La Patum Infantil reclama una llei pròpia per mantenir la seva essència - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa Patum Infantil reclama una llei pròpia per mantenir la seva essència\nPer primer cop els àngels apareixen només al final dels salts de maces per complir la normativa del foc\ndani perona 21.06.2019 | 23:34\nSalt de maces amb els angelets dins de la rotllana a la Patum de Lluïment un cop ja havien petat tots els fuets REPORTATGE FOTOGRÀFIC: dani perona\nSalt de maces amb els angelets dins de la rotllana a la Patum de Lluïment un cop ja havien petat tots els fuets\nBall de nans vells durant la Patum de la tarda\nEls gegants voltant al final del primer salt de la Patum completa\nPendent del cel i reivindicativa. Així va ser la Patum Infantil d'aquest Corpus que ahir, divendres, va omplir la plaça de Sant Pere de petits patumaires per gaudir del seu dia. Com l'any passat, la celebració va estar marcada per la por a la pluja. Tot i que la Patum de Lluïment al migdia va celebrar-se sense aigua, la pluja va arribar just al final quan sonaven els darrers tirabols. A la tarda, tot i que les previsions eren de xàfecs, el sol va presidir tots els salts. També va tornar a ser una Patum Infantil de reivindicació. Una vegada més els responsables de l'associació que gestiona la festa van exigir una llei pròpia per mantenir l'essència de la festa i poder desvincular-se, així, de la normativa europea del foc que impedeix als menors de 10 anys formar part de les comparses de foc.\nEl president de l'Associació de la Patum Infantil, Sergi Montaner, va explicar la situació per la megafonia de la plaça i va reclamar, una vegada més, una llei pròpia «per garantir la festa amb la seva essència», i va retreure als responsables polítics catalans manca de «compromís i valentia» per fer que la Patum quedi fora de la normativa europea. «Nosaltres som tradició i cultura, i no hem de dependre d'una llei feta per regular les casetes de petards», va dir Montaner. Aquest missatge va estar present durant tota la festa d'ahir amb els salts de maces reivindicatius i amb una pancarta que penjava d'un dels balcons de la plaça: «Som tradició, no pirotècnia. Com a infants volem mantenir la festa».\nDurant tots els salts d'ahir, els del matí i els de la tarda, es van presenciar imatges inèdites en cada salt de maces. Van ser salts sense la presència dels àngels fins al final del ball. Amb aquest gest reivindicatiu -i que va servir per permetre que tots els infants apuntats a la festa d'enguany poguessin saltar- els responsables de la Patum Infantil van voler denunciar una vegada més la seva disconformitat amb l'esmentada llei del foc, que impedeix que els més menuts puguin participar en la festa fent de maces, de guitaires o de ple, i enguany també d'àngels. Tenint en compte que els quatre integrants de la comparsa dels àngels d'enguany eren menors de 10 anys, els responsables de la festa van haver de reformular els salts i fer-ho de manera reivindicativa perquè tothom saltés i a la vegada complir la llei i evitar cap sanció. Les maces van saltar amb fuets com sempre, però sense la presència dels àngels al centre de la plaça. La parella d'angelets van esperar-se a l'empostissat del tabal fins que el darrer fuet va petar. Després van entrar a la rotllana entre aplaudiments dels presents per rematar, com sempre passa per acabar el salt de maces, els dimonis abatuts.\nLa comparsa dels àngels, que surt a la plaça durant els salts de maces, no està considerada com una comparsa de foc pels responsables de la Patum Infantil, ja que no intervenen amb els elements pirotècnics directament, i per tant, al sorteig d'enguany també s'hi podien presentar infants menors de 10 anys. Aquesta setmana, l'Associació de la Patum Infantil va rebre l'avís de la Guàrdia Civil que els alertava que els nens que no tinguin l'edat mínima de 10 anys tampoc podien fer d'angelets a la festa, tal com ja va explicar aquest diari.\nHomenatge a Maria Rosa Ferrer\nLa festa va homenatjar ahir Maria Rosa Ferrer, que va morir dijous. Ferrer era l'esposa de Joan Rafart, fundador de la festa infantil i una incansable col·laboradora de la celebració, tal com va destacar el seu net Sergi Montaner per megafonia just abans del ball de l'àliga de lluïment. «La Maria Rosa va ser una treballadora incansable a l'ombra. Sargint, cosint, teixint la roba. És de justícia mencionar aquestes dones incansables i sense reconeixements que han fet gran aquesta Patum petita. Maria Rosa, aquest ball va per tu», va dir.\nEls petits patumaires es fan seva la plaça de Sant Pere durant els salts de la tarda. Berguedà


KDE UserBase Wiki\tView\tView source\tHistory\tPage\tDiscussion\tCom fer preguntes\tRevision as of 10:48, 31 March 2012 by Abella (Talk | contribs)\nÚs de l'IRC per a rebre ajuda Aquí teniu alguns consells sobre com fer preguntes, especialment en # kde sobre Freenode, de manera que augmenteu les probabilitats d'obtenir respostes:\nSense por, simplement pregunteu: el canal #kde a irc.freenode.net és de suport als usuaris, de manera que esperem les vostres preguntes. Endavant! .\nEsteu preparat amb tots els detalls rellevants que trobeu sobre el vostre sistema: Les preguntes que probablement us plantejareu són:\nquina versió de KDE s'executa: si no la sabeu, obriu Konsole i escriviu «rpm -qa kdebase» i mireu els números de versió indicats\ncom s'instal·la: probablement des dels repositoris de la vostra distribució. Probablement no haureu de donar tota aquesta informació immediatament, però si és útil conèixer com trobar-la ràpidament.\nProva de resoldre tu mateix els problemes abans de preguntar: Google és el teu amic (missatges d'error entrats a Google sovint són una font d'ajuda). Hauríeu de fer una ullada a Solució de problemes de KDE. El consell que trobeu aquí podria ser el mateix que a #kde, de manera que primer, prova .\nA causa de que el KDE està desenvolupat activament, els canvis arriben amb molta freqüència, pel que no us sorpreneu si no podeu trobar cap informació per escrit. Pregunteu a l'IRC, el fòrum o a una llista de correu, i quan tingueu una resposta, registreu un compte a UserBase i afegu-hi la informació a la pàgina corresponent. Alhora que apreneu sobre el vostre sistema, estareu ajudant als altres a fer el mateix Els fòrums Un altre gran lloc per aconseguir ajuda són els fòrums de la comunitat KDE. Sempre és una bona idea cercar primer en els fòrums. Potser la vostra pregunta ja ha estat contestada. Si no, trobeu un fòrum adequat i inicieu-hi un fil. No espereu una resposta immediata, però recordeu de tornar regularment per participar en el debat que s'iniciarà. Recordeu que els fòrums són portats per usuaris com tu. Els fòrums de la comunitat KDE ofereixen una característica de «missatge guia» que us pot ajudar a publicar la vostra pregunta en el fòrum apropiat, augmentant la possibilitat que la vegi la gent amb coneixements en la matèria. És accessible com una gran botó «Missatge nou» a la pàgina inicial dels fòrums, així que si teniu algun dubte, aquest és el lloc per on començar.\nEls fòrums tenen una característica de cerca exhaustiva: abans de publicar mireu que la vostra pregunta no ha estat resposta, o si hi ha indicis que poden ajudar-vos a resoldre el problema. Si no hi ha una solució satisfactòria per al problema, creeu un nou missatge. Per cercar, escriviu les paraules clau en la caixa superior dreta de qualsevol pàgina del fòrum. Per omissió, es cercarà a tots els fòrums. Per realitzar cerques esteses, feu clic a l'enllaç «Cerca» sota el marc de «KDE Community Forums». Si la vostra pregunta s'ha respost adequadament, considereu el marcar un tema com «resolt». És un pas molt petit, però molt útil per als altres usuaris, atès que els dieu que no hi ha més qüestions. Per marcar un tema com resolt, escolliu el tema amb la millor resposta en el fil, i feu clic a la marca verda sota seu. Si torneu a la llista de temes us adonareu d'una marca de verificació verda al costat del títol del tema. La majoria de les distribucions tenen els seus propis fòrums, els quals també poden ser valuosos. Les pàgines web de la vostra distribució han de proporcionar enllaços als seus fòrums.\nNormalment, quan s'informa d'un problema en l'IRC o en una llista de correu, els ajudants us demanaran que obriu una consola. Una consola és una finestra basada en text que podeu utilitzar per a donar ordres a executar al vostre ordinador. Per a obrir una consola premeu ALT_F2 i en la caixa que aparegui escriviu el següent:\nRetrieved from ‘http://userbase.kde.org/index.php?title=Asking_Questions/ca&oldid=237332’\tCategory: Com començar/ca\tContent is available under Creative Commons License SA 3.0 and the GNU Free Documentation License 1.2.\tNavigation\tHomeQuick StartRecent changes


XXXI Diada de la Puntaire de Catalunya\nL’Arboç, 18 Maig de 2018\nLa Vila de l'Arboç acollirà els pròxims 18, 19 i 20 de maig la XXXI edició de la Diada de la Puntaire de Catalunya, considerat com l'esdeveniment puntaire més important del país. A més, es dóna la circumstància que aquest esdeveniment coincideix amb el 30è aniversari de l'Associació Catalana de Puntaires, una efemèride que amplificarà encara més la seva repercussió mediàtica.\nLa Diada de la Puntaire de Catalunya és un esdeveniment de caire itinerant promogut per l'Associació Catalana de Puntaires. Cada any se celebra en una seu diferent i per acollir-la cal presentar una candidatura i competir amb altres municipis catalans. Va ser al març de 2016 que L'Arboç va presentar candidatura i va ser elegida com a seu de la XXXI Diada de la Puntaire de Catalunya.\nDurant tres jornades, 18, 19 i 20 de maig de 2018, l'Arboç acollirà diversos actes relacionats amb la punta al coixí. El divendres 18 de maig a partir de les 7 de la tarda l'antropóloga M.C. Rafecas pronunciarà la conferència “Les Puntes de Coixí al Penedès”, i a continuació hi haurà un col-loqui amb diverses personalitats del món de la Punta al Coixí.\nEl dissabte 19 de maig a partir de les 6 de la tarda, prèvia presentació d'una interessant exposició de Postals Puntaires, l'Auditori Municipal acollirà un dels actes estrella de la XXXI Diada de la Puntaire de Catalunya; la presentació del llibre “La Punta de l'Arboç”, a càrrec de la seva autora Mercè Ribas. A continuació, l'Ajuntament de l'Arboç i l'Associació Catalana de Puntaires realitzaran diversos reconeixements i homenatges a persones del món puntaire, i per acabar tots els assistents podran visitar el Museu de Puntes al Coixí de l'Arboç gratuïtament.\nPerò el punt àlgid de la XXXI Diada de la Puntaire serà el diumenge 20 de maig, amb la gran trobada de més de 1500 puntaires, i amb un matí ple d'actes especialment concebuts per al públic familiar. La confecció d'una gran catifa floral amb motius puntaires i, sobretot, el primer aplec de gegantes puntaires de Catalunya, seran els actes més vistosos i i que de ben seguir sorprendran als visitants.\nPer a informació més detallada hom pot consultar el programa de la XXXI Diada de la Puntaire de Catalunya a la plana web de l'Ajuntament de l'Arboç o al perfil de facebook municipal.\nLa XXXI Diada de la Puntaire de Catalunya és un esdeveniment organitzat per l'Ajuntament de l'Arboç, l'Associació Catalana de Puntaires, l'Institut d'Estudis Penedesencs, la Colla de Gegants i Nans de l'Arboç i la Fundació Privada Museu de Puntes al Coixí de l'Arboç.\nEts el visitant nº: 8173644


