DE DEBATS SENSE VENTRE NI MOCA\nNo sé per què, fent feinetes que no requereixen cap mena de concentració, seguesc de fons el debat de la moció de censura que a Madrid ha presentat Pedro Sánchez i que sembla que, contra tot pronòstic, guanyarà perquè li fan costat tots els partits amb representació parlamentària llevat del Partit Popular i Ciutadans. Pocs\nEL PATRIMONI DEL SENY\nEl seny és patrimoni del constitucionalisme, sembla que diguin els que converteixen la Constitució en un búnquer i en facinerosos els que la volen superar. No s’adonen –o no ho volen veure- que l’Estat està en fallida; que el poder judicial, en no haver passat per cap mena de transició des que morí el dictador,\nA Can Gazà, ben d’hora, hi trob el coc en cap i síndic general, Jaume Santandreu, afectat per una bronquitis furibunda. La tos l’ataca sobretot en estar allitat i anit no ha pogut dormir el que la raó reclama. Va alís, naturalment, i per això m’estalvio de dir-li que a Palma s’acaba d’instituir la secció\nCap finestra no s’obre als braços de mare, sols als trens que no aixequen pols però sí l’olor del desvari, de la desídia, del temps que no vol recular. El sol no ens estalvia la nit ni el silenci dels ocells, raó per la qual no cal saber morir per fer-ho, de la mateixa manera\nDIETARI, SOCIETAT CIVIL\nL’Obra Cultural Balear d’Inca ha decidit d’atorgar-me el primer Premi d’Honor dels Premis de Maig que des de fa vint-i-un anys organitza, que he recollit anit en el claustre de sant Domingo d’aquesta ciutat. Com he dit en el parlament, aquesta distinció ha de ser necessàriament compartida primerament amb les persones associades a l’OCB, les\nDe sempre ha dormit poc, però des de fa una setmana, des que se sent un avenc al cap i una cavorca immensa a l’indret de l’estómac, el seu son no sedimenta ni fa paret; el sent surar com un grapat de plomes i endevina quan tocarà el dos. Fa vuit dies que morí sa\nELS DITS QUE SOBREN D’UNA MÀ\nNo és dia de celebracions, avui, no, si hom no pot dir tot d’una quin ha estat l’invent més transcendental per a la humanitat. La roda empaita el foc i la lletra la màquina de vapor… A més, hom s’adona que molt aviat hem oblidat que la mar ens oferí la vida i, lluny d’agrair-li-ho,\nCervells enganxats a la mà menga que escriu amb coneixement i amb causa: la dels derrotats sense refugi. Els desterrats del llogaret global han de ser els nous pous negres de llàgrimes verdes, com l’esperança de morir udolant com els llops quan van eixits. I eixida va la veu de l’aborigen que vol dir ben\nMaria Salom Coll, la virreina, ha presentat un recurs davant el Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears contra el decret que incorpora el requisit de coneixement de català en les proves selectives per al proveïment de places a Sanitat. Fa no-res, també presentà recursos contra els ajuntaments de Pollença i Capdepera per les\nL’estafa de la Transició (Cap on es transitava? En quin temps? Com?) passà de llarg –interessadament- pel sistema judicial, raó per la qual aquest pilar essencial segueix instal·lat en el llimbs o en els aiguamolls pudents del franquisme. Aquest sistema, avui ha fet vaga; millor dit, els jutges i fiscals, n’han feta de vaga, demanant\nCremen les ales i els versos res no diuen si l’ombra parla. de gambirot ve la mort dansant damunt dels calius. Besa’m i calla, que l’odi cortès empeny. Pren-me la llengua, ensaliva’m la boca, excita’m l’esperança Paga la pena seure en terra i esperar tots els crepuscles, sentir com la llàgrima llenega i es fa\nL’ÀNIMA I LA NOTA\nEl meu preceptor assisteix curull d’emotivitat i seny a la mort d’una de les dues repadrines que ha pogut conèixer i que li han aviciat els quatre anys i set mesos esplendorosos que té. És la primera mort que viu de prop i en vol saber tots els detalls, del traspàs i del cerimonial que\nAQUESTA MAR MALVASIADA\nLa mar atrau i meravella, reconverteix danys i complantes en sediments força abundosos, i per això es fa necessària quan envaeix la terbolesa els panorames dels arbitris. I desenutja més encara la mar de malvasia i marges que la vetllen i honren sempre. Aquesta mar malvasiada que vol ser mirall i s’hi mira a l’hora\nHi ha molt poques coses que superin el goig indescriptible que una criatura de cinc mesos i setze dies s’adormi a la teva espatlla mentre li cantusseges fluixet i a cau d’orella cançons revoltoses d’un temps que sembla retornar. I més, si véns d’acomiadar-te d’una persona que estimes tant o més ara que ja no\nEn certs jocs infantils, tocar mare vol dir que estàs salvat, que ja has trobat el recer i el refugi que t’estalvia penes. En sentit figurat, vol dir comparèixer a un lloc determinat on ens esperaven, on calia o convenia anar. Avui hi pensava, en aquesta expressió i més en el sentit figurat, just davant


Aquesta entrada s'ha publicat en ACDLL, Cursos i s'ha etiquetat amb Curs cap de setmana, Dansa Lliure el 17 gener 2019 per ACDLL.\nAquesta entrada s'ha publicat en ACDLL, Cursos i s'ha etiquetat amb Casa Orlandai, Dansa Lliure el 15 gener 2019 per ACDLL.\nAquesta entrada s'ha publicat en ACDLL, Actes, Comunicats, Notícies i s'ha etiquetat amb Actes, Dansa Lliure el 3 gener 2019 per ACDLL.\nDansa Lliure a Arava amb Vinciane Vanhoutte, 6-9/12/2018\nDANSA LLIURE a Arava amb Vinciane Vanhoutte\nAquesta entrada s'ha publicat en ACDLL, Cursos i s'ha etiquetat amb Curs llarg, Dansa Lliure el 15 novembre 2018 per ACDLL.\nFRISOS. Calendari dels propers espectacles.\nEstimats companys/es de dansa lliure de l’Associació,\nL’estrena al teatre de Berga el mes passat va ser un èxit.\nEl grup FRISOS de l’Associació varem presentar “Espurnes en dansa”, el nostre espectacle de dansa dedicat al foc, l’amor i la transformació.\nUs volem convidar ara a la propera representació que serà aquest diumenge vinent, 25 de novembre a les 7 de la tarda a Teatre Centre espai Rusiñol, de Manlleu (Carrer d’en Santiago Rusiñol, 56, 08560 Manlleu, Barcelona).\nAquesta representació està organitzada per la Clara de Lanuza de Torelló, que ens ha facilitat els contactes.\nLes següents actuacions concertades que tenim previstes són:\n28 de desembre a Barcelona (pendent confirmar)\n27 de gener a Juneda\n17 de febrer a Sant Vicenç de Montalt\n9 de març a Vilafranca (pendent confirmar)\n23 de març a Santpedor (pendent confirmar)\nPer a contactar amb nosaltres: artusporta@hotmail.com\nAquesta entrada s'ha publicat en ACDLL, Actes i s'ha etiquetat amb Actes, Dansa Lliure el 27 octubre 2018 per ACDLL.


Demà torna la festa major participativa del Roser de Maig | Cerdanyola Informa\nDemà torna la festa major participativa del Roser de Maig\n4 maig, 2017 | Filed under: Societat | Posted by: cerdanyolainforma\nRamon Mirabet i la Señora Tomasa seran els plats forts musicals d’una festa en la què no hi faltaran les activitats de cultura tradicional, els actes multitudinaris com el Castell de Focs, les activitats esportives o la festa infantil, entre molts altres actes que es duran a terme entre el 5 i el 8 de maig, tot i que el programa anirà més enllà d’aquestes dates.\nDescarrega’t el programa de la Festa Major!\nMés de 80 activitats, dissenyades per una setantena d’entitats i l’Ajuntament de Cerdanyola, configuren un programa de Festa Major del Roser de Maig que aposta, per segon any consecutiu, per un model d’organització participativa.\nEl Roser de Maig presenta aquesta edició novetats importants. Per primera vegada no es farà la Mostra de Cuina (que passa a celebrar-se els dies 29 i 30 de setembre i 1 d’octubre a la plaça de l’Abat oliba amb el nom de Tastet de Cuina Mediterrània), la Festa Holi es farà dins de la festa però al següent cap de setmana (el 14 de maig), les barraques es traslladen al Parc del Turonet, així com també la Baixada de Carretons i al Parc Xarau s’instal•larà la Mostra d’Entitats. Una novetat destacada serà la distribució de banderoles per a les balconades a canvi de donatius per a l’ONG Proactiva Open Arms i el pregó de la festa que aquest any el faran els dos personatges d’En Bilos i la Betinin que celebraran la declaració del Poblat Ibèric de Ca n’Oliver com a Bé Cultural d’Interès Nacional.\nLa presentació de la Festa Major del Roser de Maig es feia ahir al Jardí de les Papallones amb la presència d’algunes de les entitats que faran possible el programa com l’Associació El Pansalet, Veus sense Fronteres, l’Associació de l’Esport, l’Esplai El Roser, el Casal de Joves, els Castellers, el Consell d’Infants i Adolescents, Turó Solidari i l’Associació de Músics Independents de Cerdanyola (AMIC) Amiant.\nDe l’Associació de l’Esport, Octavi Moreno explicava com les entitats i molts dels actes que organitzen es traslladen al Parc Xarau i amb algunes novetats com el rocòdrom o els inflables. Una gran carpa acollirà les entitats que tindran l’oportunitat de donar a conèixer la seva activitat habitual. Moreno, també membre de la Comissió de Carretons, explica que aquest any es canvia la ubicació al Parc del Turonet on es faran dues baixades cronometrades.\nDe la comissió infantil, Miriam Pérez i Pili Forniés, de l’Esplai El Roser, explicava com s’ha organitzat la Festa Major Infantil que tindrà lloc dilluns al Parc Xarau. S’han previst un munt d’activitats pensades per a totes les franges d’edat amb racons diversos com el de nadons, el d’activitats esportives, el d’espectacles o el de tallers. Pel que fa a la festa Holi, aquest any es farà el diumenge 14 de maig a les 11h i al Parc del Turonet.\nEl Consell d’Infants i Adolescents també ha col•laborat en el disseny de la festa fent les seves pròpies propostes i, així per exemple, duran a terme una discoteca mòbil per a nois i noies de 10 a 14 anys al Casal de Joves el dissabte de 20 a 22h.\nTambé el Casal de Joves ha incrementat aquest any la seva participació en la Festa Major organitzant dues activitats, la gimcana jove Porcanyolada (dissabte a les 12h) i el joc de l’Assassí de la Pastanaga, que començarà l’1 de maig. Ahir, a la presentació, Joel García, explicava que en aquest joc de rol, en què tots els participants esdevenen víctimes i assassins, tindrà la immunitat qui porti faixa i barretina.\nEn nom de l’associació gastronòmica El Pansalet, Frederic Garriga explicava que participaran a l’Espai Barraques el dissabte a partir de les 17h amb l’objectiu d’ajudar a gaudir d’un bon menjar amb cuina tradicional mediterrània.\nAltre col•laboració especial serà la de l’Associació de Músics Independents de Cerdanyola (AMIC) Amiant organitzant l’AMIC Fest, diumenge al Parc del Turonet a partir de les 17h. Es tracta d’un festival de música emergent amb dos escenaris i estils diversos com el rock, el punk, garage o psicodèlia. L’organització, segons Víctor Casado, ha apostat pels grups locals i per bandes emergents que estan aconseguit un gran ressò internacional com les Mourn.\nL’entitat Veus sense Fronteres s’ecarregarà de distribuir les banderoles que guarniran la ciutat i demostrar que Cerdanyola del Vallès està de Festa Major. Aquestes banderoles es començaran a distribuir el dia de Sant Jordi i posteriorment als comerços col•laboradors habituals de la ciutat. A canvi d’un donatiu, que es destinarà a l’oenegé Proactiva Open Arms, es podrà disposar d’una banderola. El proper diumenge, dia de Sant Jordi, es començaran a distribuir a la parada institucional ubicada a la Plaça de l’Abat Oliba.\nCerdanyola torna a impulsar unes festes lliures de violències sexistes i homòfobes\nPer la Festa Major del Roser de Maig es tornarà a aplicar el protocol ‘Per unes festes lliures de violències heteropatriarcals’. L’objectiu és prevenir i en el cas de que sigui necessari, actuar, davant de possibles situacions d’agressions per raó de gènere i/o orientació afectiu- sexual.\nDurant la celebració del Roser de Maig es tornarà a crear una Xarxa d’Agents Preventives per a vetllar per una Festa Major sense cap mena de violència sexista posant l’accent en la gran força preventiva que té la resposta comunitària. Les persones que formen part de la Xarxa han rebut una formació específica per tal d’identificar les violències i compartir criteris i eines per a l’actuació.\nAquest protocol es posarà en pràctica per segon any consecutiu, i ha estat fruit del treball conjunt de la Regidoria de Polítiques d’Igualtat i LGTBIQ, les entitats de dones i feministes de la ciutat, les comissions organitzadores de la festa i el Circuit Cerdanyola d’Abordatge Integral de les Violències Masclistes. El protocol pretén ser una eina comunitària per prevenir i actuar, en el cas de ser necessari en situacions de violència sexista.\nInforma’t i participa a la Festa Major del Roser de Maig 2017\nL’Ajuntament de Cerdanyola del Vallès ha preparat diversos canals perquè tota la informació referent a la Festa Major estigui a disposició de la ciutadania.


