Tota l’oferta escolar del patrimoni cultural català, en un sol portal – Fem Escola a Barcelona\n09/07/2015 - Consell de redacció\nEl portal web culturaeducacio.gencat.cat posa a l’abast dels docents i de les famílies prop d’un centenar d’equipaments del patrimoni cultural català i el mig miler d’activitats que s’hi desenvolupen.\nAquest web, que el Departament de Cultura va posar en marxa el novembre passat, reuneix en un sol portal les activitats que es realitzen als equipaments del patrimoni cultural de tot Catalunya (museus, monuments i jaciments). Conté l’oferta educativa de 53 museus, 16 monuments i 7 jaciments arqueològics, més el d’una dotzena d’equipaments d’altres tipus.\nEl web disposa d’un cercador d’activitats que permet fer consultes marcant diferents filtres per trobar el perfil de l’activitat desitjada i un espai adreçat a la comunitat educativa per compartir experiències, coneixements i propostes educatives patrimonials. El proper curs 2015-2016 té previst posar en marxa un sistema de reserves unificat que permetrà reservar directament l’activitat al mateix portal.


A cor obert | Llibreria Foster And Wallace\nTeoriaHistòria de l’artTècniques artístiquesCatàlegs d’autorAltres arts\nEditorial: Columna editorial\nAutor(s): Mitjà, Oriol\nEl 13 de març del 2020 s anunciava el confinament domiciliari a causa d una pandèmia mundial que ha canviat les nostres vides. Oriol Mitjà, investigador mèdic especialitzat en estratègies per combatre les malalties infeccioses relacionades amb la pobresa, ens venia alertant des del febrer dels perills d una malaltia, la covid-19, que es convertiria en la primera causa de mort al nostre país. En aquest llibre el científic més mediàtic del moment ens obre les portes del seu cor per descobrir els seus orígens, la infància a Arenys de Munt, com li va sorgir la vocació, la seva experiència pionera en la lluita contra el pian a Papua Nova Guinea, les investigacions d avantguarda en què ha participat en el camp del coronavirus, i ens relata la crònica dels fets dins d un govern dividit que es va veure superat per les circumstàncies. Un llibre imprescindible que marcarà per sempre les futures generacions.\nArchie, el noi que par...\nEl llibre de les petit...\nEls Pets. Retratats\nLA INTE·LIGÈNCIA DEL COR\nLes meves millors rece...\nCuina amb Joan Roca a ...\nTenir sort a la vida d...\nL'home que va viure du...\nEls nens de la senyora...


Pioners del transport públic « Infobenissa\n4 de novembre de 2000 No hi ha comentaris\nUna de les empreses més puixants en el panorama valencià pot deixar d’existir nominalment, si les autoritats no ho remeien, i a més sense deixar rastre de la seua existència per a la memòria històrica. La “Unión de Benisa”, una companyia d’autobusos que va néixer als anys vint, després de créixer i créixer durant dècades, i arribar a convertir-se en un gegant del sector del transport a nivell estatal, sota la denominació de “Ubesa”, pràcticament es troba a la vora de la seua desaparició. La denúncia l’ha feta pública, amb un toc de nostàlgia -no en va, son pare va ser un dels primers conductors d’aquelles desgavellades i noves guagues- l’escriptor i experiodista Bernat Capó, natural de Benissa (Alacant), bressol de l’empresa, que reclama, després de produir-se recentment l’enderrocament de les antigues cotxeres de la companyia, algun acte institucional.\nLa xerrada entorn dels seus records es produeix amb fluïdesa, i Bernat Capó no és dels que oblida detalls; no en va la Unión va impregnar totalment la seua vida. Va començar traient-se uns estalvis amb tasques de taquiller, allà per 1948, als 20 anys; i va acabar en el més alt de l’escalafó. De taquiller a cobrador, i després, en abandonar els seus estudis de dret, i iniciar-se a Alacant en el món del periodisme, a inspector cap; treball que desenvolupa fins 1971, quan torna a la seua llar natal.\nAl voltant de 1924 es produeix el part d’aquest autèntic monstre del panorama empresarial valencià, hui ja pràcticament en mans alienes, les d’Enatcar, Empresa Nacional del Transport. “Fa tan sol quatre dies”, explica Capó, “als anys seixanta, va estar a punt d’adquirir la multinacional ALSA”. Un procés que impredictiblement s’ha vingut a repetir en aquests moments, però a l’inrevés.\nUn grup d’empresaris valencians es van cerciorar que l’habitual i centenària incomunicació del món rural podia i havia de trencar-se. El socorregut i pacient servei de les cavalleries havia de donar ja pas als nous mitjans de locomoció que començaven a travessar, de tant en tant, la principal artèria de la població, la coneguda hui com a avinguda del País Valencià. Fruit d’aquesta necessitat va sorgir la “Unión de Benissa”, que seria el primer transport de viatgers en automòbil del País Valencià.\nEn aquests inicis s’assisteix doncs al despertar d’una feroç competència entre els pioners del transport col·lectiu amb carraca i els quals al fil de la iniciativa prompte van seguir el mateix camí amb línies paral·leles i serveis pràcticament semblants. En pocs anys, la competència va obligar els pioners germans, Vicent i Felipe Frau, a plasmar sobre el paper la vella dita de “la unió fa la força”. Els dos van decidir obrir les portes del negoci a altres emprenedors de Dénia. En aquest primer embrió vam trobar ja, entre els primers xofers de la nova i flamant companyia, al pare de Bernat Capó.\nEn quatre hores completaven aquells primers automòbils col·lectius l’aventura d’unir aquest fragment del litoral mediterrani, amb un viatge que acreditava una marca rècord per a l’època, i que tenia la seua eixida en la seu social del carrer El salvador, de Benissa, per a finalitzar en les oficines de València del carrer d’En Llop. D’aleshores també data l’itinerari entre Benissa i Alacant, fins al seu punt de destinació en l’Hostal de La Unión, al carrer de Bailén, i després de significatives parades a Benidorm i a La Vila Joiosa, on confluïen diverses línies des de Relleu i Finestrat. Un altre punt significatiu d’aquests primers moments ho suposen els anys 1929-1930; quan queda datada la inauguració del servei que unia Alacant amb València, després d’un obligat transbordament a Benissa.\nL’empresa va créixer i el capital inicial, que se suposa fou de 500 pessetes, va anar ampliant-se amb l’entrada de nous socis. Hui, en la companyia tot just queden petjades dels emprenedors que van crear “La Unión”.


Descobreix el dolmen de la Cova d'en Daina. Teixir i cosir a la prehistòria\nEl dolmen de la Cova d'en Daina, situat les Gavarres, és un dels monuments megalítics més importants de Catalunya i es troba en un molt bon estat de conservació. Per això és un espai immillorable per parlar d'aquestes construccions i de les societats que les aixecaren. Per què és construïen? Com vivien els pobladors prehistòrics? Ens capbussarem en l'artesania tèxtil i descobrirem com es vestien, quins recursos naturals utilitzaven, com treballaven els materials o com cosien. I ho posarem en pràctica.\nApropar la prehistòria i el patrimoni arqueològic als infants. Conèixer altres gèneres de vida prenent com a referència el passat. Reconèixer els recursos naturals que els humans hem utilitzat des d'antic. Descobrir els processos artesanals que els humans han elaborat des de fa milers d'anys.\nAl voltant del dolmen de la Cova d'en Daina i utilitzant una sèrie de recursos materials i visuals, parlarem del context temporal i del gènere de vida de les persones contemporànies al dolmen. Tot seguit, ens centrarem en el dolmen: observarem amb què està fet, quina forma té i quines parts conté, com el feien... Mitjançant la reproducció d'un enterrament a la cambra funerària del dolmen, explicarem per a què servien aquestes construccions i ens fixarem en els materials (l'aixovar) que dipositaven amb els difunts: ceràmiques, joies, eines... A continuació descobrirem peces i objectes de roba i de pell, els processos que seguien, i cada infant es farà un sarronet de pell i una peça teixida de polsera.\nImatges de diferents dòlmens, de la vida quotidiana en el neolític final i de diferents activitats. Reproduccions de materials contextualitzats en el marc temporal en què ens centrem: eines, ceràmiques, cistells, sarrons de pell, joies, l'esquelet humà i d'altres. Per al teixit i el cosit: reproduccions de peces de pell i fibres naturals, petits telers, cordills de fibres naturals, retalls de pell i punxons d'os.\nEs recomana portar calçat còmode per fer la visita, es pot completar amb el taller d'art i ornamentació, el de ceràmica o el de tecnologia en la prehistòria.


La selecció masculina de rugbi de 7, preparada per a l'Europeu de\nLa selecció masculina de rugbi de 7, preparada per a l'Europeu de Belgrad\nLa selecció masculina de rugbi de 7 debuta aquest cap de setmana al Campionat d'Europa, categoria Conferència 1, que es disputa a Belgrad, Sèrbia. El sevens ha quedat enquadrat en el mateix grup que els amfitrions, Turquia i Noruega.\nEls dotze seleccionats per Jonathan Garcia feien aquest dijous el darrer entrenament abans de desplaçar-se a la capital de Sèrbia, on espera un grup difícil.\nEl seleccionador s'ha decidit per una llista que combina la joventut de jugadors com Louis Bourelly, Adrià Calvó, Leon Laguerre i Pau Gallardo i la veterania de Peter Ambor, Edisher Jamrulidze, Marc Abelló i David Kirikàixvili.\nAndorra, que la temporada passada va pujar a la Conferència 1, debutarà a Belgrad dissabte contra Turquia i posteriorment s'enfrontarà a Sèrbia i Noruega.\nEn funció dels resultats de la primera fase, diumenge els andorrans lluitaran per la Cup, de la posició primera a la vuitena, o pel Trophy, que defineix els llocs del novè al setzè.\nLa selecció ha jugat només un torneig per preparar l'Europeu. Va ser contra la selecció francesa ANDSA. Jonathan Garcia va disposar d'una vintena de jugadors, dels qual ha sortit la llista definitiva per a Belgrad.\nImatges: Ruben Calvo-Arxiu RTVA


Mentidetes Europees S.A. - El blog de Joan Rovira\nHome Unlabelled Mentidetes Europees S.A.\nMentidetes Europees S.A.\nNo, no em refereixo als abusius i escandalosos fons de pensions dels eurodiputats, pobrissons ells, que han de pensar en el dia de demà... Ni en la fantàstica trola de la dimissió de Magdalena Alvarez, “antes partía que doblá”, i aquí “partía” deu ser de partir-se de riure de tots nosaltres... No, no va de diners ni de subterfugis legals per muntar-s’ho. Va de democràcia a l’estil europeu.\nRebobinem una mica i tornem a la campanya electoral de les passades europees, aquell terratrèmol que encara estem païnt... Una de les grans promeses: el president de la Comissió Europea serà el que decideixin els ciutadans. Guauuu, espectacular. Ja ens tens a tots celebrant un pas endavant cap a al democratització de la Unió Europea. Sí, ens ho venien com si triéssim “el president europeu”, quan en realitat triàvem un parlament que decideix poquíssim o no-res (com els d’aquí, no ens enganyem) i ens feien creure que la Comissió Europea és de veritat un govern, quan no deixa de ser una mena de comissió gestora, i encara gràcies. Però era un pas endavant.\nConclusió de tot plegat? Ahir el caps de govern i d’estat europeus triaven Juncker. Sí, el guanyador, però no l’han triat per raons democràtiques, sinó per canvis de cromos entre ells, que inclouen, al temps, la “grosse koalition” a l’estil alemany: democristians i socialdemòcrates units per gestionar el sistema i imposar reformes. Com el tractat (ara secret) amb els Estats Units, que dinamitarà definitivament el model social europeu.\nOh, Europa! Només ha passat un mes des de les eleccions i ja hi som, més que res perquè mai no va canviar res: el programa neoliberal continua imparable, amb socis suïcides com la socialdemocràcia. Es comença per Juncker, es continua amb el mercadeig de comissaris i càrrecs (ànim, de Guindos, t’ho mereixes, Lehman Brothers al poder) i s’acaba amb el tractat comercial entre la Unió Europea i els Estats Units. Qüestió de mesos: el full de ruta està traçat i s’anirà complint pas a pas. Amb europeïsme i alegria, per suposat, que queda molt lleig això de ser euroescèptic...