La professora María Jesús García, premi Blas Infante d’Estudis sobre Administració i Gestió Pública\nLa professora María Jesús García ha rebut el premi Blas Infante d’Estudis i Investigació sobre Administració i Gestió Pública que concedeix l’Institut Andalús d’Administració Pública pel treball ‘Democràcia participativa en l’elaboració de les Normes Europees en el context de la legislació intel·ligent’.\nGarcía analitza en el treball els procediments d’elaboració de normes comunitàries, amb especial referència als mecanismes jurídics previstos per l’ordenament europeu per a potenciar la participació de la ciutadania no sols en l’elaboració de les mateixes, sinó també al llarg de tot el cicle normatiu. Tot açò, en el marc d’un context normatiu que advoca per racionalitzar l’elaboració d’actes legislatius, considerant que no es tracta de legislar més, sinó millor.\nMaría Jesús García és professora titular de Dret Administratiu en la Universitat de València. Després d'acabar els seus estudis de llicenciatura en Dret va obtindre una beca d'investigació del Ministeri d'Educació i Ciència, obtenint posteriorment el títol de Doctora en Dret.\nÉs autora de quatre llibres i ha publicat diferents articles en revistes especialitzades sobre una gran varietat de temes relacionats amb el Dret Públic. A més, ha rebut diferents premis pels seus treballs d’investigació.\nHa sigut magistrada suplent en règim d'adscripció permanent com a mesura de reforç en el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat valenciana, Sala contenciosa administrativa.\nMaría Jesús García ha sigut professora convidada en la Universitat de Harvard en 2017 i membre del Reial Col·legi Complutense a Harvard, institució de la qual va rebre una beca per a realitzar una estada d'investigació en la citada universitat. Ha impartit seminaris i conferències tant en la Universitat de Harvard, com en altres universitats europees on ha sigut professora visitant.\nFile in: Premis i distincions , Reconeixements externs , PDI\nEl Consell de Direcció de la UV visita la Facultat de Ciències de l’Activitat Física i l’Esport


Els vols comercials de Viatges Regina a l'Aeroport d'Andorra-La Seu acaben amb una ocupació mitjana del 58%\nEls vols comercials de Viatges Regina a l’Aeroport d’Andorra-La Seu acaben amb una ocupació mitjana del 58%\nMés de 250 viatgers els han utilitzat per desplaçar-se durant el mes de març a Palma de Mallorca, Madrid o Marsella\nACN Montferrer i Castellbò.-Els vols comercials organitzats per Viatges Regina a l’Aeroport d’Andorra – La Seu d’Urgell han assolit una mitjana d’ocupació del 57,58%, segons dades facilitades per l’empresa alturgellenca. Durant les quatre setmanes que s’han dut a terme el volum de passatgers total ha estat de 258, dels quals gairebé la meitat els han utilitzat per anar a Palma de Mallorca. Mentre, la ruta de Madrid ha comptat amb 96 viatgers i la de Marsella, que només es va operar la primera setmana des de la infraestructura pirinenca, 29. La companyia Twin Jet, adherida a Air France, va ser l’encarregada de dur a terme els enlairaments i aterratges el primer cap de setmana però després de detectar-se diversos problemes, l’agència de viatges va decidir, de mutu acord amb la firma francesa, rescindir el contracte. El relleu el va agafar l’andorrana TSA, que des d’aleshores i fins aquest diumenge ha fet dues rotacions a Palma de Mallorca i una a Madrid, ja que el seu avió disposa de vuit places.\nEls vols, operats en divendres i diumenges del 9 de març a l’1 d’abril, han superat la trentena de viatgers tant el 16 com el 23 de març, així com el dia de l’estrena, en què va viatjar un grup de touroperadors i periodistes francesos per conèixer l’oferta turística de la Seu d’Urgell. Tots ells van tornar a la seva destinació per carretera, ja que l’avió que havia d’aterrar a l’aeroport pirinenc des de Madrid es va desviar a Girona per mala visibilitat. Aquell mateix diumenge, algunes de les rutes també s’hi van veure afectades per aquest motiu però, a partir del següent cap de setmana i amb TSA com a operadora, tots els enlairaments i aterratges s’han pogut fer sense incidents.Des de Viatges Regina es mostren satisfets amb el volum d’ocupació assolit ja que pràcticament s’aproxima al seu objectiu, que era del 60%. Un cop acabada la prova pilot, que ha durat quatre setmanes, l’empresa alturgellenca no preveu repetir-la, almenys, fins que l’aeroport estigui dotat amb el sistema d’aterratge instrumental amb GPS. Per tal d’obtenir-lo, cal rebre la certificació per part d’AESA i Enaire.


CARTOGRAFIES d’estiu: Una cervesa freda al capdamunt del pas de Sani | CARTOGRAFIESignotes\nCARTOGRAFIES d’estiu: Una cervesa freda al capdamunt del pas de Sani\nHi ha evidències clares que el poble san ja vivia a l’àrea de l’enorme Parc Natural de Maloti-Drakensberg fa més de quatre mil anys\nHi ha evidències clares que el poble san ja vivia a l’àrea de l’enorme Parc Natural de Maloti-Drakensberg fa més de quatre mil anys. Aquest fet ha comportat que actualment tinguem la sort de poder gaudir del seu llegat cultural, sobretot, en forma de petròglifs. No debades, aquest poble va ser durant segles un dels més importants, diversos i actius de tota l’Àfrica del sud, abans que altres grups ètnics i colons europeus els anessin desplaçant i afeblint. Era una nació tan important que fins i tot els ocupants holandesos (els bòers) els van posar un nom concret, els boiximans.\nUn dels llocs més espectaculars del territori san (i també zulu) és precisament aquí: el pas de Sani, una mena de coll de muntanya espectacular tant pel paisatge com pel patrimoni natural i cultural. Aquest pas, a 2.876 metres sobre l’oceà Índic, és la via de comunicació natural que connecta la província sud-africana de KwaZulu-Natal i el regne de Lesotho des de temps immemorials. La carretera inicia el seu recorregut a la localitat sud-africana d’Underberg, situada ja a una altura de 1.904 metres, als peus de la regió de la Drakensberg, batejada així pels holandesos a causa segurament de la natura escarpada dels seus cims, ben bé com l’esquena d’un drac. Aquí hi ha nombroses empreses de guies que, per un preu assequible, et pugen i baixen en vehicle 4 x 4. La legislació del país no preveu la possibilitat de fer el pas amb un vehicle convencional i, a més, potencia que es faci sempre amb un guia experimentat. Això és així perquè molts vehicles no han pogut superar els forts pendents i l’estat lamentable de la pista i han acabat estimbant-se muntanya avall. La pista que porta a Sani és tremendament perillosa i només apta per a animals quadrúpedes mancats de consciència, muntanyencs intrèpids, ciclistes experts i conductors inconscients…


Biblioblog – Fora del prestatge » Els veïns de dalt\n« Le malade imaginaire, de Molière\nDiada de Sant Jordi 2015 »\nUn matrimoni, cansat, fastiguejat, que discuteix més que parla. Anna és una dona que viu pel quedar bé i Juli, un home que fa del sarcasme la seva manera de comunicació verbal. Anna ha decidit convidar els veïns de dalt i així agrair-li la seva ajuda quan es van mudar. Juli no vol ni veure’ls. La seva activitat sexual frenètica i sorollosa, els impedeix fer vida i dormir amb tranquil·litat. Al final serà massa tard i se’ls trobarà a casa. Així que el seu pla serà el de denunciar la seva perversitat.\nAquest és l’argument de l’obra que s’està interpretant al Teatre Romea de Barcelona fins a mitjans de maig. Es tracta de la primera incursió del director cinematogràfic Cesc Gay, pel·lícules com Ficción, A la ciudad, Una pistola en cada mano, són la seva millor presentació en la seva opera prima a l’escena teatral. En aquest nou hàbitat ens proposa una altra comèdia sobre les misèries de la vida en parella. La virtut de Gai sempre ha estat el de embastar bons diàlegs per teixir amb ells relacions humanes complexes que moltes vegades porten a situacions de gran tensió.\nEls protagonistes són quatre intèrprets amb ganes de fer lluir la comèdia, sobretot el matrimoni que componen l’actor Pere Arquillué, que ens ofereix un personatge de Juli que voreja la passivitat i l’agressivitat amb gran facilitat, amb una llengua viperina, incapaç de dir les coses sense una gota de sarcasme; és un dels rols que més li agrada interpretar i en el que se sent més còmode com demostra el paper de Claudi que realitza a la sèrie televisiva La Riera, que li permet compaginar les dues vessants: televisió i teatre.\nÀgata Roca interpreta una Anna ferida, víctima i botxí que es debat internament entre la correcció i el quedar bé o el deixar-se portar com fa en la seva intimitat. Mentrestant, els veïns actuen de persones constantment punyents. Com ràpidament demostra damunt de l’escenari un Jordi Rico, divertit en el seu desvergonyiment com el bomber que incendia tots els focs, sense mossegar-se la llengua. Però no esta sol, al seu costat llueix com mai una Nora Navas que dóna la sensació de ser una mera comparsa del bomber divertit, però les aparences enganyen tot i que descobrim una dona que se suposa que s’ha alliberat sexualment però que li falta intenció i picardia.\nSempre m’han fascinat els extrems brutals als quals poden arribar a barallar-les parelles en públic. Cesc Gay.\ndimecres 22 d'abril de 2015 | Categoria: NO T'HO PERDIS!,TEATRE I POESIA\t| Enllaç permanent