Comença la campanya “Es busca Mosquit Tigre” a Piera | IMIS\nEnviat per: imiscat | 05/07/2011\nComença la campanya “Es busca Mosquit Tigre” a Piera\nPóster mosquit tigre\nJa arriba el bon temps i la calor, i amb aquesta una conseqüència indesitjada, la presència dels mosquits, i més concretament del molest mosquit tigre. És per això que l’Ajuntament de Piera segueix amb les tasques de sensibilització iniciades l’estiu passat i enceta la campanya “Es Busca Mosquit Tigre” on anima a la ciutadania a notificar quan s’hagi detectat la seva presència.\nPer la campanya d’enguany del mosquit tigre, la regidoria de Sanitat de Piera demana demana a tota la ciutadania que participin activament, no només amb mesures cíviques que evitin la proliferació del mosquit, sinó donant a conèixer on i quan s’ha vist.\nDurant les properes setmanes agents cíviques recorreran Piera per distribuir informació sobre el mosquit i també un fulletó informatiu on s’explica a la ciutadania on i com comunicar-ho. També hi haurà aquest fulletons a equipaments municipals i espais d’interès.\nSi teniu sospita o heu vist el mosquit tigre podeu enviar un mail a contraelmosquittigre@imis.cat o bé trucant al telèfon 938048738. Recordeu que és molt important donar l’adreça el més exacte possible.\nAmb aquesta informació s’anirà creant un mapa amb la presència del mosquit al municipi que servirà per poder anar intervenint allí on més falta faci per eradicar els llocs de proliferació.\nEn les properes setmanes també es faran dues xerrades informatives a la ciutadania, amb dates i ubicació per confirmar.\nLa campanya ha estat possible amb el suport de la Diputació de Barcelona i ha estat dissenyada per l’Agència Medi i Salut d’Igualada\nConsells per prevenir la presència del mosquit\nCal recordar que les fumigacions provoquen la mort dels mosquits adults, però no actuen sobre les larves ni els ous. La mesura més efectiva és la que cada persona pot fer a casa seva evitant les condicions que fomenten la seva proliferació. Bàsicament cal eliminar tots els punts d’aigua –normalment petites acumulacions- on puguin créixer les larves. Així es recomanaria:\nBuidar i mantenir qualsevol recipient de l’exterior que pugui acumular aigua: joguines, cendrers, gerros, galledes, plats de sota els testos, safareigs, pneumàtics, ornaments de jardí, etc.\nVigilar els forats dels arbres\nEvitar les acumulacions d’aigua en les tapes dels pous morts, zones de drenatge o canals de desguàs\nCobrir els petits forats i depressions del terreny que acumulin aigua\nVigilar les basses, buidar-les setmanalment i cobrir-les amb una tela mosquitera\nMantenir cobertes les piscines mentre no s’utilitzen. Les piscines de plàstic s’han de buidar periòdicament, i si no es fan servir cal retirar-les\nCanviar molt sovint l’aigua de les plantes que viuen en aigua i la dels plats dels dels animals domèstics.\nEl mosquit tigre adult fa mig centímetre, de color gairebé negre i amb unes bandes característiques de color blanc a les potes i el dors. Pica normalment de dia i té un radi d’acció curt, uns 400 metres del lloc de cria.\nArxivat a Riscos ambientals\n« Igualada aposta per les xarxes socials per fer arribar missatges de bones pràctiques alimentàries als joves\n10 raons per disposar d’una regidoria potent en salut pública (malgrat els temps que corren) »


Massa males notícies | Entre blanc i negre\nNo us heu sentit mai jutjats pel fet de fer la vostra feina? Segur que sí, ja que tot sovint se’ns jutja i critica pel fet d’explicar “males notícies”, informacions que no deixen en el millor lloc possible algú o que narren fets dolorosos per algú. A aquesta gent només els diria una cosa: “D’acord que hi ha notícies que ningú no voldria explicar (no em crec que hi hagi professionals del món de la informació i la comunicació que gaudeixin informant de guerres, morts… En tot cas es tractaria de sàdics), però cal explicar-les, cal denunciar-les”.\nA mi, si em demanen que em defineixi ho faria d’aquesta manera: persona, mare, dona i periodista/comunicadora. Per aquest ordre. Abans que res em considero una persona que, com totes les altres, comparteix l’alegria dels que l’envolten i pateix amb el dolor dels altres. Per això no suporto explicar “males notícies”, però ho he de fer mal em pesi. El que sí que puc és escollir com les exposo: si ho faig respectuosament i amb cura, obviant detalls innecessaris que poden ferir, o posant-hi tota la salsa possible per atreure el major nombre de lectors al preu que sigui.\nEls que em coneixeu ja sabeu quina és la meva tria. Els que no, podeu esbrinar-ho llegint l’editorial de divendres passat a Nova Tàrrega.\nEtiquetat: comunicació, crítiques, informació, males notícies, notícies, periodisme\n← Tots som ‘plusvàlids’\nPromeses de pa sucat amb oli →


El Grup de Naturalistes d’Osona (GNO – ICHN) instal·la caixes niu de gaig blau a Sant Martí de Sescorts (L’Esquirol). - Grup de Naturalistes d'Osona\nEl Grup de Naturalistes d’Osona (GNO – ICHN) instal·la caixes niu de gaig blau a Sant Martí de Sescorts (L’Esquirol).\n16/03/2022 GNO Projectes Comentaris tancats a El Grup de Naturalistes d’Osona (GNO – ICHN) instal·la caixes niu de gaig blau a Sant Martí de Sescorts (L’Esquirol).\nAquesta setmana passada, el GNO – ICHN, amb l’ajuda de personal d’Endesa, ha instal·lat 5 caixes niu per tal de facilitar la reproducció del gaig blau (Coracias garrulus), un ocell que no ha nidificat mai a Osona i del qual només es coneix una localitat de cria ocasional en tota la província de Barcelona.\nEl gaig blau és un ocell migrador transsaharià d’un color blau elèctric característic que s’alimenta d’insectes i petits rèptils. A Catalunya, només nidifica a l’Alt Empordà i a diverses comarques de la Plana de Lleida. Cerca forats en arbres, murs i parets de cases velles per establir-hi el niu.\nLes caixes s’han instal·lat a l’entorn de l’ermita de Santa Maria de Vilanova, on habitualment s’hi observa l’espècie en pas durant el mes de maig. El Grup de Naturalistes d’Osona – ICHN ha arribat a un acord amb la masoveria i amb el cultivador dels camps, que gestionen un ramat d’ovelles en règim ecològic (@elserradetdebarneres), així com amb la companyia elèctrica Endesa, que s’ha encarregat de la instal·lació de les caixes niu als pals i torres elèctriques.\nPrevious Post:Surten els primers resultats genètics dels gats fers d’Osona\nPublicació SegüentÈxit de la jornada de treball del projecte Rapnocat a Malla


Com a resposta a la carta enviada per la Comissionada d'Acció Social, Sònia Fuertes, presentant el projecte "Acord Ciutadà: Espai de Creativitat", neix aquest recull d'iniciatives, amb l'objectiu de difondre pràctiques o accions de les entitats socials per intentar reduir o superar de forma creativa les dificultats originades per la situació actual. El material rebut serà difós a través de les xarxes socials de l'Acord Ciutadà. Compartim la nostra creativitat per l'acció social de la ciutat!\nABD impulsa el Grup Interfamiliar en línia\nL'Associació Benestar i Desenvolupament (ABD) ha impulsat el Grup Interfamiliar en línia, un espai online, obert i gratuït on pot participar qualsevol persona o professional que estigui passant per alguna dificultat i vulgui compartir com se sent. Per a més informació, podeu contactar amb ABD a través del telefon 630788718 o el correu electrònic grupomultifamiliar@abd-ong.org.\nLa Taula del Tercer Sector crea una plataforma per a professionals\nLa Taula d'Entitats del Tercer Sector ha creat una plataforma per a què les entitats i els professionals del Tercer Sector puguin trobar-se i donar una resposta conjunta a la situació generada per la Covid-19.\nEl Mercat Social d'adapta pel #JoEmQuedoACasa\nEl Mercat Social de la Federació Catalana de Voluntariat Social, amb l'objectiu de donar suport a les entitats que s'han vist afectades per la crisi de la Covid-19, ha creat un apartat de crides al micromecenatge per a projectes vinculats a la Covid-19. També han afegit productes frescos (d'alimentació i sanitaris), i nous productes d'entitats i de marxandatge.\nTelèfons per oferir suport emocional\nL'Ajuntament de Barcelona, juntament amb el Col·legi de Psicologia de Barcelona i el Telèfon de l'Esperança, han impulsat un servei d'atenció telefònica per oferir recolzament emocional. També pots consultar altres iniciatives similars que donen suport emocional telefònicament a través d'aquest enllaç.\nEl confinament a través de l'experiència dels més joves\nUnicef Catalunya ha creat un canal de Youtube anomenat ClipClubTV on els protagonistes són els nens i les nenes. Es tracta d'una iniciativa impulsada juntament amb Alcantara Foundation que mostra com els més joves estan vivint el confinament a casa.\nL'Hotel Barcelona1882 ofereix habitacions a personal sanitari\nL'Hotel Barcelona 1882 ofereix habitacions sense serveis hotelers a personal sanitari que s'ha de desplaçar per anar a treballar. A més, a partir del 3 d'abril la seva xarxa wifi s'obrirà a tots els veïns que la necessitin.\nEl Parlante impulsa #ParlaGran\nEl Parlante ha posat en marxa la iniciativa #ParlaGran, que consisteix en la realització de vídeo conferències grupals on les persones grans porten la veu principal. L'objectiu és abordar diverses temàtiques d'interès i generar espais de veu per a persones grans.\nDocumentació i recomanacions per a famílies amb un infant amb TEA\nEl Centre Educatiu i Terapèutic Carrilet ha posat a disposició de les famílies documents per donar orientacions i suport emocional. Per exemple, ofereixen recursos per explicar als nens i les nenes amb TEA què és la Covid-19 o ofereixen consells per crear rutines i organitzar-se.\nSTOP Accidentes organitza ciberactivitats\nL'Associació d'Ajuda i Orientació als Afectats per Accidents de Trànsit ha organitzat diverses activitats online per als seus usuaris, entre les que es troben grups d'ajuda online o taller de risoteràpia.\nSuport psicològic telefònic\nL'Ajuntament de Barcelona, juntament amb la Fundació PIMEC i la Fundació Salut i Persona, des de fa mesos ofereixen acompanyament i suport psicològic i emocional a aquest sector de la ciutat de Barcelona mitjançant el telèfon 900 505 805. Aquest telèfon és gratuït, atès per psicòlegs i psicòlogues que atenen ininterrompudament des de les 6 del matí fins a les 00 hores, els 365 dies de l’any.\nAvismón amb les persones grans\nLa Fundació Avismón ha posat a disposició el telèfon 933325858 de 9 a 19h a disposició de totes les persones grans que se sentin soles durant els dies de confinament i vulguin ser escoltades. L'entitat compta amb 10 línies d'atenció telefònica i paral·lelament està intensificant l'acompanyament telefònic als usuaris d'Avismón gràcies a la implicació del seu voluntariat.\nMetges Sense fronteres crea un portal web dedicat a la Covid-19\nMetges Sense Fronteres ha creat un portal web dedicat a publicar la última informació en relació amb la Covid-19 a disposició de les autoritats sanitàries i socio-sanitàries.\nProjecte Home crea la sèrie setmanal titulada "Un Cop de mà"\nProjecte Home ha creat una sèrie de vídeos de Youtube anomenada "Un cop de mà", que inclou recomanacions i consells per afrontar el confinament de la manera més saludable possible. El segon vídeo de la sèrie se centra en com prevenir l'abús a les pantalles.\nLa FATEC reivindica els drets de les persones grans\nLa Federació d'Associacions de Gent Gran de Catalunya posa a disposició de les persones el seu correu electrònic, fatec@fatec.cat, per atendre totes les demandes, necessitats i qüestions que els arribin. Amb l'objectiu de reivindicar els drets de les persones grans durant el confinament, ha compartit materials i publicacions que puguin ser d'interès a la seva pàgina de Facebook.\nSuara Cooperativa engega un servei online per donar suport físic i emocional\nSuara Cooperativa oferirà sessions gratuïtes de psicologia, coaching i fisioteràpia a través d'un servei online. L'objectiu és el de donar suport emocional i físic a les persones que ho necessitin mitjançant la vídeoconferència.\nSalut i Família activa serveis per afrontar les dificultats familiars sorgides durant el confinament\nL'Associació Salut i Família ha posat en marxa serveis digitals com a resposta a les dificultats personals i familiars derivades de l'epidèmia per COVID-19. En primer lloc, un servei de teleassistència que donarà suport i escolta personal, i un servei de Temps Compartit, amb l'objectiu de donar resposta als problemes de comunicació entre les persones aïllades i les seves amistats.\nLa FCSD ofereix sortides d'oci via online\nLa Fundació Catalana Síndrome de Down, a través del Servei d'Oci "Quedem", ofereix activitats d'oci a les persones usuàries del servei i les seves famílies via online. Algunes de les activitats que s'estan fent són tallers de cuina, tallers de ball, bingo, celebracions d'aniversari o karaokes. A més, la FCSD ofereix setmanalment a les famílies recursos d'Oci que poden fer des de casa.\nNeix Compassats, un projecte que apropa la música a persones amb Alzheimer\nS'ha posat en marxa la iniciativa "Compassats", un projecte per acompanyar amb música i activitats musicoterapèutiques a les persones que conviuen amb l'Alzheimer durant el confinament pel coronavirus. El projecte, impulsat des de Singular, Música i Alzheimer, està formar per musicoterapeutes i músics voluntaris.\nBates per a residències d'avis\nUn grup de veïnes de Verdú han elaborat manualment bates per als professionals de la Residència Sant Pere Claver a través de l'Associació Benestar i Desenvolupament.\nRecomanacions per autorregular-se\nAutoavaluació, Autoregulació i Aprenentatge han compartit un decàleg per a que les persones s'autoregulin durant els dies del confinament.\nL'Espai Situa't t'escolta\nL'Espai Situa't, de Salut Mental Catalunya, segueix obert via telemàticament i ofereix escolta i atenció a qui ho pugui necessitat. Es tracta d'un servei adreçat a persones amb problemes de salut mental i les seves famílies, per tal que tinguin un espai d'assessorament i orientació.\nL'Associació Catalana per al Parkinson ofereix eines per fer la rehabilitació des de casa\nL'Associació Catalana per al Parkinson ha posat a disposició de les persones afectades l'eina Parkinson Contigo, una eina digital per a mantenir la rehabilitació des de casa. L'eina inclou vídeo-tutorials de teràpies rehabilitadores i accés a un diari del pacient amb l'objectiu d'apoderar el pacient i el seu entorn.