El triatleta manresà Miqui Riera és tercer al campionat d'Espanya cadet - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl triatleta manresà Miqui Riera és tercer al campionat d'Espanya cadet\nredacció 22.08.2020 | 22:47\nMiqui Riera, a la dreta, va ocupar el tercer lloc al podi CLUB NATACIÓ MINORISA\nMiqui Riera, a la dreta, va ocupar el tercer lloc al podi\nEl manresà en ple esforç durant els 2,5 km de cursa\nLa participació del triatleta del Club Natació Minorisa Miqui Riera al campionat d'Espanya de la categoria cadet, que es va disputar ahir a Pontevedra, conjuntament amb els estatals júnior, no va poder ser més reeixida. L'especialista manresà va completar una gran actuació i va signar una meritòria tercera posició final.\nDe forma excepcional, a causa de la crisi sanitària generada per la covid-19, la prova de la categoria Súper Sprint, que consisteix a nedar 750 m, recórrer 10 km en bicicleta de carretera i finalitza amb una cursa atlètica de 2,5 km, es va disputar en la modalitat de contrarellotge individual.\nMiqui Riera va acabar en 9a posició la prova de natació. Tot seguit, va assolir la millor marca en el circuit ciclista, un fet que li va permetre iniciar la prova atlètica ocupant la primera posició virtual. Finalment, va signar el tercer lloc, amb una marca de 36' i 17'', a només quatre segons del segon, Andrés Prieto, i a 12 del nou campió estatal, Miguel Guzmán.


L'univers negre d'Enric Ansesa s'expandeix per Girona - Diari de Girona\nEl Bòlit, el Museu d'Art, el d'Història i la Casa de Cultura s'han unit en un projecte expositiu que mostrarà l'àmplia trajectòria artística del creador gironí en els propers mesos\nalba carmona 18.11.2020 | 00:13\nTres de les obres d'Enric Ansesa que es podran veure en les quatre exposicions a la ciutat. ddg\nTres de les obres d'Enric Ansesa que es podran veure en les quatre exposicions a la ciutat.\nL'univers fosc d'Enric Ansesa (Girona, 1945), amb el color negre que domina les seves sis dècades de carrera artística, s'expandirà en els pròxims mesos per Girona. Quatre dels principals espais expositius de la ciutat -el Bòlit, el Museu d'Art, la Casa de Cultura i el Museu d'Història de Girona- s'han unit en un projecte expositiu que s'esbranca en quatre exposicions per conèixer tota la trajectòria de l'artista gironí.\nLa iniciativa, comissariada per Antoni Álvarez de Arana, recull el testimoni de la primera gran retrospectiva dedicada a l'artista, una mostra inaugurada al museu de Can Framis de la Fundació Vila Casas a Barcelona. La proposta, amplificada i reformulada pel mateix comissari, vol aprofundir en l'obra d'un dels referents de l'art contemporani a Catalunya des de diferents vessants: dels processos creatius a la seva implicació ciutadana a través d'un recorregut per la seva obra, des de la més primerenca a la més recent.\nLa primera de les quatre mostres s'obre aquest divendres al Bòlit_StNicolau. Es tracta de la seva darrera creació Fets/Facts, un treball entorn de les migracions, la violència policial i el control que governs i empreses tenen sobre la ciutadania gràcies a la tecnologia.\nEl recorregut per l'obra del gironí seguirà a partir del 5 de desembre al Museu d'Art de Girona amb Camins, que permetrà entendre el seu procés creatiu a través de 48 creacions, moltes d'elles quadres i escultures provinents del seu estudi.\nLa tercera mostra arribarà el 17 de desembre a la Casa de Cultura sota el títol Persistències. S'hi podran veure les seves obres de gran format, sense ordre cronològic i evocant no només el seu negre habitual sinó també tots aquells elements que han tingut continuïtat en la seva producció artística.\nL'última de les exposicions es farà al Museu d'Història de Girona a partir del 25 de gener. Senyals, que estarà oberta fins al 8 de març, mostrarà les aportacions d'Ansesa al patrimoni gironí, buscant el pòsit que les seves accions han deixat a la ciutat.\nCoincidint amb el projecte expositiu, s'ha editat un catàleg per explorar l'art d'Ansesa sumant-hi la veu d'historiadors i crítics d'art com Joaquim Nadal, Narcís Selles, Lluïsa Faxedas i Glòria Bosch. El catàleg es presentarà el 17 de desembre.\nEl festival Càntut ajorna la cinquena edició fins al 2021.


L'IVAM es desplaça als 24 pobles menys habitats de la Comunitat Valenciana amb un projecte d'intervencions artístiques\nEl dissabte 19 de febrer els creadors preparen presentacions amb els veïns en els municipis de Torrechiva, Espadilla i Villamalur\nCultura 18 de febrero de 2022 Redacció\nL'Institut Valencià d'Art Modern (IVAM) presenta un projecte d'intervencions artístiques en els 24 pobles menys habitats de la Comunitat Valenciana, dins de la línia d'acció 'L'IVAM al territori'. Els artistes participants desenvoluparan una obra específica per a cada una de les localitats, fruit de residències en els municipis que formen part de la Ruta 99, amb l'objectiu de reflexionar sobre qüestions com la perifèria, la importància dels processos, d'habitar i de la memòria.\n'Confluències. Intervencions artístiques als pobles de la Ruta 99' és un programa que s'estén al llarg de dos anys i que comença a la comarca de l'Alt Millars, pertanyent a la província de Castelló. Els creadors seleccionats en aquesta primera fase són Luce, Bleda y Rosa, Carlos Izquierdo, Sandra Mar, Laura Palau i el col·lectiu Fent Estudi, que duran a terme les seues intervencions a Espadilla, Fuentes de Ayódar, Torralba del Pinar, Torrechiva, Vallat i Villamalur.\n"Els projectes són el resultat d'un procés de contacte amb el territori", ha destacat la directora adjunta de l'IVAM, Sonia Martínez. "És important assenyalar el caràcter d'experimentació i aprenentatge compartit de cada intervenció. Ha sigut tan important el que ha ocorregut en aquests mesos d'intercanvi com les peces que s'hi podran veure a partir d'aquest cap de setmana".\nActualment, 180 municipis de la Comunitat Valenciana es troben en risc de despoblació. Concretament, a la província de Castelló el 60 % d'aquests pobles no arriben als 200 habitants. La comarca de l'Alt Millars és una de les de menys densitat de població i més urgència demogràfica de la regió.\nLa coordinadora del programa, Eva Bravo, ha assenyalat que "l'acollida dels artistes i les seues propostes en els pobles ha sigut molt enriquidora". Sobre les intervencions artístiques subratlla que "més que una finalitat en si mateixes, pretenen ser el punt de partida amb el qual activar futures accions i confluències".\nEl treball que proposa Luce (València, 1989) a Espadilla són quatre iniciatives amb què l'artista reflexiona sobre el municipi, els seus habitants estables i els visitants esporàdics, als quals desitja conscienciar sobre la importància del medi.\nMaría Bleda (Castelló, 1969) i José María Rosa (Albacete, 1970), guanyadors del Premi Nacional de Fotografia 2008, proposen instal·lar dues porteries de futbol efímeres amb la finalitat de connectar simbòlicament dos xicotets municipis contigus, Torralba del Pinar i Pavías. Aquestes escultures, encara en procés, estan situades en plena naturalesa i distanciades per l'orografia per a remarcar la impossibilitat per a la pràctica del joc, alhora que despleguen una reflexió entorn del paisatge, del que és comú i del que és compartit.\nEl compositor i artista sonor Carlos Izquierdo (Alacant, 1982) desenvolupa en 'Cauce Aural' una peça d'estil radiofònic que evoca sensacions entorn de la identificació amb el poble de Fuentes de Ayódar i la importància de salvaguardar el seu patrimoni natural.\n'Un tesoro' és el títol que engloba les tres intervencions que ha generat Sandra Mar (València, 1995) després de la seua estada a Torrechiva. Amb aquestes estableix un recorregut pels exteriors i interiors de la localitat a través de les seues peces ceràmiques 'Calle de la Iglesia 5', 'Un tesoro' i 'Me dices esas cosas y yo en este páramo'.\n'Tres arbres i tretze fruites' és la peça de Laura Palau (Benlloc, 1993) en la qual els arbres fruiters es converteixen en objectes artístics en empeltar esqueixos de diverses espècies. Dels tres arbres empeltats s'obtenen tretze varietats de fruita que ens parlen de sabers i hàbits tradicionals de la població de Vallat.\nFinalment, la intervenció de Fent Estudi a Villamalur es materialitza en una engrunsadora que s'ha instal·lat en una de les eres del poble. Aquest col·lectiu artístic utilitza i interpreta l'engrunsadora com a element simbòlic que ens remet a la infància i al pas del temps. En activar-la amb el nostre impuls, el seu balanceig ens permet admirar les meravelloses vistes del seu entorn.\nEls sis projectes artístics són fruit de les conversacions i trobades amb els veïns dels municipis, en una mena d'assemblea oberta. En les següents fases del projecte estan previstes noves actuacions en les localitats d'Higueras, Pavías, Matet, Sacañet, Fuente la Reina, Vallibona, Herbers, Palanques, Villores i Castell de Cabres, a la província de Castelló; Sempere, Carrícola i Puebla de San Miguel, a la província de València, i Benillup, Benimassot, Famorca i Tollos a la d'Alacant.\nArt Despoblament IVAM Ruta 99


R+D+I d'Eurecat per evitar situacions d'estres a la feina\nPàgina inicial/Digital Humanities, E-health, Impressió funcional, Notes de premsa, Teixits funcionals/R+D+i d’Eurecat per evitar les situacions d’estrès a la feina\nR+D+i d’Eurecat per evitar les situacions d’estrès a la feina\tUna camiseta intel·ligent mesurarà l’estrès dels treballadors i donarà instruccions per evitar-lo.\nBarcelona, 31 d’octubre de 2016.- El projecte europeu StayActive desenvolupa a Catalunya una samarreta intel·ligent que, amb el suport d’un guant, controlarà la respiració, el ritme cardíac i les reaccions de la pell per mesurar els nivells d’estrès que pateixen els treballadors i els donarà instruccions per a evitar-lo, basades en pautes saludables com moure’s, fer una pausa o sortir a prendre l’aire.\nEl disseny del wearable, que està sent desenvolupat pel centre tecnològic Eurecat (membre de TECNIO) en col·laboració amb la firma “RGB Medical”, té l’objectiu de reduir els nivells d’estrès a l’entorn laboral, una patologia de tipus psicosocial que es calcula que afecta, juntament amb depressió o ansietat, al 30 per cent dels treballadors de la Unió Europea, on està considerat el quart problema de salut més acusat.\nEl wearable controlarà la respiració, el ritme cardíac i les reaccions de la pell de les persones que treballen a fàbriques i oficines\nEl projecte, que està liderat per l’empresa TEAMNET i que compta amb la implicació de sis socis de quatre països europeus, serà capaç, de realitzar un complet electrocardiograma, fer una pletismografia del ritme respiratori i un mesurament de la conductivitat i de la temperatura de la pell, mitjançant la integració d’un sistema de sensors tèxtils i impresos. El guant és especialment important a l’hora de poder mesurar aquests darrers indicadors, ja que els dits són la part del cos on es pot monitoritzar millor la resposta galvànica de la pell.\nEl dispositiu serà totalment ergonòmic i confortable per a l’usuari en no contenir parts rígides de cap tipus, donat que tots els circuits i els sensors que l’integraran són tèxtils o impresos amb tintes conductores.\nAixeca’t, surt a prendre l’aire i torna a treballar en 5 minuts són exemples de les indicacions que rebrà l’usuari\nSegons subratlla el director general de Negoci d’Eurecat, Miquel Rey, “el més interessant de tot serà que un cop monitoritzades aquestes constants i informades hi haurà un sistema que serà capaç de donar directrius a l’usuari, perquè eviti aquella situació d’estrès imminent i posi solució amb alguna pauta saludable”.\nAixí, “instruccions com fes una pausa de 5 minuts, fes un passeig, ves a beure aigua, aixeca’t i estira el teu cos, fes un mos i torna d’aquí 10 minuts o surt a prendre l’aire podrien ser missatges que l’usuari rebria en el moment en què el dispositiu detecta un risc real de patir una situació estressant a la feina”, remarca el responsable d’Eurecat.\nInnovació a prop de mercat\nStayActive serà una combinació de sensors portàtils nous, un sistema de monitorització fisiològica i un motor de joc de bioretroalimentació a través d’una interfície d’usuari final que serà integrada en una plataforma mòbil. Per tant, després que el projecte hagi arribat a la seva fi, el sistema podrà ser ofert com un producte en el mercat internacional\nEl projecte és un dels que a Europa es dediquen als AAL (Ambient Assisted Living) i que busquen millorar les condicions de vida en entorns assistits, en aquest cas orientat a oferir un recolzament pràctic enfocat a millorar la complexa relació entre la salut i el treball.\nEl 2010, la Comissió Europea va informar que el cost de l’estrès relacionat amb el treball a Europa va ser de 20.000 milions d’euros anuals. D’altra banda, alguns estudis van assenyalar que entre el 50 i el 60 per cent de tots els dies de treball perduts estan vinculats a l’estrès relacionat amb el treball.\nPer ampliar la informació o sol·licitar entrevistes, podeu contactar amb el Gabinet de Premsa d’Eurecat a l’email premsa@eurecat.org o al mòbil 630425169.\nEurecat, Centre Tecnològic de Catalunya (membre de TECNIO), aplega l’experiència de més de 550 professionals que generen un volum d’ingressos de 36 milions d’euros anuals i dóna servei a més de 1.000 empreses. Amb instal·lacions a Barcelona, Canet de Mar, Cerdanyola del Vallès, Girona, Lleida, Manresa, Mataró i Reus i amb una seu a Brasil, participa a 160 grans projectes consorciats d’R+D+i nacionals i internacionals d’alt valor estratègic i compta amb 73 patents i 7 spin-off. El valor afegit que proporciona Eurecat accelera la innovació, elimina la despesa en infraestructures científiques i tecnològiques, redueix els riscos i proporciona coneixement especialitzat a mida de cada empresa. Més informació a www.eurecat.org\n2016-11-10T11:23:51+00:00\toctubre 31st, 2016|Digital Humanities, E-health, Impressió funcional, Notes de premsa, Teixits funcionals|0 Comentaris\tShare This Story, Choose Your Platform!