No només de pa viuen els nens. Què inclou la pensió d'aliments d'un menor i com es calcula? | El Jurista\n27/11/2017 10/12/2017 1\nSòcia en ICN LEGAL\nEls advocats que ens dediquem al dret de família rebem diàriament consultes de clients que desitgen separar-se de la seva parella actual amb la qual han tingut fills. En la majoria dels casos els fills tinguts en comú acostumen a ser encara menors d’edat.\nÉs important recalcar en aquest punt que, en tots els procediments de família, si hi ha fills menors d’edat, ha d’establir-se l’import d’una pensió d’aliments derivada de l’obligació de tot pare de mantenir al seu fill fins que sigui econòmicament independent. Veurem més endavant que la pensió d’aliments no només engloba el menjar, sinó que jurídicament és un concepte més ampli.\nDesafortunadament, en moltes ocasions la pensió d’aliments que ha de fixar-se a favor dels nens o fills adolescents és una font habitual de conflictes entre les parelles que estan en tràmit de separació.\nS’acostuma a discutir per la quantitat que aconsegueix aquesta pensió, però no menys important és deixar clar quines necessitats ha de cobrir la mateixa. I és que, finalment, la quantitat necessària variarà segons el que entenguem cobert per aquesta pensió.\nAmb freqüència es generen nous conflictes entre els progenitors per no haver aclarit l’abast de la pensió. No és rar trobar-se amb que un progenitor reclama a l’altre la meitat de despeses que ha suportat en solitari, tot i que aquestes despeses havien d’entendre’s dins de la pensió d’aliments.\nDeixar clar quines necessitats ha de cobrir aquesta pensió pot suposar, inicialment, un altre punt de discussió que dificulti aconseguir un acord. No obstant això, de gens servirà un acord entre les parts si, posteriorment, la quantitat acordada és insuficient i no es va aclarir el que havia de cobrir.\nTant el codi civil, com el codi civil català, preveuen el contingut de la pensió d’aliments que de forma estricta cobriria les necessitats d’habitatge, roba, assistència mèdica i formació del menor. El problema radica a determinar què succeeix amb les despeses del menor que no s’identifiquen perfectament amb aquestes categories.\nEs consideren les activitats extraescolars part de la formació del menor?, i les excursions del col·legi o el material escolar? Si el menor té alguna intolerància alimentària, ha d’entendre’s l’alimentació coberta per la pensió d’aliments?, o s’haurà d’adequar a la despesa addicional que suposa aquesta intolerància?\nLa jurisprudència ha vingut desenvolupant el contingut de la pensió d’aliments. S’han de destacar les següents sentències: Sentències del TS d’11 de març de 2010 (EDJ 2010/16360) i en la jurisprudència menor, les de l’Audiència Provincial de Barcelona de 29 de setembre de 2011 (EDJ 2011/241750), de 6 de setembre de 2011 (EDJ 2011/236902), de 10 de maig de 2010 (EDJ 2010/151206), de 14 de maig de 2010 (EDJ 2010/153916) i de 19 de març de 2010 (EDJ 2010/64050). Quant a les matrícules i despeses escolars, cal esmentar expressament la Sentència 579/2014, de data 15 d’octubre, de la Sala Primera, Ponent: Excm. Sr. Magistrat D. José Luis Calvo Cabello.\nDe forma simplificada, podem entendre que les despeses del menor que siguin previsibles i reiterades en el temps estaran dins de la pensió d’aliments. Mentre que, com a despeses extraordinàries, trobarem en essència les despeses imprevisibles.\nCalcular les despeses del menor, en cada cas concret, serà un primer pas per al càlcul de la pensió. Es resumeixen a continuació:\n• Les despeses d’habitatge seran, en principi, senzilles d’acreditar. Considerarem les despeses de manteniment de l’habitatge (renda de lloguer o quota hipotecària, impostos, despeses de comunitat i altres associats) i els subministraments (aigua, llum i gas).\n• Quant als aliments, al costat de les necessitats de vestir, suposa una quantitat difícil de determinar i acreditar.\nUn bon punt de partida són els tiquets de compra, on intentarem reunir els corresponents a un mes complet i extrapolarem el resultat a la resta de mesos. Pot resultar d’ajuda l’extracte dels moviments bancaris de les despeses de la família.\nSerà important incloure en aquesta partida la quota del menjador escolar (si el menor fa ús d’aquest servei), així com detallar qualsevol despesa extraordinària que suposin les condicions particulars del menor.\nSobre la roba, podem valorar el cost d’una muda completa, deixant fora el calçat, que habitualment supera el valor de la resta de peces. Realitzarem una aproximació d’aquesta despesa especulant sobre el nombre de mudes i calçat que necessitarà el menor al llarg d’un any. Ja sabem que els nens creixen i necessiten canvi permanent de roba i calçat cada estació.\n• Finalment, en relació amb la formació, no bastarà amb considerar les quotes mensuals del centre al que acudeixi el menor. Les activitats extraescolars que el menor realitzés abans de la crisi de parella i durant la mateixa, el material escolar (normalment anual, per tant, previsible i reiterat en el temps) i les excursions o activitats dins del pla d’estudis, també quedaran dins d’aquesta categoria.\nTotes aquestes despeses haurien de ser relativament fàcils d’acreditar, si be algunes hauran d’aproximar-se mitjançant les dades que disposem, com en el cas de les excursions d’anys posteriors.\nCom a nota comuna als punts anteriors, en les despeses difícils d’individualitzar (com l’habitatge o els aliments), haurem de tenir en compte el nombre de persones que conviuen amb el fill menor. Per obtenir una xifra que s’acosti el màxim possible a la real, atribuirem al menor el percentatge que correspongui de les despeses totals de la unitat familiar.\nDeterminades les necessitats del menor, el següent pas serà calcular els ingressos, i les despeses necessàries i imprescindibles, de tots dos progenitors. Únicament destacar que, en relació amb les despeses, cobraran especial rellevància altres obligacions d’aliments del progenitor, despeses de manteniment d’altres fills i aquelles despeses necessàries per continuar amb la seva activitat econòmica.\nMés enllà d’aquesta enumeració, els càlculs realitzats pels Jutjats habitualment reserven pels progenitors un mínim bàsic per al seu propi manteniment.\nDe forma semblant a les despeses dels menors, haurem d’acreditar aquelles despeses que excedeixin “l’habitual”, sempre amb la cautela que les despeses de l’alimentant estiguin amb concordança a la seva capacitat econòmica i nivell de vida, o be imprescindibles per la seva manutenció i el d’aquells que depenguin d’ell, en cas contrari correm el risc que no es prenguin en consideració.\nPosant en comú les despeses del menor i el balanç d’ingressos/despeses de cada progenitor, no hauria de resultar excessivament complicat aconseguir un repartiment equitatiu de la pensió d’aliments necessària per al menor. En aquest repartiment considerarem també aquelles despeses que, beneficiant al menor, siguin suportades en solitari per un dels progenitors. Com a exemple habitual, les quotes del préstec hipotecari sobre l’habitatge en què resideix el menor, quan solament un dels progenitors consta com a deutor.\nEn conclusió, per determinar una pensió d’aliments adequada, que eviti futurs conflictes, hem de realitzar un càlcul exhaustiu de les necessitats que la mateixa ha de cobrir. Des d’ICN LEGAL recomanem afrontar aquests conflictes amb especial dedicació als detalls particulars de cada cas, doncs al final és el que ens permet marcar la diferència i al final protegir a la part més feble, els fills menors.\n09/09/2019 a les 14:30\nBones; fa 7 mesos que m’he separat i la custodia la tinc fins que la Claudia tingui 5anys.\nTenim 2 fills, en Guillem de 7 anys amb discapacitat (TEA) i la nena de 27mesos.\nVam acordar un conveni i la meva pregunta es la seguent:\n– he de preparar-li la maleta de la roba dels meus fills, al seu pare, els caps de setmana que estan amb el pare i la dels dimecres que tambe dormen amb el pare? Fins ara ho he estat fent, pero al tornar-me la roba bruta, peces de roba perdudes etc.. he decidit deixar-ho de fer. I la seva resposta es denunciar-me o restar-m’ho de la pensio.


Setmana Solidària: voluntariat de 2n de Batxillerat a l'Escola Pia de Salt ~ Escola Pia Sabadell\nHome » batxillerat , pastoral » Setmana Solidària: voluntariat de 2n de Batxillerat a l'Escola Pia de Salt\nSetmana Solidària: voluntariat de 2n de Batxillerat a l'Escola Pia de Salt\n11.11.16 batxillerat, pastoral\nAl llarg del dia d'ahir, un grup de 20 alumnes voluntaris de 2n de Batxillerat van portar a terme una jornada de col•laboració a Salt. El Carles Ruiz, director de l'escola i antic professor de Sabadell ens va rebre per explicar-nos el perquè d'una Escola Pia a Salt, la tipologia d'alumnes que tenen matriculats i el funcionament de la pròpia escola.\nDesprés, hi va haver una bona estona d'esbarjo al pati perquè grans i petits es coneguessin i juguessin junts. Més tard, vam començar el taller de decoració de les reixes de l'escola, pintar rodes, neteja del galliner i poda dels arbustos.\nAl migdia va venir l'Oriol Ramon que també havia treballat a Sabadell, acompanyat de la Diana per explicar-nos els PFI que estan portant a terme per a joves amb dificultats sòcio-econòmiques. Va ser una estona que ens va fer obrir els ulls per fer-nos conscients de tot allò que tenim.\nDesprés de dinar, vam continuar amb els tallers i vam cloure la trobada amb un fantàstic berenar. Els comiats i emocions estaven a flor de pell. Abans de marxar, ens van regalar a tots la "pedra de la sort" per desitjar-nos que el 2n de Batxillerat i la Selectivitat ens vagin molt bé. En aquest enllaç podeu veure moltes més fotografies de la visita a l’Escola Pia de Salt, no us les perdeu!


RESTES DEL DIA: WI-FI SEES THROUGH WALLS EDITION - PEL QUE VAL - 2020\nGoogle Maps afegeix una finestra d’arrossegament dinàmic 2006\nAny en revisió: maig de 2005 a Lifehacker 2005\nCLI Fun: data d’avui en un calendari anual 2007\npel que val\nRestes del dia: Wi-Fi Sees Through Walls Edition\npel que val \nAquí hi ha una ullada ràpida a les notícies que han arribat al nostre radar que avui no han acabat de fer la primera pàgina.\nPer què el correu electrònic no té regles més llargues ...\nA la gent li encanta declarar el final de les coses, i el Wall Street Journal l’anomena un dia per correu electrònic. Tots encara el fem servir tot el temps, per descomptat, i sensacional o no, el correu electrònic com a mínim té alternatives més saludables que mai. [WSJ]\nGoogle Wave i l’alba de la comunicació passiva-agressiva\nEscrit en resposta a l'article anterior sobre el final del correu electrònic, TechCrunch suggereix que Google Wave està fent un gran avenç per solucionar alguns dels problemes amb el correu electrònic. [TechCrunch]\nEls senyals de xarxa sense fils produeixen parets de divulgació\nUn parell d’investigadors d’enginyeria elèctrica veuen a través de parets amb l’ajut d’una xarxa de xarxa sense fils. [Cablejat]\nEls mòbils T permeten que els usuaris furiosos de Sidekick anul·lin els seus contractes de forma gratuïta\nT-Mobile aquest cap de setmana ha reconegut que havien perdut moltes de les dades dels seus usuaris per bé i que avui permeten a qualsevol persona deixar el seu contracte gratuïtament per a efectuar-ne modificacions. [Gizmodo]\nNovetats a Google Squared: millores de qualitat, ordenació i exportació\nEl mateix Wolfram Alpha de Google, el fins ara menys útil Google Squared, ha desenvolupat moltes millores, incloent-hi més dades i la capacitat d’exportar dades. [Blog oficial de Google]\nGPS extern per a iPod i iPhone\nHaureu de ser aventurers i disposats a cercar un mòdul GPS Bluetooth per començar-hi, però si realment voleu afegir funcionalitat GPS al vostre iPod touch, sembla que podeu fer-ho. [Hack a Day]\nSexe, trucades en conferència i regles obsoletes de la FCC\nGoogle respon a l'afirmació d'AT&T segons la qual Google Play està bloquejant de forma injusta les trucades als números que el gegant de les telecomunicacions ha de rebre per part del FCC. [Blog de polítiques públiques de Google]\nObtén i funciona Google Gears a Firefox 3.5\nSomni Hacks Roundup\nObjectiu d'objectius de càmeres àmplies i econòmiques\nMillor programari gratuït per desbloquejar el vostre maquinari favorit\nFes una enquesta, guanya melodies dolces\nFacebook obre el registre a tothom\nEscanejar sastre neteja les pàgines escanejades\nFeu el seguiment de viatges i entrenaments amb un PocketMod\nEl pla de jubilació de nou suport\nCom crear i extreure fitxers.rar\nFotos de Maker Faire\nCopyright 2020 \_ https://nshout.com: pel que val


Boda :: Foro Bodas :: GuiaNupcial.com :: • Mostra el tema - Protegeix les teves mans del fred\nAutor: Gisela010 » dl. des. 14, 2015 5:25 pm\nLa pell de les mans és fina i fràgil i una de les més exposades a les agressions diàries, que acaben deteriorant donant-li un aspecte sec, arrugat i apagat. Protegir-la del fred és senzill. T’ho expliquem.\nLes mans són una de les parts del cos que més pateix les inclemències estacionals. Ara està exposada al fred, el vent, els canvis de temperatura, el sol, l’aigua, detergents, lleixius…\nUn acte tan quotidià com rentar-se les mans també pot suposar una agressió per la seva delicada pell ja que s’altera la seva barrera de protecció natural. L’ideal és usar productes d’higiene que siguin suaus, sense alcohol ni perfums agressius. El Dr. Joan Arenas, assessor mèdic de Eucerin, aconsella per mantenir unes mans hidratades i sanes:\n– Usa sempre productes suaus i evita els que tenen excessius perfums i sabons.\n– Asseca bé amb una tovallola de cotó i usa sempre crema hidratant.\n– Evita l’aigua molt calenta.\n– Per realitzar les tasques domèstiques, usa guants i així evita que les mans estiguin en contacte directe amb compostos agressius.\n– Realitza exfoliacions suaus setmanals, afavoreix l’eliminació de les cèl·lules mortes.\n– Per a les pells molt seques, després de la rutina de neteja, hidrata les mans i fa servir uns guants de cotó per dormir, el resultat és una màxima hidratació i protecció.