PATÉ EN CROUTE - Els Fogons de Can Sibina\nUn clàssic francès que ens pot arreglar un àpat nadalenc.\nEl paté en croute es un dels grans clàssics de la cuina francesa. La coberta s’acostuma a fer amb una massa brisa o similar i el farcit pot portar carn de vedella, porc, pollastre, paté, foie o també cansalada. Sigui quina sigui la combinació del farcit, també es important que aquest es deixi macerar amb vi sol o barrejat amb brandi o armanyac.\nTambé es important el tema de la xemeneia, ja que al cuinar-se la carn dins d’un embolcall de massa, es podria fer malbé quan la carn comença a produir vapors. Aquests vapors son alliberats per la xemeneia, però la carn perd part del seu volum. Aquí ve el toc final d’omplir aquest buit que ha deixat la carn amb la gelatina de caldo, que al solidificar-se li dona la consistència suficient per no trencar-se quan el tallem a porcions.\nEl paté en croute es un plat de mida considerable i que atipa bastant, però no hem de patir ja que si ens en sobra aguanta uns quants dies a dins de la nevera en molt bones condicions. De fet, nosaltres l’acostumem a fer el dia abans, només l’hem de treure de la nevera una estona abans de menjar-lo.\n2 pits de pollastre desossats (uns 450 grams).\n1 tall de cap de llom d’uns 150 grams.\n1 tall de bacó fumat d’uns 100 grams.\n50 grams de foie.\n50 ml. de brandi (maceració)\n50 ml. de vi dolç.(maceració)\n14 grams de trompetes de la mort deshidratades (o 40 grams si son fresques).\n150 ml. de crema de llet.\n2 ous (1 per el farcit i 1 per pintar).\n12 boles de pebre rosa.\nFulles de farigola.\n125 grams de brou de carn.\n125 grams de vi tipus Oporto.\n1 fulla de gelatina neutra.\n1 motllo tipus plum-cake.\nPaper cuisson o boquilles de mànega pastissera.\n1- Començarem el dia abans de fer la recepta preparant la maceració de les carns. Tallem el pollastre, el cap de llom i el bacó a tires, ho posem dins un recipient amb el vi dolç i també el brandi i finalment ho deixem dins la nevera durant almenys 12 hores.\n2- Un cop tenim la carn macerada, començarem a preparar la massa. Posarem tots els ingredients de la massa dins d’un bol, ho barregem i finalment ho treballem durant uns 5 minuts. Hem d’aconseguir una massa ferma i que a més no s’enganxa als dits, si es necessari, hi podem afegir una mica més farina. Un cop tenim la massa feta l’emboliquem amb film transparent i la reservem a la nevera.\n3- Posem les trompetes de la mort en remull durant uns 30 minuts. Si les hem comprat fresques no cal fer aquest pas.\n4- Escorrem les carns de la seva maceració i reservem les tires de pollastre. Tota la resta de carn la tallarem a daus petits. Posem la carn que hem tallat a daus dins un bol i hi afegim també la crema de llet, un ou batut, les fulles de farigola, les boles de pebre rosa i també ho salpebrem.\n5- Escorrem les trompetes de la mort, les esqueixem i també les afegim al bol amb la barreja de les carns.\n6- Tallem el foie a daus i els reservem, en aquest cas no ho hem de barrejar amb la resta de carn.\n7- Retirem la massa de la nevera, la pesem i en fem una bola amb 1/4 del seu pes i una bola amb 3/4 del pes. Estirem la bola gran de massa amb un corró i folrem tot l’interior del motllo de plum-cake (imatge 1). Reservem la resta de la massa.\n8- Remenem el farcit de les carns i els bolets, en posem una part al fons del motllo i al damunt la meitat de les tires de pollastre (imatge 2). Posem una mica més del farcit i també la resta de tires de pollastre. Finalment acabem posant els daus de foie i també la resta de farcit (imatge 3) . Es tracta de que les tires de pollastre quedin ben repartides per l’interior del farcit.\n9- Estirem la bola petita de massa amb la forma del motllo i tapem el paté en croute procurant de segellar bé tot el perímetre (imatge 4). Es bastant probable que ens sobri una mica de massa, en aquest cas podem fer alguna figura decorativa. Nosaltres hem fet unes tires i les hem repartit creuades per tota la superfície del paté en croute (imatge 5). Finalment ho pintarem amb un ou batut.\n10- Fem 2 forats repartits per la superfície del paté en croute i introduïm una xemeneia a cada un d’ells (imatge 6). Per fer de xemeneia podem utilitzar un canuto fet amb paper cuisson, o en el nostre cas, hem utilitzat boquilles de metall de mànega pastissera. Finalment ho reservem a la nevera un mínim de 2 hores.\n11- Ho fornegem 20 minuts a 180 graus (escalfor inferior amb ventilador) i seguidament baixem la temperatura a 160 graus i ho tenim al forn uns 40 minuts més. Un cop cuit el retirem del forn i el deixem refredar.\n12- Posem la fulla de gelatina en remull amb aigua freda durant uns 5 minuts. Posem un cassó al foc amb el brou de carn junt amb el vi d’Oporto i ho escalfem sense que arribi a bullir. Ho retirem del foc i hi afegim la fulla de gelatina que tenim en remull. Ho remenem amb unes barnilles i ho deixem refredar uns 15 minuts, hem de vigilar que no gelifiqui.\n13- Finalment aboquem la barreja de brou repartit per les 2 xemeneies (imatge 7). Anirà filtrant poc a poc, hem de procurar d’anar abocant brou fins que l’interior quedi ben ple, segurament ens sobrarà una mica de líquid. Ho deixem refredar i reposar almenys un parell d’hores i ja es pot servir a temperatura ambient.


I quina oloreta...: Aperitius amb pa de motlle\nSi se us acosten celebracions i heu de tenir convidats a casa, enlloc de fer el típic aperitiu amb olives, escopinye si patates, podeu quedar molt bé fent servir pa de motlle i el què tingueu a la nevera....\nAgafes les llesques de pa de motlle i amb un corró les aplanes fins a deixar-les ben llises. Les untes amb el què vulguis (patè, formatge d'untar...) o les cobreixes amb el que et vingui de gust (salmó, pernil dolç i formatge, tonyina, bacallà fumat, etc). Després les enrotlles com si fessis un braç de gitano i les emboliques amb paper film per posar-les a la nevera a reposar un parell d'hores. Durant aquesta estona el pa s'impregna del què l'hagis untat i quan falti poc per servir l'aperitiu, ho treus de la nevera, treus el paper film i ho talles a rodanxes.\nLa foto està feta abans d'acabar-los pq es vegi bé el farcit però es poden decorar amb formatge en pols, olives, olivada, un trosset de pinya, cranc, etc, etc\nEtiquetes de comentaris: APERITIU, TOT L'ANY


Sportful Fiandre No Rain Negre comprar i ofertes a Bikeinn\nDescripció Sportful Fiandre No Rain\nConstrucció lleugera amb nanotecnologia NoRain per repel·lència a ;aigua.\nDoble capa de tela NoRain a ;esquena baixa per a una major protecció de la pluja on més es necessita\nUltrawide menti la banda de cama plana\nPivots de malla 3D molt elàstics\nEstàs buscant productes de la marca Sportful, concretament Sportful Fiandre No Rain? A bikeinn trobaràs una completa selecció de productes de Roba dona i accessoris de ciclisme. Fes totes les compres a la teva botiga online bikeinn. Oferim més de 75 modalitats de pagament perquè puguis escollir la que et vagi millor. Dóna un cop d’ull al catàleg i aconsegueix fantàstiques ofertes de ciclisme. I si al rebre el producte no estàs satisfet, et tornem els diners.\nCaracterístiques Sportful Fiandre No Rain


Vull ser blogger: Detonant\nAviam, intermeuques. Estic donant un cop de mà al nen perquè es veu que li ha agafat fort amb això d'escriure. M'admira i diu que sóc com el pare que mai va tenir. Normal. Quan m'estava barrinant a sa mare sense protecció m'hauria d'haver imaginat que a la llarga em portaria problemes. El que no em podia imaginar és que el sexe anal com a mètode anticonceptiu no sigui 100% fiable. En fi, que m'ha enredat perquè li faci de mentor. Culpa meva. No sé dir que no quan hi ha una ordre judicial pel mig.\nMalgastar el meu talent pletòric en una empresa com aquesta és una taca indeleble a la meva trajectòria. El fet més deplorable de la meva carrera des que em van retirar la candidatura al Nobel de Literatura per abús de les subordinades. Colla de primmirats! No he tornat a contractar cap secretària, per si de cas. Però deixem a una banda els personalismes. Parlàvem de mi, del meu talent i de la funció que jo faré en aquest blog del que ara també en sóc autor. Només he posat dues condicions:\n1) Escriure sota pseudònim per mantenir l'anonimat.\n2) L'adoració incondicional dels lectors. Al més mínim indici de crítica, plego.\nNo m'ho treballaré gens, ja us ho aviso. Ara que ja ha passat el Nobel i s'acosta el Planeta no tinc gaire temps a perdre. Nogensmenys, no us estranyi si teniu la sensació que qualsevol merda que pengi aquí és el millor que heu llegit mai. Ho és.\nPer Crea d'Or a les 20:28\nEtiquetes de comentaris: Crea d'Or, megalomania\nEp, mestre, que el Planeta també ha passat!\n14 de desembre de 2010 a les 16:06\nAquesta mateixa nit han donat el Premi Carlemany a Andorra.\nLa premiada no era vostè, n'estic convençut.\n14 de desembre de 2010 a les 21:57\nEl Pere Quart d'Humor i Sàtira també l'han donat... arriba l'últim a tot arreu!.\n15 de desembre de 2010 a les 8:30\nHome potse encara arriba al "Marcial Lafuente Estefanía" de Novel.la de l'Oest\n15 de desembre de 2010 a les 11:59\nreflexió sesuda (50) ram de l'odi (46) actualitat (41) anecdotari (38) tonteria (32) futbolitis (31) Barça (28) odi desmesurat (27) sexe (23) televisió (21) misantropia (19) humor express (18) carnassa (17) mandril (16) música (16) catalunya (14) endogàmia (14) literatura de qualitat (14) ràbia (14) cinema (13) megalomania (13) periodisme (12) esnobisme (11) frikisme (11) crítica pretenciosa (10) repulsió (10) sociates (10) creant polèmica (9) modes (9)


Barret Panamà Philadelphia\n> Barrets d'home>Sombrero Panamá Philadelphia\nBarret panamà fedora clàssic de Stetson. Aquest autèntic barret panamà de grau 7/8 està fabricat a mà a Ecuador amb palla toquilla.\nBarret panamà fedora clàssic de Stetson. Aquest autèntic barret panamà de grau 7/8 està fabricat a mà a Ecuador amb palla toquilla. És la millor selecció per l'estiu i el sol; ja que té l'ala ampla, una badana intern molt suau i certificat de protecció solar UPF 40+.\nMesures: Ala de 7cm i copa de 10cm\nMaterial: 100% palla toquilla\nEstil: Barret panamà fedora\nCaracterístiques: Estiu, grau 7/8, protecció solar UPF 40+