Puré de patata | ✿ el blog de nat ✿\n23-02-2012 · by Nat\t· in Aprofitament, Fruites i verdures.\t·\nAvui us parlaré del Puré de Patata fet amb Thermomix.\nI com no, dir-vos que el resultat és espectacular i sense gens de feina doncs, per variar, es fa solet. En menys de mitja hora el tens llest per emplatar i sense haver d’estar davant dels fogons i sense usar res més que el Thermomix!\nDes que tinc Thermomix, que el puré ja no el faig d’una altra manera, ni tan sols amb els flocs de patata que no quedava gens malament. Aquests els tinc per espessir o enriquir alguna salsa o sopa, però per puré… la recepta casolana!!\nCal tenir en compte que el tipus de patata influeix moltíssim. Ja sabeu que hi ha moltes varietats i cadascuna té un sabor i textura diferents. Heu de fer servir la que més us agradi, la que utilitzeu habitualment.\nJo no entenc molt de patates, però les que jo sempre faig servir i ens encanta com queden de totes les maneres (guisades, al vapor, fregides, en puré…) són les de la marca Patnatur, són de varietat agata. Hem provat moltes, però unes són més farinoses, altres més dures, altres tenen massa midó, altres són més soses… així que fem servir aquestes per a tot.\nPerò ja us dic, que per a gustos: les patates! que ara n’hi ha per fregir, per guisar, per coure, per bullir, per puré, per… per… per tornar-se boig! Quin rebost hauríem de tenir a casa si haguéssim de comprar una varietat per a cada tipus de guisat! Uuuuuuf!\nEl puré de patata el faig de diferents maneres perquè no sigui avorrit menjar sempre igual, sobretot per les nenes. En aquest cas ho vaig fer amb trossets de bacó i gratinat amb formatge ratllat. Una vegada estava fet el puré vaig afegir els daus de bacó i ho vaig barrejar, ho vaig bolcar en unes cassoletes de fang individuals i el vaig gratinar.\nAlguna vegada ho faig amb sorpresa, en aquest cas, abans d’omplir les cassoletes, poso enmig una mica de salsa de tomàquet, o un ou (aquest queda molt divertit si el poses sobre del puré i ho gratines), o frankfurt a trossets, o alguna verdureta, qualsevol resta que tinguem per la nevera ens pot servir… després ho tapo amb el puré i ho gratino. Així les nenes s’ho mengen amb moltes ganes i il·lusió per trobar el que hi ha sota jeje\nAquest puré, sol i sense sorpreses, queda ideal per acompanyar qualsevol plat, té un gust tan casolà… mmmm. Ja em vénen ganes de menjar-lo de nou, aquesta setmana cau una altra vegada!\nUs poso la recepta i ja m’anireu explicant què us sembla. Bon profiiiiiiit!\n400g aigua o llet\nper assaonar: pebre, nou moscada, julivert, orenga… al gust\nPosem la papallona a les ganivetes i afegim les patates tallades a trossos petits, l’aigua i la sal i programem 20 minuts, 100º, v1.\nSi en lloc d’aigua fem servir llet hem de programar 30 minuts, 90º, v1. Jo ho faig només amb llet, però hi ha qui amb només aigua o “meitat i meitat”. Aneu provant, fins que doneu amb la combinació que més us agradi.\nQuan acabi, afegim la mantega, assaonem al gust i programem 30 segons a v3.\nSi veiem que han quedat alguns trossets de patata sense desfer, podem treure la papallona i triturar uns segons a v5 o 6, però no a més velocitat perquè no se’ns faci el puré molt pastós.\nQuan estigui, és quan podem afegir els trossets que vulguem: bacó, pernil, tonyina … Amb la mateixa escalfor del puré més el toc de forn per gratinar se’ns courà i no quedarà cru. Però si no ho volem gratinar, ho podem afegir pel bocal quan faltin 5 minuts per acabar el temps programat.\nSi ens agrada més líquid, no tenim més que afegir una miqueta més de la quantitat d’aigua o llet. Anoteu-vos les quantitats, ajudant-vos de la bàscula que incorpora el Thermomix, perquè la pròxima vegada que ho feu ja tingueu les mesures exactes de la recepta adaptada als vostres gustos (jo em poso post-it ‘s en les receptes dels meus llibres, anotant les quantitats, així segur que no m’oblido i em surt perfecte cada vegada!!)\nEtiquetes: apofitament, patata, puré\n← Sopa de bolets i llagostins


Holiday home Villa Club Calida Mar de Cristal Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Mar de Cristal, Mar de Cristal, Espanya, 30384 - Veure al mapa\nAl visitar Mar de Cristal, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Villa Club Calida, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Mar de Cristal. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Camp de golf (a 3 km), jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Holiday home Villa Club Calida és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Mar de Cristal.


CATEGORY Vehicles industrials archivos - TOT FRENS\nBy Tot Frens\nIn Vehicles industrials\nDT Spare Parts va patrocinar el Epsilon Team Truck en el Ral·li Baixa Aragó 2018\nGràcies a la bona cooperació amb el soci de distribució Tot Frens i en el marc del Programa de Socis, la marca premium Dièsel Technic Group va ser un dels patrocinadors de l’equip espanyol.\nVolvo Trucks presentarà al 2019 el seu primer camió 100% elèctric\nEl fabricant de vehicles industrials Volvo Trucks té previst llançar durant l’any que ve a Europa el nou Volvo FL Electric, el seu primer camió cent per cent elèctric, el qual, segons indica la companyia, li permetrà liderar les solucions de transport elèctric a les ciutats.\nCojali elabora una llista de tendències sobre el Taller 4.0\nGrup Cojali ha elaborat una llista de tendències que definiran, al seu judici, el futur dels serveis de posventa d’automoció, englobades sota un concepte comú: el Taller 4.0.\nDT Spare Parts publica un nou catàleg de recanvis per a camions\nDT Spare Parts ha donat a conèixer el seu nou catàleg de recanvis per a camions amb una gamma de 700 noves peces adequada para les series P/G/R/T de Scania. Així, els més de 2.600 productes propis del catàleg substitueixen a uns 5.600 nombres de referència del fabricador de vehicles.\nZF i Wabco guanyen el Clepa Innovation Award 2017 de ‘Seguretat’\nZF i Wabco han estat guardonats recentment per Clepa (Associació Europea de Proveïdors d’Automoció) amb el premi Innovation Award 2017, en la categoria de ‘Seguretat i Cooperació’, pel seu desenvolupament conjunt del Evasive Maneuver Assist (EMA), un sistema anticol·lisió per a vehicles industrials.\nHella amplia la seva gamma de productes per a vehicles municipals\nEls vehicles de neteja de carrers, de l’aeroport o de recollida de residus són, entre uns altres, els automòbils pels quals l’especialista en il·luminació i electrònica Hella amplia la seva gamma de components.\nDT Spare Parts presenta la seva nova pàgina d’aterratge (landing page), on la signatura assegura que els experts dels tallers coneixeran els beneficis que els proporciona aquesta marca.\nZF incorpora nous forros per a embragatges Sachs per a V.I.\nZF Aftermarket ha incorporat nous forros per a embragatges Sachs per a vehicles industrials pesats. El nou material dels forros minimitza el desgast de les superfícies de fricció “gràcies a la seva estabilitat tèrmica”, segons indica la companyia.\nDiesel Technic AG amplia la seva seu central a Alemanya\nDièsel Technic AG ha començat els treballs d’ampliació de la seva seu central en Kirchdorf(Alemanya). D’acord amb la companyia, l’objectiu és millorar la prestació de serveis i el subministrament de productes als seus clients.\nFederal-Mogul presenta materials amb una conductivitat tèrmica millorada en el IAA 2017\nFederal-Mogul presenta nous materials per als seients i guies de vàlvules amb una conductivitat tèrmica millorada en el saló IAA2017 de Frankfurt (Alemanya), que té lloc aquests dies, del 12 al 15 de setembre, segons ha anunciat la companyia.


Ple municipal de Terrassa telemàtic i amb dues intervencions d’entitats\nPle municipal de setembre ha estat ajornat per problemes tècnics\nAquest divendres tindrà lloc la sessió plenària del mes de desembre\nL’Ajuntament de Terrassa celebrarà el proper divendres, 18 de desembre, el Ple Municipal ordinari corresponent a aquest mes. L’acte tindrà lloc de forma telemàtica a partir de les 9.30 h. El Ple es podrà seguir en directe a través del canal YouTube municipal (https://www.youtube.com/user/ajterrassa), i també es podrà escoltar en directe a la Ràdio Municipal de Terrassa (95.2 FM).\n1. Aprovació provisional de la Modificació puntual del POUM de Terrassa en l’àmbit del sector d’activitats productives dels Bellots II.\n2. Aprovar per a l’any 2021 les tarifes del servei de Transport Públic Urbà de Viatgers.\n3. Aprovar per a l’any 2021 les tarifes dels aparcaments soterrats situats al Vapor Ventalló, a l’avinguda de Barcelona, a la plaça de Lluís Companys, a la plaça del Progrés, a la plaça del Primer de Maig, a la plaça del Dr. Robert, a la plaça Vella i a al Raval de Montserrat de Terrassa.\n4. Declarar d’especial interès o utilitat municipal les construccions, instal·lacions i obres a les que s’ha atorgat llicència municipal, i determinar la bonificació en la quota de l’Impost sobre construccions, instal·lacions i obres.\n5. Aprovar la rectificació de l’Inventari de Béns i Drets de propietat municipal a 31 de desembre de 2019.\n6. Donar compte del Pla Anual de Control Financer 2021.\n7. Aprovar la sol·licitud d’adhesió de l’Ajuntament de Terrassa al Programa Marc de 27 de novembre de 2020 per col·laborar en el desplegament del programa de Reallotjament.cat de l’Agència de l’Habitatge de Catalunya.\n8. Aprovació de la baixa de l’adhesió de l’Ajuntament de Terrassa a la “Red Española de Teatros, Auditorios, Circuitos y Festivales de Titularidad Pública”.\n11. Intervenció del Consell d’Entitats d’Acció Ciutadana, per presentar una moció davant la situació d’urgència dels Serveis Socials a la ciutat.\n12. Intervenció del Moviment per unes Pensions Dignes de Terrassa, per presentar una moció en defensa del sistema públic de salut, demanant mesures per a la millora de l’atenció sanitària als centres de salut.\n13. Presentada per Alcaldia-Presidència, proposant l’aprovació del Pla Estratègic de Subvencions de l’Ajuntament de Terrassa, per al període 2021-2023.\n14. Presentada pel Grup municipal de Ciutadans, en suport a les guarderies privades de Terrassa.\n15. Presentada pel Grup municipal de Ciutadans, per a la creació d’una línia d’ajudes per millorar la ventilació dels establiments d’oci nocturn, bars i restaurants.\n16. Presentada pel Grup municipal de Ciutadans, per incrementar un 10% net la plantilla de la Policia Municipal de Terrassa el 2021.\n17. Presentada pel Grup municipal de Ciutadans, per dotar en el Pressupost del 2021 les quantitats no exhaurides de les subvencions concedides a càrrec del Pressupost de 2020.\n18. Presentada pel Grup municipal de Ciutadans, per a suspendre l’aplicació del preu públic a la telefonia mòbil el 2021.\n19. Presentada pel Grup municipal del PSC, per establir un sistema d’avaluació i de seguiment del Programa de Govern.\n20. Presentada pel Grup municipal del PSC, per a la recuperació i reactivació del sector dels espectacles i els esdeveniments a Terrassa.\n21. PROPOSTES URGENTS\n22. Donar compte del llistat extractat dels Decrets i Resolucions número 6.600 al 7.507/2020, dictats per l’Alcalde-President i Regidors i Regidores delegats.\n23. Donar compte del llistat d’acords adoptats per la Junta de Govern Local.