Ciclop etern | Aracne fila i fila\n← LA FRANCE VERSUS ROMA (BILINGUE COLLOQUIUM) POSIDÓ I HERMES (DIÀLEG DELS DÉUS) →\n42 thoughts on “Ciclop etern”\nMireia Moral 4 març 2012 at 21:37\nVaig anar a la xerrada, i va estar molt bé, va ser molt completa, ens va contestar molt bé totes les preguntes. El poema es molt bonic.\ngerard carrillo 5 març 2012 at 13:01\nla veritat es que estic dacord amb el Tom tot i que evidentment es una opiniò subjectiva de cadascù.\nnatalia espejo 6 març 2012 at 12:57\nLa xerrada em va agradar molt i aquest poema l’he entés molt bé, es molt bonic.\nYasmina Berkane Pais 6 març 2012 at 13:09\nCoincideixo amb els meus companys en que va estar molt bé la xerrada d’en Xavier. Encara que no hem va agradar el llibre de l’Ase d’Or aquest poema, el Ciclop Etern, està molt bé i m’alegra que en Xavier comenti a Aracne, ja que la seva aportació ha estat molt interesant.\nNaim 9 març 2012 at 09:57\nHem va agradar moltissim la xerrada d’en Xavier,el poema de Ciclop Etern està molt bè, tot i que costa una mica entedre aquest poema.\nfranco.paula0920 4 març 2013 at 15:03\nEstà molt bé el fet de escriure una poesia per a un cíclop, un ser mitològic d’un sol ull.\n“Oh, tu ull de ciclop etern i immòbil”. Lúnic ull que té en el centre de la cara.\nTambé esmenta a Poliferm “Oh, tu, Polifem modern, vigia celest, déu de la claror nocturna”.\nTots els versos sempre començen amb “Oh, tu”.\nPer cert, desconeixia el fet que Xavier Serrahima escriu poesia. Encara m’enrecordo en la visita que ens va fer gràcies a la lectura de l’ase d’or. Seria un plaer tornat a veure aquest home que tant s’interessa per als referents clàssics.\nSegons el Cant Novè de l’Odissea, Ulisses, en el viatge de tornada de Troia, va arribar a una illa,Odiseu juntament amb uns companys escollits per ell mateix van decidir explorar l’illa amb un dels tres vaixells que controlaven, després de donar mitja volta sencera a l’illa Odisseu va trobar una cova, Odisseu va penetrar-hi juntament amb dotze companys i entre tots van muntar un festí amb el menjar que el ciclop guardava a la seva cova, a qüestió de menjar, els grecs van perdre la noció del temps i es van adonar massa tard de l’arribada del ciclop a la seva llar. Polifem va tancar l’entrada de la cova amb una enorme roca i després d’encendre una foguera va poder divisar els grecs amagats al fons de tot. Si bé al principi va sentir curiositat per els nouvinguts, però en veure que s’havien menjat gairebé totes les seves reserves va muntar en còlera i en venjança va devorar a dos dels grecs.\nUlisses, empresonat a la cova amb els grecs restants va elaborar un pla per fugir. Quan va caure la nit, Ulisses va oferir vi al ciclop (el qual desconeixia completament l’existència d’aquest líquid). El ciclop va demanar a Ulisses el seu nom i ell, astutament, li contestà “Ningú”. Aprofitant que dormia,ja que Ulisses i els seus l’havien emborratxat, Ulisses el deixà cec amb una estaca. A continuació, Ulisses i els seus companys fugiren disfressats d’ovelles. Quan els altres ciclops sentiren remor i demanaren què passava, el ciclop digué: “Ningú m’ha deixat cec! Ningú m’ha atacat!”. Així els companys de Polifem pensaren que ningú li havia fet cap mal. Aquesta astúcia va deixar lliures Ulisses i els seus companys. Polifem des de la seva illa va sentir les burles del grecs que s’endinsaven a la mar, i amb un últim acte de fúria els va llençar una roca, però com l’havien encegat va fallar el llançament. Finalment Polifem va pregar a el seu pare que governa les aigües, que evités que Ulisses arribés a la seva pàtria.\nMarta Verde i Elisa Moya 5 març 2013 at 11:01\ngegant de peus de plom (…)\nJaja, quina clavada.\nClar, té un únic ull i és una bèstia enorme.\nLa xerrada del Xavier Serrahima és la del llibre de “L’ase d’or” que va asistir la Elisa va estar molt bé a l’home el vam veure molt sociable i disposa a contestar les preguntes que li formulavem. Seria un plaer tornat a veure aquest home que tant s’interessa per als referents clàssics.\nAndrea Balart 7 març 2013 at 15:05\nPolifem era un gegant que vivia en una cova i només tenia un ull.. Quan hi van passar Ulisses i els seus companys els va capturar i cada nit se’n menjava un per sopar.\nUlisses el va emborratxar de vi i li va clavar la llança roent a l’ull. Es va lligar amb els companys supervivents a la panxa de les ovelles de Polifem aprofitant quan van sortir de la cova a pasturar.\nPolifem tocava l’esquena dels seus animals per impedir que els seus presoners s’escapessin a llom del ramat, però no es va fixar en les panxes..\nUlisses s’havia presentat com “Ningú”, quan el cíclop li havia demanat pel nom. Així, quan els altres gegants van preguntar a Polifem qui l’havia ferit els va contestar: “Ningú”, i el van deixar per boig. Després li va foradar l’ull. Al final es va escapar amb les ovelles.\nDeixo aquí un enllaç on està la Odissea:\nirina 7 març 2013 at 16:48\nEl poema està molt bé, crec que associa al cíclop Polifem amb la llum que guia als vaixells, és a dir amb un far ja que només té un sol ull i per tant és com la llum del far. Polifem era un ciclop d’un sol ull fill de Posidó i de la nimfa Toosa.\nA l’Odissea,es narra com Ulisses, en el viatge de tornada de Troia, va arribar a una illa, i juntament amb uns companys van decidir explorar l’illa. Després de donar mitja volta sencera a l’illa, Ulisses va trobar una cova, va penetrar-hi juntament amb dotze companys i entre tots van muntar un festí amb el menjar que el ciclop guardava a la seva cova. El ciclop va arribar i va tancar l’entrada de la cova amb una enorme roca i després d’encendre una foguera va poder divisar els grecs amagats al fons de tot. En veure que s’havien menjat gairebé totes les seves reserves va muntar en còlera i en venjança va devorar a dos dels grecs.\nQuan va caure la nit, Ulisses va oferir vi al ciclop . El ciclop va demanar a Ulisses el seu nom i ell, astutament, li contestà “Ningú”. Aprofitant que dormia,ja que Ulisses i els seus l’havien emborratxat, Ulisses el deixà cec amb una estaca. A continuació, Ulisses i els seus companys fugiren disfressats d’ovelles. Quan els altres ciclops sentiren remor i demanaren què passava, el ciclop digué: “Ningú m’ha deixat cec! Ningú m’ha atacat!”. Així els companys de Polifem pensaren que ningú li havia fet cap mal. Aquesta astúcia va deixar lliures a Ulisses i els seus companys. Polifem des de la seva illa va sentir les burles del grecs que s’endinsaven a la mar, i amb un últim acte de fúria els va llençar una roca, però com l’havien encegat va fallar el llançament. Finalment Polifem va pregar a el seu pare que evités que Ulisses arribés a la seva pàtria.\nPer això, Ulisses és perseguit per la ira del déu del mar, Posidó, enutjat amb ell perquè ha deixat cec el seu fill, el ciclop, Polifem.\nalexandre mercadé moya 8 març 2013 at 11:26\nAquest poema està molt bé diria que assosia a Poliferm amb la llum que guia als vaixells al seu desti.\nPoliferm era un ciclop (un ser gegant amb un sol ull) que surt a l’Odissea i Ulisses emborratxan-lo li restrosa el ull.\nArnau Alvarez 15 març 2013 at 11:58\nSense dubte algun el que ha fet el poema té un talent incalculable es un molt bo poema ja que sembla que tu estiguis davant de Polifem mirant-li desde la ment fins a tot el cos de el gran ull enmig del cap fins als grans peus del gran Polifem es un poema be fet,encara que hi ha coses que no les entenc perqué no tinc el intel·lecte suficient per entendre algunes paraules tant complexes.\nAlex Aguilera 25 març 2013 at 20:54\nÉs un poema molt bonic i interesant! Està molt ben fet i molt ben pensat. Hi ha coses que no entenc, algunes paraules.. A part això, m’agradat molt.\nQui ho ha escrit és un gran poeta!\namandaleon 16 abril 2013 at 08:29\nUn poema molt romàntic. Ciclop, encara que tingui un sol ull, tè sentiments i estima algú. Molt bon poema i molt bon escriptor!\nCarlos Padial Pineda 16 abril 2013 at 08:34\nUn poema molt romàntic. Polifem , encara que tingui un sol ull, tè sentiments i estima algú. Molt bon poema i molt bon escriptor!\nEl poema m’ha agradat molt, i en part em sento identificat amb ell, encara que no sigui un Ciclop.\nPer cert, el missatge de amandaleon es meu, nose perque quan m’he loguejat amb el meu correo, no m’he fixat en que el nom del escriptor del comentari, no era jo…\narnau soler 18 abril 2013 at 13:04\nAvagades els mites de la entigua grecia ens sempre veuen els ciclops com dulens gegants i que es menjen les persones.\nPerò avegades tambe tenen sentiments i tenen boncor com es veu en aquet poema.\nEl escripto que va fer aquet pioema es otava que es referia a algu en perticular .\nM’aagradat molt per la manera de expresar aquets sentiments\nSandra 18 abril 2013 at 13:19\nSalve, m’he quedat sense paraules!\nQue bon escriptor, un bon poema romàntic que te fa sentir identificat, és a dir, com si tu fossis aquesta persona a la qual es refereix el poema, en aquest cas el clicop Poliferm.\nHi han paraules que no les acabo d’entendre però així era la poesia per referir-se aquella època, des del meu punt de vista és una llàstima que paraules antigues siguin substituïdes per unes altres.\nMireia Abelaira 18 abril 2013 at 13:21\nAquest poema esta molt bé, m’agradat com es compara amb una llum calida que ilumina.


