip, però, es va tornar aviat problemàtica: Ambrosio va ser investigada i arrestada a Itàlia per delictes financers i va retirar el suport financer a l’equip, mentre que l’ Audiència Superior de Londres va trobar Arrows culpable de plagi en contra de l’ombra, sentenciant-la a una multa de cinc-cents mil dòlars i a la destrucció dels exemplars dels seus cotxes, que després es van vendre gratuïtament com a compensació parcial a Nichols.  Tot i les greus dificultats, els enginyers Tony Southgate i Dave Wass van aconseguir dissenyar i construir un nou cotxe, l' A1 , en poc més d'un mes. \nEl setembre de 1978 , a l'inici del Gran Premi d' Itàlia al circuit de Monza , Patrese va participar en l'accident que va costar la vida de Ronnie Peterson ; acusat obertament per James Hunt d’haver realitzat una maniobra capaç de provocar la col·lisió, va ser exclòs per la força del següent Gran Premi per voluntat dels altres pilots. Una investigació posteriorment determinarà definitivament la total extraneïtat del conductor paduanès a l’incident. Patrese finalment va obtenir un quart lloc al Canadà , cosa que va permetre a l'equip tancar al desè lloc de la classificació dels constructors. Malgrat això, FOCA , que va citar la disputa amb Shadow com a motiu, va evitar que Arrows pogués pagar les bonificacions econòmiques previstes pels resultats obtinguts a la cursa. \nBoutsen el 1984\nEl 1979 es va unir a Patrese Jochen Mass i, a partir de mitjan temporada, es va desplegar l' Arrows A2 , un cotxe "extrem" caracteritzat per l'absència d'apèndixs aerodinàmics, aviat sobrenomenat "supositori". Es caracteritzava per problemes d’equilibri  i poques vegades permetia als dos pilots obtenir resultats significatius: la temporada acabava amb només cinc punts de campionat.\nEl 1981 Patrese va conquerir l'única pole position de la història de l'equip, a Long Beach , i després va dirigir la carrera fins que es va veure obligat a retirar-se a causa de problemes mecànics. Molt menys va ser el seu company d’equip Siegfried Stohr , que mai no va aconseguir sumar punts; l'equip també es va veure involucrat en un greu accident a l'inici del Gran Premi de Bèlgica , quan Stohr, que va començar per la part posterior, va xocar amb Patrese (que s'havia quedat parat a la xarxa amb el motor apagat) i va colpejar el mecànic Dave Luckett, que havia entrat imprudentment a la pista per intentar reiniciar el propulsor. Aquell any Arrows va acabar en vuitè lloc del campionat de constructors.\nDesprés d’un parell d’anys com a interlocutors, el 1984 la contribució dels motors BMW turboalimentats i el patrocini de la indústria del tabac Barclay van contribuir a millorar els resultats: Arrows va acabar novè al campionat de constructors i vuitè l’any següent.\nEl 1987 BMW va retirar la seva col·laboració i els motors subministrats a l'equip van canviar el nom de Megatron : no obstant això, l'equip anglès va aconseguir competir en la seva millor temporada, quedant cinquè el 1988 (l'any que va acabar la primera era dels motors turboalimentats ) gràcies a les freqüents ubicacions en els punts dels dos pilots Eddie Cheever i Derek Warwick . En aquest període, el jove enginyer Ross Brawn va arribar a la direcció tècnica d'Arrows, que més tard es va canviar a prototip de cotxes esportius el 1989 .\nFletxes de jocs de peus .\nMax Papis conduint les seves Footwork Arrows en el Gran Premi de Gran Bretanya de 1995\nEl 1990, l’empresari japonès Kazuo Ito va decidir invertir en l’equip Arrows i els cotxes van començar a sortir a la pista amb el logotip Footwork com a patrocinador principal als laterals. El propietari Jackie Oliver , en dificultats financeres, va decidir l'any següent vendre el paquet d'accions majoritàries de l'equip a la companyia japonesa, que va canviar el nom de l'equip a Footwork Arrows i va arribar a un acord amb Porsche per al subministrament de motors. Els resultats, tanmateix, van ser desastrosos: el fabricant alemany va subministrar un motor excessivament voluminós i poc potent  i ja durant la temporada 1991 es va interrompre l' associació per tornar a recórrer als motors Cosworth , substituït el 1992 pel japonès Mugen .\nEl nom de Footwork es va mantenir fins a la temporada 1996 , quan la retirada de l'inversor japonès va donar lloc al retorn a l'antic nom Arrows, una vegada més sota el control de Jackie Oliver.\nDamon Hill a les fletxes A18\nEl març de 1996, l’empresari britànic Tom Walkinshaw va comprar una part important de l’equip i el setembre va contractar al campió del món fresc Damon Hill per a la temporada 1997: per cobrir econòmicament el seu pesat contracte, el segon cotxe va ser confiat al brasiler. Pedro Paulo Diniz , propietari d'una "cartera" de generosos patrocinadors personals. D’aquesta manera, els monoplaces britànics van ser capaços, per primera i única vegada a la història, de lluir els números 1 i 2.