Bloc de Sisè Escola Balmes Mataró: de novembre 2016\nPracticant la tècnica de la visualització!\nLa classe de 6è continuem treballant la felicitat i les emocions que provoquen benestar. Hem comprovat com si som capaços de visualitzar imatges mentals agradables, és molt fàcil provocar-nos emocions positives com la relaxació, el plaer, l'estimació.....\nTambé hem comprovat com els records d'experiències passades ens poden influir a l'hora d'aplicar aquesta tècnica, dificultant així el poder arribar a sentir benestar, però hem vist com també tenim la possibilitat de regular i reconduir aquesta situació i al final aconseguir el nostre objectiu.\nHa estat una experiència molt agradable....ara toca seguir practicant per millorar-la!\nEls alumnes de 6è hem començat a treballar, aquest curs, “El Racó Literari”\nNo sabríem com definir el primer personatge triat!\nUn home nascut fa 783 anys en plena Època Medieval.\nFilòsof, escriptor, teòleg, professor, missioner, astròleg, poeta...\nDifícil de definir, perquè va ser un personatge impressionant, un superdotat de la seva època, el segle XIII, amb una capacitat intel·lectual extraordinària. Forta personalitat, tossut, orgullós i capaç de convècer tothom. Home d'inquietuds constants que el van portar a conèixer món.\nVa arribar a tenir molts contactes i influències a Europa i la Mediterrània. Persona pragmàtica amb l'habilitat de saber on s'havia de situar en cada moment".\nVa ser un escriptor excepcional en català i un dels principals contribuïdors a la formació de la llengua literària. Quan volia extendre més la seva obra, utilitzava el llatí. També va ser un gran coneixedor de la llengua àrab.\nLa seva vida i l'extensa obra ens ha captivat. Es coneixen 256 llibres de diverses matèries.\nSabem moltes coses d'ell i aquí us en deixem una bona mostra.


Perquè els més xicotets comencen a estalviar sense comissions\nPer a xiquets menors de 14 anys. Sense despeses ni comissions de manteniment. Liquiditat immediata.\nAvantatges de El Meu Primer Compte\nPer contractar "El meu Primer Compte", cal l'autorització del pare, la mare o el tutor legal del titular de la llibreta, a més d'aportar el NIF del menor.\nPromoció: Pensem en el seu futur\nA l'obrir El Meu Primer Compte, et regalem esta guardiola perquè els teus fills aprenguen a estalviar.\nPromoció amb entrega d'una guardiola fins a exhaurir existències (40.000 unitats), per a noves obertures de Meu Primera Compta amb saldo ≥ 100 €. Per a més informació, consulte en les bases notarials (PDF, 136 kB) les condicions de la promoció. També disponibles en oficines Bankia.


Antoni Ambrós - 2017 gener\nby Antoni Ambrós in 31 gener 2017 · Filed under Carpeta de silencis\nUn home em mira amb un posat adust, el veig sovint, dins el fogall dels dies. Hi duu enuig, en el redol dels ulls; esquerp, dubtós, quins pensaments l’aïren? Em fa retrets de mal pagat; em diu: «molí em sent, mal orientat, sens aspes, em not perdut mon pensament, esquiu; no gir, no volt, com […]\nby Antoni Ambrós in 31 gener 2017 · Filed under General\nUn home hauria de viure per fer de la vida i la natura quelcom feliç i agradable; si no, no valdria la pena haver nascut. Ho pensava l’escriptor, filòsof i poeta nord-americà Ralph Waldo Emerson, líder del moviment transcendentalista de principis del segle XIX. M’ha cridat molt l’atenció que Emerson entengués la Natura com un […]\nby Antoni Ambrós in 30 gener 2017 · Filed under General\nVa dir Oscar Wilde que l’experiència és el nom que cada u aplica als seus propis errors. Voltaire es queixava que, quan comencem a ser una mica savis i hem adquirit experiència, ve la mort i ens ho fot tot enlaire. Tanmateix, J. Tannery, concedia a l’experiència una importància limitada, ja que, segons ell, com […]\nby Antoni Ambrós in 28 gener 2017 · Filed under General\nJo no som un poeta convencional. Perquè explicar què he volgut dir amb tal o tal altre poema em fa molt respecte. La meva poesia és una poesia de la catatímia, de la pura abstracció d’una realitat psíquica compensatòria. Açò no vol dir, però, que no sàpiga què escric o que cap […]\nby Antoni Ambrós in 20 gener 2017 · Filed under General\nAquest és el primer de tants dies i el darrer de tants altres. He seguit reescrivint fragments revisats de “De cul de bòtil”. Aquesta va ser la meva novel·la iniciàtica, que vaig escriure fa més de trenta anys. Record que bona part la vaig posar damunt paper assegut en una taula del primer pis del […]\nEl poder i la maldat\nby Antoni Ambrós in 17 gener 2017 · Filed under General\nDeia Tolstoi que per conquerir el poder cal estimar-lo. Ara bé, segons ell, l’ambició no concorda amb la bondat, sinó només amb l’engany i la violència. Per això, conclou, no són els millors, sinó els pitjors, els que sempre han gaudit i continuen gaudint del poder. Tenim molt mala peça al teler, doncs, si això […]\nby Antoni Ambrós in 13 gener 2017 · Filed under General\nFa bon dia, assolellat, amb aparents garanties d’estabilitat, quotidià, regulat per uns compromisos prou ferms de tirar endavant, amb indicis clars de ser candidat a esgotar les hores que li corresponen segons el calendari que li atorgà drets i vigències, semblant a molts però diferent a tots, especialment a aquells que l’han precedit, rialler i […]\nTanmateix, ni de rampellada, em va mirar, ell, es molt pocavergonya; el primer que va fer va ser sortir as balcó i abocar-se a sa barana de ferro rovellat, que es veu que cremava com una mala cosa, perquè tot d’una n’enretirà ses mans. Contemplà es panorama des de sa primera -i única- planta d’aquella […]\nby Antoni Ambrós in 12 gener 2017 · Filed under eròtica de la poesia amb imatge\nby Antoni Ambrós in 12 gener 2017 · Filed under General\nAquest matí he escoltat l’entrevista que la Mònica Terribas li ha fet al president Puigdemont. Les idees, per ambdues parts, han estat exposades amb una claredat absoluta. L’entrevistadora ha de posar-se en la pell de la ciutadania i ha de saber recollir els dubtes d’aquesta i traslladar-los al president del govern de Catalunya, que se suposa que, […]


La pressió social, la causa de les nostres inseguretats – La Salle Premià Report\nSegurament la inseguritat i la juventut han anat sempre de la ma. Una persona jove no disposa de tanta experiència, encara està forjant el seu caràcter i per tant, a l’hora d’actuar i de definir la seva personalitat es pot sentir més insegura i vulnerable. A aquesta inseguretat diària amb què convivim cada dia els i les adolescents, hi contribueix en bona part la pressió social, una pressió exterior que ens afecta des de la vestimenta a la forma de pensar i que ens condiciona la nostra forma d’actuar. En una societat cada cop més globalitzada i unitària, els i les joves necessiten destacar entre la multitud i per tant, diem, fem o vestim pensant, molt cops, en el que pensarà la resta.\nUns exemples en els que es veu reflectida la pressió social venen a ser.\nLes notes acadèmiques\nMolts dels joves que no treuen bones notes, estan “classificats” popularment com a ‘tontos’. De la mateixa manera que si estudies o llegeixes per sobre del què és usual, quedes amb l’etiqueta de “raret/empollon”. Per això, és molt complicat establir aquest equilibri per a no rebre crítiques.\nHabitualment relacionem la forma de vestir d’una persona amb la situació econòmica a la seva família o amb com és la persona. Si no segueix les modes, els poden arribar a marginar o apartar. No obstamt, està clar que també hi ha moltes persones que no els hi donen importància a la seva manera de vestir i els hi és igual l’opinió dels altres.\nUn exemple molt comú entre la joventut. En aquesta etapa s’acostumen a fer festes en les quals hi ha alcohol, tabac i altres tipus de substàncies. En aquestes situacions, existeix la pressió en el moment que tothom està consumint menys tu, aleshores, veus la obligació social de fer el que la majoria fa.\nOpinar com la majoria\nEl canvi d’opinió pot influir depenent de la persona i el seu caràcter, però, quan una persona està present en un grup de gent que opina diferent que aquesta, no acostuma a estar ben vist tot i tenir en compte que es posen en comú les opinions i s’han de respectar. Llavors el canvi d’opinió comença a actuar per tal de no crear conflictes ni prejudicis cap a la persona.\nL’insomni: un trastorn que està incrementant entre els adolescents


GVA.ES: Un total de 328.782 equips, sistemes i xarxes a la Comunitat Valenciana van registrar problemes de seguretat l'any passat\nUn total de 328.782 equips, sistemes i xarxes a la Comunitat Valenciana van registrar problemes de seguretat l'any passat\n- Segons l'Institut Nacional de Ciberseguretat, la Comunitat Valenciana concentra el 8 % dels actius tecnològics afectats per ciberdelictes\n- La província de València concentra el 52,5 % dels casos; Alacant, el 37,3 %, i Castelló de la Plana, el 9,8 %\nUn total 328.782 equips, sistemes, serveis i xarxes a la Comunitat Valenciana van registrar problemes de seguretat o es van veure relacionats amb alguna activitat informàtica maliciosa en 2020, segons les dades de l'Institut Nacional de Ciberseguretat (INCIBE).\nCal tindre en compte que aquestes dades fan referència a actius tecnològics d'empreses i de particulars i no tenen en compte els relatius a les administracions públiques.\nAteses aquestes xifres, la Comunitat Valenciana és la quarta autonomia amb més actius tecnològics (equips, sistemes, serveis o xarxes) afectats per incidents de seguretat del conjunt del país, en registrar un 8 % del total.\nPer davant se situen Andalusia, que va concentrar el 16 % del total d'incidents; Madrid, amb el 18 %, i Catalunya, amb el 20 %. Per la seua banda, per darrere de la Comunitat Valenciana està Galícia, que va registrar el 6 % dels problemes de seguretat; el País Basc, amb el 5 %; Castella i Lleó i Canàries, amb el 4 %, i Castella-la Manxa i Aragó, que van registrar el 3 % del total d'incidents. La resta d'autonomies se situen per davall d'aquestes xifres.\nEl director general de Tecnologies de la Informació i la Comunicació, José Manuel García Duarte, ha explicat que aquesta classe d'incidents "s'està generalitzant".\n"Els ciutadans viuen més que mai connectats a internet i les xarxes socials, fan tràmits telemàtics i compres en línia de manera habitual i utilitzen dispositius electrònics quasi diàriament. Per aquest motiu les estafes tecnològiques s'han incrementat", ha explicat Duarte.\nSegons les dades provincials que ha elaborat l'INCIBE, València concentra el volum més gran d'actius tecnològics afectats a la Comunitat Valenciana (52,5 %), que en xifres absolutes suposa 172.610.\nA Alacant s'han detectat 123.950 actius tecnològics que han tingut problemes de seguretat, la qual cosa suposa el 37,7 % del total de la Comunitat Valenciana, i a Castelló, 32.220 (el 9,8 % del total).\nLocalitats més afectades\nSi s'analitzen les deu localitats de la Comunitat Valenciana amb més actius tecnològics afectats per problemes de seguretat, la ciutat de València ocupa el primer lloc, amb el 23,94 % del total (78.710 ordinadors, xarxes o servidors afectats); seguida d'Alacant, amb el 7,70 % (25.316 actius afectats), i Elx, amb el 3,97 % (13.053 actius afectats).\nDestaca el cas de Paterna que, amb una població de 47.000 habitants, se situa en quarta posició en concentrar 7.761 actius afectats, el 2,33 % del total de la Comunitat Valenciana. Aquesta xifra supera la registrada per altres ciutats molt més poblades com Castelló de la Plana, que amb 170.200 habitants registra 4.469 actius afectats (l'1,42 % del total).\n"Les empreses continuen sent un dels principals objectius dels atacs informàtics. En aquest sentit, és possible que haja influït la gran concentració de polígons i centres tecnològics que alberga el municipi per a ser focus d'atenció dels ciberdelinqüents", ha explicat Duarte.\nDesprés d'aquestes ciutats se situen Torrevieja, amb el 2,23 % del total, i Benidorm, amb l'1,71 % (7.332 i 5.622 dispositius afectats respectivament).\n"L'activitat que es genera en destinacions turístiques està sempre en el punt de mira. Els delinqüents s'adapten als canvis socials. Ara, per exemple, moltes de les estafes estan relacionades amb el teletreball i la COVID-19", aclareix Duarte.\nCastelló de la Plana, amb l'1,42 % dels actius tecnològics afectats per incidents de seguretat; Torrent, amb l'1,34 % (4.406); Mislata, amb l'1,33 % (4.373), i Gandia, amb l'1,24 % (4.077) tanquen la llista de les deu ciutats de la Comunitat Valenciana amb més incidència.\nPel que fa a les classes d'amenaces més comunes, les dades de l'INCIBE revelen que el 47 % dels equips afectats a la Comunitat Valenciana han sigut víctimes de 'malware', és a dir, han sigut atacats amb un programari maliciós dissenyat per a infiltrar-se en el dispositiu sense el seu coneixement amb l'objectiu de dur a terme accions d'extracció de dades o d'alteració del sistema.\nEn aquesta categoria s'inclouen tant els equips afectats per algun programari maliciós, com ara dominis o URL que allotgen o distribueixen aquesta classe de programari, així com els fitxers que detecten com a programari maliciós les eines d'anàlisi automàtica.\nEn segona posició en la relació d'atacs més habituals figuren els que es duen a terme per 'botnets', que suposen el 36,04 % del total. El terme 'botnet' fa referència a un conjunt o xarxa d'equips infectats mitjançant un programari maliciós, que responen a les ordres d'un ordinador central que els controla remotament i els utilitza per a desenvolupar altres atacs de manera massiva.\nAixí mateix, el 14,86 % dels equips afectats han rebut intents d'intrusió, és a dir, han tractat d'accedir-hi amb la finalitat d'explotar-ne les vulnerabilitats. Finalment, el 0,52 % ha tingut un problema de seguretat originat per l'enviament de correu brossa o no desitjat. La resta de casos, que suposen el 0,92 % del total, es refereixen a equips afectats per qualsevol altra classe d'activitat maliciosa relativa a ciberseguretat.\nEl Centre de Seguretat TIC de la Comunitat Valenciana (CSIRT) disposa de tres vies de contacte per aquells ciutadans o empreses que han tingut un incident de seguretat informàtica. A través del telèfon +34 96 39853 00, a través del correu csirtcv@gva.es i per mitjà del portal https://www.csirtcv.gva.es/contacto/. També es poden reportar incidents en el portal https://www.csirtcv.gva.es/informar-de-un-incidente/.\nA més, el CSIRT duu a terme campanyes de conscienciació, ofereix cursos gratuïts a través de la plataforma http://saps.gva.es/va/, organitza tallers en centres educatius i elabora guies d'ús segur d'Android i iOS, entre altres.\nL'Institut Nacional de Ciberseguretat (INCIBE), a més de la tasca d'investigació, divulgació i formació que duu a terme, disposa d'una línia d'ajuda en ciberseguretat que s'activa en marcar el 017.