Ponents – PAD – 2019\nDirectora des de gener de 2016 de la unitat d’Europa i Nord-Amèrica del Centre del Patrimoni Mundial, institució on va arribar el juliol de 2014 com a directora de la unitat de reunions polítiques i legislatives. Des d’aquesta responsabilitat, va ser l’encarregada d’organitzar la primera Assemblea General Extraordinària i la 20a Assemblea General dels Estats Membres, durant la qual es va adoptar el nou sistema d’elecció dels membres del Comitè del Patrimoni Mundial. Va estudiar a l’École Nationale du Patrimoine (una de les Grandes Écoles de França) i té un doctorat en història del patrimoni internacional (EHESS) i tres màsters, en estudis museístics, arqueologia i història, obtinguts, respectivament, a l’École du Louvre, la Universitat de la Sorbona París IV i l’EHESS. Conservadora de formació, va arribar a la UNESCO procedent de la Direcció de Museus de França, càrrec que va ocupar entre 1988 i 1989, i va incorporar-se a l’organització el 1990. Va treballar com a especialista de programa al sector cultural, enllaç a l’oficina cultural de la UNESCO a Venècia, secretària del grup de redacció de plans d’actuació durant la conferència intergovernamental sobre polítiques culturals per al desenvolupament (Estocolm, 1999) i autora i coordinadora de temes relacionats amb les TIC en dues edicions de l’Informe Mundial sobre Cultura. Entre els anys 2000 i 2013 va ser cap de redacció de la revista MUSEUM International. També va ocupar diferents càrrecs als òrgans de govern, com a secretària de la comissió de cultura de la Conferència General i del comitè especial del consell executiu.\nLlicenciada en Ciències Ambientals. Ha treballat, entre altres llocs, durant 5 anys al Parc Natural de Montsant en el projecte de promoció dels productes alimentaris "de Montsant a taula", i organitzant jornades relacionades amb el món agrícola (agricultura ecològica, recuperació de terres) en col·laboració amb les entitats i administracions del Priorat. I en el suport al inici del procés d'adhesió a la Carta Europea de Turisme Sostenible a la comarca del Priorat. Actualment treballa en el projecte de Banc de Terres del Priorat.\nDoctora en economia per la Universitat del País Basc, desenvolupa la seva tasca docent i investigadora a la Universitat del País Basc-Euskal Herriko Unibertsitatea (UPV/EHU) des de 1998. És professora a l’àrea de comercialització i recerca de mercats. Els primers anys de tasca investigadora els va dedicar a temes relacionats amb l’economia social i el cooperativisme i, l’any 2002, va iniciar la seva tesi doctoral, titulada Gestión Sostenible de la política de distribución de alimentos agrarios ecológicos: propuesta de un sistema de indicadores agroecológicos. Actualment, les seves principals línies de recerca són dues: 1) Anàlisi dels processos de comercialització innovadors impulsats per i per a agricultures familiars i consumidors; 2) Anàlisi i generació de mecanismes/eines facilitadores en l’anàlisi de processos/projectes de producció i/o comercialització ecològica familiar (sistemes d’indicadors, SPG, sistematització, etc.). Compagina la seva feina de recerca amb el seu dia a dia, la criança dels seus fills Lur i Inhar, i la participació i la militància en diferents iniciatives i projectes agroecològics.\nEnginyera civil per l’Instituto Superior Politécnico José Antonio Echevarría de L’Havana (1984) i màster en Conservació del Patrimoni Cultural per l’Instituto Superior Politécnico José Antonio Echevarría de L’Havana (2000). És directora de l’Oficina Tècnica de Monuments i també administradora del Paisatge Cultural de la Humanitat “Valle de Viñales” del Centro Provincial de Patrimonio Cultural de Pinar del Río. Ha estat professora assistent a la Universitat Hermanos Saiz Montes de Oca de Pinar del Río (2008). És membre distingida de la càtedra Gonzalo de Cárdenas, impulsada per l’Oficina del Historiador de la Ciudad de La Habana i la Fundació Diego de Sagredo a Espanya.\nTreballa des de fa 19 anys amb La Via Campesina. Hondurenya d’origen ètnic garifuna-lenca, és mare d’una filla i un fill. Militant activa del moviment camperol i feminista hondureny, està compromesa professionalment i personal amb la lluita per al respecte dels drets humans de les dones rurals i la dona en general. Coordinadora tècnica de l’àrea de la dona a La Via Campesina d’Hondures, ha impulsat i acompanyat els drets de les dones rurals sobre la terra, la defensa del territori i la lluita contra totes les formes de violència contra la dona rural. Treballa per enfortir organitzativament l’àrea Articulación de Mujeres a escala centreamericana i també d’Hondures, la formació política i ideològica i els drets de les dones rurals. Dinamitzadora dels processos d’incidència per als drets de les dones rurals.\nProfessora d’educació superior a l’Institut Universitari de Recerca Científica de la Universitat Mohamed V de Rabat i titular d’una tesi d’estat des de març de 2004 amb el títol “La ville de Mogador/Essaouira : Histoire et archéologie monumentale”, supervisada de manera conjunta per la Universitat de Harvard i la Facultat de Lletres i Ciències Humanes de la Universitat Mohamed V (Rabat). Membre del consell de la Fundació Tres Culturas des de juny de 2015, del CIVVH (Comitè Internacional de Pobles i Ciutats Històrics), del consell executiu de l’ICOMOS internacional (2010-2013) i vicepresidenta de l’ICOMOS de Marroc (Rabat) de 2006 a 2013. Guanyadora del Premi del Llibre de Marroc del 2006, escollida el 2007 per Challenge Hebdo com una de les 100 dones més influents del Magreb i premiada el 2009 pel ministre egipci d’Educació Superior amb motiu de l’aniversari del Centre Cultural Egipci de Rabat.\nEl Masroig, 1975. Periodista i guionista. Llicenciada en Filologia Catalana i diplomada en Comunicació Audiovisual. Ha treballat a Ona Catalana, Ràdio Barcelona-Cadena Ser i RAC-1. Actualment ho fa a Catalunya Ràdio. A l’emissora pública ha estat al departament d’informatius i durant sis temporades va treballar al costat de Joan Barril a El Cafè de la República. Les dues últimes temporades ha copresentat el programa El Suplement amb Ricard Ustrell, una feina que ha compaginat amb la realització de l’espai d’entrevistes en profunditat Fons d’Armari.\nNascut el 1976 a Mataró i amb una infància molt vinculada a la vall de Camprodon, viu des de l'any 2000 al Priorat on cercava superar la nostàlgia per la pèrdua dels paisatges i llocs de la infantesa colgats ara de ciment. Llicenciat en geografia a la Universitat de Barcelona, amb una estada a Utrecht, Holanda. Es va iniciar com a pagès a la verema de l'any 2000 i ha passat per totes les fases de producció de vi, tant a camp, celler com venda. Actualment és soci de la Cooperativa de Cabassers, on conrea vinya, olivers, ametllers i horta, tan per venda com autoconsum. Gestiona els seus trossos mitjançant la pastura d'animals, tal com rucs (Rucs de Montsant), cabres i aviram i sense pràcticament llaurar, tot cercant la màxima integració dels conreus a les dinàmiques de la natura. Va ser cap de la primera brigada del Parc Natural de la Serra de Montsant i ha netejat uns quants quilòmetres de senders i camins empedrats voluntàriament, molts d'aquests ara malmesos de forma irreversible pels practicants del motociclisme i la bicicleta de muntanya. L'any 2017 va ser l'encarregat de realitzar la recerca de camp de varietats tradicionals d'horta i fruiters dins del programa de biodiversitat cultivada del Parc Natural de la Serra de Montsant. Actualment dinamitza el Fòrum agrari del Priorat.\nExperta en relacions internacionals i especialitzada en política agrícola i mediambiental internacional, amb 8 anys d’experiència en organitzacions multilaterals i 5 anys com a especialista de programa al secretariat del SIPAM (Sistemes Importants del Patrimoni Agrícola Mundial), a la seu de la FAO a Roma. Des d’aquesta responsabilitat, ha impulsat la creació d’aliances estratègiques i ha ofert assessorament en matèria de polítiques per al desplegament del programa en noves àrees geogràfiques, com ara Llatinoamèrica i Europa.\nFalset, 1970. Periodista i guionista freelance. Bon coneixedor de les comarques de Tarragona, col·labora habitualment en diversos mitjans. Ha escrit llibres, entre els quals destaquen la recerca històrica 'L'òmnibus de la mort: parada Falset' (2008), la guia 'Priorat: els camins del vi i de l'oli' (2010), la novel·la 'L'estiu de l'amor' (2013) i l'obra de periodisme narratiu 'El nazi de Siurana' (2016).\nGinebra, 1972. És biòloga i ha estudiat enologia i filosofia. Qui la coneix sap que també és entusiasta, curiosa i emprenedora. Dirigeix projectes vitivinícoles en agricultura ecològica a la DO Montsant i a la DOQ Priorat i és una apassionada de les varietats autòctones i dels vins envellits, els que emocionen, els que et condueixen als seus orígens.\nLa Pobla de Massaluca, Terra Alta. És Enginyer Tècnic Agrícola, especialitzat en agropecuàries, per l’ESA de Barcelona; i Enginyer Agrònom, especialitzat en fitotècnia, per l’ETSEA de Lleida. És Cap de l’Oficina Comarcal del Priorat del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació (DARP), des de l’any 1988. Anteriorment fou tècnic de serveis especials a l’Oficina Comarcal del Montsià del DARP. És també vocal tècnic del Consell Regulador de la Denominació d’Origen Qualificada Priorat, i del Consell Regulador de la Denominació d’Origen Montsant.\nConsultor en patrimoni cultural. President del Comitè nacional andorrà de l’ICOMOS. Coordinador, consultor i/o redactor de diverses candidatures del Patrimoni Mundial i del Patrimoni Cultural Immaterial, nacionals, internacionals i multinacionals. Especialista en gestió dels paisatges culturals. Ha estat expert en l’Òrgan subsidiari (PCI) d’avaluació de candidatures (cicle 2011-2013). Membre del Comitè Científic (2012-2018) del paisatge cultural inscrit a la Llista del Patrimoni Mundial Les Causses et les Cévennes, paysage cultural de l’agro-pastoralisme méditerranéen, del Consell Assessor del Patrimoni Cultural d’Andorra (2009-2014) i de l’equip redactor del Catàleg del Paisatge d’Andorra (2009). Ponent dels workshops per a l’aplicació del Conveni Europeu del Paisatge (Consell d’Europa). Co-autor de diverses publicacions sobre arquitectura vernacular i patrimoni cultural. Els últims 12 anys ha dirigit la candidatura a Patrimoni Mundial del paisatge cultural agrícola Priorat-Montsant-Siurana.\nPagesa. Té una empresa de 7 ha de regadiu de producció ecològica de fruita, verdura, oliveres i vinya. Ha cursat estudis d’Interiorisme a l’Escola Massana de Barcelona. És responsable de Urbanisme i Paisatge a la Comissió Permanent de la Unió de Pagesos de Catalunya, consellera del Consell Econòmic i Social de Catalunya CTESC i vocal del Jurat d’Expropiacions de Barcelona.\nSanta Coloma de Farners, 1956. És doctora en Geografia per la Universitat Autònoma de Barcelona. Desenvolupa la seva activitat de recerca i docència com a Professora Titular al Departament de Geografia de la Universitat de Girona. Especialitzada en agricultura i desenvolupament rural, en geografia del gènere, en planificació i ordenació del territori i espais públics. Membre de la Càtedra de Geografia i Pensament Territorial (UdG), de l’Institut de Medi Ambient (UdG), de l’Institut Interuniversitari d’Estudis de Dones i Gènere (iiEDG) i dels grups d’investigació de Geografia i Gènere de la UAB i del d’Anàlisis i Planificació Territorial i Medi Ambient de la UdG.\nPeriodista cultural i vinícola. Escriu habitualment al diari Vilaweb. L’any 2017 va fundar Vibop edicions (vibop.cat), on publica llibres que van des de la relació del vi amb la cultura, la gastronomia, el paisatge, fins a col·leccions de poesia i música. Ha fet de guionista per a programes documentals televisius. El 2008 va fundar la revista Papers de Vi, centrada en informar sobre la Denominació d’Origen Alella. Organitza activitats que combinen la creació amb el món del vi: Literatures amb sentits, Tast narrat, Nit de la Pansa blanca.\nFilòloga de formació, gestora de projectes literaris i de turisme cultural relacionats amb el paisatge i el territori. Coordinadora des de la seva creació, l’any 2007, de l’associació PRIORITAT, formada per persones, entitats i institucions i encarregada d’impulsar la candidatura Priorat-Montsant-Siurana, mosaic mediterrani, a paisatge cultural agrícola Patrimoni Mundial de la UNESCO.\nLlicenciada en Ciències Ambientals per la Universitat de Barcelona (UB), i Màster en Agricultura Ecològica per la mateixa universitat. Està especialitzada en gestió de recursos naturals, serveis ambientals i agricultura ecològica. És tècnica de gestió de recursos naturals i desenvolupament rural al Parc Natural de Montsant. També és tècnica del Consell Comarcal del Priorat, on gestiona el Banc de Terres del Priorat.\nPrades de La Molsosa, 1981. Ambientòloga i ecòloga. Sòcia fundadora de l'Arada, Creativitat Social SCCL. La cooperativa treballa en processos de promoció local i rural, des de processos creatius i conjunts, que poden tenir a veure des de la memòria popular, la promoció i complexització de la ruralitat, fins a l'acompanyament en el disseny i implementació de projectes de l'economia social i solidària. En els darrers anys s'ha acompanyat al disseny i creació de cooperatives com Biolord Coop, cooperativa rural sense afany de lucre.\nEnginyera agrònoma per la Universitat de Santiago de Compostel·la. Després, va estar becada en diferents centres de recerca alimentària i producció vegetal. Posteriorment, va treballar com a tècnica per a la Xunta de Galícia en dos projectes de cooperació europea sobre gestió del territori i canvi climàtic. L’any 2009, va obtenir una plaça a la unitat que gestiona el Banc de Terres de Galícia, actualment adscrit a l’Agència Gallega de Desenvolupament Rural, on treballa des de llavors en diferents àrees de gestió. Durant aquest temps ha ampliat la seva formació acadèmica en matèria de gestió del territori, eines d’informació geogràfica i legislació aplicable a les administracions públiques.


Cloris Guest House Noto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Cloris Guest House\nPiazza Perelli Cippo 1, Noto, Noto, Itàlia, 96017 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Cloris Guest House\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Avola, Cloris Guest House és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Cloris Guest House, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, habitació familiar, àrea de fumadors, àrea de TV/saló compartit.\nL'ambient de Cloris Guest House es reflexa en cada habitació. aire condicionat, escriptori, mini bar, balcó/terrassa, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Avola, faci de Cloris Guest House la vostra llar.