L’hostilitat contra el moviment feminista atia les agressions en les mobilitzacions – Anarquia Catalunya 🏴\nL’hostilitat contra el moviment feminista atia les agressions en les mobilitzacions\nVespre del 8 de març de 2021, manifestació estàtica a Barcelona. Més de 4.500 persones, segons xifres de la Guàrdia Urbana. Ambient festiu i relaxat. La concentració feminista transcorre tranquil·la. Al bloc no mixt s’hi troben diversos col·lectius de dones migrades i antiracistes.\n“Aquell home portava allà des d’aviat. Les companyes que vetllaven per la seguretat intentaven que sortís del bloc no mixt. Ja s’havia dit a altres homes abans, i havien marxat. Feia hores que era allà, i quan va caure la nit, es va plantar al mig de l’espai. Es va posar uns auriculars, amb les cames obertes, un bastó a les mans. La seva actitud era amenaçant”. Gaby, membre del col·lectiu de treballadores de la llar i de les cures Sindillar, recorda bé aquella tarda. Estava damunt del camió-escenari amb altaveus i l’ambient era festiu. Des d’allà dalt, veia com l’home no feia cas a “les que l’agafaven del braç perquè marxés, reia i seguia amb els auriculars posats. Vaig baixar de l’escenari, anàvem ballant. Volia portar-lo fora fent el trenet”, narra Gaby. “Li vaig tocar l’esquena, ell es va girar i em va llençar gas pebre!”.\n“La va ruixar tan de prop —afegeix Raquel, una altra companya—, que ella es va pensar que li havia tirat àcid a la cara”. El moment està gravat en vídeo. Gaby assenteix: “Em vaig tirar a terra. Em van posar aigua. Després vaig saber que us havia ruixat també a vosaltres”, diu, parlant amb la Raquel. “Anàvem a fer-lo fora i ens va tirar gas pebre”, recorda la segona. “Érem més dones”, però algunes, per trobar-se en situació administrativa irregular, “no van poder denunciar. Per això som només cinc en procés judicial”, explica Raquel.\n“A més de misogin, era racista. Per què m’ho va fer? Per què va atacar just al bloc de les migrants? Pensava que no el denunciariem, que quedaria impune? Qui va a una manifestació amb gas pebre?”, es pregunta Gaby, indignada\n“A més de misogin, era racista. Per què m’ho va fer? Per què va atacar just al bloc de les migrants? Pensava que no que no el denunciariem, que quedaria impune? Qui va a una manifestació amb gas pebre?”, es pregunta Gaby, indignada. A l’atestat policial consta que l’home, R. O. M., portava al damunt un esprai de gas pebre de la marca Sabre, requisat pels agents de la Guàrdia Urbana que van intervenir. “Quan vaig recuperar una mica la vista, el vaig veure fumant rodejat d’urbans. Vaig cridar que ell m’havia agredit. Se’l van endur escoltat, i a mi em deien que em calmés”, relata.\nRaquel tenia molts dubtes sobre denunciar. “Els policies em van pressionar molt. No deixaven que la meva amiga estigués amb mi a l’ambulància. Crec en altres camins d’autodefensa feminista i desconfio del sistema judicial i policial, que és patriarcal i racista. Però, Ca la dona va organitzar una reunió amb les agredides i vaig pensar que era una oportunitat. D’una banda, per les que no podien denunciar, encara que volguessin. D’altra, per obrir escletxes i que s’entengui que [en agressions així] hi ha una motivació d’odi al darrere, igual que passa contra altres col·lectius”, raona la Raquel.\nL’advocada del grup de dones agredit el 2021 a Barcelona, Gemma Nicolás, d’Elna Advocades, ha sol·licitat que el cas passés de ser un delicte lleu per lesions a obrir-se diligències prèvies per un delicte contra drets fonamentals\nL’advocada del grup, Gemma Nicolás, d’Elna Advocades, ha sol·licitat que el cas passés de ser un delicte lleu per lesions a obrir-se diligències prèvies per un delicte contra drets fonamentals, ja que va atemptar contra el dret de les dones a manifestar-se. Gaby hi concorda, pensant en companyes que “sense papers, tenen por de sortir a la tele, exposar-se i que les acomiadin”. “Jo vaig estar —continua— tres dies sense poder treballar. La violència contra les dones migrants està molt present. Si no fèiem res després d’aquest atac, com els hi anàvem a dir que tornessin a manifestar-se? Ens han vist unides, plantant cara, i han tornat a participar en mobilitzacions”, explica.\nCom a resposta, l’agressor les va denunciar posteriorment afirmant que el van ferir, malgrat que no pot reconèixer qui ho hauria fet, i que estava allà per donar suport a la manifestació feminista. Ara bé, això no concorda ni amb el seu comportament aquell dia ni amb accions anteriors. “Vam descobrir que participa en grups Antifeminazis de Facebook, on ha publicat diversos comentaris misògins i ridiculitzant els feministes. Durant el procés, l’agressor ha reconegut que va escriure els missatges”, detalla l’advocada.\nPer ara, ja fa un any de camí judicial i és possible que s’allargui. “Està sent un procés esgotador i hem de pagar 4.000 euros en costos judicials. Són diners que no tenim. Per això hem iniciat una caixa de resistència, que ens ajudi a garantir que la gent no se senti indefensa” davant les violències, afirma Raquel. “El dret penal, que és repressiu per definició, serveix per respondre a les necessitats feministes?”, es pregunta Nicolás. “Tot i això, són les eines que tenim disponibles i les fem servir per intentar aconseguir justícia”, argumenta.\nEs percep una escalada en l’hostilitat contra els feminismes\nRaquel recorda que a l’acte del 25 de novembre a Barcelona, on van pujar a la tarima per explicar el seu cas, “després ens van venir a buscar unes noies molt joves que havien patit una agressió amb esprai l’any anterior, el 25-N del 2020”.\nAquell novembre del 2021, Raquel explica que li va semblar veure’l i es va sentir molt nerviosa. “L’agressió no m’ha paralitzat, perquè ho fas tot des de la col·lectivitat” i el suport mutu, “però m’ha afectat”, reconeix. “Cal generar xarxa i repensar formes d’autodefensa col·lectiva. Des que ha arribat VOX, hi ha més agressions. És vital que totes les companyes puguin anar tranquil·les a una manifestació”, afirma.\nL’hostilitat antifeminista viu una escalada des de fa anys al terreny immaterial de les xarxes socials. Les expertes alerten que les conseqüències de les violències digitals són ben palpables\nCal no oblidar que l’hostilitat antifeminista viu una escalada des de fa anys al terreny immaterial de les xarxes socials. Les expertes alerten 一a informes, com el publicat per Pikara Magazine o per Calala Fondo de Mujeres i Novact, i també a reportatges com aquest publicat a la Directa一 que les conseqüències de les violències digitals són ben palpables. Alhora, no sempre s’entén el component discriminatori o per motiu d’odi, ja que els agressors sovint no encaixen en les imatges estereotipades d’una persona violenta.\nImatge de l’home amb la pistola amb què va irrompre l’acte feminista organitzat per Subversives |Arxiu\n“Són l’home estàndard”, reflexiona l’advocada Nicolás. “No és el neonazi, el psicòpata, l’ultra agressiu… Això passa molt en casos de violència interpersonal. Dificulta que s’identifiquin les violències quan els ulls que ho estudien” des d’una mirada jurídica professional “no tenen perspectiva feminista”.\nA més, s’hi suma la repressió institucional i la fustigació judicial que els moviments feministes pateixen des de diversos fronts, com ara l’assetjament antiavortista o les demandes SLAPP que produeixen gairebé en cadena organitzacions de tots els colors de la dreta. Nicolás opina que “a mesura que els feminismes avancen, amb conquestes de drets, recursos i conscienciació, alhora hi ha forces contràries que incrementen la seva postura antifeminista. Hi ha una reacció dels operadors jurídics més conservadors contra els avenços que suposa una legislació” que ha anat incorporant alguns reclams dels feminismes.\n“A mi no em vacil·lareu, roges de merda”\nL’objectiu comú de les agressions masclistes és castigar i expulsar les dones i activistes feministes de l’espai públic, sigui virtual o físic. Pel grup feminista Subversives de Castelló, hi ha una doble vara de mesura, ja que col·lectius feministes, anticapitalistes i antifeixistes “són denunciats i encausats fàcilment per les organitzacions de dreta i extrema dreta”, en una persecució i criminalització contínues. Asseguren que és símptoma de l’auge de l’extrema dreta, de la impunitat del feixisme i la misogínia a un estat hereu del franquisme.\nParlen des de l’experiència en el cos propi, ja que van patir una agressió similar a Castelló l’any 2021. Els fets es remunten a la nit del 4 de setembre, en una jornada coorganitzada amb el col·lectiu antifeixista La Cosa Nostra, on un home va amenaçar amb una arma les assistents i organitzadores. L’agressor, també gravat en vídeo, feia tot el dia que increpava amb comentaris masclistes les participants, recorden des de Subversives.\nEl grup de dones no li va permetre “estar a eixe acte, a eixe espai públic, amb eixa actitud”, i quan l’hi van plantar cara i demanar que marxés, se’n va anar amenaçant que tornaria armat. “Es va pensar que no seria real. Deu minuts més tard, va aparèixer amb la pistola apuntant un assistent en concret, dels que li havia demanat que marxara, i després a la barra i a totes les assistents”, expliquen. L’home cridava “a mi no em vacil·lareu, roges de merda”.\nPer les feministes de Castelló, és indignant que avui dia el moviment feminista hagi de continuar defensant-se d’agressions així. Que se’l vulgui silenciar i invisibilitzar, per elles, demostra com és d’imprescindible\nLes activistes van aconseguir reduir-lo i arrabassar-li l’arma. En aquell moment, ningú sabia que era de balins, i l’amenaça que van patir era la d’enfrontar-se a una agressió amb arma de foc. “La policia va qualificar el que havia passat de ‘res greu’ o ‘d’una falsa alarma’. És intolerable que puguen qualificar de lleu el fet d’amenaçar amb una arma” en un acte feminista, afirmen des de Subversives. “També els mitjans de comunicació convencionals van intentar restar-li importància i, fins i tot, justificar-ho”, donant espai perquè l’agressor afirmés que ho havia fet perquè la música estava massa alta. “Donar veu o destacar l’argument de l’agressor banalitza i treu a la llum la impunitat que té un home d’amenaçar a punta de pistola a les assistents d’un acte feminista”, constaten.\nPer les feministes de Castelló, és indignant que avui dia el moviment feminista hagi de continuar defensant-se d’agressions així. Que se’l vulgui silenciar i invisibilitzar, per elles, demostra com és d’imprescindible. “El feminisme lluita perquè mai més una dona sigui encanonada amb una pistola. Cap agressió pot quedar sense resposta. Hem de ser conscients de l’abast i la repercussió d’aquestes violències, estar previngudes i organitzades per a poder reaccionar. Calen xarxes de suport. Visibilitzar, secundar, difondre. Que la societat prengui consciència de les agressions masclistes, que van més enllà de la parella. És important que l’agressor es quedi fora, no tingui veu, espai, ni suports. Continuar unides, donar-nos suport entre nosaltres i continuar organitzant jornades, actes, accions i campanyes que ens facin més fortes”, asseguren des de Subversives.\nGirona: contra les agressions LGTBI-fòbiques Concentració demà contra les agressions LGTBI-fóbiques a Girona El moviment feminista no renuncia als carrers El moviment feminista pratenc no renunciarà als carrers durant la vaga del 8M La pandèmia i la pluja no atura el moviment feminista i es mobilitza als carrers del Prat aquest 8-M La perspectiva feminista en el moviment okupa del País Valencià Continuen els judicis contra les feministes per les vagues de 2018 i 2019. Mireia Biosca, Assemblea feminista València 22/12/21 El moviment estudiantil condiciona les negociacions del compromís contra la crisi educativa universitària Agressions contra periodistes en actes de l’extrema dreta Ecologistes en Acció protesta a Begur contra «greus agressions urbanístiques» a la Costa Brava CNT es suma a les mobilitzacions contra el Pacte de Toledo dilluns 25G Suspès el judici contra el jove gironí per les mobilitzacions post sentència del procés a causa de la vaga de lletrades i lletrats