Al novembre, als Estats Units se celebra al llarg de tot el mes el patrimoni cultural dels indis americans. És el que en anglès diuen el National Native American Heritage Month. I jo el novembre passat vaig aprofitar per llegir un llibre del qual havia sentit a parlar i que m’havien recomanat diferents grups de persones. There There. El títol, abans que me’n parlessin, m’havia semblat molt condescendent. I no va ser fins que vaig obrir el llibre i vaig llegir les primers frases del pròleg que vaig entendre que aquell There There no era el que es diu amb to de superioritat a algú de qui estàs cansat que es queixi, per exemple, i li deixes anar un «va, que no n’hi ha per tant» acompanyat d’un copet a l’espatlla. Vaig seguir llegint i més endavant vaig comprovar que aquell There There era un «allà, allà» literal. Vaja, que no havia sabut veure la citació de la Gertrude Stein ni la connotació negativa que se li atribueix a l’expressió.\nSincerament, ara que ja sé d’on ve, tampoc no entenc que tingui tantes connotacions negatives. Al cap i a la fi el temps passa per totes les ciutats i pobles i les imatges dels nostres records d’infantesa desapareixen quan arribem a adults. Sigui com sigui, There There és el títol de la novel·la de Tommy Orange, un nadiu d’Oakland que ens descriu la ciutat a través de les vides d’una dotzena de personatges tots ells d’Oakland i tots ells indis americans. Un cant a la identitat índia que m’han dit que també està considerat una carta d’amor a la ciutat d’Oakland. Si és així jo prefereixo que cartes d’amor com aquesta, no me n’enviïn. I no perquè no estigui ben escrita, ni perquè no sigui literàriament bonica i interessant, sinó perquè les paraules arrosseguen una angoixa constant que no et deixa respirar. I què voleu que us digui? A mi, respirar, m’agrada.\nQuan fa uns anys em vaig mudar als Estats Units, vaig recordar un títol de L’Esparver que de petita no havia entès mai. Amèrica no existeix. Vivint aquí el vaig entendre. En certa manera. Aquest país que és un poti-poti de tot. On tothom ve d’arreu i tothom se sent d’aquí però alhora et diuen que tenen una quarta part d'un país, una vuitena de l’altre, un altra vuitena part del de més enllà i així fins arribar a complear la totalitat genètica de la persona. I això que em va sorprendre de bon principi, l’obsessió de les arrels, em va fer pensar «I d’aquí, aquí no hi ha ningú?»\nQuants anys fa que viviu a Califòrnia o als Estats Units? Quanta gent d’aquí aquí coneixeu? Jo a ningú. Cert, porto poc més d’una dècada, tampoc no és tant però també és cert que a tots els altres països on he viscut (i on no he arribat als 10 anys) amb poc més de vint-i-quatre hores he conegut gent d’allà allà. Gent nativa, vull dir. El que passa és que a Itàlia, per dir un país qualsevol, no diem «tinc amics “nadius italians”», perquè la seva identitat ja queda clara dient que són italians a seques. Aquí no. Aquí si diem que els nostres amics són nord-americans, a què ens referim? Hem de dir indis americans? El meu fill em corregeix quan ho dic perquè es veu que a l’escola els ensenyen a dir “americans nadius”. En fi.\nEls personatges de There There ho són tots, de nadius americans, d’indis. I viuen al costat de casa! I mentre llegia, jo pensava, com és possible que no hagi vist mai cap indi americà pel barri? Vols dir que n'hi ha o sóc jo que no paro prou atenció al que m'envolta? Només en aquest sentit ja ha estat tot un descobriment. Descobrir que se celebren pow wows on es fan concursos de balls tradicionals, que a Fruitvale hi ha un Native American Health Center, que ara els indis americans que viuen a les ciutat se’ls anomena “indis urbans”... Són molts, els descobriments amb There There. Els aspectes socioculturals que aprens amb l'obra d'Orange són extensos i entre això i que et fas un embolic amb la dotzena de personatges i ja no saps qui és qui i sobretot que el final del llibre és intens, un cop arribes a l’última pàgina necessites tornar a la primera i començar de nou. Per entendre-ho tot bé. Per comprovar que realment diu el que t’ha semblat entendre durant la primera lectura. Per pair el que s’hi explica. De la mateixa manera que deia que els llibres del Club de dones contra el crim eren per pasar l'estona i distreure's, There There és tota una altra història; cal estar emocionalment preparat per llegir el pròleg punyent i veure com les vides dels dotze pesonatges es desenvolupen.\nThere There ha rebut moltes crítiques bones, i molts premis literaris entre els quals, hi ha el PEN/Hemingway com a primera novel·la “destacada”. Però deixant de banda els premis i nominacions que hagi pogut rebre, el que més destaca de l’obra és el fet que ens fa reflexionar sobre el país on vivim i sobre la invisibilitat del que hauria de ser visible, sobre els perquès de tot plegat. És una novel·la per iniciar-nos al món dels indis americans. És el fil d’Ariadna que ens durà dins el laberint on, amb sort, anirem descobrint allò que s’ha anat perdent per tornar-li a donar vida.\nTítol: There There


El 80% de les farmàcies han atès persones amb símptomes de covid-19 que no havien pogut accedir als serveis de salut El 80% de les farmàcies han atès persones amb símptomes de covid-19 que no havien pogut accedir als serveis de salut\nEl 23% no ha pogut dispensar amb regularitat elements d'higiene o protecció, com gel hidroalcohòlic, mascaretes o guants\nMés del 80% de les farmàcies catalanes han atès persones amb símptomes de la malaltia covid-19 que no havien pogut accedir als serveis de salut. Ho recull un estudi de la Federació d’Associacions de Farmàcies de Catalunya (FEFAC). La petició de les autoritats sanitàries és que les persones amb símptomes n’informin a través del 061 o de l’app ‘Stop Covid19′ i que s’aïllin a casa si no han de ser traslladades a l’hospital. Per al president de la FEFAC, Antoni Torres, aquesta dada mostra que les farmàcies han complert el seu “paper” de resoldre “dubtes” i “pors” i destaca que les consultes telefòniques han augmentat molt. El 23% de les farmàcies no ha pogut dispensar amb regularitat productes com gel hidroalcohòlic, mascaretes o guants.\nLa FEFAC ha presentat aquest dimarts l”Enquesta sobre l’afectació de la covid-19 a la farmàcia’, realitzada entre el 9 i 19 de maig en una mostra de 432 titulars de farmàcia, un 13,4% del total d’establiments a Catalunya (3.236 oficines de farmàcia). L’enquesta es va enviar als farmacèutics socis de l’associació i els que no ho eren i la van respondre de forma voluntària.\nUn 3,9% de les farmàcies enquestades ha aconsellat persones amb símptomes de covid-19 de forma diària; un 20,8%, sovint; un 13,4%, regularment i un 44,4%, de forma ocasional. El 76,2% dels enquestats considera que la crisi de la covid-19 ha reforçat el paper de la farmàcia en el sistema sanitari i l’atenció a la salut de les persones. En aquest sentit, Torres ha destacat el model “capil·lar” i de “proximitat” en què el farmacèutic actua com a “conseller de salut”.\nSobre la disponibilitat de productes, el 74,8% de les farmàcies ha pogut dispensar amb regularitat gels i solucions hidroalcohòliques; el 54,9%, mascaretes quirúrgiques; el 50,2%, mascaretes FFP2. En el cas dels guants, un 35,9% i de les mascaretes higièniques, un 14,6%. El 23,1% afirma no haver pogut dispensar de forma regular cap d’aquests productes.\nEl president de la FEFAC ha destacat que la setmana “més crítica” pel que fa a la manca de provisió a les farmàcies va ser la següent a declarar-se l’estat d’alarma, ja que el mercat va quedar bloquejat amb la retenció dels estocs i es va produir una “eclosió absoluta de distribuïdors d’empreses comercials que proposaven els productes que faltaven amb una sèrie de condicions, com uns preus altíssims”. Torres ha assenyalat que aquests productes, a més, no tenien la traçabilitat habitual i la sensació d'”inseguretat” en les garanties de qualitat era “alta”.\nEn aquests moments, s’ha estabilitzat el proveïment de tots els productes, excepte guants, ha indicat Torres, que ha afegit, de tota manera, que aquest producte és el “menys necessari i recomanat” en la població general.\nProtecció i impacte de la covid-19 en les farmàcies\nSobre les mesures de protecció, un 95,6% han utilitzat equips de protecció per als professionals, com mascaretes, guants o bates d’un sol ús; un 88,7% han disposat marques de separació al terra; un 82,9%, mampares i el 67,1%, gel hidroalcòhlic per als usuaris. Altres mesures han estat la dispensació per finestreta 17,8% o a la porta (16%), entre altres.\nL’enquesta també reflecteix que un 2,3% de les farmàcies han hagut de tancar temporalment a causa de la covid-19 i que en més d’un terç (36,3%), un dels treballadors ha estat de baixa ja sigui per la malaltia, aïllament preventiu o necessitats familiars. El 62,7% han creat torns de treball separats per assegurar la protecció dels equips i preservar el servei.\nEl 91,2% de les farmàcies han mantingut els llocs de treball i molt poques han aplicat un ERTO (2,9%) o no han renovat contractes (5,9%).\nCampanya de les mascaretes\nSobre la dispensació de les mascaretes, a través de la campanya de les farmàcies amb el Departament de la Salut -en què la primera és gratuïta i a partir de la segona, tenen un preu fixat de 0,76 euros-, Torres en fa un balanç global “satisfactori” perquè han pogut entregar una mascareta homologada quirúrgica gratuïta a tothom qui l’ha demanada, tot i la caiguda del sistema informàtic durant un dia i mig a l’inici.\nEl president de la FEFAC ha assenyalat que aquesta campanya es va voler fer com abans millor i ha recordat que els farmacèutics l’haurien començat una setmana més tard. Amb tot, no ha atribuït “precipitació” al Govern, preguntat pels periodistes, sinó “ganes de trobar solucions”. Torres ha assegurat, a més, que la coordinació amb el Departament de Salut ha estat “excel·lent” en les darreres setmanes.


L'artista canareva Pepa Reverter crea el projecte solidari "Tot Cor" - Imagina Ràdio\nL’artista canareva Pepa Reverter crea el projecte solidari “Tot Cor”\nPepa Reverter (1969) és la creadora de Tot Cor Project i de la peça principal que inspira aquest projecte artístic: un gerro en forma de cor i pensat des del cor, que ressalta tant per la seua bellesa com per la seua contundent simplicitat.\nDesprés d’un any i mig de treball, la Pepa tenia aquesta peça acabada. A punt de llançar-la al mercat, va començar el llarg procés de malaltia de la seua mare, diagnosticada d’ELA, i tot va quedar aparcat. La seua prioritat va ser acompanyar-la fins al moment de la mort. “Després de la pèrdua de ma mare i de viure situacions i emocions molt intenses, em va costar molt tornar a tenir il·lusió per moltes coses”, ens explica. Quan va recuperar forces, aquella peça d’art va prendre una nova dimensió i es va convertir en la inspiració d’un projecte solidari al qual prompte es van sumar altres dissenyadors, artistes i creatius que van personalitzar el seu propi gerro Cor i van formar així una fantàstica i original diversitat de dissenys. “En aquesta peça conflueixen dos aspectes: la vessant artística i la personal. Això és el meravellós de l’art, que pot convertir quelcom tan abstracte com un sentiment en una cosa formal, per a donar-li visibilitat i carregar-la de significat”, puntualitza la Pepa.\nTot Cor, el disseny de l’amor al MNAD de Madrid\nEl Museu Nacional d’Arts Decoratives de Madrid va inaugurar el gener del 2020 l’exposició Tot Cor, el diseño del amor, comissariada per la Pepa. Aquesta mostra recull tota la col·lecció, formada per quinze gerros Cor. El MNAD va destinar una sala a mida d’aquesta exposició, un luxós espai obert i quadrat amb petites vitrines incrustades a les parets que contenien les peces de ceràmica, a més d’una sèrie de fotografies i material gràfic. Al vestíbul del museu, s’hi va instal·lar el banc de l’amor, una peça de gran format dissenyada per Pepa Reverter, des d’on s’iniciava el recorregut visual d’aquesta mostra, que es va cloure el dia 14 de febrer d’enguany i va rebre més de 12.000 visitants.\nPer a la Pepa l’art és una manera d’entendre la vida. Fa més vint anys que té el seu propi estudi al Poblenou (Barcelona), que comparteix amb el seu company, Ramon Úbeda. Es va llicenciar en Belles Arts, amb un interès especial per l’escultura i el món de la comunicació audiovisual, i va fer un màster en realització de televisió. En els darrers anys, els seus treballs d’il·lustració i de ceràmica li han donat una projecció internacional. Entre altres projectes, actualment està treballant per a la marca Octàgon, amb Nuevepies i en noves col·leccions de l’empresa italiana Bosa. Sens dubte, està en el millor moment de la seua carrera i té molt per a oferir en altres camps artístics. També col·labora en altres projectes solidaris, com el de Foundawtion al Senegal i Aflote a Barcelona.\nArticle anteriorL’Oficina Local d’Habitatge de Tortosa va rebre més de 5.500 consultes l’últim any i va tramitar 662 ajuts al lloguer\nArticle següentL’Associació La Cana publica el volum 6è de la col·lecció Lo Pedrís: “El molí d’Oriol (Flix): set segles fent-hi oli per a la vila”


Viatge Madagascar en grup. Agost | Viatges Independents\nViatge Madagascar en grup. Sortida 04 Agost\nMadagascar se situa a l’Àfrica, encara que aquí acaben les seves similituds amb el continent. Aquesta terra va ser poblada per habitants arribats d’Indonèsia i Polinèsia en les seves navegacions fa molts segles, deixant a l’illa una herència cultural molt particular, que s’ajunta a fauna i flora totalment úniques al món causa de l’aïllament de l’illa enmig de l’Oceà Índic.\nEn aquesta ruta descobrirem en profunditat el territori malgaix, navegant pel canal de Pangalanes, explorant les seves selves tropicals amb tot tipus de lèmurs, recorrent la seva alta i rocosa altiplà central i gaudint de les seves platges al Sud.\nSORTIDA: 04 AGOST 2019\n04 AGO VOL BARCELONA / ANTANANARIVO – A bord\n05 AGO ARRIBADA A ANTANANARIVO – Hotel\n06 AGO ANTANANARIVO – ANDASIBE E Lodge\n07 AGO ANDASIBE E Lodge\n08 AGO ANDASIBE – MANAMBATO – AKANIN’NY NOFY E Hotel\n09 AGO AKANIN’NY NOFY E Hotel\n10 AGO AKANIN’NY NOFY – ANTANANARIVO E Hotel\n11 AGO ANTANANARIVO – ANTSIRABE E Hotel\n12 AGO ANTSIRABE – RANOMAFANA E / S Hotel\n13 AGO RANOMAFANA – FIANARANTSOA E Hotel\n14 AGO FIANARANTSOA – PN ANJA – RANOHIRA (PN ISALO) E / S Hotel\n15 AGO RANOHIRA (PN ISALO) E / S Hotel\n16 AGO RANOHIRA (PN ISALO) – PLAYAS DE IFATY E Hotel\n17 AGO PLATGES D’IFATY E Hotel\n18 AGO PLATGES D’IFATY – TULEAR. VOL A ANTANANARIVO E Hotel\n19 AGO ANTANANARIVO (VISITES). VOL A BARCELONA E A bord\n20 AGO ARRIBADA A BARCELONA – –\n04 AGO.- Vol Barcelona / Antananarivo\nSortida en vol regular amb destinació Antananarivo, amb connexió intermèdia. Nit a bord.\n05 AGO.- Arribada a Antananarivo\n06 AGO.- Antananarivo – Andasibe\nDesprés d’esmorzar, sortida cap a Andasibe (170 km a l’est) a través del paisatge típic de les Terres Altes: arrossars en terrassa plantats al mig de les valls. (3 h 30 de trajecte). Arribada i visita de la Reserva Privada de Vakona per descobrir cocodrils, lèmurs i altres espècies de flora i fauna. A la nit, possibilitat de fer una visita nocturna (lliure) abans del sopar per observar les espècies nocturnes de la reserva. Nit en lodge.\n07 AGO.- Andasibe\nSortida després d’esmorzar per a la visita a peu (2 a 3 hores de marxa) de l’excepcional Reserva de Analamazoatra on resideix el llegendari indri, el lèmur més gran de Madagascar, endèmic d’aquesta regió. El lèmur dels lèmurs (de 65 cm i al voltant de 25 kg) és també el més escandalós, conegut pel seu crit estrident. Al contrari que altres espècies de lèmurs, l’indri no té gairebé cua. També és l’única espècie monògama: si un dels cònjuges mor, el vidu o vídua s’ocupés de la seva progenitura, mai tornarà a buscar una parella. En aquesta reserva resideixen a més 11 espècies de lèmurs diürns i nocturns. També es troba una altra fauna com insectes enigmàtics, camaleons i ocells de diferents colors que podran ser observats durant la caminada. Ens deixarem sorprendre per una exuberant vegetació de lianes, pandanus, arbres de fusta noble, orquídies, plantes medicinals …\nDinar lliure. A la tarda, visita de l’illa de lèmurs de la reserva privada de Vakona, petit santuari dedicat a la protecció de les diferents espècies d’animals, que viuen en semi-llibertat (si no s’ha fet la visita el dia anterior). Nit al lodge\n08 AGO.- Andasibe – Akanin’ny Nofy\nSortida després d’esmorzar a Manambato. Aquesta població situada a les ribes del llac Rasoabe és a 2 hores de carretera i 1 hora de pista d’Andasibe. Prendrem un vaixell per fer un agradable passeig pel Canal de Pangalanes de 45 minuts. Arribada a Akanin’ny Nofy i instal·lació a l’hotel. A la tarda, sortida en vaixell fins a la “Ile au Coq” per a una visita nocturna per observar els estranys lèmurs “aye-aye”. Nit a l’hotel.\n09 AGO.- Akanin’ny Nofy\nDesprés d’esmorzar farem diferents tipus d’excursió, a peu o en vaixell. Una d’elles serà la visita guiada a la reserva privada d’Ansirakalaloty, el palmari que alberga diferents espècies de lèmurs i una impressionant flora. També visitarem, en vaixell, un poble típic Betsimisaraka. Nit a l’hotel.\n10 AGO.- Akanin’ny Nofy – Antananarivo\nDesprés d’esmorzar, agafarem el vaixell en direcció a Manambato (45 minuts). A l’arribada el xofer estarà esperant per continuar el circuit per pista i carretera fins Antananarivo, a través de boscos tropicals i paisatges amb arrossars. Parada per dinar a càrrec del viatger en un restaurant local si al grup li ve de gust. Arribada a la fi de la tarda a la capital. Nit en hotel.\n11 AGO.- Antananarivo – Antsirabe\nDesprés de l’esmorzar, començament de la primera etapa del viatge a través de la cèlebre RN7 en la qual podrem apreciar els magnífics paisatges de les Terres Altes amb les seves cases de maons vermellosos, els arrossars, els rius … La primera parada tindrà lloc a Ambatolampy, petita ciutat coneguda per la seva tradició artesanal de fabricació de cassoles d’alumini o al poble de Behenjy, famós per la seva foie gras. Continuació fins Antsirabe. (3 h 30 de trajecte). A Antsirabe, dinar en un restaurant de la ciutat (a càrrec del viatger) i visita del llac Tritrive, el llac dels enamorats, els Romeu i Julieta malgaixos: aquest llac és un antic cràter d’una profunditat desconeguda i diverses llegendes parlen d’aquest lloc ‘Fady’ (sagrat, on s’han de respectar les tradicions). Si el temps ho permet, podrem deixar-nos temptar per un passeig en pousse-pousse (mitjà de transport típic malgaix), molt pràctic per a explorar els carrers de la ciutat i observar els vestigis de l’època colonial.\n12 AGO.- Antsirabe – Ranomafana\nDesprés d’esmorzar, sortida per carretera fins a Ambositra també coneguda com la «ciutat de les roses», bressol de l’art malgaix, capital de la marqueteria i escultura de fusta. Tindrem l’ocasió de visitar alguns tallers durant la parada prevista en aquesta ciutat. Dinar al restaurant «Chez l’Artisan», si així es desitja, a compte propi. Després del dinar, trajecte per carretera a través del país Betsileo fins arribar a Ranomafana. Instal·lació a l’hotel (6h 30 de trajecte). Si l’horari ho permet, temps lliure a la tarda per visitar els carrers i el mercat, per conèixer la vida quotidiana d’aquesta cultura. Nit a l’hotel.\n13 AGO.- Ranomafana – Fianarantsoa\nDesprés d’esmorzar, visita del Parc Nacional de Ranomafana, compost per un bosc primari tropical ple d’una variada flora i fauna, amb bonics barrancs erigits sobre goles. Excursió de 2 o 3 hores de marxa a peu amb l’objectiu de descobrir meravellosos paisatges i una vegetació exuberant composta per plantes medicinals, falgueres arborescents, orquídies així com una estranya varietat de cactus, el Rhipsalis madascariensis, que al contrari dels cactus acostumats a viure en ambients àrids i hostils, creix enmig d’aquest bosc humit. El parc alberga a més 110 espècies d’ocells, de les quals 36 són endèmiques, centenes d’espècies de camaleons, granotes (algunes endèmiques també) així com 12 espècies de lèmurs. Les dues espècies més difícils de trobar de lèmurs són el Hapalemur simus i el Hapalemur aureus o daurat. Aquest últim té la particularitat d’alimentar a força de branques d’una varietat de bambú que conté cianur, absorbint quantitats capaços de matar a 10 éssers humans. Dinar per compte propi i continuació cap a Fianarantsoa, capital de l’ètnia Betsileo. Al llarg de la carretera podrem apreciar les vinyes i els camps de terra vermella. Tarda lliure per passejar pels carrers del nucli antic i conèixer millor la vida d’aquesta cultura. Nit en hotel.\n14 AGO. Fianarantsoa – Reserva d’Anja – Ranohira (PN Isalo)\nEsmorzar i sortida cap a Ranohira. Pel camí, visita de la Reserva d’Anja que va rebre el premi Equador el 2012 gràcies a les seves actuacions. Hi viuen els lèmurs de cua anellada o maki catta en el seu entorn natural. Després de la visita, continuació del trajecte a través de la plana de Horombe que ens oferirà increïbles paisatges. Ens deixarem sorprendre per aquestes masses de sorra comprimida que han pres un aspecte inimaginable amb el pas del temps, així com per una flora endèmica molt particular. Instal·lació a l’hotel i desplaçament per admirar la posta de sol a la cèlebre Finestra del Isalo (6 hores de trajecte).\n15 AGO.- PN Isalo\nEsmorzar i dia consagrat a la visita del Parc Nacional d’Isalo, les seves cascades, piscina natural, canons … Seria convenient preveure dinar pel teu propi compte si es vol fer l’excursió d’un dia.\nL’erosió ha esculpit formes magnífiques al gres, des escarpades agulles que apunten al cel fins blocs rocosos en equilibri. Malgrat el seu aspecte sec, Isalo posseeix una important xarxa hidrogràfica constituïda d’aigües que alimenten els afluents del Mangoky. Terra sagrada, conté sepultures dels ancestres Bara qua han estat excavades en els laterals dels barrancs per evitar la seva espoli. A Isalo trobem enormes cadenes de canons, pics de gres que van de vermell a rosa, masses de granit esculpides, planes plenes de cràters, etc. Pots triar entre fer diferents circuits dins o fora del parc (consultar fitxa tècnica).\nOmnipresent en les cerimònies tradicionals, el zebú és l’element natural més important de la cultura Bara. Antigament, abans del matrimoni un jove Bara havia de robar zebús per demostrar la seva força i bravura. El circuit Malazo (que vol dir “lladres de zebús”) encara s’utilitza a través d’aquest laberint natural de l’Isalo. Els Bara van venir del sud-est de Madagascar buscant pastures favorables a l’expansió del seu bestiar per finalment establir-se a la regió de l’Isalo.\n16 AGO.- PN Isalo – Tuléar – Platges de Ifaty\nEsmorzar i sortida cap a la ciutat costanera de Tuléar (3 hores de trajecte). Pel camí, travessarem la regió de Sakaraha, on apareixen els primers baobabs del sud malgaix i les cèlebres tombes Mahafaly. Arribada a l’animada ciutat de Tuléar i dinar lliure. Visita del mercat de petxines abans de continuar cap a Ifaty, situada a 25 km de Tuléar. Arribada a Ifaty i instal·lació a l’hotel.\n17 AGO.- Platges de Ifaty\nEsmorzar. Possibilitat de realitzar diverses activitats, organitzades per l’hotel: visita del bosc de baobabs, sortida per albirar balenes, activitats nàutiques, etc (totes opcionals, a pagar en destí).\n18 AGO.- Platges de Ifaty – Tuléar. Vol a Antananarivo\nEsmorzar i temps lliure. Segons l’horari del vol, trasllat fins Tuléar per al vol de tornada a la capital, Antananarivo. A l’arribada a l’aeroport d’Ivato, recollida i trasllat al seu hotel. Nit en hotel.\n19 AGO.- Antananarivo (visites). Vol a Barcelona\nSortida després d’esmorzar, per descobrir Antananarivo, “la ciutat de les Mil Pujols”. La ciutat s’estén entre 12 turons a una mitjana de 1500 metres d’altitud. Passeig a peu per la part alta de la ciutat, amb les seves cases tradicionals altes i estretes, on es troba el palau de la Reina Ranavalona 1Re, destruït pel foc el 1995. També el Palau del Primer Ministre, transformat en museu, i que conserva els vestigis salvats de l’incendi del Palau de la Reina. Des d’aquest lloc podran gaudir d’unes vistes extraordinàries de la ciutat i els turons.\nA continuació, trasllat a l’aeroport per agafar el vol internacional de tornada a Barcelona. Si dóna temps, en el camí a l’aeroport visitarem el mercat de la Digue. Nit a bord.\n20 AGO.- Arribada a Barcelona\nEn base a grup de 6 a 8 persones 3.175 €\nEn base a grup de 4 a 5 persones 3.355 €\nSuplement Habitació Individual 725 €\nTransport durant la ruta en vehicles climatitzats amb conductor de parla anglesa o francesa.\nGuia de parla hispana del 05 al 16 d’Agost i durant el 19 d’Agost.\nGARANTIDES: 13 JUL / 03, 10 AGO


Bona nit i tapa't: Dit i fet\nLes Coses són com Som 29 d’octubre de 2008 a les 21:45\nPreciós, encantandor, encisador, fantàstic... m'ha agradat molt com descrius aquests moments, o instants. A vegades, els concerts de bona música tenen això. Regalen les notes a dues mirades que han acudit a escoltar-los... i mira no ho oblidaràs, oi?\nAssumpta 29 d’octubre de 2008 a les 22:06\nOstreeees!! Quin article més i més maco!! :-))\nlabruixoleta 29 d’octubre de 2008 a les 22:19\nxexu, i tu ens has transmes la brillantor d'aquest miracle a la perfecció. El somriure als llavis, la tendresa dels gestos i la lluentor dels ulls, barrejat amb música, felicitat i jocs, dóna un resultat genial!\nRita 29 d’octubre de 2008 a les 22:20\nUfff, XeXu, que bonic! Això és estimar, això és tendresa, això és sensibilitat, això és fer grans les petites coses, això és tot cor!! Felicitats per ser i sentir així... a tots dos! :-)\nJordi Casanovas 29 d’octubre de 2008 a les 22:36\nDe petits quan ens explicaven coses així cantàvem alguna cosa que s'assemblava a això: http://www.goear.com/listen.php?v=82e890e\nestrip 29 d’octubre de 2008 a les 23:22\nla música connecta!\nmolt ben narrat, segur que tararejaves mentre ho escrivies...\nrits 29 d’octubre de 2008 a les 23:33\nDoncs a repetir-los!!!!\nI que no pari la música, almenys en els vostres cors.\nCarquinyol 29 d’octubre de 2008 a les 23:37\ncalor en un dia fred, tendresa en un dia dur... si que sembla ben bé màgia company.\nMontse 29 d’octubre de 2008 a les 23:55\nUalaaaaaaaaaaaaaaaaa!!! què bonic què bonic, què boniiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiic!!!!\nSegur que estaves feliç!!! Més que ella!!!!\nCarme Rosanas 30 d’octubre de 2008 a les 0:05\nMolt bé, molt bé, preciós, ja veia jo que t'agradava molt Antònia Font, però no sé si és per la músic a o pels miracles. ;)\nfada 30 d’octubre de 2008 a les 8:53\nEntre el sol que ha sortit i el teu post tinc dosi suficient de felicitat per a tot el dia! Moltes gràcies. És preciós. I felicitats a tots dos :)) Que tinguis tan bon dia com ahir. Un petó.\nneus 30 d’octubre de 2008 a les 9:25\nQue trist que seria aquest món sense música, somriures i tendresa...\nEl teu somriure em fa somriure :)\nNeoPoeta 30 d’octubre de 2008 a les 14:59\nUau, que maco :) Quina persona més afortunada, la del post ;)\nAh, i que siguin molts dies més\nUnknown 30 d’octubre de 2008 a les 17:04\nEl que pot fer un somriure...\nClint 30 d’octubre de 2008 a les 18:16\nQuè et passa! un post alegre? jajaja\nDoncs a fer més el burru...que total són quatre dies\nMoni 30 d’octubre de 2008 a les 19:00\nOstres...Complicitat II.. ja,ja,ja\niruNa 30 d’octubre de 2008 a les 20:52\nA mesura que anava llegint m'anava imaginant la situació... hi ha moments d'intensa complicitat i conexió que fan que els somriures oblidin les preocupacions i visquin la felicitat del present.\nÉs un post preciós, ple de tendresa i sentiment... ja t'ho ha dit tothom. Però deixa'm dir-te una cosa, estic segura que no només ha estat Antonia Font qui ha obrat aquest miracle... crec que tu també hi has tingut molt a veure, o m'equivoco?\nCerta música és sinònim de felicitat, però si està acompanyada d'aquells que més estimem es converteix en màgia!!!\nuna abraçada XeXu, i a viure molts més dies com aquest!!!\nLaia 30 d’octubre de 2008 a les 20:55\n*o*... Si dic alguna cosa ho espatllo!! M'ha agradat molt, tan tendre, tan... buff és que trobes l'essència, el que de debò és important i és tan difícil de descriure. No hi ha res més bonic que el que descrius... Bé, sí. Poder-ho explicar sabent que és veritat.\nM'has fet somriure i també m'he osat una mica toveta! Que contadictori... Però preciós, de debò!!\nAnònim 30 d’octubre de 2008 a les 23:26\nTu turu ru... no cal dir res més... genial, em quedo amb la complicitat de les teves paraules :)\nJoana 30 d’octubre de 2008 a les 23:58\nI ballar només amb la mirada!!!Oooooh! com m'agrada ;)\nGuspira 31 d’octubre de 2008 a les 1:38\nOoooh... Ara mateix, després de llegir les teves paraules tan plenes de felicitat, només sé dir-te que et desitjo milions i milions d'instants llargs, com anar d'aquí a la lluna i tornar, plens d'aquests ulls brillants que puguis mirar i et mirin amb la tendresa més gran del món. I que aquests instants, et duguin un milió de capolament labial després de tant somriure... :)\n"i aaaaaaaaaaaaleeeeeegriaaaaaaaaaa ses veeelles se xapen de riureeee, es diiies s'acaben i es fars il·luminen ses gòndoles entre ses caseees i aaaaaaaaaaaaaaaleeeeeegriaaaaaaa ses òoooorbites en sincroniaaaaa i es ooovnis se pinyen i deixen un cràaater per seeeempre dins sa meva vidaaaaa i aaaaaleeeeeegriaaaaa..."\n(ja ho sé... canto fatal, però és igual!)\nAnònim 31 d’octubre de 2008 a les 8:41\nI que duri, que duri…\nDeric 31 d’octubre de 2008 a les 14:10\nAntònia Font és una bona elecció\nLLuNa 31 d’octubre de 2008 a les 16:19\nDe vegades no ens cal gaire res per tocar la felicitat amb les nostres pròpies mans, oi? M'alegro de poder compartir un trosset de la teva felicitat. I que duri!\nEli 31 d’octubre de 2008 a les 17:40\nA veure si se m'encomana, aquesta espurna de bon rotllo!!!!\nzel 31 d’octubre de 2008 a les 19:49\nNen, que maco, quina alegria compartir això....\nUnknown 1 de novembre de 2008 a les 0:27\nXeXu 1 de novembre de 2008 a les 2:56\nDe vegades necessito escriure una cosa així, perquè hi ha coses que cremen a dins, i si no les dius, et quedes malament. Dono gràcies que tinc aquest lloc per escriure-les, tant quan són bones com quan són dolentes, però si puc triar, em quedo amb poder explicar moments màgics com aquests. I compartir-los amb tots vosaltres i veure com us alegreu per mi em fa encara més feliç. Moltes gràcies a tots i a totes pels vostres comentaris. Us he dit mai que sou l'hòstia?\nUnknown 5 de novembre de 2008 a les 21:41\nNoiet!!!Quin post més senzill i maco :)\nM'alegra molt saber d'aquests bons moments :D Els que sempre queden.\nSiberieee εïз... 7 de novembre de 2008 a les 16:32\nuooooh, qué bonic!! veig somriures en la nit... tururú per tú, i per qui et fa somriure :o), tambééé!


“El creixement del futbol femení queda amenaçat pel coronavirus”\nUn informe de FIFPro alerta de la vulnerabilitat de les jugadores si no es prenen mesures adequades\nBarcelonaL’organització internacional que representa el col·lectiu de futbolistes mundial, FIFPro, ha emès un informe aquest dijous en què alerta de “l’amenaça” que el coronavirus representa “per al creixement i l'evolució del futbol femení cap a una indústria forta i viable”. FIFPro creu que les jugadores són “extremadament vulnerables” perquè les condicions de treball als seus clubs no les protegeixen adequadament en un context com l’actual.\nEs refereix, sobretot, a l’absència de contractes escrits (només el 18% de les futbolistes en lligues principals tenen contracte), al fet que els que hi ha són de curta durada (dotze mesos de mitjana) i a la falta d’assegurances i cobertura mèdica de garanties. FIFPro també denuncia que les mensualitats majoritàries s'acosten als 600 euros i que és habitual cobrar amb retard. En la majoria de casos, les jugadores reben com a compensació unes ajudes en l'habitatge (51%), en l’assegurança (44%) o en alimentació (37%) que ara FIFPro insisteix que s’haurien de conservar.\nDe fet, en l’informe Covid-19: implicacions per al futbol femení professional, FIFPro alerta que la situació econòmica derivada de la crisi sanitària podria donar lloc a insolvències de clubs altament rendibles i estables en molts mercats. És a dir, que si no hi ha un suport adequat, fins i tot els clubs més forts podrien trontollar. "Ens trobem en un temps sense precedents i tenim la responsabilitat com a comunitat del futbol mundial de treballar plegats i donar suport a la nostra indústria", ha comentat el secretari general de FIFPro, Jonas Baer-Hoffmann. "Si perdem clubs, lligues i competicions de seleccions, potser els perdem per sempre en el negoci. El nostre objectiu no ha de ser només evitar que això passi, sinó construir una base més sòlida per al futur”.\nAmanda Vandervort, responsable de futbol femení de FIFPro, es mira l’actualitat com una finestra d’oportunitat. “Hem de fer front a les implicacions complexes d'aquesta paralització del futbol femení. Tenim l'oportunitat de fer canvis estructurals que són molt necessaris i que poden beneficiar el futbol en general. Aprofitem aquest moment per donar suport a les jugadores i per crear una indústria estable per al futur”.\nFutbol Femení Covid-19


centretimer.com | Revitalització cutània - centretimer.com\nRegeneració cel·lular de la pell\nLa mesoplàstia és el tractament de rejoveniment facial per excel·lència. Es realitza a la cara, el coll, l’escot i el dors de les mans per reestructurar els volums de l’àrea facial, obtenir una pell més llisa i lluminosa, atenuar les arrugues i millorar l’aspecte extern de la pell, sempre respectant la naturalitat del rostre.\nConsisteix a infiltrar a la dermis un còctel de substàncies bioestimuladores que augmenten la producció de fibroblasts o cèl·lules que produeixen col·lagen i combaten la flacciditat per reparar i hidratar els teixits, regenerar volum, corregir solcs i depressions de la pell, i atenuar les arrugues d’expressió.\nLa mesoplàstia és el tractament de rejoveniment facial per excel·lència.\nNombre de sessions: 6- 10. Manteniment 1/mes\nResultats:a partir de la quarta sessió\nPreu aproximat: entre 60-120 euros per sessió depenent de les substàncies administrades


El bloc de Pujol: Tres àmbits en convulsió. Catalunya, Espanya, Europa - Cat Diàleg - Diari Digital català\nJordi Pujol i Soley / Aquest escrit va ser fet el 5-X-2015. És a dir, nou mesos abans del Brexit i abans de les dues eleccions espanyoles.\nCatalunyaPolíticaZPortada DerechaZResto 13 July, 2016 CatDialeg.cat 0\nInici » Historic » El bloc de Pujol: Tres àmbits en convulsió. Catalunya, Espanya, Europa\nAquesta entrada forma part del bloc de Jordi Pujol a l’Associació Serviol\nUn comentari personal. Però no només personal.\nUn comentari referent a que em resulta difícil superar l’estat d’ànim en què em trobo. M’hi vaig esforçant. Miro de resistir l’ofensiva de desprestigi que m’aboquen a sobre. Això es podrà dilucidar del tot en el seu moment, però en tot cas des d’ara puc dir – perquè és el meu sentiment íntim – que no és això el que realment m’angunieja. El sentiment de culpabilitat em ve de que no per cobdícia, però sí que per por, per desídia, per lleugeresa, per feblesa he comès una falta que no havia d’haver comès. Que crec que en el seu moment es reconduirà.\nPerò no és d’això del que ara vull parlar. Sinó d’un altre aspecte menys personal. Personal perquè fa referència a tres àmbits d’acció als quals volia dedicar en gran part la meva vida. I ho vaig fer. Durant molts molts anys. I m’il·lusionaven. Però ara tan objectivament com subjectivament se’m fa difícil, o impossible, fer-ho. I no només per estat d’ànim i problemes personals sinó també – i molt – perquè realment en tots tres s’ha anat fent objectivament difícil treballar-hi amb il·lusió i eficàcia. Amb entusiasme i ambició.\nAquests tres àmbits eren i han estat Catalunya, Espanya i Europa.\nLa meva primera fidelitat ha estat i és Catalunya. Des de molt jove. I en tots els àmbits. Sempre en el marc d’un projecte de país. Tocant moltes tecles, però totes elles en el marc d’un projecte. D’un projecte de país. D’un país amb forta consciència històrica, amb llengua i cultura alhora resistents i creatives, amb unes determinades formes de vida molt persistents.\nPer raons demogràfiques i polítiques, i per com ha anat la Història, hauria estat lògic que Catalunya s’hagués diluït, que s’hagués despersonalitzat. No ha estat així. A part dels fets essencials de llengua i cultura hi deuen haver contribuït el que se n’ha dit “formes de vida”. Que fent-ne un resum molt breu i incomplet poden ser des de la “laboriosidad” que deia en Cadalso a finals del segle XVIII (just en el moment de la recuperació econòmica i social del segle XVIII, com tan bé explica en Pierre Vilar) fins a la combinació de seny, ironia, mesura i continuïtat d’en Ferrater i Mora i l’aportació molt decisiva d’en Vicens Vives. Que situa en la “voluntat de ser” el fet bàsic de l’actitud col·lectiva catalana. Personalment arribo a la presa de consciència personal del que és el país i de la situació en què es troba en un moment (els anys immediats de després de la guerra) difícil i que convida al descoratjament. Per diversos motius i circumstàncies – familiars, socials – jo no hi vaig caure. I em vaig apuntar molt aviat a la tasca de conservació de la memòria i de reconstrucció del país. En una doble línia d’agitació i de formulació de projecte. De projecte global i per tant polièdric.\nJa he dit que la meva primera fidelitat, que ha estat i és Catalunya, l’he volguda exercir en dos marcs més amplis. Un d’ells és Espanya. Jo no he estat independentista llevat d’un moment fugaç que combinava l’opressió radical del primer franquisme i el que en podríem dir la lectura dels versos d’en Ventura Gassol. De fet l’any 1946 – ja amb setze anys – això ja està superat. (Època, per exemple, de la meva adscripció al grup Torras i Bages i poc després de la gran concentració a Montserrat del mes d’abril de 1947.) El meu activisme catalanista ja va incorporar tant el fet espanyol com l’europeu. El reconeixement de Catalunya s’havia d’aconseguir en aquest doble marc. I no només passivament o resignadament sinó amb iniciativa i compromís. Amb esperit constructiu. És a dir, no només havíem de tenir com a lema i objectiu el que jo en deia “construir Catalunya” sinó també – en la mesura molt i molt modesta que ens pertocava – contribuir al progrés espanyol i europeu.\nJa he explicat molts cops com des dels anys 50 vaig començar a plantejar què havia de fer Catalunya en el marc espanyol. No només políticament, sinó també en el camp econòmic i social. I en l’ideològic.\nCrec que durant molts anys he pogut treballar en aquest sentit. En general modestament encara que en determinades èpoques amb una certa capacitat d’incidència.\nAixò era possible per una Catalunya amb la seva pròpia identitat reconeguda i respectada i amb les eines i competències pertinents. I una Espanya oberta a aquesta possibilitat. I aquest era el nostre objectiu col·lectiu. I el meu personal. Però ara ja no ho és.\nQue a més m’afecten personalment d’una manera greu. Ja he dit d’entrada que feia un comentari personal. Encara que no només personal, perquè durant molts anys he contribuït d’una manera important a l’aplicació d’un projecte col·lectiu que ha fet fer un gran progrés a Catalunya. En tots els ordres. I que també durant més de quaranta anys ha contribuït al progrés general espanyol.\nPerò ara la meva capacitat de fer una contribució positiva ja no existeix. Confio que altres ho faran. I ho desitjo.\nVaig començar aquest escrit el 5 d’octubre. El vaig continuar a mitjans de mes. I avui – 3 de novembre – el reprenc amb el text d’un interviu a La Vanguardia del dia 27 d’un professor d’Oxford – John Gray – que afegeix llenya a les preocupacions que vaig començar a exposar referents a Catalunya i a Espanya. (Però faltava el comentari sobre Europa.)\nEl titular de l’entrevista ja és prou inquietant per un europeista com jo. Per un patriota europeu com jo. “El projecte europeu i l’euro es desintegren”.\nI jo hi sóc especialment sensible perquè ja fa un cert temps que contemplo amb preocupació l’evolució europea. I ho tinc escrit. I perquè coincideixo amb algunes de les crítiques de John Gray.\nQue vulguin ser de la UE. Molt més que de qualsevol altre continent, gran país o gran civilització. Més fins i tot que dels USA, almenys en aspectes molt importants.\nCom que el que diu el Professor Gray convida al pessimisme em poso la bena a la ferida i avanço que segueixo tenint fe en Europa. Després diré perquè. Però de moment explico el que diu el Professor Gray.\nDiu que està engegat el procés de desintegració europeu. I dóna a entendre que això no s’aturarà, o que és molt difícil que ho pugui fer. Perquè la UE s’ha fet massa gran i és massa rígida. Perquè hi ha massa desequilibri intern, per altra banda molt difícil d’eliminar. I perquè Europa ja no és ni probablement tornarà a ser un actor global. I que Europa no té capacitat per a resoldre el problema de la immigració. I que Europa va camí d’esdevenir “feble, desordenada i introvertida, amb molts governs febles, una política opaca i un ressorgiment poderós de la dreta radical”. I conclou que som “en un carreró sense sortida”.\nTot això dit per un home seriós. O sia que deunidó. Però jo vull creure que el que dèiem – i jo personalment amb especial èmfasi – de que la UE havia estat una història d’èxit segueix essent veritat. Ara amenaçat, però encara real.\nTothom vol ser europeu perquè Europa i la UE combina millor que cap altra societat el nivell de vida, el benestar social (Estat del Benestar) i la llibertat política i de pensament. Tot plegat fruit d’un patrimoni cultural i espiritual, humanista, d’alta qualitat. El mateix Gray parla de Montaigne “i uns quants més”, diu. Però és que són molts més. I vénen del pensament grec i de la idea cívica de Roma i dels valors del cristianisme. Tot això dit sense menysvaloració d’altres cultures i civilitzacions, però sense oblit dels nostres valors. Que vénen de molt lluny, però que després han continuat amb les grans reformes religioses i amb l’enciclopedisme i la Declaració dels Drets de l’Home.\nI les formulacions ideològiques i polítiques que han conduit a l’Estat del Benestar. Que han conduit a que una gran multitud arreu del món, si pot triar, tria ser europeu i no d’altres continents. No d’altres cultures i d’altres sistemes.\nO sia que Europa és un valor universal. És un referent d’abast universal. Això fa més necessari i urgent que superi la seva crisi. O les seves crisis. Perquè en té més d’una. Econòmica i financera, política i social, de desconcert enfront de la globalització, d’idees i de valors. Però la multiplicitat de crisis deu tenir un origen comú. O com a mínim hi deu haver interconnexió entre totes elles. Hi deu haver algun indret o algun mecanisme que ben utilitzat potser podria ajudar a recompondre el conjunt d’idees, valors i actituds que podrien fer-ne quelcom de menys discursiu i més operatiu, més sincer i menys teatral, més responsable i menys evasiu. Més valent.\nPodria ser que per a fer això calgués un lideratge reforçat. En el terreny polític. Però també, i molt, ideològic i cultural, i si la paraula no fes por hauríem de dir en el terreny espiritual. Perquè ara l’exerceix massa en solitari Alemanya. I honestament cal acceptar que en bona part això és així perquè tothom s’esmuny. Com bé fa uns mesos va editorialitzar “The Economist” Alemanya és a hores d’ara, a Europa, “the reluctant hegemon”. L’hegemònic o cap de fila reticent. Que ho és o en fa, si més no en part, per força.\nTot això requereix intel·ligència i competència, però també una voluntat col·lectiva pactada de sentit de responsabilitat, i de bona fe, i també de percepció de perill. S’albira per alguna banda que aquestes condicions es comencin a donar? No del tot. Però l’esperit europeu és una barreja d’actitud prometeica i d’esperança cristiana. I d’humanisme personalista. Uns ingredients sòlids i creatius. Que poden fer possible la reacció.\nEl blog de Pujol: Ahir vaig pujar al Tagamanent\nbloc Jordi Pujol2 bloc Pujol6 catdialeg1747 Jordi Pujol32 reflexions personals1


«Tortosa, ciutat del Renaixement» esdevé la nova marca turística de la ciutat | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\n«Tortosa, ciutat del Renaixement» esdevé la nova marca turística de la ciutat\nEl disseny del logotip, de Marta Viladrich, juga amb la sinuositat del riu i pren com a element central un símbol present als Reials Col·legis\nEl pes històric que té Tortosa, amb una època tan representativa com és la del Renaixement, pren protagonisme a la nova marca turística de la ciutat. Es presenta amb el lema ’Tortosa, ciutat del Renaixement’, i vol posar en valor un fet que singularitza la destinació turística: "som l’única destinació del país que pot presumir d’un patrimoni de l’època del Renaixement tan ric com el que tenim", ha explicat l’alcaldessa, Meritxell Roigé.\nA la presentació del disseny, aquest passat dilluns, Roigé ha remarcat l’aposta que s’ha fet en els últims anys per potenciar el turisme, com a part fonamental del desenvolupament de la ciutat. Una lectura que va remarcar el regidor de Turisme, Josep Felip Monclús, que a més va explicar que l’objectiu de la nova marca és ajudar a promocionar de manera més ambiciosa la destinació de Tortosa per captar més visitants.\nLa marca es presenta amb un logotip, que ha dissenyat Marta Viladrich. Segons explicava la dissenyadora, el lema ha volgut aconseguir unes lletres amb tipografia dinàmica, simpàtica i acolorida, en la qual destaca la lletra ’R’. D’una banda, simbolitza la inicial del Renaixement, i de l’altra, s’uneix amb un traç sinuós que simbolitza el riu Ebre, per acabar fusionant-se amb la lletra ’S’. Al logotip pren rellevància un altre element, que corona el disseny: es tracta d’una reproducció d’un símbol que es troba present a la base d’una de les columnes dels Reials Col·legis, i que incorpora elements referents a Venus i Cupido.\nLa nova imatge formarà part de les campanyes de promoció turística que es duran a terme en els pròxims mesos per atraure nous visitants a la ciutat. Des de l’àrea de Turisme remarquen que l’elecció de la destinació que fan els turistes es basa, en la major part, en una decisió de caire emocional, més que racional. Es per aquest motiu que han volgut renovar la marca, per impactar el potencial client. La finalitat és posar de relleu una destinació de caire cultural, però que representa una oferta que va molt més enllà, ja que es vol posar en valor també els diferents actius naturals de l’entorn, al cor de la Reserva de la Biosfera i a tocar de dos parcs naturals, així com donar major protagonisme al riu.\nL’alcaldessa de Tortosa i el regidor de Turisme amb la dissenyadora del logotip. Foto: cedida