L’exemple de Joan Mascaró - Batecs Clàssics\nArticle publicat a l’Ara Balears (16/09/13)\nPer ventura, l’eterna aspirant a consellera d’Educació del Govern Bauzá té la desgràcia de no conèixer un dels nostres mallorquins més universals, Joan Mascaró Fornés (Santa Margalida, 1897- Cambridge, 1987). Seva és la frase: “És una veritat gran, universal, que l’home gran s’arrela dins el seu idioma i cultura i poble, i s’enfila dins els valors universals i, fins i tot, dins l’infinit”. Aquesta premissa no anà gens malament a qui es convertí en un dels responsables del gir oriental que experimentaren els Beatles als anys 60.\nMascaró es convertiria en un convidat habitual dels mitjans de comunicació anglesos. A Espanya fou molt recordada la seva intervenció l’abril de 1979 al programa La clave per parlar sobre les religions. Eren temps en què a la televisió espanyola es podien sentir veus autoritzades sobre un tema que esperonaven a la reflexió –res a veure amb la cridòria, mancada de tot rigor intel·lectual, que impera ara. El de Santa Margalida no necessitava alçar la veu per convèncer; li bastava la força del seu discurs. Ell és tot un exemple de com ser universal a partir d’allò local. “Jo estim –deia- totes les terres i em sent entre germans amb gent de totes les nacions, races, religions i opinions, i crec que el motiu és que estim tant Mallorca. El meu amor a la meva terra em fa comprendre l’amor d’un castellà a Castella, d’un irlandès a Irlanda, d’un indi a l’Índia”.\n– Joan Mascaró, el guia espiritual mallorquí dels Beatles\nalumnes Ana María Aguiló Anglaterra antoni janer ara balears arxiduc Lluís Salvador ball de bot Bauzá Beatles Cambridge cant de la sibil·la castellà celebritats comerç cultura diari discrus discurs educació entrevista Espanya espanyolitzar espanyols esportistes Europa extremenys folcklorismes folklorismes Francesc de Borja Moll frit George Harrison idioma idiomes illencs Índia indígenes intel·lectual Joan March Joan Mascaró John Lennon La clave Lady Madonna Lamps of Fire Llànties de foc llengües orientals local madrilenys mallorquins místic Mossèn Alcover paraules Parlament polèmica politics premissa Quindrop Ramon Llull religions roqueta sànscrit Santa Margalida televisió espanyola The Inner Light universals universitat


La Trail Vall d'Àger obre inscripcions\nLa prova, que es celebrarà el diumenge 26 de març, arriba a la cinquena edició\nper Redacció dilluns, 20 de febrer 2017 - 16:43h\nLa prova servirà per inaugurar de manera oficial les Trail Running Sèries Lleida 2017 | LleidaDiari.cat\nL'Associació Esportiva Ekke i l'Ajuntament d'Àger organitzaran el proper diumenge 26 de març la cinquena edició de la Trail Vall d'Àger (TVA), prova que servirà per inaugurar de manera oficial les Trail Running Sèries Lleida 2017. Després de dos proves (Nit Trail Montoliu i FruiTrail Aitona) que van servir com a presa de contacte amb aquesta disciplina, amb la cita d’Àger es posarà en marxa l’edició del 2017 de les TRS Lleida. Aquesta població de la Noguera serà el centre d’operacions d’uns recorreguts molt atractius encapçalats per la TVA, de 30 quilòmetres i amb un desnivell positiu de 1.800 metres, i un any més inclosa al Circuit Català de Curses de Muntanya (www.feec.org).\nLa segona proposta, que no serà puntuable ni pel Circuit Català ni per les TRS, és l’anomenada Trail Via Romana, més assequible gràcies als 13 quilòmetres de recorregut i els 506 metres de desnivell positiu, i amb l'atractiu afegit derivat de que una gran part del trajecte transita per l'antiga via romana d'Àger. Aquest mateix recorregut, però sense ànim competitiu, serà el de l’anomenada Marxa Via Romana, per gaudir de la muntanya a un ritme lliure.\nLa triple proposta permetrà, doncs, descobrir la Vall d'Àger en el seu conjunt, la seva naturalesa i els seus pobles, amb el centre d’operacions ubicat al Càmping Vall d’Àger. La sortida de la Trail Vall d’Àger està programada per les 9.30 hores, mentre que la Trail Via Romana i la Marxa Via Romana estan previstes per les 10.00 hores.\nL'Associació Esportiva Ekke Lleida és l'organitzadora de les Trail Running Sèries Lleida, amb el suport dels diferents ajuntaments on es desenvolupen les proves juntament amb les entitats col·laboradores en cada cas. Els recorreguts de les diferents proves oscil·len entre els 18 i 30 quilòmetres, i en els casos que és possible, es proposa un recorregut alternatiu de menor distància.\n• 18 de febrer: Nit Trail Running Montoliu.\n• 12 de març: FruiTrail Aitona.\n• 25 de març: TRAIL VALL D’ÀGER.\n• 2 d’abril: TRAIL CLOS PONS.\n• 9 d’abril: Trail Raimat.\n• 7 de maig: TRAIL MONTPEDRÓ.\n• 21 de maig: VERTICAL ÀGER.\n• 18 de juny: PUJADA A SANT JORDI DE CAMARASA.\n• 2 de juliol: Trenkacames Rosselló.\n• 3 de setembre: TOSSALS D’ALMATRET.\n• 24 de setembre: Rogaining La Granja d’Escarp.\n• 5 de novembre: Rogaining Alfaorientació d’Alfarràs.


Plans sostenibles per donar la benvinguda a la primavera\nExcursions, tallers ecològics i activitats infantils per treure profit del bon temps al Penedès\nEl dilluns 20 març arriba la primavera i l’agenda de Surtdecasa es farceix de propostes que ens faran sortir de casa durant les properes setmanes. És el moment per gaudir al màxim del bon temps, del paisatge penedesenc, de les nostres platges quan estan més tranquil·les i, alhora, prendre consciència de la necessitat de tenir cura del nostre entorn.\nPropostes per reflexionar sobre la necessitat d’un medi ambient de qualitat i sostenible\nEl proper 22 de març és el el Dia Internacional de l’Aigua, una jornada per reflexionar sobre la importància de l’aigua i la necessitat de tenir-ne cura i preservar una gestió sostenible i, alhora, el bon estat i qualitat dels rius. A Torrelavit, des del Centre d’Interpretació de l’Aigua, han organitzat dues visites comentades pel Camí del Riu i els safareigs que es van recuperar fa uns mesos; amb la voluntat de difondre la importància de l’aigua en la vida econòmica i social del Penedès.\nD’altra banda, a Sant Cugat Sesgarrigues fan la Festa de l’Arbre i Festa del Medi Ambient, a la parcel·la del polígon El Bosquet, que darrerament s’ha anat adequant per convertir-la en un espai verd singular amb diferents arbres i espècies plantades.\nCamí del Riu de Torrelavit\nFamílies! Cap als Parcs Naturals!\nAl Penedès comptem amb tres grans parcs Naturals: el del Foix, el d’Olèrdola i el del Garraf; cada un d’ells amb característiques pròpies i plens de rutes i curiositats per tots aquells amants de la naturalesa. A més, gairebé cada cap de setmana organitzen activitats pensades per un públic infantil. Per exemple, al Parc del Foix tenen una proposta per despertar la curiositat dels nens i nenes cap a la natura: els mostraran com fer una autèntica llibreta de camp on anotar tot allò que descobriran al llarg del camí. O a Olèrdola, on la remeiera Guisla ensenyara els secrets de les plantes remeieres als més petits de casa. I també, al Parc del Garraf, es farà una visita familiar per coneixer el dia a dia d’un apicultor aixi com el món de les abelles.\nExcursions i descobertes pel Penedès\nRemenem entre els articles de la secció Entorn de Surtdecasa Penedès i calcem-nos les sabates de caminar! Són molts els articles on us hem anat proposant rutes per fer al Penedès. En trobareu per a valents, amb rutes d’uns 20 quilòmetres a peu; o de familiars i primaverals, i fins i tot, rutes on l’aigua es protagonista descobrint diferents entorns proxims on l’aigua no para de brollar. Si esteu molt enamorats o voleu conquistar algú, també us proposem cinc racons romàntics del Penedès; i si teniu ganes de menjar a l’aire lliure però amb condicions, aquí trobareu informació sobre les principals zones de pícnic del Penendès. I si preferiu conduir entre vinyes i pujar als principals miradors per gaudir del mar de vinyes penedesenc, trobareu la vostra ruta amb el Miravinya.\nTorrelavit mira al riu\nJoan i Elena (Micro Troupe): “Les limitacions dels titelles els aporten, paradoxalment...


Projectes Territorials del Bages no pot afrontar el segon pagament d'un acord amb el creditor que va assolir el març passat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nProjectes Territorials del Bages no pot afrontar el segon pagament d'un acord amb el creditor que va assolir el març passat\nroger junyent 08.01.2019 | 22:44\nProjectes Territorials del Bages no pot afrontar el segon pagament d'un acord amb el creditor que va assolir el març passat Regió7\nEl 16 de març del 2018, Projectes Territorials del Bages (PTB) va arribar a un acord amb la Sareb per tal de refinançar el seu deute en tres terminis de pagament, i a més aquest pacte permetia rebaixar el passiu de l'empresa, que era de 6 milions d'euros, a poc més de 5, segons expliquen fonts consultades per Regió7.\nEl primer dels tres pagaments que s'havia de realitzar, que era de 600.000 euros, es va fer efectiu en el mateix moment que es va signar l'acord amb la Sareb.\nEl segon pagament que preveia aquest pacte de PTB amb el seu únic creditor ja era més elevat que el primer i sumava un total d'1,5 milions d'euros. L'import s'havia d'abonar el 30 de juny del 2018, però PTB ja no el va poder pagar. Aquest fet va ser el detonant perquè l'empresa acabés presentant primer el preconcurs de creditors i després del concurs.\nDe totes maneres, la part més grossa del deute era la tercera i era la que quedava més lluny. Així, en el mateix acord s'establia un tercer pagament que s'havia de fer efectiu al llarg d'aquest 2019 i que s'enfilava als tres milions d'euros restants.\nLa garantia del deute amb la Sareb són els diferents terrenys en sòl industrial que té PTB en diversos punts de la comarca del Bages, amb l'excepció d'una finca rústica que és al terme municipal de Castellgalí.\nFonts de PTB asseguren que les finques que el hòlding té en propietat es van comprar amb el capital que tenia la mateixa societat i que no es van finançar amb crèdits.\nEl deute de l'empresa és fruit dels crèdits hipotecaris que s'han demanat per tal de finançar el desenvolupament urbanístic de les zones industrials en les quals es troba ubicat el sòl que la firma té en propietat.\nEl PTB presenta concurs de creditors per forçar la Sareb a negociar el deute. Economia


Per un 2018 més sostenible. Bones festes. 21-12-2017 | Samarucdigital\nPer un 2018 més sostenible. Bones festes\nUn any més i ja en van tres, Samarucdigital us desitja bones festes. Enguany encetem el 2018 amb una gran noticia, el nostre humil peixet ja nada per les ones més verdes de À Punt Mèdia. Una noticia que ens fa feliços i volem compartir amb la nostra audiencia.\nSamarucdigital ha fet honor a la fama d'espècie resistent, el samaruc (València hispanica) del qual adopta el nom. Aqueix peixet valencià autòcton que contra vent i marea es resisteix a desaparéixer de les nostres zones humides. Enguany que culminem féiem aquesta mateixa felicitació amb el lema "Per un any ple de Naturalesa". Un desig que s'ha complit. No hem deixat de recórrer la Comunitat Valenciana de nord a sud i de llevant a ponent per a trobar-nos amb la gran biodiversitat que atresoren aquestes terres, des de l'alta muntanya mediterrània fins a la costa on ens segueixen sorprenent animals tan fabulosos com les tortugues marines, els dofins i les grans balenes. També, desgraciadament, amb una quantitat de plàstic i residus alarmant. En total dos anys i mig d'informació i divulgació ambiental que estem convençuts han servit per a donar a conéixer una part de la gran biodiversitat de les nostres terres i al mateix temps per a conscienciar en la necessitat de conservar els ecosistemes que la sustenten. Uns ecosistemes fràgils i amenaçats per la realitat del canvi climàtic.\nSembla que ja ni els sobresalts continus de catàstrofes ambientals i els fenòmens meteorològics adversos, ens fan eixir d'aqueixa voracitat consumista de recursos naturals com si no tingueren fi. Sí, senyors, "Encara no és tard", com diu l'ambientòleg i col·laborador de Samarucdigital, Andreu Escrivà, però amb una condició: que posem tots de la nostra part. Com ens deia Edward Rubin en la reunió de Ciutats del Pacte de Milà celebrada en valència en 2017: "El millor que pot fer la gent contra el canvi climàtic és triar a polítics que ajuden amb el problema... L'home deixa tot per a l'últim moment". El canvi climàtic no anava a ser menys. No en va el XII Congrés Nacional de Periodisme Ambiental d'APIA (Associació de Periodistes d'Informació Ambiental), celebrat en l'Oceanogràfic de València aquest novembre passat, es va clausurar fent una crida perquè el canvi climàtic s'introduïsca en l'agenda política. Segons les xifres sobre sequera aportades per l'Observatori de la Sostenibilitat el panorama per a la Comunitat Valenciana no és massa encoratjador. El nostre territori és la quarta comunitat amb els embassaments més buits, ja que no aconsegueixen ni una quarta part de la seua capacitat total. La falta d'aigua dolça de qualitat és responsable que moltes espècies de fauna i flora l'estiguen passant malament. Espècies nostres com la posidònia oceànica, la papallona apol·lo (Parnassius apolo), els teixos (Taxus baccata), els grévols (Ilex aquifolium), les anguiles europees (Anguilla anguilla) i moltes unes altres es veuen minvades pel canvi climàtic. No obstant això unes altres es veuen beneficiades pel canvi d'aquestes condicions ambientals com són la processionària del pi (Thaumetopoea), les tortugues d'aigua dolça exòtiques, els crancs rojos americans (Procambarus clarkii) i moltíssimes altres.\nTambé és temps de balanç i agraïments\nGràcies per tot el suport rebut dels nostres seguidors en el portal i en les xarxes socials. Gràcies a tots els que heu confiat en nosaltres per a comunicar els vostres projectes. També a totes les persones, institucions, associacions, fundacions, empreses sostenibles, ONGs, instituts de recerca científica, organismes oficials, plataformes, universitats, naturalistes... (Hem decidit escriure-ho així, en genèric, perquè no ens agradaria oblidar-nos de ningú) Que amb la vostra activitat darrere del coneixement i la conservació de la naturalesa ens heu facilitat una gran varietat de temes. Sobretot als nostres col·laboradors Pablo Vera, Emili Laguna, Lluís Serra, Ferran Dalmau, Chema Rabasa, Belén Salvador, Virgili Beltrán... I sobretot agrair el Premi Carrasca 2017 d'Acció Ecologista Agró, va ser tot un honor. També volem recordar el Premi Gaetà Huguet a la Producció Cultural en la nostra llengua de l'any 2015 que ens va atorgar la Fundació Huguet de Castelló de la Plana.\nNomés podem agrair un balanç del 2017 positiu. La gran alegria l'hem tingut precisament aquest mateix mes de desembre, per a acabar bé l'any. La Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació va triar el projecte transmèdia Samarucdigital com a contingut per a la nova radiotelevisió pública . Des del passat 11 de desembre Samarucdigital ja navega per les ones radiofòniques de À Punt mèdia amb Reis Juan, Batiste Miguel i Pilar Almenar i tot l'equip d'Ukemotion que ho fa possible. Tots els dilluns de 13 a 14 h tenyirem les ones de verd. Un honor i una gran responsabilitat que ens anima a seguir. Hem de ser fidels al servei públic que hem d'oferir a tots els valencians i la divulgació mediambiental rigorosa és fonamental en els temps que corren. Nosaltres seguirem amb la nostra filosofia que és seguir donant a conéixer part de la gran biodiversitat de les nostres terres (no ens les acabarem mai) i conscienciar en la necessitat de conservar els ecosistemes que la sustenten per a poder gaudir d'ella i la gaudisquen les generacions esdevenidores.