\nTot i això, els recursos econòmics recaptats i la contractació d’un conductor de gran perfil no van ser suficients per fer que Arrows fes el "salt qualitatiu": el monoplaça A18 , dissenyat per Frank Dernie , Bridgestone (goma) (marca debut a la Fórmula 1) i accionat per un motor V10 de la marca Yamaha , preparat exclusivament per Judd (també una novetat al "circ"), era de fet fràgil mecànicament i aerodinàmicament imperfecte, revelant, en particular, un dèficit crònic d' aparell . Alguna millora es va produir amb la contractació de l'expert John Barnard com a gerent tècnic: el 10 d'agost de 1997, al Gran Premi d'Hongria , Hill es va classificar en la tercera posició i en la cursa (beneficiant-se també de l'excepcional rendiment dels pneumàtics Bridgestone al 'Hungaroring ). ] ) va aconseguir prendre el lideratge; l'objectiu de la victòria va desaparèixer a causa d'una fallada de la caixa de canvis en les darreres voltes, que va provocar que tornés a la segona posició. Tot i això, va ser un resultat aïllat: durant la resta de la temporada, el pilot britànic va obtenir punts només a Gran Bretanya (sisè), mentre que Diniz només va triomfar al Gran Premi de Luxemburg (cinquè), on les retirades van ser respectivament de sis i onze.\nDurant els propers anys, Walkinshaw també va comprar les accions restants d'Oliver, convertint-se en l'únic director d'Arrows. El 1998, el nou propietari es va fer càrrec de Brian Hart Ltd i va contractar completament l'enginyer Brian Hart , que el 1998 va construir el motor Arrows 72 per al monoplaça A19 . en més de la meitat de les curses del calendari.\nEn vista de la temporada 1999, el patrocinador principal Danka va retirar el seu suport a l'equip. El fixador nigerià Malik Ado Ibrahim, autodenominat "príncep de la tribu Igbira", va fer la seva fugaç aparició i va prometre una inversió de 125 milions de dòlars a Arrows, prometent una garantia del banc d'inversió britànic Morgan-Grenfell , que forma part del grup Deutsche Bank . . Walkinshaw va acceptar i va estipular amb Ibrahim la venda d'una participació en accions aproximada del 30%, amb la promesa de superar el 50% en finalitzar la transacció; de fet, però, la liquiditat promesa no es va materialitzar i l’única contribució del caràcter obscur va ser la fixació de la marca desconeguda T-minus (que va dir que estava a punt de llançar-se per a la producció i venda de begudes energètiques, roba i motocicletes) ) a la carrosseria del cotxe. Quan va sortir a la llum la seva incoherència empresarial, el "príncep" es va evaporar i la seva participació va ser presa per compensació per Morgan-Grenfell, que va concedir a Arrows una línia de crèdit i es va fer càrrec de l'espai publicitari alliberat per Ibrahim.\nEl monoplaça A20 , que, com l'any anterior, estava motoritzat "tot sol", va patir la deserció de John Barnard i Brian Hart, que s'havien cridat a si mateixos queixant-se de l'escassetat de recursos disponibles. L’elecció dels pilots va estar dictada per motius econòmics: Pedro de la Rosa , que gaudia del suport econòmic de Repsol , va estar flanquejat per Toranosuke Takagi , que va portar el patrocinador PIAA com a dot del final de Tyrrell . Després d’un debut prometedor a Austràlia , amb l’espanyol en els punts (sisè) i el japonès just darrere, la temporada va veure Arrows constantment a la rereguarda, de vegades fins i tot superat per Minardi i “salvat” del final de la classificació només per l’equitat més baix rendiment del BAR . De la Rosa, però, va demostrar que tenia bones habilitats de conducció i es va tornar a confirmar, mentre que Takagi (per molt incòmode que era incapaç d’entendre i parlar anglès amb fluïdesa) no va obtenir resultats satisfactoris i va ser acomiadat a finals d’any.\nEl cotxe Team Orange Arrows F1 utilitzat el 2000\nLa temporada 2000 , Arrows es va beneficiar de la contribució d' Orange SA (que es va convertir en patrocinador del títol ) i Paul Stoddart , un empresari australià que ja participava en les categories de motor menor amb l'equip europeu Racing (que, per tant, va canviar el seu nom per European Arrows); el confirmat De la Rosa i la nova compra a Jos Verstappen van rebre l'encàrrec de les fletxes A21 de Supertec . Aquest no era un motor molt potent, però encara vàlid, sobretot després del desenvolupament realitzat durant la temporada, al qual també va assistir un jove Mark Webber , que va definir el cotxe com "per sobre de la mitjana". Gràcies també a una aerodinàmica perfecta i una bona estabilitat, l'A21 va ser capaç de marcar voltes ràpides en diversos circuits; Tant Verstappen com De la Rosa van aconseguir ser competitius amb la part central de la graella aquell any i aconseguir punts regularment (el pilot espanyol va arribar fins i tot al podi d'Àustria, quan va ser aturat per una fallada mecànica).