Relat "Matèria primera"\nInici > detall del relat: Matèria primera\nL'Oriol surt de casa seva i comença a baixar les escales; necessita ordenar les idees que bullen al seu cap. Entre el primer pis i la planta baixa es troba una veïna. Va carregada de bosses del supermercat i puja lentament, amb aturades constants per poder respirar uns instants.\n- Deixi'm que l'ajudi.\n- No, noi, no cal. Ja hi arribaré algun dia, no tinc cap pressa.\n- No se'n parli més. A quin pis viu vostè?\n- Al tercer primera. Moltes gràcies i que Déu t'ho pagui.\nAgafa les bosses de la dona i puja els graons de dos en dos. Les deixa davant la porta i se'n torna cap avall. Al replà del primer topa de nou amb la veïna.\n- Ja està fet. Ho veu? Només era un moment.\n- Moltíssimes gràcies, noi. Tu ets el nou veí, oi? El del quart segona.\n- Sí. No fa gaire que m'hi he instal·lat.\n- Ja va bé que hi vingui gent jove a aquesta escala. Com pots veure, si és que has conegut els altres veïns, som un grapat de vells, tret de la del primer primera, però aquella és un cas perdut com no n'hi ha cap altre. De fet, el barri sencer està ple de vells. És normal, la gran majoria vam venir a mitjans dels cinquanta. Ara però, de mica en mica es va regenerant. És llei de vida, com s'acostuma a dir. Per cert, com et dius, noi?\n- Oriol. Vostè és la senyora Mallofré, oi?\n- Carai, ara sí que m'has sorprès! No em passa cada dia que un jove ben plantat sàpiga el meu nom. I, d'això, a què et dediques?\n- Sóc traductor i, de tant en tant, també escriptor.\n- Escriptor? De debò? Però, què escrius? Llibres?\n- Sí, i cada quinze dies tinc una columna en un diari.\n- Ah, molt bé. Jo abans llegia molt, sobretot novel·les de misteri on hi havia assassinats i trames amb sorpreses finals. També m'agradaven les romàntiques. Però ara ja no hi veig tan bé; amb prou feines diferencio els números del telèfon, i això que el meu fill em va comprar un aparell amb unes tecles ben grans. Em faig gran i la vista es va perdent. I, escolta, de què van els teus llibres?\n- Bé, no em cenyeixo a cap gènere en concret. Tracten sobretot d'històries quotidianes amb les que intento que el lector s'hi identifiqui. A vegades em decanto més per les relacions entre els personatges i, en canvi, altres cops hi poso més interès en l'aventura, per dir-ho d'alguna manera.\n- Ai, noi, doncs em sembla que en aquest barri d'aventures en trobaràs ben poques. Aquí al Congrés hi ha molta tranquil·litat, i que continuï així per molts anys. Si vols aventures hauràs de parlar amb els de les ambulàncies, perquè cada dos per tres se'n sent alguna. A més a més, hi ha gent que amb prou feines baixa al carrer; això que no hi hagi ascensors a la gran majoria de cases és una pega per als jubilats. És el que li passa al senyor Oliver, el que viu just davant teu. Des que es va trencar el fèmur, i ja deu fer un any, no surt de casa. Jo el pujo a veure de tant en tant, però ja no és aquell home alegre que havia estat. El pobre ha patit tant...\n- Doncs ara que ho diu, tret del dia que vaig anar a presentar-me, no l'he vist més.\n- L'haguessis hagut de veure de jove. Treballava com un burro i va tenir mil oficis. Fins i tot hi va haver èpoques que marxava de casa uns quants mesos per anar a treballar a l'estranger. Va estar a Alemanya i també a Dinamarca. Allà li pagaven molt millor que no pas aquí i, clar, després de tenir els bessons, no dubtava pas a agafar feines d'aquestes i estalviar fins el darrer cèntim. La seva dona era una gran persona, tota una senyora. Però aquell maleït càncer se la va endur, si bé ja feia anys que la tristesa la rosegava.\n- La tristesa?\n- Sí, noi, sí, la tristesa. Un dels bessons, quan ja era tot un homenet, va morir atropellat per un camió. Va passar aquí al costat, al carrer Felip II. De resultes d'aquell accident i per si ja no era prou desgràcia, l'altre fill va perdre el senderi i al final el van haver d'ingressar en un hospital psiquiàtric. És un món estrany aquest dels bessons, oi?\n- Doncs un parell d'anys més tard es va escapolir de l'hospital i es va llençar al metro. Allò va acabar d'enfonsar els pobres senyors Oliver. Ell va continuar fent la seva vida: treballava, parlava amb tothom, participava en l'associació de veïns i tota la resta. Però ella gairebé ja no va sortir més de casa. Va morir fa dos anys i, des de llavors, sembla com si ell n'hagués agafat el relleu. A vegades fa la sensació que, simplement, estigui esperant la mort.\n- Doncs quan el vaig anar a veure se'l veia prou animat.\n- És que quan està amb gent és un altre home o potser dissimula, qui sap, però gairebé no el va a visitar ningú. Bé, sí, sovint puja a veure'l la barruda del primer primera, però ho fa només per explicar-li les seves penes i, de pas, beure unes copes de franc. La coneixes a aquesta?\n- No, a l'igual que amb vostè, el dia que la vaig anar a saludar no devia ser a casa seva. I tampoc me l'he trobat mai per l'escala.\n- Doncs estàs de sort! De fet, ha sortit com el seu pare, que tampoc deixava mai l'ampolla; per això el va deixar la dona. Vigila quan te la trobis que, tot i que ja deu ser prop dels cinquanta, és ben capaç de voler flirtejar amb tu.\n- Gràcies per l'avís. Estaré al cas per evitar situacions desagradables.\n- Pensa que des que va morir el seu pare, ha muntat uns escàndols impressionants. I d'això ja fa més de quinze anys! Potser durant aquests darrers temps ha afluixat una mica, però no pas perquè ella hagi volgut, sinó perquè ja no pugen tants homes a casa seva. Hi va haver una època que vaig arribar a creure, i que el Senyor em perdoni, si no era una dona d'aquestes, tu ja m'entens. Cada dos per tres entraven i sortien homes diferents del seu pis. I com xisclava, per Déu! Al principi, em vaig espantar, perquè semblava que l'estiguessin matant. Però no, poc després vaig entendre que tots passaven pel seu llit, un darrere l'altre. A més a més, per si no n'hi havia prou, la mala pècora s'insinuava a tots els homes de l'escala. Quan m'ho va explicar el meu Lluís, en pau descansi, gairebé baixo a retorçar-li el coll! Sort que era un home entenimentat i em va convèncer que no li donés més importància de la que tenia. Al cap i a la fi, com deia el Lluís, aquesta dona ha estat una pobra desgraciada tota la seva vida. Ai, com el trobo a faltar el meu marit. El novembre farà nou anys que va morir, però no hi ha dia que no pensi en ell.\n- T'hagués agradat. Era un home que imposava respecte només veure'l. I no perquè fos alt i fort, sinó perquè es notava que era un home fet a sí mateix. Sí, aquesta seria la millor definició que se'n podria fer d'ell: fet a sí mateix. Pensa que, quan va néixer, el seu pare ja havia mort, amb només trenta-dos anys. Va anar a dormir una nit i l'endemà ja no es va despertar. Sembla ser que el van enverinar. No en tenien proves, és clar, però sí moltes sospites. Després de tot, el pare del Lluís era un sindicalista d'aquells que els patrons temien, i se'l deurien voler treure del mig. Créixer sense pare el va marcar per sempre, i no només pel fet d'haver d'aprendre moltes coses sense un referent tan important, sinó també per la consciència de classe que va adquirir. Quan vam començar a festejar, i també després un cop casats, jo patia el que no està escrit cada vegada que anava a alguna reunió clandestina. Fins i tot hi va haver un dia que li vaig demanar que deixés de córrer tants perills si no volia que a mi m'agafés un cobriment de cor.\n- I què va dir ell?\n- Em va escoltar i em va dir que m'entenia, però que ja sabia amb quina mena d'home m'havia casat. Jo ja m'esperava que em diria això i, en el fons, estava orgullosa de tenir un home com ell. Finalment, va passar el que sempre havia temut.\n- El van enxampar?\n- Sí, a ell i a tres companys més. En principi no era cap cosa greu, propaganda subversiva, que en deien. Però en aquella època no podies estar segura de res. I si li encolomaven el mort d'algú altre? Tots sabíem que els costava ben poc agafar qualsevol passerell i fer-lo servir de cap de turc. O, encara que no fos ni això, qui em podia assegurar que no li clavarien una bona panadera?\n- Espero que no passés això.\n- Alguna cleca li va caure però, talment com si fos un miracle, el dia que el van detenir jo l'esperava a casa amb la gran notícia que estava embarassada del nostre primer fill. Quan vaig saber que era a comissaria, vaig córrer cap allà. Gràcies a un conegut militar del meu pare, el vam poder treure d'allà, si bé li vam dir que el deixaven anar gràcies a que el comissari havia accedit als meus precs de dona embarassada. Una bestiesa, vaja, però el Lluís confiava plenament en mi i s'ho va creure. Tampoc va preguntar gaire; la qüestió era sortir-ne sa i estalvi. Això sí, li vaig fer jurar i perjurar que no s'emboliqués en més històries polítiques.\n- I se'n va apartar?\n- A mitges. No s'exposava com abans, però bé, de tant en tant rebíem visites inesperades d'amics d'infantesa, com deia sempre. Què hi podia fer jo? Al capdavall, les persones no canvien, i jo me l'estimava tal com era.\n- Per cert, noi, quina hora tens? Que jo no paro de xerrar i encara he de preparar el dinar, que avui vénen els meus néts.\n- Són dos quarts d'una.\n- Valga'm Déu! Els tindré aquí en tres quarts d'hora i ho tinc tot per fer. A més a més, estic segura que tu també has de fer un munt de coses i t'he estat fent perdre el temps.\n- Que no, senyora Mallofré, li ho dic de debò.\n- Gràcies. Es veu d'una hora lluny que ets de bona pasta. En fi, m'alegro molt d'haver-te conegut, i benvingut al barri. Ja veuràs com t'agradarà. Sembla que d'aquí poc començaran les obres a les cotxeres de Borbó i també al solar del canòdrom. Tindrem soroll per un temps però el barri millorarà molt. I tot això serà per a vosaltres, els joves. Els grans vés a saber si ho veurem tot acabat.\n- I tant que sí! Quines coses a dir.\n- Au, vés, vés. Ja ens anirem veient per aquí. Fins ben aviat... com m'has dit que et dei\n- Doncs a reveure, Oriol.\nL'Oriol espera que la veïna entri al seu pis. Un cop ha tancat la porta, es queda quiet uns segons, amb un petit somriure a la cara. Finalment, baixa cap al carrer; necessita ordenar les idees que bullen al seu cap.\nLa mateixa vida...[Ofensiu]\ncopernic | 04-08-2008\ncom a font de la literatura. Un conte excel.lent que sense una trama massa complicada et va entrant poc a poc. El títol atraient per enigmàtic. L'arrancada, una mica suau. El desenvolupament interessant. El final, lògic però necessari. Només dues cosetes: El trànsit de l'arrancada al desenvolupament el trobo una mica llarg i veig poques referencies de lloc en els diàlegs (quasi monòlegs) que serien necessàries per situar més el relat i homenatjar així a la ciutat.\nTot i així, repeteixo, per a que et quedi un bon sabor de boca que és un conte que m'ha agradat i com és habitual en tu està molt ben escrit.\nUna abraçada, nano! (no,que fa calor!)\n... que fa que ens posem a la pell de l'escriptor, un personatge que tothom trobem ben proper...\nTambé en la seua vesant de manca d'inspiració, que tantes vegades ens passa. Quan vaig llegir aquest relat teu vaig dir-me:\n"De ben segur que molts dels relataires es sentiran retratats."\nMolt bona i real história[Ofensiu]\nSempre hi ha qui diu que mai no passa res, fins i tot en obres de l'Agatha Christie hi ha algun que ho diu aixó de; "quin lloc més avorrit, mai no passa res..." i després maten fins a l'apuntador.\nJo veig. i diria, que l'entrada en escena és una mica atropellada. No costa situar-se en l'ambient, és fàcil en un replà de veïns, però crec que una mica més de presentació, quatre paraules justetes, no donarien aquesta sensació de telegrama que jo hi veig, o serà cosa meva, es clar.\nUns diàlegs magnífics, com tots els teus, però també estic amb el Jeremies, en un parell de parrafades de la senyora; com no sigui que també ella escriu, però aixó no ens ho dius, oi?\nBon relat i bona feina company!\nels barris son la gent que hi viu. Les seves històries, les costums, les maneres de fer, conformen la personalitat d'un barri més enllà dels trets arquitectònics. Sobretot en un lloc on encara viu gent gran amb ganes de xafardejar.\nM'agrada com t'expliques: una petita introducció, per situar l'espai físic, i un diàleg sense necessitat de senyalar qui és qui (clar que amb dos és més fàcil), perquè les veus estant prou definides.\nEl que no m'agrada és el final. Massa obert. No ens dius res de les idees de l'Oriol ni del que pensa fer amb elles. Imagino que està fet amb tota la intenció, però m'hagués agradat saber una mica més.\n(Ara sortim del Congrés i anem a un altre lloc\nUna història llarga i elaborada, la que explica la senyora (que xerraire!). La prosa és bona, i hi ha molt poc a retreure; és un bon relat. Només un petit però (des del meu punt de vista), i és que de vegades la senyora sembla que parli massa literàriament. És un diàleg, i el llenguatge de la senyora, en algun dels guionets, sembla massa com de narrador professional. No pas en tots; n'hi ha alguns que són prou naturals; però alguns altres se'm fa difícil d'imaginar una dona parlant així (en la forma em refereixo). Jo potser hauria creat una veu narrativa que expliqués el diàleg entre la senyora i el noi, d'aquesta manera un llenguatge tan perfecte no es fa poc natural. Però vaja, són dèries meves, que el relat ja et dic que és molt bo.\npivotatomic | 20-06-2008\n...potser sí que t'hi podria posar un petit però... sempre que hagi entès el relat.\nÉs el següent: quan comença el conte, l'escriptor ja te el cap bullint d'idees. Això fa que el final quedi més amortiguat. Començar dient que està sec potser seria massa tòpic, però el fet que ja tingui moltes idees trobo que mitiga un xic el final del conte.\nPecatta minutta, però si et serveix...\nUn relat exquisit, tant per la seva factura -impecable, com sempre quan es tracta d'un "Maurici"- com pel final. Fins la darrera línia m'he estat preguntant a què venia tot allò, què estaves intentant explicar-me. I, de sobte, el darrer paràgraf serveix per justificar la resta. Fantàstica la idea de la senyora dient "aquí no passa mai res" i després donant-li material a l'escriptor per fer tes novel·les!\nJa saps que sempre procuro buscar els tres peus al gat dels relats que llegeixo, per intentar ajudar a l'autor a millorar-los, encara que només sigui en una coma. En aquest cas, però, només puc dir-te una cosa tan inútil com que m'ha agradat molt.


El constitucionalisme espanyol i CiU impedeixen que Mataró es declari ciutat pacifista i desmilitaritzada | Candidatura d'Unitat Popular\nEl constitucionalisme espanyol i CiU impedeixen que Mataró es declari ciutat pacifista i desmilitaritzada\nEls 12 vots en contra de PSC, C’s, PP i PxC i l’abstenció de CiU (5 vots) fan decaure la proposta de la CUP\nLa CUP ha presentat una moció al Ple de l’Ajuntament per tal que Mataró es declari ciutat pacifista i desmilitaritzada. La delcaració, però, no arribarà al Ple Municipal a causa dels 12 vots en contra dels grups municipals espanyolistes (PSC, C’s, PP i PxC) i l’abstenció de CiU (5 vots). Decau perquè han estat insuficients els 9 vots a favor corresponents als grups municipals de la CUP, ERC, VoleMataró i ICV.\nEl Parlament de Catalunya va aprovar una moció en el mateix sentit, presentada per la CUP, amb els vots a favor de CUP, Junts pel sí, Catalunya sí que es pot i PSC. Només hi van votar en contra PP i C’s.\nLa moció presentada per la CUP a l’Ajuntament de Mataró proposava el següent:\n1. L’Ajuntament de Mataró es compromet a treballar per desplegar una seguretat alternativa als exèrcits, basada en la satisfacció de les necessitats de les persones, i declara Mataró com a ciutat pacifista i desmilitaritzada.\n2. D’acord amb els principis i objectius proclamats en llei 21/2003 de Foment de la Pau, en la Llei 16/2014 d’Acció exterior i de relacions amb la Unió Europea i recollint el compromís amb tots els pobles per construir un ordre mundial pacífic tal com s’expressa en el preàmbul i l’article 51 de l’actual Estatut de Catalunya, l’Ajuntament de Mataró ratifica i fa seves les propostes de la Moció sobre una Catalunya desmilitaritzada, aprovada pel Parlament de Catalunya (BOPC núm. 177, de 6 de juliol), que insten el govern de la Generalitat a:\na) Realitzar totes les accions necessàries davant del Ministerio de Defensa i l’Instituto de Vivienda, Infraestructura y Equipamiento de la Defensa per reclamar el traspàs del patrimoni militar –tant de solars com d’edificis en desús– a la Generalitat, o a l’ens local corresponent, per tal de destinar-los a usos civils i d’accés públic.\nb) Prohibir els actes d’exaltació militar i de legitimació de la violència i de les armes, i no permetre les desfilades militars i altres actes d’aquest tipus en espais civils de Catalunya.\nc) Prohibir les maniobres militars en espais no estrictament militars, com són els casos de les maniobres que es realitzen al Parc Natural de la Serra de Collserola, al Parc Natural de la Muntanya de Montserrat, a la serra de l’Albera i als pobles de Sant Climent Sescebes i Talarn, entre d’altres. Així com, promoure que els ens locals, en exercici de les seves atribucions i competències ho emulin.\nd) Desautoritzar la participació i presència d’avions de combat en exposicions aèries com la Festa al Cel.\ne) No permetre la presència de l’exèrcit en cap espai educatiu i de formació: ni als centres educatius, ni al Saló de l’Ensenyament, ni al Saló de la Infància, a Barcelona; ni al Saló d’Esport i Turisme de Muntanya o a la Fira de Formació Professional, a Lleida; ni a l’ExpoJove de Girona; i tampoc a l’Espai de l’Estudiant de Valls.\nf) Eliminar els ajuts i les activitats de promoció per part de l’Administració vers la indústria militar a Catalunya, incloent el suport a la R+D de caire militar i qualsevol altra activitat de suport institucional per establir indústria amb producció militar i armamentista.\nDeclaració Institucional que presenta la CUP per una ciutat pacifista i desmilitaritzada


Aquest és el teu moment! Conèixer a algú de Shuikou, que té lloc 0 habitants, en els quals es podien trobar la seva ànima bessona! Si se sent un pessigolleig quan es pensa en parlar amb qualsevol usuari de la llista de Vídeo xat Shuikou, no dubti en iniciar un xat privat. No deixeu que ningú més ho faci primer.\nSi vostè està buscant per a un amic, o simplement per a una conversa, Vídeo xat Shuikou ha de ser el seu xat d'elecció. El posarem en contacte amb molta gent encantadora i fidelitat. Només cal s'atreveixen a tenir la millor experiència de xat cada vegada.\nPer veure la cara i escoltar la seva / la seva veu és possible en Kangaroochat. En primer lloc, xatejar amb un grup de persones presents a la sala de xat Vídeo xat Shuikou i després pot fer clic al nom d'un usuari i convidar a ell / a per unir-se a un xat privat amb vídeo i àudio. A més, és possible compartir fotos i qualsevol altre tipus d'arxiu.


Apartment Vlatka Rogoznica Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Vlatka\nConvenientment situat a Rogoznica, Apartment Vlatka és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Apartment Vlatka, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, àrea de fumadors.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Vlatka.


Un equip de persones a la teva disposició\nEl compromís de l’equip i la seva proximitat amb el món rural i el turisme actiu, fan possible donar al client final un tracte proper.\nOferim un ampli coneixement del sector, ja que portem més de 10 anys participant en activitats de turisme actiu i tenint un tracte proper amb establiments de turisme rural.\nVolem donar a conèixer aquells llocs no tan coneguts ni massificats, en els que es pot passar una magnífica vetllada, practicar alguna activitat o descobrir el patrimoni cultural de la zona.\nDisposem d’una interessant oferta d’allotjaments i activitats\nMantenim un tracte proper amb cadascun dels allotjaments i activitats\nRealitzem paquets vacacionals a mida sota petició\nSi ets propietari d’algun allotjament o activitat de turisme actiu i estàs interessat en publicar el teu establiment a publica el teu establiment al nostre web, no dubtis en contactar-nos. Us informem també que per a qualsevol dubte o consulta podeu contactar amb nosaltres.\nL’equip de Ruralmind.com\nEl compromís de l’equip i la seva proximitat amb el món rural el turisme actiu, fan possible donar al client final un tracte proper. Us oferim un ampli coneixement del sector gràcies a la participació des de fa més de 10 anys en projectes de turisme actiu i en la preocupació per a difondre’l més enllà del nostre país. És per això que hem decidit iniciar aquest projecte tan innovador.\nTens algun allotjament rural o organitzes activitats?\nT’explicarem totes les avantatges de treballar amb nosaltres


Chouati i Sevilla, premiats en la Nit del CA Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nChouati i Sevilla, premiats en la Nit del CA Manresa\nLa gala va distingir també les millors marques aconseguides el 2015\nPaula Sevilla i Mercè Rosich AVINENT MANRESA\nEl Club Atlètic Manresa va tenir, divendres passat, la ja tradicional Nit dels Campions, una gala que proclama els millors esportistes del club de cada temporada. Enguany els guardonats han estat Oussama Chouati, l'obstaculista que resideix actualment a Maryland (als Estats Units) i Paula Sevilla, la velocista manxega del CAM.\nLa velocista Paula Sevilla va fer una excel·lent campanya amb dos rècords absoluts de l'entitat (12"01 en els 100mll i 24"20 en els 200mll), i es va proclamar campiona estatal júnior en els 200 metres en pista coberta a València i subcampiona d'Espanya júnior aire lliure en la mateixa distància a Valladolid. I a més, aquests 24"20 han suposat la millor marca espanyola júnior del 2015, i li va valer la participació en el campionat d'Europa júnior que es va fer a Eskiltuna (Suècia).\nPel que fa al jove obstaculista Oussama Chouati, que està becat a la Univesritat de Maryland, va assolir la millor marca absoluta del club aquest 2015 amb 8'59"90 en 3.000 obstacles, a més a més de ser nomenat Rookie de l'any al Men's Outdoor and Indoor Track & Field de la seva universitat.\nEn el transcurs de la gala, que va durar quatre hores molt intenses, es van premiar les millors marques de l'any 2015 en tots els diferents grups d'edat, els equips campions de Catalunya i estatals, i també els rècords absoluts de l'entitat durant un any que ha estat brillant.