La Colla del Verano Azul: Sortida Pardines\nEl pròxim dissabte anirem a pardines a fer una volteta per aquelles zones i dinar a can Farrukit! oooooeeeeeee\nel diumenge vaig anar a veure al maestro i vam estar dissenyat la ruta... be mes be ell... jajajajajjaja, total uns 120km aprox\nLa idea es surti de sant celoni sobre les 6:30h per arribar a ribes de freser a les 8h, on ens trobarem al Sr. Farrukit per començar la ruta.\nA vera qui s'apunta, de moment serem\nFarrukit com a amfitrió.\nRai tu??? Jose???\nPublicat per Lider a 13:36\nAnònim 19 de juliol de 2011 a les 9:45\nNanus.....jo i en Mayne segurament vinguem!!! sempre hi quan la dona d'en Farrukit ens tingui preparat un dinar com cal...per cert, amb macarrons i poc més ja estaria fet....per cert, no creieu que 120 km son molts??? és que últimament estic molt gos.....\nAnònim 19 de juliol de 2011 a les 23:13\nHola "Anónimo"! per cert, qui ets? i tranquil que alguna cosa per jalar trobarem sino com ultim recurs, diposem d´un ampli assortiment d´estarnuts a la llauna i badalls al caliu!\nAnònim 20 de juliol de 2011 a les 9:31\nsóc en Quim, però com que no ser com funciona això de la informàtica he hagut d'escriure amb anònimo. Aquest l'Alan, com tots els informàtics, ho compliquen tot. Queda perdonat perqué sempre ens deixa guanyar en les pujades....jejeje\nFucking Boss 20 de juliol de 2011 a les 11:32\nei!!! colla!!! Quim es normal que escrigui com anònim perquè no te usuari... però tu farru tb has escrit com a anònim.... i si que tens usuari eehhhh no tens perdo!!! Ves preparant les butis!!! jajajajja\nDoncs Quim... he posat el recorregut light... sense l'ultima sorpresa... una megapujada que no surt ni en el googlemaps... jo tinc record d'aquella zona perquè vaig fer una cursa a ogassa... i l'última pujada era una pared... esa maldita pared!!!! jajajajajjaja\nSon coses del maestro... és ell qui prepara els recorreguts ;)\nSou vosaltres que em deixeu guanyar a mi perquè no m'enfadi.. jejejejeje, si no no jugo més... jajajaja\nAnònim 20 de juliol de 2011 a les 22:57\nEi companyerus!! de cara facilitar l´organització del prestigios Restaurant "El Racó de l´Avi Farrukit" galardonat amb mitja dotzena d´estrelles michelin i una de Pirelli, hauria de saber que voleu dinar, de primer havia pensat una mica de pasta (que sempre queda bonic en la dieta dels esportistes d´elit com nosaltres) i de segon algu "xixa", Segons sembla serem uns 6, oi? Començarem pel més complicat..el maestro! per tu tindrem algu de formatge, fuet i mongetes, això es de les poques cses que t´agraden, veritat? he parlat amb l´Alan, ell i jo ens ho fotem tot com el pavos, segurament agafarem algun bistec o "Buti", ara falta saber que volen la resta dels comensals Railes, Quim i Mayne, El Chef proposa a la seva extensa carta d´especialiats els següents plats...bistec, llom, xai, pollastre, butifarra,"panceta", chistorra,... Què us ve d´agust? també s´accepten suggeriments si preferiu alguna altra cosa...\nReferent als beures penso que amb alguna coca-cola, cervesa i vi de garrafon "Don simón" pot quedar resolt el tema, que us sembla?\nQuedo a l´espera digueu que preferiu...\nAnònim 21 de juliol de 2011 a les 17:17\nJo m'ho foto tot que el possi per davant, i mes si he fet 120km. Hi ha rodalies??\nAnònim 21 de juliol de 2011 a les 22:49\nEm sembla Lluis que per allà dalt l´unic rodalies que trobaràs es el trenet turistic del ciment de la pobla de lillet, ah per cert! si vols venir amb la silvia i l´hereu esteu tots convidats, on menjen 8, menjen 10!\nFucking Boss 25 de juliol de 2011 a les 11:13\nQuin recorregut més maco... llàstima que vam canviar una mica la ruta.... res però només una mica jajajja\nproposta sortida dissabte\nVideos nocturna 2011\nAlgunes fotos +


Wilson Ferrús presenta a Beniparrell el seu últim llibre ‘Mestres i escoles de l’Horta Sud, 1936-1939’\nInicio Actualidad Wilson Ferrús presenta a Beniparrell el seu últim llibre ‘Mestres i escoles...\nWilson Ferrús presenta a Beniparrell el seu últim llibre ‘Mestres i escoles de l’Horta Sud, 1936-1939’\nLa Casa de Cultura de Beniparrell va acollir ahir la presentació de l’últim llibre de Wilson Ferrús Mestres i escoles de l’Horta Sud, 1936-1939. Ferrús ofereix un bon llibre no sols a les persones interessades en la història de l’educació, sinó a totes aquelles que volen descobrir un tros de la història del seu poble, de la seua comarca o del seu País.\nL’obra dóna molt més del que el seu títol promet, perquè no es limita a narrar els anys del conflicte bèl·lic sinó que ens remet als orígens del sistema públic d’ensenyament en els vint pobles de l’Horta Sud remuntant-nos al segle XIX, en un relat que continua fins l’arribada del franquisme. I, al mateix temps, ens permet conèixer les històries de vida del Magisteri que, en els difícils anys de la guerra “incivil”, estigueren al seu front.\nWilson Ferrús Peris. Natural de Catarroja, va estudiar la carrera de Magisteri a la Universitat Laboral de Cheste en l’especialitat de Ciències Socials i posteriorment la Llicenciatura de Filosofia i Ciències de l'Educació en la Universitat de València. Actualment treballa a l’IES Albal. Fonamentalment, el seu camp d'investigació se centra en l'estudi de l’educació durant la II República i la repressió institucional\nexercida posteriorment pel franquisme contra el Magisteri Primari.\nEn eixe sentit, destaca Mestres de la República a l’Horta Sud. Il·lusions trencades, vides partides (XIXé Premi d'Investigació de l'Horta Sud d'IDECO) publicat a Perifèric Edicions en el 2014 i Mestres i escoles de l’Horta Sud, 1936-1939. Perspectiva històrica i anàlisi quantitativa’ (Institució Alfons el Magnànim, 2015).\nTambé ha publicat Els consells de guerra: una eina de repressió a l'àmbit del Magisteri Primari. El cas de l'Horta Sud, dins de l'obra col·lectiva Mestres d’escola (Universitat de València-Alfons el Vell de Gandia, 2014) i Alfafar i Lloc Nou de la Corona. Mestres i escoles fins a 1939, dins de l'obra col·lectiva Memòries d’Alfafar 2014 (Associació d’Estudis d’Alfafar, 2014).\nÉs també coautor de l’estudi L'aplicació de les lleis de depuració de mestres a Catarroja (Ajuntament de Catarroja, 1986) i està a punt de publicar-se el seu treball Rafael Arizo Aparici. Paradigma de mestre republicà.\nL’any 2011 va guanyar l’accèssit del premi Benvingut Oliver de Catarroja d’investigació històrica amb l’obra Les construccions escolars a Catarroja durant l’època de Ruiz Giménez (1951-1955).\nTambé ha traduït al valencià l’obra Contes de Clarín (Rotgle Edicions, 1994) i ha participat en l’edició d’una de les primeres antologies publicades de contes d’autors valencians contemporanis, Noves narracions extraordinàries (Rotgle Edicions).\nArtículo anteriorLotería Castillo de Alaquàs pone en juego esta tarde una serie completa del número 81118 para el Sorteo de Navidad\nArtículo siguienteSagredo visita las instalaciones de la Ciudad Deportiva de Paterna acompañado de la presidenta del Valencia CF


«Un infern a Mallorca» is coming...\nDimecres, 07 Febrer 2018 18:17\nVist: 780 cops\nMallorca, any 2018. Són temps foscos, tota l’illa segueix sota el domini de l’Imperi del totpoderós Sant Antoni i la seva legió de patrons desvergonyits i corruptes. El poble viu més alienat, encegat i panxacotent que mai per l’excés de folklore ranci i d’interminables foguerons: porquim et circenses en HD i sense mesura! La “buferia” ha tocat botifarró i no en deixarà ni la cordeta.\nEstem vivint un veritable infern a Mallorca… Però és que no hi haurà ningú que pugui enfrontar-se a l’Imperi de Sant Antoni?\nOn són els mallorquins defensors de la raó, la “camilla” i el temor a Déu? Què ha passat amb la nostra illa d’un dia de verbena controlada a l’any i a jeure?\nNo vos preocupeu, lectors humils, que el nostre estimat Sant Jaume, amb l’ajuda dels seus incansables defensors de la contenció i dels més preparats agents romàntics internacionals, no descansarà fins a tombar totes les estàtues megalòmanes de Sant Antoni i desemmascarar, per sempre, aquest sant patró de la “corruptela baleàrica”, i tornar el seny a aquest nostro poble mallorquí que tant ho necessita.\nAquest (o no) és el plantejament inicial d’«Un infern a Mallorca (La decadència de l’Imperi Mallorquí)», segona part de la rondalla-punk-en-forma-de-còmic-apocalíptic-a-la-mallorquina amb més èxit de la història (local?) «Els darrers dies de l’Imperi Mallorquí», que han tornat a parir les ments i les mans dels inclassificables Xisco Fuster i Toni Planissi, i que des d’Edicions del despropòsit estam molt emocionats de poder-vos oferir a partir d’aquest proper mes de març.\nL’univers satíric d’«Els darrers dies de l’Imperi Mallorquí» i d’«Un infern a Mallorca» nasqué d’un dels esports preferits dels autors: les converses de “a veure qui la diu més grossa”. Un dia, de fa més de 4 anys, es varen plantejar com es devia sentir Sant Jaume essent patró de Manacor i sense tenir-hi capella, i on tots els elogis i reverències dels manacorins van cap al “patró popular” Sant Antoni. D’aquí a una trama de corrupteles i negocis bruts, plena de personatges reals, històrics, o inventats, auditories impossibles i molts de botifarrons fets a Alemanya per esser venuts com a producte local i “autèntic”, en una Mallorca massa ben retractada com per ser tot inventat; només varen fer falta un parell de trobades més i dir-la cada vegada més grossa.\nEsperem que gaudiu tant d’aquesta auca contemporània com nosaltres hem rigut construïnt-la!