\nEl 2001 la transició al motor Asianech i l’abandonament de la major part del personal (així com la defecció de Stoddart, que va decidir comprar Minardi ) va debilitar molt l’equip: Walkinshaw va decidir substituir De la Rosa pel novell Enrique Bernoldi , propietari d’un generós patrocini de la marca Red Bull . La temporada va ser extremadament dura i només Verstappen va aconseguir arrabassar un punt de campionat del món, quedant sisè al Gran Premi d'Àustria .\nLes dues fletxes a França el 2002, penúltim GP disputat per l'equip.\nEl 2002 Tom Walkinshaw va arribar a un acord per a l'ús dels motors Ford-Cosworth V10, va confirmar Bernoldi i va acomiadar Verstappen, substituint-lo per Heinz-Harald Frentzen , que va estar disponible després del tancament del Gran Premi Prost .\nFletxes, però, es va trobar sense fons a mitjan temporada: Walkinshaw en alguns casos va "limitar" el dèficit recorrent als seus actius personals i va intentar negociar la venda de l'equip primer a Red Bull i després a l'exdirector del BAR Craig Pollock (de qui es deia que tenia la intenció de transformar-lo en l '"equip de clients" de Renault, tornant als motors Supertec o introduint la marca Nissan a la Fórmula 1), en ambdós casos en va, també a causa de l'hostilitat oberta del soci Morgan-Grenfell , que havia vist ignorades les pròpies reclamacions de liquidació de passius contra el crèdit atorgat a l'equip   . Diversos proveïdors, col·laboradors i empleats de l’equip (inclòs el mateix Frentzen) van començar a demandar l’equip pel pagament tardà de les taxes.\nEn un darrer esforç per salvar el dia, al Gran Premi de França es va demanar als pilots que fessin una volta lentament a la classificació per no aconseguir el passi de cursa. La FIA, però, va advertir a l’equip de no repetir aquest comportament, amenaçant amb imposar l’onerosa multa prevista en cas de no participar en una ronda del campionat del món  , de manera que el proper Gran Premi d’Alemanya es fes regularment. La deserció es va materialitzar al Gran Premi d'Hongria ; Frentzen, exasperat, va decidir rescindir unilateralment el contracte existent. Arrows va decidir no substituir-lo i es va presentar el cap de setmana de cursa belga amb només el cotxe de Bernoldi, que, tanmateix, només va poder córrer en entrenaments lliures divendres: quan es va saber que les negociacions de Walkinshaw per a la venda de l'equip tornaven a naufragar, el personal va desmantellar l'equip i va abandonar descaradament el paddock  .\nAquest va ser l'epíleg de la història d'Arrows, que no va aparèixer en les últimes tres carreres de la temporada i es va posar en liquidació forçada, arrossegant també el TWR a la fallida.\nUn consorci dirigit per Phoenix Finance –encapçalat per Charles Nickerson, un amic de Walkinshaw–, va comprar part de l’equip de l’equip, específicament els motors, pensant en combinar-los amb la resta d’equips adquirits pel fallit Prost Grand Prix, per participar al Campionat del món del 2002 o2003 ; la FIA , però, no els va concedir autorització per competir. Anys més tard, el2006 , la incipient Super Aguri va comprar els marcs del Arrows A21 com a base per a la construcció del SA05 .\nUn detall curiós fa referència a Verstappen, a qui la Scuderia Ferrari havia ofert un contracte com a pilot de proves el 2003: sincerament, el conductor es va negar a mantenir la paraula donada anteriorment a Arrows.\n1978 FA1 i A1 Ford Cosworth DFV G. Patrese 10 Retard 6 6 Retard Retard 2 8 Retard 9 Retard Retard Retard ES 4 11 10º\nStommelen 9 9 Retard Retard 14 14 15 NQ SQ NQ NPQ NPQ 16 NQ\n1979 A1B i A2 Ford Cosworth DFV G. Patrese NP 9 11 Retard 10 5 Retard 14 Retard Retard Retard Retard 13 Retard Retard 5 9º\nMissa 8 7 12 9 8 Retard 6 15 Retard 6 Retard 6 Retard NQ NQ\n1980 A3 Cosworth DFV G. Patrese Retard 6 Retard 2 Retard 8 9 9 9 14 Retard Retard Retard Retard 11 7º\nMissa Retard 10 6 7 Retard 4 10 13 8 NQ 11 Retard\nP. Patrese Retard 3 7 2 Retard Retard Retard 14 10 Retard Retard Retard Retard Retard 11 10 8º\nStohr NQ Retard 9 NQ Retard Retard Retard NQ Retard 12 Retard 7 NQ\n1982 A4 i A5 Cosworth DFV P. Surer WD 7 9 8 5 10 Retard 13 6 Retard 15 11 7 5 11º\nHenton NQ NQ Retard\nBaldi NQ 10 NQ WD Retard NQ Retard 8 6 9 Retard Retard 6 NQ 12 11\n1983 A6 Ford Cosworth DFV G. Surer 6 5 10 6 Retard 11 11 Retard 17 7 Retard 8 10 Retard 8 4 10º\nHivernacle 9 Retard 8 7\nBoutsen Retard 7 7 15 9 13 14 Retard 11 9\nBMW M12 / 13 G. Surer 7 9 8 Retard Retard NQ Retard Retard Retard 11 Retard 6 Retard Retard Retard Retard 3 \nBoutsen 6 12 Retard 5 11 NQ Retard Retard Retard Retard Retard 5 Retard 10 9 Retard\n1985 A8 BMW M12 / 13 G. Berger Retard Retard Retard Retard 13 11 Retard 8 7 Retard 9 Retard 7 10 5 6 14 8º\nBoutsen 11 Retard 2 9 9 7 9 Retard 4 8 Retard 9 10 6 6 Retard\n1986 A8 i A9 BMW M12 / 13 G. Surer Retard Retard 9 9 9 1 10º\nDanner Retard 11 Retard Retard Retard 6 8 11 9 Retard\nBoutsen Retard 7 7 8 Retard Retard Retard NC NC 10 Retard Retard 7 10 7 Retard\n1987 A10 Megatron M12 / 13 G. Warwick Retard 11 Retard Retard Retard Retard 5 Retard 6 Retard Retard 13 10 Retard 10 Retard 11 7º\nCheever Retard Retard 4 Retard 6 Retard Retard Retard 8 Retard Retard 6 8 4 9 Retard\n1988 A10B Megatron M12 / 13 G. Warwick 4 9 4 5 7 Retard Retard 6 7 Retard 5 4 4 Retard Retard Retard 23 5è\nCheever 8 7 Retard 6 Rit Rit 11 7 10 Rit 6 3 Rit Rit Rit Rit


Els responsables de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) tenen constància que un professor no segueix les normes de seguretat del pla de contingència propi de la Covid-19, segons han confirmat fonts de l’entitat. També expliquen que tan bon punt el deganat de la Facultat de Ciències de l’Educació se’n va adonar va comunicar-ho al rectorat, que va posar el tema en mans dels serveis jurídics de la UAB.\nSón aquests serveis els que han proposat les mesures que cal prendre, que inclouen l’obertura d’un procés de notificació al professor en qüestió. De moment no se li ha notificat res, però les mateixes fonts asseguren que el rectorat no permetrà que es vulneri cap protocol contra el coronavirus.\nTot plegat després que el Consell d’Estudiants d’Educació de la UAB hagi difós a través de les xarxes socials un comunicat en què es mostren “desesperats” pels comportament d’un docent “negacionista” que “pressiona els alumnes a suspendre’ls si segueixen el protocol covid”.\nEl text també afirma que el docent “obliga a entrar a classe en grups barrejats, sense mascareta i sense gel hidroalcohòlic” i que “fa propaganda negacionista pel correu institucional per convèncer els alumnes perquè cometin actes d’il·legalitat que atempten contra la seguretat sanitària”.\nFoto portada: el campus de la UAB abans de la pandèmia.


Poètica (Aristòtil) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Poètica (en grec: Περὶ ποιητικῆς, Perì poiêtikês, 'De la poètica') és una obra d'Aristòtil escrita al segle iv aC, entre la fundació de la seva escola a Atenes el 335 aC i la seva partida definitiva de la ciutat el 323 aC, un any abans de la seva mort, amb la funció de dictar les normes de l'art dramàtic. Sembla que estava concebuda per contenir dues parts, l'una centrada en la tragèdia i l'altra en la comèdia. Aquesta darrera va desaparèixer i del seu contingut només es poden fer suposicions a partir de la part conservada, fet que l'ha convertida en una icona cultural; com a tal apareix, per exemple, en la ficció d'El nom de la rosa, d'Umberto Eco.\n(grc) Περὶ ποιητικῆς\nQ54461181 , Barddoneg (en) , Barddoneg (en) , El arte poética de Aristóteles en castellano (es) i Q64453120\nA diferència d'altres escrits de l'autor, aquest llibre va ser escrit com a apunts personals, no amb la intenció de ser divulgat en la seva forma actual, és a dir, pertany a les obres aristotèliques tradicionalment conegudes com a esotèriques o acroamàtiques.\nEl més antic dels còdexs que contenen el text de la Poètica (ja sense la Comèdia) és el còdex Parisinus 1141, escrit a fins del segle x o principis del segle xi.\n1 Concepció de l'art\n2 La tragèdia\nConcepció de l'artModifica\nPer a Aristòtil, la poètica artística es basa en la imitació de la realitat (mimesi) amb l'objectiu d'aconseguir la catarsi del receptor, identificat amb els esdeveniments que passen als personatges, que li fan sentir emocions reals, tot i saber que és ficció.\nAquestes emocions el "purifiquen", li serveixen com a desfogament i com a aprenentatge per a saber com reaccionar en situacions similars que es puguin presentar en la vida. Per aquest motiu, considera fonamental la versemblança del que es transmet, perquè si no és creïble no es pot produir la necessària identificació. Té, segons això, per a ell, una funció social, al contrari del que pensava Plató.\nL'art que explora més a fons és la de la tragèdia. Es tracta d'una branca del teatre grec que imita personatges nobles o elevats. Aquests pateixen desgràcies, sovint lligades al destí, que provoquen la catarsi de les emocions de la por i la pietat en l'espectador, ja que no vol sofrir el que està presenciant (temor) i sent compassió pels infortunis dels protagonistes de l'obra.\nPoètica. Introducció, text revisat, traducció i notes de Xavier Riu. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2017.\nPoètica. Text i traducció J. Farrán i Mayoral. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1926.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Poètica_(Aristòtil)&oldid=25150710»\nDarrera modificació: 4 oct 2020 a les 12:56\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 oct 2020 a les 12:56.


Enric I. Canela » Blog Archive » Enric Fossas explica com li agradaria començar\nEnric Fossas explica com li agradaria començar\nCom és habitual, els rectors electes fan declaracions i comencen, encara sense conèixer bé les coses, a marcar per on voldrien anar.\nEnric Fossas, que va ser triat el dia 13, ens diu algunes de les seves línies d’acció. Podríem dir que va fer una campanya rupturista i ja avisa que ell no serà “Hugo Chávez” amb reformes populistes. Li calia avisar perquè hi ha una bona colla dels que el van recolzar per als que Hugo Chávez estava a la seva dreta. Concretament diu: Primer vull escoltar i després explicar, i, si ens han catalogat com una mena d’Hugo Chávez, fer-los veure que no som res semblant. Segur que és així. Esperem que no faci com un altre rector que va tenir la UOC i que la va col·locar en caiguda lliure.\nEntre altres coses diu que com a mesura a llarg termini, vol proposar a la Generalitat un acord a 15 anys vista pel que s’aprofitin les jubilacions de professors funcionaris i s’incrementi el personal temporal – els ‘teacher assistanships’ i els postdoctorals -, cosa que pot “abaratir el cost per a la universitat”.\nTambé demanarà una “garantia de finançament” per part de la Generalitat, a més que els ajudi a buscar finançament amb interessos més baixos dels que té ara, i posarà sobre la taula el deute i els terminis de pagaments que té el Govern amb la UPC, ja que aquests retards suposen un increment dels interessos.


Partit Popular: Les polítiques econòmiques municipals són un autèntic despropòsit - ManacorComarcal\nInicio/Noticias/Manacor/Partit Popular: Les polítiques econòmiques municipals són un autèntic despropòsit\nLa gestió econòmica de l’equip de govern municipal és un autèntic despropòsit. Una nova incongruència en el serial de la municipalització de les platges que posa de relleu que els gestors municipals només saben improvisar.\nManifesta, l’equip de govern, necessitat de disposar d’hores de tractor per netejar els arenals. Ho fa mitjançant un contracte menor (per valor de 15.000 € + IVA) en el que convida a tres empreses a participar-hi. Però cap de les tres empreses són de Manacor.\nSi bé és cert que no es pot privar cap empresa (ubicada en qualsevol indret d’Europa) a participar de concursos públics, no és el mateix en el cas d’una convidada per contracte menor.\nUna convidada és precisament això, que és el mateix Ajuntament qui es dirigeix a les empreses que desitja a participar de l’esmentat procés. Des del Consistori no es va convidar a ningú de Manacor. No disposem de tractoristes al nostre municipi? No hi ha empreses que puguin fer la neteja dels arenals?\nA més, i molt important, en les reunions mantingudes en el conegut com a “gabinet de crisis”, just començat el toc de queda; totes les formacions polítiques vam acordar (a instàncies del Partit Popular) que en la mesura legal possible, s’intentaria que les feines encarregades per l’Ajuntament quedessin a Manacor. Per tant, allò moralment correcte seria convidar empreses de Manacor, no de fora.\nDes del Partit Popular ens resulta molt mal d’entendre que des del mateix consistori i tenint l’oportunitat de fer-ho, no es doni primer l’opció a empreses del municipi. És com tirar-se pedres damunt el seu mateix terrat.\nJa en el plenari del mes de febrer, des del Partit Popular vam demanar a l’equip de govern com pensaven procedir en quant a la gestió de les platges. La resposta, com en la majoria de casos, va ser opaca i sense concretar.\nA més, no essent suficient aquest despropòsit; acompanyat del dèficit econòmic que suposarà la pèrdua de més de 1,2 milions d’euros en els pròxims tres anys, per la decisió de municipalitzar les platges (tal i com ja vam denunciar des del Partit Popular en una anterior nota de premsa), ara resulta que una empresa pública com és la SAM haurà de subcontractar el servei de tractor a una empresa privada.\nÉs com viure al món a l’inrevés. L’equip de govern no planifica, improvisa, i tot això ens costa una quantitat ingent de diners públics.\nDemanem a l’equip de govern que rectifiqui d’immediat i comenci a fer un ús raonat i mesurat del capital municipal.


Les impressores HP rebutjen cartutxos de tinta - PUNT INFORMATIC\nPàgina inicial/Notícies/Les impressores HP rebutjen cartutxos de tinta\nL’any passat, la companyia nord-americana Hewlett-Packard (HP), va rebre un torrent de crítiques per una actualització del seu firmware que rebutjava sistemàticament els cartutxos de tinta que no fossin de la seva marca.\nHP va recular després de demanar disculpes. Però ara, torna a passar el mateix. Revelen que una nova actualització del firmware per a les impressores HP OFFICEJET dóna el mateix missatge que fa un any quan es fa servir un cartutx d’una tercera marca. Es produeix un error que indica que: “un o més cartutxos semblen estar danyats, elimineu-los i reemplaceu amb cartutxos nous”.\nEls models en els quals es produeix aquesta situació són les sèries OfficeJet 6800, OfficeJet Pro 6200, OfficeJet Pro X 450 i OfficeJet Pro 8600.\nBy puntinformatic|2019-11-02T08:32:07+02:00Setembre 18th, 2017|Notícies|Comentaris tancats a Les impressores HP rebutjen cartutxos de tinta


Una recepta en 15 minuts: llauna de cloïsses fresques i picants\n09 d’ag 2020\nEscapades per Espanya\nPlats fàcils i reeixits amb què triomfar i perdre poc temps\nDivendres, 31/07/2020 - 22:08\nPer a les cloïsses: assegureu-vos que no tenen sorra. Un parell d’hores abans, purgueu-les amb aigua i sal. Diuen que l’aigua amb bombolles hi va bé. ¿Tenen gasos els mol·luscos? (podria ser el títol d’una novel·la postmoderna).\nPer als alls, el bitxo i el julivert: trinxeu les liliàcies, les fulles verdes i una punteta de bitxo. Si voleu tossir a gust, poseu-hi un parell d’explosius.\nEn una cassola, sofregiu els alls i el bitxo amb l’oli. Quan estiguin daurats, torreu-hi la farina. Immediatament, una mica d’aigua (que podeu substituir per vi blanc).\nÉs l’hora de ficar les cloïsses i el julivert. Apugeu el foc, tapeu-ho i, en un instant, s’hauran obert. No us despisteu en aquest pas: han de quedar sucoses. No falleu perquè serà com menjar pedretes.\nEmplatat: amb un colador, separeu les cloïsses del brou i treieu-les de les closques. ¡No us cremeu! Ordeneu-les en una llauna buida i neta i banyeu-ho amb el suc. Si us agrada espès, deixeu-ho reduir. Poseu el bitxo com a senyal d’advertència.\nAquest plat és un joc, així que els enfadosos ja poden desfilar. ¡Fart dels predicadors!\nLa gràcia és haver guardat una llauna d’escopinyes o similar d’un vermut per donar-li un ús enredaire i servir les cloïsses fresques com si fossin enllaunades. Qui no vulgui reciclar pot comprar-les noves en un establiment especialitzat en parament. ¿Passa alguna cosa? ¿Potser la llauna no mereix ser entre els plats de la vaixella bona? Ni que mengéssim en porcellanes de Rosenthal. Reparteix culleretes: el brou picantet et farà volar.\nDurant el confinament, Ferran Adrià va publicar un vídeo una mica embolicat sobre l’ús dels musclos en conserva i altres d’acabats de bullir.\nAllò anava de com donar una altra vida a l’escabetx de llauna: els habituals rondinaires es van burlar que una cosa tan simple tingués valor. El cert és que Adrià va fallar amb el missatge. El cunyadisme no va comprendre la gràcia ni el sentit.\nSi us sembla un rotllo treure les carns de les valves o sereu esbroncats, passeu de la conserva, porteu la cassola amb les cloïsses a la taula i no doneu la llauna. A veure si el vostre cunyat, en una distracció, es menja el bitxo.\nTemes: Receptes de cuina Gastronomia Receptes\nS'obre el termini per sol·licitar beques i ajuts a l'estudi del Govern\nLes claus de l''operació RJCI'\nA La Florida es veia venir\nSense mascaretes i poca distància social: indignant concert de Taburete al Festival Starlite de Marbella\nMessi lidera el Barça per eliminar el Nàpols


22/10/2009: Tots els vídeos del programa\nHa acabat la reemissió del programa "Al vostre gust", però els seus continguts segueixen disponibles a la xarxa. Podeu consultar els vídeos i les seves informacions aquí mateix, al blog, o bé clicant a Tots els vídeos del programa (al menú de la dreta).\n08/04/2009: S'omple l'Aula de la Boqueria en la presentació del llibre de la primera temporada\nAhir al migdia es va presentar el llibre AL VOSTRE GUST amb la presència de cuiners de renom i de pagesos, botiguers i gent anònima del món del menjar.\nAmb l’Aula de la Boqueria plena de gom a gom, la cuinera Carme Ruscalleda, que va presentar el llibre de Tana Collados i Àgata Olivella, va dir que “AL VOSTRE GUST hauria d’estar a les escoles, perquè acosta la feina de pagesos, ramaders, pescadors, botiguers o cuiners, als quals dóna veu d’una manera planera, com fa, amb èxit, el programa de TV3”. Carme Ruscalleda va destacar que l’atenció de la Tana pel món de l’alimentació i la gastronomia és molt anterior a la moda que ara viu aquest univers. “No és que ara s’hagi apuntat al carro”; “AL VOSTRE GUST, ha dit la Carme, és l’última aportació d’una trajectòria perseverant per fer arribar aquest món tan important al gran públic”.\nÀgata Olivella, al seu torn, es va mostrar molt agraïda perquè la Tana hagi comptat amb ella en aquest projecte, que és el reflex literari de la primera temporada del programa en què ella va ser l’ajudant de direcció. Àgata va dir que “el llibre arrodoneix la idea d’explicar la gastronomia des d’un punt de vista transversal, i això ens permet valorar l’experiència i la saviesa que hi ha darrere de cada plat que degustem i de cada producte que consumim. Per l’Àgata, com el programa, el llibre “ens permet acostar-nos als oficis, al paisatge, a la tradició, a la gastronomia quan és creativitat i talent, i, en definitiva, al nostre país i la nostra cultura”.\nTana Collados, com autora de la idea i directora d’AL VOSTRE GUST en els diversos formats, es va desfer en agraïments a tots els que l’han acompanyat en aquesta aventura, i va subratllar que “el fet d’haver pogut compartir totes les experiències que recull el llibre és un gran premi.”\nA l’acte van assistir, entre d’altres, els cuiners Fermí Puig, Sergi Arola, Albert Adrià, el pastisser Oriol Balaguer, el copropietari d’El Bulli, Juli Soler, i cuiners “sense cuina” com Núria Bàguena, Pep Nogué o la mestressa mediàtica, Remei Ribas, “l’àvia Remei”. També hi van ser presents el director de la Fundació Alícia, Toni Massanés, l’autor del pròleg, i representants del sector primari com la família Sucarrats, d’Abrera, o Joan Ramon Escoda, productor de vi biodinàmic a la Conca de Barberà. En representació dels venedors del mercat de la Boqueria va donar la benvinguda als assistents el seu president, Manel Ripoll. I com a seguidors del programa, van destacar els aplaudiments entusiastes de membres del moviment Slow Food i de la penya gastronòmica dels “Casaques vermelles”.\n05/03/2009: Torna la primera temporada d'Al Vostre Gust\nEls amants de la gastronomia i els plaers de la bona taula no heu de patir. L'Al Vostre Gust ha tancat una nova temporada però no marxa. A partir d'aquest dissabte, a la mateixa hora, les 20:30, i també per TV3, es reemet la primera temporada del programa. Serà, doncs, una nova oportunitat per tornar a veure o descobrir els reportatges que van inaugurar l'espai que s'ha convertit en la revista gastronòmica i cultural de referència de la Televisió de Catalunya. Us deixem el calendari -sotmès, però, a possibles variacions- d'emissions dels diferents capítols.


Noticia UPV: Hyperloop UPV és guardonat amb el Premi a la Innovació en la Hyperloop Pod Competition i és, a més, seleccionat com un dels 8 millors prototips | Universitat Politècnica de València\nEspecial Hyperloop - Dia 7\nL'Hyperloop UPV clausura la Hyperloop Pod Competition 2019 consolidant la seua posició entre els millors del món en rebre el Premi a la Innovació del desafiament. A més, ha sigut seleccionat com un dels vuit millors prototips de la competició i, per això, ha sigut convidat a presentar Turian, el seu pod, davant la premsa internacional i el públic que ha assistit a la gran final de l'esdeveniment.\nEl repte, convocat per Elon Musk i al qual van aspirar més de 700 universitats de 50 països diferents segons l'organitció, acollia en l'última fase tan sols 21 equips seleccionats. L'Hyperloop UPV rep el doble reconeixement com a resultat de molts mesos d'intens treball, coronats en set dies sense treva.\nEl grup valencià va tenir un inici fulgurant i ha superat prop de 70 tests i validacions, la qual cosa li ha permès romandre durant tota la setmana en el grup líder del repte com un dels millors projectes. La rapidesa amb la qual altres conjunts van arribar a les últimes proves i alguns problemes tècnics en la recta final, no obstant això, han impedit que Turian correguera en el tub de buit.\nL'equip alemany TUM Hyperloop ha sigut el gran vencedor de la jornada, en assolir els 482 km/h en el tub de buit de 1.200 m. El prototip germà, no obstant això, ha fet honor a #breakapod, l'etiqueta que acompanya la competició, i després d'aconseguir aquesta velocitat punta ha patit un problema tècnic que li ha impedit executar la decceleració correctament.\nEls participants suïssos EPFLoop i Swissloop, que han aconseguit respectivament 238 i 259 km/h, han sigut les altres dues formacions que han corregut en el tub en una competició dominada del principi al final pels contendents europeus. Des de dilluns, un grup de conjunts del vell continent (que ha inclòs l'Hyperloop UPV) va destacar sobre la vintena de concursants, en certificar un gran nombre de proves a un ritme delirant, que van mantenir fins a diumenge.\nEls dos equips alpins, Swissloop i EPFLoop, van ser els primers a superar tots els tests previs a la gran final. Ho van aconseguir en l'equador de la setmana, un fet inèdit fins a aquesta edició del desafiament, on mai abans s'havia aconseguit en un moment tan primerenc. Delft Hyperloop, dels Països Baixos; TUM Hyperloop, d'Alemanya, i MIT Hyperloop II, dels Estats Units, van ser els altres contendents a assolir la penúltima prova abans que l'últim dissabte finalitzara.\nMotiu d'orgull per a la UPV\nL'Hyperloop UPV és l'únic participant espanyol que ha aconseguit arribar fins a la fase final d'aquesta exigent competició d'enginyeria universitària, una de les més complexes del món. El grup enginyer de SpaceX que jutja i avalua els pods presentats ha lloat en repetides ocasions la proposta de la UPV i, sobretot, ha remarcat les millores respecte al model del 2018.\n"Hi ha equips que no aconsegueixen superar una prova. La veritat és que veient l'interès que desperta Turian al nostre estand, amb tanta gent, saps que el prototip és molt competitiu. Des d'Espanya, des de València, estem a l'altura dels alemanys i els holandesos. A vegades subestimem com d'important i difícil és estar ací". Són paraules de Federico Lluesma, director tècnic de l'Hyperloop UPV, qui ha sigut sacsat per l'aire pels companys en rebre el Premi a la Innovació.\nL'èxit del grup, que forma part del programa Generació Espontània de la Universitat Politècnica de València, ve donat no solament per la brillantor dels seus membres, sinó també pel caràcter multidisciplinari del conjunt. Alumnat de les escoles i facultats ETSA, ETSED, ETSINF, ETSEI, ETSET, FADE i, fins i tot, de l'Escola de Doctorat conformen l'Hyperloop UPV.\nLa maquinària de l'Hyperloop UPV no es deté ni un segon. Després de l'aplaudit anunci fet per Elon Musk diumenge, en el qual va indicar que hi haurà una nova edició de la competició el 2020, l'equip ha obert ja les portes per a incorporar nous talents a la formació.\nL'alumnat de la UPV interessat pot emplenar el formulari o consultar més informació en la web de l'Hyperloop UPV. També pot romandre atent als perfils socials del grup de Generació Espontània: TW, FB, LI, YT i IG.


La vaga dels MIR aconsegueix un seguiment "de pràcticament el 90%" segons l'organització\nPublicat 21/09/2020 16:56CET\nEl portaveu dels metges interns residents (MIR) de Catalunya, Alex Mayer, ha celebrat el seguiment de la primera jornada de vaga prevista fins dimecres amb "pràcticament el 90%" dels MIR sense comptar els que han fet serveis mínims.\nEn declaracions a Europa Press aquest dilluns, Mayer ha explicat que dimarts es tornen a reunir amb les patronals i l'Institut Català de la Salut (ICS) després de la trobada de divendres en què les negociacions no van frenar la vaga.\nSegons ha detallat el portaveu, entre 500 i 600 MIR s'han concentrat davant la Conselleria de Salut de la Generalitat i han entregat un manifest amb les seves reclamacions, entre les quals destaquen poder-se formar en la seva especialitat dins el seu horari de treball i millores retributives en el sou base i les hores de guàrdia.\nMayer ha explicat que, en funció de com es desenvolupi la reunió de dimarts i les propostes que plantegin les patronals i l'ICS, decidiran "entre tots" si continuen amb l'última jornada de vaga d'aquest dimecres.\nPer ara, els MIR que vulguin seguir la convocatòria de vaga estan citats dimarts a les 17 hores davant l'ICS i dimecres a les 12 hores a la plaça Sant Jaume de Barcelona.\nSegons xifres de la Conselleria de Salut, durant el torn de matí hi ha hagut 1.172 MIR en vaga, un 37,28% del total, amb uns serveis mínims de 396 professionals actius, han informat fonts del departament als mitjans aquest dilluns.\nEls MIR reclamen que el 15% de la jornada ordinària es destini a formació de la seva especialitat, perquè actualment "no tenen hores per fer-ho", i també disposar de 10 dies a l'any per participar en actes formatius.