Quan va escoltar per última vegada algú que parlava sobre Photoshop per dissenyar imatges per a gairebé qualsevol cosa? Probablement fa poc. Podria semblar la millor solució per al disseny gràfic, però Què passa si no teniu la menor idea d’utilitzar Photoshop? O què passa si ho comproveu i us sentíem una mica inadequat perquè no sabríeu com utilitzar-lo?\nConfia en mi, no estàs sol! Afortunadament, hi ha una altra manera. Més d’un en realitat.\nSi voleu crear imatges boniques i convincents al vostre lloc web, però no voleu gastar el temps ni els diners necessaris per convertir-vos en expert en Photoshop, podeu tenir opcions. Internet està ple d’opcions de disseny d’imatges alternatives per al vostre lloc de WordPress. El més interessant és que no necessiteu experiència de disseny per utilitzar-los. Fem una ullada.\n7 7. Elements de Adobe Photoshop\nCanva és la meva millor opció per a aquesta llista, ja que fa que gairebé tothom se senti com un dissenyador professional. Té un gran nombre de dissenys increïbles, i molts d’ells són gratuïts. Tot i que no trobeu alguna cosa a la seva secció gratuïta, l’eina té milers de components addicionals per llançar-vos a les imatges i cadascun d’ells és de només $ 1.\nLa meva part preferida de Canva és el procés d’inici. Simplement escolliu quin tipus d’imatge que creeu (com ara una publicació de Facebook, una publicació de bloc o una coberta de Kindle) i Canva genera automàticament la mida adequada juntament amb alguns suggeriments per adaptar-se a la categoria escollida..\nGIMP és una alternativa local de codi obert a Photoshop. No és l’eina més fàcil d’utilitzar d’aquesta llista, però m’agrada recomanar-la perquè és completament gratuïta d’utilitzar. Si voleu treure una estona fora del dia aprenent a utilitzar GIMP, disposen de vídeos i tutorials en línia per començar.\nGIMP és com WordPress; hi haurà una estona durant molt de temps, de manera que el temps o els diners que invertiu en l’eina no es perdran.\nLa versió gratuïta de PicMonkey té un procés bastant curt per combinar diverses fotos i fer-les més atractives per al vostre lloc web. Aquesta eina funciona millor per crear collages, però també podeu tocar les imatges i afegir text si voleu.\nSimplement camineu pel procés de quatre passos i heu d’estar bé amb algunes imatges noves en pocs segons. De forma similar a Canva, aquesta eina també té un àrea per especificar quin tipus d’imatge teniu previst realitzar, com una portada de Facebook, i altres dissenys de diverses dimensions..\nPixelmator només funciona per a Mac, però té el format Photoshop complicat i es descompon en una eina molt més senzilla. Podeu utilitzar Pixelmator a la vostra tauleta o telèfon, i l’eina inclou dotzenes de plantilles per començar sense tenir molts coneixements de disseny. També podeu provar la mà a la pintura, ja que ofereix uns meravellosos pinzells..\nPixlr Editor és la meva recomanació si voleu una eina en línia gratuïta que funcioni gairebé exactament com el Photoshop. Pixlr també té altres dos productes anomenats Pixlr-o-matic i Pixlr Express. Trieu entre aquests bons segons el que penseu fer.\nSi voleu més energia, aneu a Pixlr Editor, però potser haureu de trigar una estona a aprendre a utilitzar l’eina. Si només voleu penjar les fotos i incloure uns quants filtres i vora, vés amb Pixlr-o-matic. Finalment, proveu Pixlr Express si voleu fer modificacions suaus a les vostres fotos. Express és una mica més avançat que l’opció Pixlr-o-matic.\nbBeFunky és un editor de fotos gratuït, creador de collage i eina de disseny general. De franc. Podeu actualitzar si voleu utilitzar efectes premium. Tot i que la versió gratuïta bàsica encara aconsegueix la feina si només voleu fer algunes edicions ràpides a les vostres fotos. El més que m’agrada de BeFunky és que la interfície no és massa confusa per a aquells que només comencen amb l’edició de fotos.\nEn realitat és una eina potent, amb la majoria de les funcions del Photoshop que espereu. Però no obstrueixen la pantalla ni la fan massa intimidant com es pot veure al Photoshop.\n7. Elements de Adobe Photoshop\nAdobe Photoshop Elements és la resposta d’Adobe a la immensa assistència que la gent mostra per a eines d’edició de fotos més senzilles. Photoshop és una eina meravellosa, però realment és massa. Mai ningú fa servir tot allò que fan. A més, només és maldestre.\nEn lloc d’utilitzar el Photoshop normal i gastar massa diners, aneu amb Photoshop Elements. És una manera assequible i ràpida de carregar les teves fotos, canviar alguns filtres i fer que siguin extremadament professionals en pocs segons. M’agrada molt que puguis utilitzar Photoshop Elements a gairebé qualsevol dispositiu. Alguna cosa regular de Photoshop no et permet fer-ho.\nEl programari Elements fins i tot inclou una gran inspiració, com ara consells sobre idees, idees i dissenys per a quan es troba amb problemes per trobar la imatge perfecta per a la publicació del bloc o la pàgina de productes..\nObteniu Adobe Photoshop Elements\nPicCollage és una aplicació que només faria servir si intentés mostrar un munt de fotografies en un collage. Sempre he pensat que els collages eren una mica complicats, sobretot per a un lloc web més professional, però aquesta aplicació els fa semblar força impressionants. Proveu PicCollage per incloure adhesius, marcs, text i molt més. És una mica estrany intentar editar les fotos en un telèfon o en una tauleta, però hi acostumeu.\nFotor és una eina d’edició de fotos en línia amb tones d’opcions fàcils per crear imatges per al vostre bloc o xarxes socials en molt poc temps. Hi ha tones d’opcions per a la llum, colors, mida, efectes fotogràfics, retoc i molt més. Voleu començar ràpidament? Hi ha tones de plantilles gratuïtes. A més, hi ha centenars de tipus de lletra, adhesius divertits, formes d’imatge i un munt de guies en línia que us permetran editar com un professional.\nActualitzeu a Pro per donar suport al projecte, i podeu accedir a eines d’edició exclusives i funcions avançades.\nPer alguna raó, la gent sempre s’oblida de PowerPoint a l’hora d’editar i dissenyar imatges per a llocs web. Quan hi penseu, PowerPoint és una bona manera de dissenyar imatges. És un editor d’arrosseguament i la majoria de persones aprenen a utilitzar el programari a l’escola primària o a la secundària.\nPodeu dibuixar amb les vostres imatges, canviar les bordes, les mides i molt més. Fins i tot tenen moltes formes i símbols per fer les vostres imatges més atractives. Després d’haver editat les imatges en PowerPoint, podeu desar-les en un format d’imatge. A continuació, només cal deixar-los anar al vostre lloc web.\nHeu perdut mai la bona aplicació de pintura antiga? Doncs tens sort. SumoPaint és una versió en línia gratuïta. Tot i que realment no és un editor de fotos, podeu crear les vostres pròpies imatges SumoPaint. No dubteu en fer-los tan kitschy com vulgueu.\nLa majoria d’aquestes eines són extremadament fàcils d’utilitzar. Però, sigui quina sigui la vostra elecció, hauríeu de poder agafar les coses ràpidament només jugant-hi.\nDit això, sempre sentim informació sobre com la gent utilitza Photoshop per dissenyar imatges, però realment no necessiteu un programari tan complicat perquè el vostre lloc tingui un aspecte agradable. S’adhereixen amb les opcions aquí comentades i estaràs bé!\nComparteix els teus pensaments a la secció de comentaris que hi ha a continuació. Tens alguna pregunta sobre aquestes eines per crear imatges per al teu bloc de WordPress? O bé una eina que recomanaríeu?\nEl camí cap a l’article perfecte és llarg. Trieu un tema que captivi el\nEn cas que visquessis sota una roca, Coachella 2016 ha començat avui. Prepareu-vos perquè


La ‘carta oberta’ de Miquel Ensenyat al president d’Extremadura\nMiquel Ensenyat, batlle d’Esporles durant l’última dècada i president del Consell Insular de Mallorca des del maig com a candidat de Més, fou entrevistat dissabte pel diari El Mundo. Hi expressava el suport a la reivindicació sobiranista de Catalunya i s’hi declarava independentista: ‘Ser espanyols ens surt molt car, però molt car. Sempre ha estat així’. I ho argumentava, entre més raons, amb el dèficit de finançament de les Illes Balears, que considera més greu i tot que el de Catalunya. A partir d’unes referències i comparacions amb Extremadura, el president d’aquesta comunitat, el socialista Guillermo Fernández Vara, va criticar durament Ensenyat dient que a Espanya ‘sobraven persones’ com ell.\nL’atac de Fernández Vara va moure Ensenyat a escriure, al seu compte de Facebook, una ‘carta oberta al president d’Extremadura‘, que reproduïm tot seguit:\nArran de les reaccions que ha suscitat una entrevista recent que m’han fet al diari El Mundo, entre les quals la seva, en què m’assenyala entre les persones que sobren en aquest país, m’agradaria dirigir-me a vostè perquè sàpiga de primera mà tant el fons com els matisos de la meva intervenció, la manera de pensar que tinc i les propostes que defenso en qualitat de president de tots els mallorquins i mallorquines, entre els quals hi ha milers d’extremenys emigrats i els seus descendents que han fet també de Mallorca la terra d’acollida que som.\nD’entrada, crec president que cal fugir de prejudicis. Prejudicis respecte dels extremenys i els pobles del sud en general (nosaltres també som sud). Prejudicis també respecte de Mallorca, que com a destinació turística és un paradís, però com a realitat social és un drama per a cada vegada més gent, amb una de les taxes de pobresa, exclusió i desigualtat més altes de tot l’estat espanyol.\nUna situació, la nostra, que és així per dos factors: per una crisi econòmica que ha resultat una estafa per a collar encara més la gent treballadora; i per un model territorial espanyol que per a alimentar-ne les oligarquies i el clientelisme polític dels grans partits perjudica els uns i beneficia els altres, cosa que poc o gens té a veure amb la solidaritat que com a persona d’esquerres defenso i defensaré aferrissadament.\nEls causants de tot plegat no són els extremenys, només faltaria! Però la realitat, per esmentar-ne sols algunes dades, és que mentre que les Illes Balears és una societat cada vegada més empobrida:\n–es manté l’aportació (inèdita per colonial) d’un 14% del nostre PIB a les arques de l’estat espanyol tot i que som la comunitat més mal finançada del sistema, cosa que paguen mallorquins i mallorquines, molts d’origen extremeny, amb una educació i sanitat pitjors. I encara més: mai no podrem ni acostar-nos a la mitjana de la sanitat o l’educació a Extremadura, Madrid o Castella i Lleó, per posar-ne sols alguns exemples (1.000 euros de despesa sanitària per càpita a les Illes Balears, respecte dels 1.300 de mitjana del conjunt de comunitats autònomes);\n–som l’última comunitat en inversió territorialitzada dels pressuposts generals de l’estat, fins ara i també l’any vinent, mentre que l’administració central es gasta milers de milions d’euros en infraestructures inútils com ara l’AVE i aeroports sense avions;\n–el govern central incompleix sistemàticament les obligacions pressupostàries previstes al nostre estatut d’autonomia amb el propòsit de pal·liar els dèficits generats per la nostra condició insular. Un estatut que suposadament és llei orgànica, com ho són les altres lleis de l’estat espanyol.\nI, finalment, prejudicis respecte de la diversitat territorial de l’estat espanyol i el dret dels pobles de decidir el seu present i el seu futur, com els expressats per vostè avui mateix quan afirma que cal reconèixer singularitats, però sense causar desigualtats… Que potser es té en compte la nostra singularitat, en aquest estat i en aquest punt? És conscient que els mallorquins i les mallorquines som ciutadans de quarta categoria en aquesta Espanya cada vegada menys gran i menys lliure?\nCrec, estimat president, que no. Que qualsevol comentari s’aprofita, en aquesta Espanya cada vegada més rància, per carregar contra la diferència, vingui d’Extremadura o de Mallorca, però amb més força encara contra els qui vivim a la perifèria.\nMentrestant, tant vostè com jo continuarem treballant perquè els nostres pobles respectius puguin viure dignament, fent de contrapès als qui fins ara sempre havien guanyat, ja siguin grans terratinents o grans hotelers. Això sí, vostè ho tindrà molt més fàcil, i m’agradaria que es recordés de nosaltres, els mallorquins i les mallorquines, i d’aquesta anècdota, perquè totes i tots puguem complir amb èxit el nostre deure.\nMiquel Ensenyat, president de Mallorca”


Joan Riera | 28 gener 1999\nLes estirades en el si de la Comissió Insular d'urbanisme sobre la manca d'adaptació al Pla d'ordenació de l'oferta turística demostra a les clares l'estranya manera de funcionar d'aquesta illa. Ara fa quasi una dècada, el Govern balear i el Parlament es passaren mesos i mesos discutint aquest pla, destinat a adaptar els ajuntaments a la realitat turística illenca. Doncs bé, quasi ningú no ha fet l'esforç d'adapació, i la conseqüència és que el propi PP i, fins i tot, els representants del Govern, es veren forçats a votar en contra de les disposicions del propi Govern per treure endavant un problema puntual, encara que important, de Manacor. I això és el que més preocupa. A les portes del transcendental debat sobre les directrius d'ordenació del territori veim com en aquesta terra cadascú va pel seu costat sense preocupar-se de les normes fetes per l'autogovern. I aquesta és, sens dubte, la més trista de les herències del canyellisme: es governava de cara a la galeria, però també des de la consciència de no «molestar» els ajuntaments i de no interferir amb els «compromisos» que aquests ajuntaments poguessin tenir amb particulars.\nI és que així som i per això passa el que passa. Però darrere tot incompliment urbanístic hi ha un responsable polític.


Pel que fa a Llofriu, el nou giratori disposa de 43 metres de diàmetre exterior, dos carrils i vuit metres d'amplada. Es tracta, en aquest cas, d'una actuació necessària i molt reclamada per part del govern municipal de Palafrugell. Abans, per accedir a Llofriu existia una intersecció formada per dues mitges llunes que complicava les entrades i sortides però sobretot, suposava un alt risc per a la seguretat dels conductors. A més, la C66 suporta un volum de trànsit molt intens amb més de 23.000 vehicles diaris.\nLa nova rotonda, llesta per aquest estiu, ha costat uns 500.000 euros i la reiterant demanda dels veins i veines de Llofriu que han estat reclamat la necessitat de crear aquesta rotonda des de fa molts anys.\nSens dubte però, un dels punts negres pel que fa als accidents de trànsit ha estat l'encreuament de l'avinguda de la Unió amb l'accés a la variant a Calonge-Sant Antoni. Ara convertit en una rotonda, permetrà resoldre la seguretat de la xarxa viària del municipi.\nJust en aquest punt, s'hi havien enregistrat una quinzena d'accidents a l'any. Unes xifres que van alertar l'Ajuntament de Calonge, que des de l'any 2013, ja va incloure la construcció d'un giratori en el nou pla d'ordenació urbanística.\nDe fet, aquesta rotonda estava prevista per més endavant, però el trasllat del supermercat Aldi a l'avinguda de la Unió, va permetre arribar un acord entre l'empresa i l'Ajuntament per avançar les obres del giratori.\nAmb aquest acord l'Ajuntament s'ha fet càrrec del cost de l'obtenció dels terrenys, l'enjardinament i l'enllumenat, mentre que l'empresa n'ha assumit el cost d'execució.\nDues rotondes acabades abans de Sant Joan i que serviran per posar fi a dos punts de gran sinistralitat i de difícil circulació.


S'ha mort el guitarrista Paco de Lucía - VilaWeb\nDimecres 26.02.2014 09:11\nS'ha mort el guitarrista Paco de Lucía\nHa tingut un atac de cor quan era amb la seva família a Mèxic\nEl músic Paco de Lucía s'ha mort avui a seixanta-sis anys a causa d'un atac de cor. N'informa el diari ABC, segons el qual el guitarrista era a Mèxic amb la seva família. De Lucía ha estat un dels guitarristes més virtuosos del flamenc, i ha reeixit a fusionar-lo amb estils diferents, com el clàssic i el jazz.\nEl 1973 va publicar el primer disc. Es féu acompanyar ens aquells moments per percussionistes, cosa que l'allunyava del flamenc més clàssic i hi donava un aire renovador. El 1976, amb el disc 'Almoraima', va adquirir renom internacional. Hi homenatjava els clàssics i li serví per a ser considerat un dels millors autors de flamenc i, de fet, un dels millors guitarristes de tots els temps.\nDurant els anys setanta va fer una desena d'enregistraments amb el cantant de flamenc Camarón de la Isla. La seva popularitat es va estendre per tot el món amb les col·laboracions amb grans guitarristes, com ara John McLaughlin, Al Di Meola i Larry Coryell, amb qui va experimentar la fusió de flamenc i jazz en discs tan cèlebres com 'Passion, Grace and Fire', a final dels setanta.\nPaco de Lucia, Al Di Meola i John McLaughlin interpretant 'Mediterranean Sundance'.


Estàs aquí:Inici / Actualitat / Sortida al Museu del Ter || Museu fàbrica i colònia de filatures amb exposició de maquinària\nUs informem que el dissabte 16 de març de 2019, es farà una sortida al Museu del Ter de Manlleu per conèixer les colònies i les fàbriques tèxtils situades al voltant del riu Ter, organitzat per l’Ajuntament d’alfarràs des de la regidoria de Patronat i Turisme amb la col·laboració del Museu del Ter.\nEn aquesta sortida es podrà veure com s’ha recuperat i rehabilitat un patrimoni industrial amb paral·lels amb la indústria tèxtil d’Alfarràs i el canal de Pinyana.\n– Can Sanglas, fàbrica de filatures. Va ser una de les primeres fàbriques de riu aixecades a Manlleu.\n– Can Rosiñol colònia de filatures i exposició de maquinària. En aquesta visita s’explica el procés de la fabricació del fil de cotó i s’hi mostren les principals màquines del procés de producció: la carda, metxera, la contínua, l’aspi, etc.\nViatge obert a tothom que vulgui conèixer la història de les fàbriques tèxtils i les seves colònies i com s’han recuperat i rehabilitat com a patrimoni industrial. També a tots aquells ex-treballadors i ex-treballadores de les fàbriques tèxtils, que vulguin visitar-les i recordar aquella època que va marcar, durant molts anys, la seva vida laboral.\nPer a fer les vostres inscripcions us podeu dirigir a:\nOficines de l’Ajuntament d’alfarràs\nCorreu electrònic: info@ajuntamentalfarras.cat\nPreu: 25€ (inclou visites guiades, autocar i dinar)\nData límit d’inscripció: 6 de març de 2019\nHora de sortida: 7.30 h\nPunt de sortida: parada de l’autobús.\nMés informació i cartell de la sortida al Museu del Ter: aquí


Les persones encarregades de dur a terme el projecte de la Fundació Defora compartixen una sèrie de valors que donen cohesió a l'entitat:\nIgualtat, solidaritat, justícia, honestedat, compromís, constància i esforç.\nEl treball i esperit constructiu estan sempre dirigits a sumar, a remar de manera conjunta cap a un mateix fi, cada un des de la seua parcel·la de treball, però totes interconnectades per a crear un benefici comú.\nL'objectiu últim de la Fundació és afavorir la inclusió social i l'accés a una vida normalitzada. Els mitjans que la Fundació Defora oferix han de servir de pont per a accedir a un lloc de treball dins del mercat laboral ordinari.\nPer a això treballarem, d'una banda, amb els usuaris de la Fundació, i d'una altra, sensibilitzant al sector empresarial.\nTambé forma part dels objectius de la Fundació, vetlar pels drets socials de les persones amb discapacitat, oferint informació i orientació, així com protecció en situacions de vulneració d'estos drets. Pots descarregar el document complet de missió i valors de la Fundació Defora açí.


Elena Albertina Iparraguirre Revoredo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Elena Iparraguirre)\n(es) Elena Albertina Iparraguirre Revoredo\nPartit Comunista del Perú (PCP)\nElena Albertina Iparraguirre Revoredo (Ica, Perú, 1948), coneguda també com a Camarada Míriam, és una militant històrica del Partit Comunista del Perú (PCP) i esposa del dirigent Abimael Guzmán.\nElena Iparraguirre va néixer al si d'una família de comerciants, la qual cosa la va portar a viure la infància al llarg de la costa peruana. El seu pare, Alberto Iparraguirre, pertanyia al Partit Aprista Peruà (PAP), proscrit en aquella època per la seva ideologia socialista, motiu pel qual va passar alguns anys a la presó. Es va graduar com a professora d'educació inicial i va obtenir un mestratge en retard mental de menors a París.\nMare de dos fills i casada amb l'enginyer químic Javier Verástegui, el 1968 va ingressar en el Partit Comunista Peruà, dividit llavors entre els qui defensaven les propostes xineses i les soviètiques. Iparraguirre, des del principi, es va involucrar amb la facció maoista que després es va transformar en Sendero Luminoso. Des d'aleshores va donar suport en les presons als detinguts per liderar moviments populars a la Regió d'Ayacucho i va impartir cursets, denominats 'escoles populars', als mestres.\nEl 1969 va conèixer Augusta La Torre, l'esposa d'Abimael Guzmán, que havia viatjat a Lima per aconseguir l'alliberament del líder senderista, detingut pels alçaments violents de professors públics esdevinguts aquell any a Ayacucho. Entre el 1970 i el 1974 va viure a París amb el seu marit i en tornar va formar, juntament amb Augusta La Torre, el Moviment Femení Popular, el propòsit del qual era reclutar dones de classe baixa i mitjana.\nIncapaç de seguir endavant amb els seus compromisos personals com a mare i esposa, Iparraguirre va abandonar el 1976 la seva família per dedicar-se de ple a la militància maoista. En declaracions a l'agència EFE va dir: "Em vaig rebel·lar contra el paper que la societat imposa a les dones i em vaig lligar el cor amb els budells i vaig sortir sense mirar enrere".\nEl 1977 va passar a la clandestinitat com a membre de la Direcció Central de Sendero Luminoso i des del 1979 va formar part del Buró Polític que, dirigit per Guzmán, va iniciar la guerra contra l'estat el 17 de maig del 1980 a Ayacucho. Des de Lima, la cúpula senderista va dirigir l'activitat terrorista, atès que Guzmán pateix una malaltia que li impedia viure a una altitud superior a 2000 metres, la mínima a la qual es troben les principals comunitats andines. La seva tasca va ser vital i a partir de la mort de l'esposa de Guzmán, al novembre del 1989, per causes encara no esclarides, 'Míriam' es va convirtir en la número dos de la banda maoista.\nAl setembre del 1992 va ser capturada, juntament amb Guzmán i part de la cúpula de l'organització a Lima i va ser reclosa en la Base Naval del Callao, on va ser condemnada un mes després a cadena perpètua per la justícia militar. La sentència, però, es va anul·lar després per inconstitucional.\nEl 1993, Sendero va proposar un acord de pau amb el govern de l'aleshores president Alberto Fujimori (1990-2000) i, a l'inici del 2005, Iparraguirre va ser traslladada a la presó femenina de Santa Mónica. Així va ser separada del fundador de Sendero, el seu company sentimental des de la mort de La Torre, i aïllada de la resta de preses polítiques. El 2006, Elena Iparraguirre i Abimael Guzmán van ser condemnats finalment a cadena perpètia en un nou judici celebrat a la Base Naval del Callao.\nEl 20 d'agost del 2010 es va casar amb Abimael Guzmán a la presó de la Base Naval del Callao, després que ambdós iniciessin, el 21 d'abril del mateix any, una vaga de fam contra el govern peruà per no concedir-los la possibilitat del matrimoni.\n↑ "Retrial for Peru Shining Path rebel" (en anglès), BBC News, 21 de novembre 2002\n↑ "Peru Shining Path head gets life" (en anglès), BBC News, 14 d'octubre 2006\n↑ "Abimael Guzmán se casó con Elena Iparraguirre esta mañana en la Base Naval del Callao" (en castellà), El Comercio, 20 d'agost 2010.\n↑ "Abimael Guzmán y Elena Iparraguirre inician hoy huelga de hambre en protesta porque no los dejan casarse" (en castellà), El Comercio, 20 d'abril 2010\nDocuments del PCP Pàgina web oficial del Partit Comunista del Perú.\nPàgina web de Sendero Luminoso a Europa\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elena_Albertina_Iparraguirre_Revoredo&oldid=19221909»


El món mira el Barça | Román Martínez | barcelona | Barça | L'Esportiu de Catalunya\nEl món mira el Barça El món mira el Barça El món mira el Barça El món mira el Barça + El món mira el Barça E-mail\nbarcelona - 1 març 2021 18.13 h\nDiverses portades digitals de mitjans internacionals. El món mira el Barça.\nEl món mira el Barça El món mira el Barça El món mira el Barça El món mira el Barça El món mira el Barça E-mail\nEl Barça acostuma a copar les portades dels diaris internacionals pel seu futbol o els títols aconseguits però en els últims temps la imatge que projecta el club de portes enfora és abrupte i esperpèntica. L’últim capítol s’ha vist amb la detenció de l’ex president del club blaugrana, Josep Maria Bartomeu, i, tres membres de la cúpula directiva que el va acompanyar en els seus anys de mandat: Óscar Grau, Román Gómez Ponti i Jaume Masferrer. Els mitjans de comunicació de tot el món s’ha fet ressò d’una notícia que ha obert informatius i s’ha fet un forat en les capçaleres dels principals rotatius mundials mitjançant les seves edicions digitals. “Clamor a Barcelona: arrestat l’ex president”, ha titular el rotatiu italià Corriere dello Sport. “Arrestat el ex president del Barcelona Bartomeu,l ‘enemic jurat’ de Messi” ha titular el rotatiu, també transalpí, Corriere della Sera.\n“Batuda policial contra la corrupció al Barça”, és el titular que ha escollit el Daily Mail per obrir la seva secció d’esports. The Sun també té en portada la detenció de l’ex jerarca blaugrana. “L’ex president del Barcelona ‘arrestat’. La policia investiga proves del Barçagate en el club”. “Bartomeu, detingut”, titula l’argentí Olé\n“L’ex president Bartomeu, detingut?” es pregunta de manera retòrica el francès L’equipe i l’alemany Bild es mostra més contundent: “L’ex president Bartomeu, detingut!”. La notícia ha tingut ressò mundial però la imatge del Barça ha quedat malmesa de manera inqualificable per aquestes detencions produïdes dins de l’escàndol: Barçagate. El club barceloní està en un moment de debilitat màxima amb una elecció el proper diumenge, el futur de Messi, cada dia que passa, més incert i un deute econòmic que ha pujat per la crisi de la Covid. El panorama sembla un esperpent que haurà de solucionar de manera decisiva el nou president. Però la imatge d’avui és de les que marquen el present més immediat i poden ser una rèmora de cara al futur immediat. La imatge del Barça ha quedat tacada. El món mira el Barça des de la incredulitat i els aficionats blaugrana amb el cor encongit i vergonya a la cara.