El pla per reduir l’obesitat arriba ja a 220 escolars – Arxiu d'actualitat local\nEl pla per reduir l’obesitat arriba ja a 220 escolars\nBy Redacció on 10/11/2016 No Comment\nUn total de 220 escolars d’entre 8 i 11 anys participen aquest curs en el programa Nen@s en moviment, que té com a objectiu reduir l’obesitat infantil a través de la promoció d’hàbits saludables. El nombre d’escolars que participen en el programa s’ha duplicat respecte al del curs passat després de la incorporació al programa de dotze poblacions que han posat en marxa nous grups. El pla ja s’aplica en 27 municipis de la regió sanitària de Girona.\nAls escolars que participen en el programa se’ls ajuda a adquirir conceptes bàsics d’alimentació saludable, incrementar el temps que dediquen a l’activitat física per normalitzar l’índex de massa corporal i mantenir o augmentar la seva autoestima. El programa dura onze setmanes, amb sessions setmanals d’una hora i mitja. I els resultats al cap de sis mesos d’acabar les sessions són molt satisfactoris: un 75% dels participants mantenen la reducció de l’índex de massa corporal assolida durant el curs, practiquen més activitat física i, en un 85% dels casos, també es manté un seguiment òptim de la dieta mediterrània en el conjunt de les famílies.\nLes sessions les dirigeixen una seixantena de professionals de pediatria i d’infermeria que s’han format específicament per desenvolupar aquest programa, que duen a terme de manera conjunta l’Institut d’Assistència Sanitària (IAS) i l’Institut Català de la Salut (ICS). Cal tenir en compte que un 27% de la població d’entre 9 i 11 anys a Catalunya té sobrepès i és obesa.\nEls dotze nous grups que s’han posat en marxa aquest curs són a Girona, Olot, Vilafant, Bàscara, Celrà, Sarrià de Ter, Anglès, Sant Feliu de Guíxols, Bescanó, la Jonquera, Vidreres i Pineda de Mar. Se sumen als que funcionen des del curs passat a Figueres, Cassà de la Selva, Roses, Blanes, Tordera, Canet de Mar, Santa Coloma de Farners, Banyoles, Castelló d’Empúries, Arbúcies, Sant Hilari Sacalm, Maçanet de la Selva, Llançà, Sils i Salt.\nEl pla per reduir l’obesitat arriba ja a 220 escolars added by Redacció on 10/11/2016


Pràctiques restauratives – Avançat\nDe la justícia a l’educació. Així podem definir l’itinerari que permet a experts com ara Ted Watchel (International Institute for Restorative Practices, Graduate School in Bethlehem, Pennsylvania) o Jean Schmitz (l’IIRP Latinoamérica) definir i difondre internacionalment les pràctiques restauratives des d’una perspectiva proactiva, preventiva i comunitària.\nEn paraules dels seus impulsors “les pràctiques restauratives són una ciència social que estudia com generar capital social i assolir disciplina social mitjançant l’aprenentatge i la presa de decisions participatives“. El seu objectiu fonamental és ” desenvolupar el sentit de comunitat i gestionar les tensions i els conflictes mitjançant la reparació del dany i la restauració de les relacions“.\nL’Institut de Ciències de l’Educació de la Universitat de Barcelona acollí al juny de 2015 unes primeres jornades formatives al Campus de Mundet. El Jean Schmitz en va ser el ponent d’aquella primera fornada catalana, un belga singular, establert al Perú després de dècades de voltar per mig món impulsant projectes socials fins que trobà en la restauració el seu camí d’expertise professional. Si voleu fer una primera aproximació a les diverses metodologies restauratives (declaracions afectives, preguntes restauratives, reunions breus espontànies, grup o cercle restauratiu o reunió formal) aquí teniu un link a un interessant prezzi sobre les pràctiques restauratives en l’àmbit escolar.


Holiday home Hjørring 260 with Sauna and Terrace Hjorring Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Skallerup, Hjorring, Dinamarca, 9800 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Hjorring, Holiday home Hjørring 260 with Sauna and Terrace és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Hjørring 260 with Sauna and Terrace, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, renta vaixelles, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Hjørring 260 with Sauna and Terrace és una selecció idònia per a la vostra estada a Hjorring.


L'OCUC s'adhereix a la campanya "Jo sóc antinuclear" - Jornal.cat\nL'OCUC s'adhereix a la campanya "Jo sóc antinuclear"\nDivendres, 20 de març de 2009 | 00:01 h\nEl 2009 ha començat amb un nou sistema de cobrament mensual de l’energia elèctrica que, coincidint amb l’augment de tarifes, ha provocat una allau de reclamacions per irregularitats en la facturació. L'Organització de Consumidors i Usuaris de Catalunya (OCUC) encoratja a revisar els consums i la facturació i, si comproveu que han cobrat de més, reclamar. Però també recomana posar en marxa hàbits de consum responsable "no ens enganyem, diu, el preu de l'energia seguirà pujant" pel que cal mirar cap a l'estalvi i eficiència energètica no només dels consumidors, també de l'administració.\nL'organització es mostra preocupada pel fet que es torni a obrir el debat sobre l'energia nuclear, que no es compleixin les promeses electorals de tancament de centrals nuclears obsoletes i que es posin traves al desenvolupament de les energies alternatives. "Si parlem de costos, ens diuen que el kWh nuclear és més barat i que les renovables reben primes. Hem de saber que l’energia nuclear també està subvencionada i fa molts anys que entre tots estem pagant les pèrdues que van tenir les companyies elèctriques en la construcció de les centrals i els costos de tractar els perillosos residus. En canvi, les primes a les renovables, justament premien el seu menor impacte ambiental", conclou.\nL'energia nuclear no ha de ser la solució per lluitar contra el canvi climàtic, com s'intenta introduir des de determinats cercles. Les conseqüències de generar més residus radioactius són de difícil gestió i d'alt risc. Per tot plegat l’OCUC anuncia que s'adhereix a la campanya de Greenpeace "Jo sóc antinuclear".


nichole beattie bio, edat, valor net 2022, sou, marit, nens, alçada - Biografia\nNichole Beattie Biografia, edat, valor net 2022, sou, marit, nens, alçada\nFets de Nichole Beattie\n19 de novembre de 1976\nProductor de cinema, guionista\nJulian Ali Rapaport i Maceo Shane Rapaport\nVeure més / Veure menys Fets de Nichole Beattie\nquè ve a Netflix al desembre\n1 Els primers anys de Nichole Beattie\n2 Família amb formació\n3 Quant és el valor net i el sou de Nichole Beattie?\n4 Qui és Nichole Beattie Husband?\nNichole Beattie és un guionista i productor de cinema nord-americà que compon pel·lícules per a televisió i cinema, especialment aEls morts vivents. També és famosa com l'exdona d'un actor, presentador de podcasts, director i còmic nord-americà, Michael Rapaport.\nPrimers anys de Nichole Beattie\nNichole Beattie va néixer com Nichole Marie Beattie activat 19 de novembre de 1976 , enMinneapolis, Minnesota, Estats Units d'Amèrica. A partir del 2019, té 43 anys i el seu horòscop és Escorpí. És filla de Melodia (mare) i David Beattie (pare).\nFamília amb antecedents educatius\nTanmateix, els seus pares es van divorciar quan Nichole era molt jove. La seva mare també era escriptora, que va tenir èxit mentre criava Beattie i el seu germà Shane per si sola. El seu difunt pare, David, era un antic alcohòlic que també era conseller.\nTítol: Nicole Beattie amb el seu pare, David Beattie\nNicole té una nacionalitat nord-americana i pertany a una formació ètica blanca. Ella va assistirUniversitat Estatal d'Arizona, però va abandonar la universitat després del primer any. Nichole es troba a una alçada de5 peus 7 polzadesalt.\nQuant és el valor net i el sou de Nichole Beattie?\nNichole Beattie s'ha guanyat el seu patrimoni net com a escriptora i productora de diverses sèries de televisió populars. Ha escrit cinc episodis de la popular sèrieEls morts viventsnomenatNosaltres, Reclamat, Esquer viu, Casa,imalalt,i va obtenir ingressos massius. Segons alguns recursos en línia, se sap que el valor net estimat de Nicole és al voltant 12 milions de dòlars . No obstant això, el seu salari exacte i l'estimació del valor net total encara estan en revisió.\nA més, Nicole ha exercit com a productora supervisora en sis episodis de la sèrie. La sèrie ha atret al voltant de 17,30 milions d'espectadors segons els llocs wiki dels quals també podria haver guanyat una quantitat decent de diners. A partir d'ara, porta un estil de vida luxós i porta roba i joies de marca.\nQui és Nichole Beattie Husband?\nNichole estava casat amb Michael Rapaport el gener del 2000. El seu exmarit és un productor nord-americà. Van començar a sortir a la dècada de 1990 i després de molts anys de flors romàntiques, es van casar. Van donar a llum dos fills anomenats, Julian Ali Rapaport i Maceo Shane Rapaport .\nTítol: Nichole Beattie amb el seu exmarit, Michael Rapaport\nMés tard, Nicole va sol·licitar el divorci del seu marit. Ella havia citat diferències irreconciliables com la raó que es va concretar l'any 2007. Després del seu divorci, Nichole viu una vida soltera. Està satisfeta amb la seva vida i la seva professió i segurament produiria i escriure programes més exitosos en els propers dies.\nNichole Beattie va començar la seva carrera el gener de 2005 component per a TV indica inclòsSons of Anarchy, primer sospitós, Rubicon, iJohn de Cincinnati.\nAl començament del seu treball en el camp de la diversió, Nicole va funcionar com a assagista de l'espectacle John de Cincinnati l'any 2007.\nVa compondre per a la segona escena de la primera temporada-La seva visita: Dia dos.\nAnteriorment va ser autora de personal l'any 2008, va començar a ocupar-se com a assagista per a les escenes de diferents aparicions televisives.\nTítol: Nicole Beattie, guionista nord-americana (Foto: Listal)\nL'any 2009, Nicole va compondre per a Rubicon, Prime Suspect, Walking Dead i The Bastard Executioner.\nEl 2011, es va convertir en co-realitzadora i va funcionar com a co-realitzadora per a la televisió Indica Prime Suspect-Temporada 1 (de l'escena nou a l'escena tretze).\nVa crear les dues escenes (escena dos i escena cinc) de la tercera temporada de Walking Dead.\nVa ser nominada al premi QFTA Television Award al millor escrit en una sèrie dramàtica de la seqüelaels morts vivents.\n15 Increïbles hàbits per dormir dels animals\nQuina diferència hi ha entre una universitat i una universitat?\nQuè són els vents de Santa Ana?\nUna breu història de la gent petita de Fisher\nEls orígens darrere de 8 noms de personatges i espècies de Star Wars\n11 coses que hauríeu de saber sobre Rosh Hashanah\n25 Cites inspiradores de Theodore Roosevelt\n19 Lleis estranyes que podríeu haver trencat\nmillors finals de pel·lícules de tots els temps\ncom se sent la química per a un home


CFGM de Gestió Administrativa | INS Josep Vallverdú\nL’equip docent de Gestió administrativa potencia l’adquisició de les competències professionals, personals i socials, així com també, les capacitats clau dels nostres alumnes a partir de les activitats programades en el currículum.\nEl mòdul de formació pràctica a l’empresa (FCT) pretén afavorir un millor aprenentatge de l’alumne i crear el primer contacte amb el món laboral. Això ho aconseguim gràcies a la col.laboració de les empreses de la comarca.\nEstudiant aquest cicle formatiu obtindràs la titulació de tècnic o tècnica en gestió administrativa, i aprendràs a dur a terme operacions de gestió administrativa en l’àmbit públic i privat d’acord amb la legislació vigent, de forma eficaç i amb qualitat de servei.\nPodeu trobar la informació general referida a aquest cicle al següent enllaç del lloc web Què estudiar a Catalunya?\nMòduls que s’imparteixen des del Departament:\nMP1.Comunicació empresarial i atenció al client.\nMP2.Operacions administratives de compravenda.\nMP3.Operacions administratives de recursos humans.\nMP4.Operacions auxiliars de gestió de tresoreria.\nMP6.Tractament de la documentació comptable.\nMP7.Tractament informàtic de la informació.\nMP8.Operacions administratives de suport.\nMP10.Empresa i administració.\nMP11.Empresa a l’aula.\nMP12.Formació i orientació laboral.\nMP13.Formació en centres de treball.\nOptativa de 4t ESO: L’empresa i el procés comptable.\nTríptic informatiu del CFGM de Gestió Administrativa\nCap de Departament:\nProfessorat del curs 2020-21:\nBlogs i enllaços del departament: