Acció d’Antònia del Río per a Rebost Solidari a la Galeria Sicart | Bonart\nNotícies Vilafranca del Penedès\nAcció d’Antònia del Río per a Rebost Solidari a la Galeria Sicart\nAntònia del Río presenta Llibres per menjar, una acció per tal de contribuir al Rebost Solidari de l’Associació Ressò de Vilafranca del Penedès. Una iniciativa que tindrà lloc a la Galeria Sicart el dia 11 d’abril, de 11 del matí a les 8 del vespre, on es podrà agafar un catàleg d’art deixant a canvi algun aliment, preferentment peix en conserva o oli d’oliva.\nEl títol de la proposta és ambigu. Per una banda, ens suggereix un intercanvi: llibres a canvi de menjar. I per l’altra, ens imaginem la possibilitat de llibres comestibles: llibres com aliment. Aquesta ambigüitat no és casual, ens connecta amb dues estratègies que l’Antònia usa sovint en els seus projectes. L’intercanvi amb els públics i la idea de la lectura com aliment que ens nodreix. L’intercanvi amb els públics, per tal de donar lloc a la construcció de l’obra, servint-se dels imaginaris dels espectadors o posant a la disposició dels visitants diferents dispositius que ells mateixos activen amb la seva participació. La idea de la lectura com aliment, o la cita més concretament, l’ha fet servir a la peça “aliment discursiu teòric”, obra que s’ha pogut veure a la Galeria Sicart en l’exposició Matèria Primera. Consisteix en un recull de cites d’altres autors i autores a partir de les quals l’artista construeix el seu propi discurs.\nEls llibres disponibles són una selecció de catàlegs de la Galeria Sicart i els exemplars sobrants del projecte Esporgats #3 d’Antònia del Río, que va tenir lloc a l’Art Santa Mònica el 2014 en el marc del cicle Blanc sota negre. Treballs des de l’imperceptible a cura d’Assumpta Bassas i Joana Masó. Es tracta d’una selecció de romanents del fons d’Arts Santa Mònica consistents en catàlegs d’artistes i exposicions col·lectives editats des dels anys 90 pel Departament de Cultura i el centre d’art.\nDurant el temps que va durar l’exposició a Santa Mònica, els espectadors podien emportar-se el llibre que escollissin a canvi de deixar per escrit el motiu de la tria.\nEn aquesta ocasió, al Rebost Solidari de l’Associació Ressò és el motiu principal, sense deixar de tenir en compte un dels objectius del projecte Esporgats #3, tornar a activar i posar en circulació de nou uns llibres que acumulaven pols als prestatges d’un magatzem.\nA la imatge, acció a l’Arts Santa Mònica.\nEtiquetes: Associació ressò de Vilafranca del Penedès · galeria Sicart · Rebost Solidari


40 anys de l'Associació Gironina dels Amics de la Mar (AGAM).\nL'entitat nasqué l'any 1981 filla d'un grup de persones afeccionades a la mar de les contrades gironines. Es tracta d'una associació popular i independent que té com a únic objectiu l'afició a la mar i la difusió de la Cultura marinera.\nDesprés de quaranta anys d’activitat ininterrompuda, saben prou bé que la tasca que es varen comprometre a realitzar i realitzen ni es fàcil ni, avui, sent estrictament cultural, prou compresa i coneguda. Es per tot això que, ara que poden, volen aprofitar les xarxes socials per donar-la a conèixer i expandir l’afició marinera catalana.\nAquests dies es pot veure en unes sales de la Casa de Cultura de Girona una exposició que detallen aquests 40 anys d'activitat\nMai no s'han reclòs en ells mateixos, sinó tot el contrari. Sempre han estat oberts a tothom. De manera que tot suggeriment, tota aportació o voluntat de col·laboració, ha estat i està ben rebuda, degudament considerada i molt agraïda. I estan disposats a rebre tothom amb els braços oberts\nSaben ben bé que de bons aficionats a la mar i a l’especial cultura que genera n’hi han a cada racó de la costera catalana, però també que, individualment o agrupats, tots treballen massa aïllats per a la afició comuna. Per això la seva plana web vol palesar la aquesta voluntat d’obertura i de col·laboració\nPer altra banda, des de l’any 1985, són agermanats amb “l’Association des Amis de la Mer et des Eaux”, de Banyuls de la Marenda, amb la qual publiquen conjuntament el butlletí anual “Exocetus Volitans”.\nDarrera edició de l'Exocetus Volitans


Encuentra aquí información de Museu de la Ciència i Tecnologia para tu escuela ¡Entra ya! | Rincón del Vago\nMuseu de la Ciència i Tecnologia\nLes primeres sales eren la sala o el despatx del director i del comptable. Cal remarcar que el director estava aïllat i en una sala en tot de luxes, tenia una escupidera que en aquells temps significava molt. El comptable era la persona encarregada de pagar els treballadors, cada dissabte els hi donava la setmanada.\nCal remarcar que era un treball molt dur. Treballaven cap a mínim 12 hores o només tenien un moment per dinar.\nLa roba era ben rudimentària, els homes anaven amb pantalons i amb una camisa i amb les sabates “catalanes” i les dones majoritàriament anaven amb faldilla i un drap el cap per què no sel's enredes els cabells en les màquines.\nEls nens a partir dels 6 anys ja podien treballar, sempre i quan tinguessin el permís d'un metge i dels seus pares.\nEl treball de l'home sempre era més apreciat econòmicament que el de la dona, així per exemple un home teixidor cobrava 48ptes. i una dona cobrava tan sols 31ptes.\nPrimerament tenien la llana en vallots, en una peça de 4kg aproximadament. Després la classificaven, el que s'anomenava el sorteig, on les classificaven en fibres llargues (eren de la part de l'esquena) i en fibres curtes (la part del coll i la pota de l'animal)\nDesprés per netejar la llana tenien dos processos més:\nVatua ! Màquina que posaves la llana i anava girant i anava classificant la llana amb els excrements...., Per exemple, si posaven 100kg n'obtenien 65kg.\nBarques de rentar ! També elimina la brutícia amb el canoni s'extreu de les barques tot el sobrant.\nLlavors hi havia una màquina la obridora, que permetia obrir les fibres. També l'anomenaven diable o llop, per què els treballadors podien enganxar-se les mans en posar la llana a la màquina.\nUn cop ja ben neta i oberta, és classificaven en fibres curtes i en fibres llargues.\nCarda obridora, acabava d'obrir la fibra fent girant uns cilindres, que llavors n'obtenien el net o mapa.\nCARDA REPASADORA, màquina que permet que la mapa sigui més consistent.\nCARDA METXERA, la mapa és convertia en metxes més sensibles on després s'enrotllaven en fusos.\nGIL, màquina que pentinava, estirava i allargava la llana.\nPENTINADORA, pentinava i quedava en paral·lel en una sola metxa.\nMETXA, era el fil que obtenien però caldria estira-la, torçar-la i enrotllar-la\nUna altre màquina era la contínua de filar, que tenia les 3 funcions de la metxa (estirar, torçar i enrotllar), quedaven en fusos i ben col·locats.\nGràcies a l'aspi, podíem para una màquina que estàvem fent servir (per si hi hagués algun accident) gràcies a les politges i sense parar la màquina de vapor.\nDe tot aquest procés també teníem la màquina d'omplir rodets i l'ordidor, que classifica l'ordi per la trama.\nDesprés d'haver aconseguit aquest fil i separat l'ordi de la trama, trobem els telers. Hi ha el teler de garrot, que s'anomena així per què la llançadora s'activa amb un cop de garrot, feia dues capes una de l'ordí i l'altre de la trama.\nTeler de Jacquard, és caracteritza per què va ser el primer teler que va fer dibuixos. Amb una taula, foradava com una espècie de cartolina, carta i posaven aquesta cartolina amb varies i anaven rodant i ho feien amb dos colors.\nTeler d'espasa, és caracteritza per què conduïa la llançadora d'una banda a l'altre molt ràpidament, molt més ràpid que les altres. Tenia el que s'anomenava el revòlver, que canviava les bitlles automàticament. El teler més modern és el de Iwer.\nUn cop ja feta la peça, només falta tenyir-la. La tenyim en la barca de tiny, una espècie de recipient molt llarg on posàvem la pintura que volíem. Després per treure tota l'aigua que havia agafat tenien una centrifugadora que no era res més que una màquina que anava donant voltes a la peça tenyida.\nDesprés un cop tenyida i seca, posàvem la peça en la perxa de cardots, una màquina que gràcies als cards que hi ha col·locats donaven un altre repàs. També hi havia l'anfalpat que deixava la peça més fina.\nI finalment tenien una màquina que s'anomenava reparadora, que mirava que no hi hagués cap defecte, cap forat...\nDesprés ja posaven la peça la magatzem a punt de ser embolicada per vendre.\nL'INMOBLE DE LA FÀBRICA\nLa fàbrica s'anomenava VAPOR AYMERIC AMAT I JUVER. S'anomenava així per què el vapor era la força que movia la fàbrica, Aymerich Amat i Juver van ser els tres socis que el 1905 van decidí a muntar la fàbrica.\nVa ser construïda per Lluís Munconill el 1907 i va ser inaugurada el novembre de 1908. La fàbrica consta de 11.000 m2 i 500 màquines tèxtils que és movien gràcies a la màquina de vapor.\nLa fàbrica estava construïda en voltes, orientades al nord, per què no entrés la llum del sol directament als treballadors i aprofitaven l'aigua de la pluja per les calderes, per tant tenien una grans canalitzacions.\nLes carboneres eren el lloc on es guardaven i posaven el carbó, primer s'introduïa el carbó per les trames, uns forats per on tiraven el carbó.\nEl millor carbó que podíem trobar era:\nAntresita, al que estava més al fons de la superfície.\nHulla, que podíem obtenir el gas d'hulla o carbó de coc metal·lúrgic que es feia i és fa servir per la llum d'il·luminació humana.\nTurba, és el que estava més a la superfície.\nPer cremar tot aquest carbó era necessari una xemeneia que extreies el fum per això era molt important el tiratge de la xemeneia. Solia ser més ampla a la part de sota i més estreta com més amunt, i de gran alçada.\nLa màquina de vapor també l'anomenaven burra, estava en una sala enrajolada, en molt de luxe, com si fos un santuari.\nPodíem veure les corretges i la manivel·la i la manlleva, que canviava el sentit de la corretja. El voltat d'inèrcia o la roda d'inèrcia que era la peça que emmagatzemava l'energia per fer rodar la màquina.\nAplicaciones de los nanohilos\nEnviado por: Laura Pujol\nTecnologia # Procès tèxtilFibres: curtes i llarguesFàbricaTreballadors


Nou protocol d'actuació davant un possible cas de Covid-19\nA l’espai, creat dins de “Seguretat i prevenció”, hi trobareu tots els documents i informació actualitzada sobre les mesures preventives i els protocols a seguir a l'entorn de treball de la Corporació UAB. El servei de prevenció de riscos laborals, a més, ha creat un Protocol d'actuació davant un possible cas de Covid-19 i ha habilitat una adreça on centralitzar totes les consultes: prevencio.fuab@cat.\nEls treballadors i treballadores de la Corporació UAB ja tenen a la seva disposició un apartat que recull tota la informació relacionada amb les mesures de prevenció per la Covid-19.\nL’apartat, que es troba dins de l’espai “Prevenció i seguretat” és un recull sobre les pautes i indicacions que es troben al Pla de Contingència de la Corporació UAB i les mesures adoptades, a partir de juliol de 2020, amb l’entrada en vigor del Protocol de tornada a l’activitat laboral.\nEn el recull de mesures preventives, que s'han adoptat determinant que el personal de l'entorn FUAB té una baixa probabilitat d'exposició a risc de contagi, es troba informació sobre l’alternança de la modalitat de treball, els canvis amb relació a la jornada laboral, material gràfic descarregable sobre normes d’higiene i seguretat, indicacions sobre reunions i atenció al públic, l’ús d’elements de protecció, o com s'està fent la gestió dels residus.\nA l’espai també s’explica com actuar en cas d'infecció, contacte casual, o contacte estret. Per a més informació, el Servei de Prevenció de Riscos Laborals de la Corporació UAB ha creat un Protocol d'actuació davant un possible cas de Covid-19.\nEl servei també ha habilitat una adreça on centralitzar totes les consultes relacionades amb la prevenció de riscos laborals de l'institució: prevencio.fuab@cat.\nObligatorietat de l’ús de mascareta\nEl PROCICAT ha introduït recentment uns canvis en el Pla sectorial d’universitats que han comportat l’adaptació del Protocol de Continuïtat de la Corporació UAB, on s'exposa que l’ús de les mascaretes serà obligatori sempre, tant a les aules com a la resta d’espais de treball.\nPer a més informació, podeu consultar el document de “Preguntes i respostes freqüents sobre l’ús de la mascareta” i l’apartat corresponent als “Elements de protecció”.


A la reunió hi han assistit la síndica d’Aran, Maria ; les presidentes dels consells comarcals de l’Alt Urgell, Josefina , i de l’Alta Ribagorça, José Erta; i els presidents dels consells comarcals del Pallars Jussà, Josep Maria , i del Pallars Sobirà, . El president de Cerdanya, Isidre , ha excusat la seva assistència per qüestions d’agenda.\nEl document en què s’està treballant s’estructura en tres grans eixos: atenció a les persones; governança i gestió territorial; i legislació i normativa. Els representants de l’Alt Pirineu i Aran vetllar per la qualitat de vida dels habitants d’aquests territoris ha de ser l’objectiu prioritari de totes les polítiques que s’hi vagin desplegant en els pròxims anys. Per aquest motiu volen posar en relleu els principals obstacles amb què es troben: dispersió demogràfica, despoblament i envelliment, entre altres.


art Archives • TOTS ELS PIRINEUS · França, Espanya, Andorra\nEsglesia de Santa María La Antigua, Valladolid\nEsglesia de Santa María La Antigua, Valladolid, técnica dibuix a llapis (2017).\nCultura / Les notícies\nEs presenta el projecte ‘Una mirada feminista al Cau Ferrat’ a Sitges, Catalunya\nAquesta proposta cultural i educativa permet rellegir la col·lecció permanent del Museu de Cau Ferrat en clau de gènere per reivindicar el paper de les dones en la cultura visual i el món de l’art.\nLa regidoria de Cultura i la regidoria de Drets Socials, Ciutadania, i Igualtat de l’Ajuntament de Sitges, impulsen juntament amb el …\nL’Àrea de Museus i Monuments del Govern d’Andorra i el Museu Carmen Thyssen han elaborat un programa d’activitats pel mes de maig centrat en el pintor colorista Joaquim Mir i en l’entorn on va pintar la seva obra Prats de Santa Coloma. Entre les propostes, hi ha tallers de pintura a l’aire lliure i xerrades …\nNadal a Svyato-Bogolyubsky monestir, Rússia\nSvyato-Bogolyubsky monestir es troba a Bogolyubovo (Rússia). Es tracta d´un dels monestirs que conformen l’anomenat “Anell d’Or”, conjunt de monuments i de monestirs historics de l’Església Ortodoxa Russa que van del segle XII al segle XIX i que es troben a un miler de kilomentres al nortest de Moscou a Rússia.\nPostal realitzada en tècnica mixta …\nBasílica de Santa Maria de Castelló d’Empúries. Tècnica dibuix a ploma i aquarel.la, Joan Mañé Fort\nEsglésia Santa Maria de Vilamacolum. Dibuix a ploma de Joan Mañé\nEsglésia Santa Maria de Vilamacolum in Alt Empordà (Catalunya) del segle XII. Dibuix a ploma de Joan Mañé\nRichard West, conegut principalment pel seu sobrenom artístic, Mr. C, és una de les persones que va traspassar els límits de …\nIan Anderson ens va parlar sobre el seu àlbum, el seu solo favorit i sobre l’àlbum de Jethro Tull. També ens va comentar els seus punts de vista sobre la situació de la pandèmia, els seus plans actuals i molt més\nIan Anderson és una veritable llegenda. És el líder i fundador de Jethro Tull, la …\nMarc Almond parla sobre el seu últim àlbum “Chaos and the Dancing Star”, del xou massiu dels 40 anys de Soft Cell, de l’experiència surrealista de ser honorat per l’Ordre de l’Imperi Britànic, de la seva forma de vida durant els dies de la pandèmia a Londres i de molt més\nMarc Almond és un artista …\nThe Orb: És pur. Un contrasentit màgic\nALEX PATERSON PARLA SOBRE VIBE MUSICAL I ELS SIGNIFICATS OCULTS DE NOMÉS LLANÇAR L’ÀLBUM DEL ORB, EL SEU TREBALL AMB EL NOU MEMBRE DE LA BANDA, ELS SONS MULTICULTURALS DE LONDRES, EL SEU NEGOCI, LA SEVA TENDÈNCIA AL REPUBLICANISME I ALTRES ASSUMPTES IMPORTANTS\nThe Orb no necessita ningun tipus de presentació per als amants de la …


EN EL RELLOTGE | ANOARRA\nEN EL RELLOTGE\n- Francesc Puigcarbó - 5.1.11 7 comentaris\nEn el rellotge que marca el temps\nun temps que ens hem inventat\nper controlar el no res\ndiu que hem canviat d'any,\nque som doncs en un de nou,\nque hem acabat d'estrenar.\nNo he entés mai aquests mesures\ndel temps tan estranyes i irreals\nque de vell ens hem dotat.\nDe fet es miri com es miri\namb mesura del temps o sense\nel nou any ja neix caducat.\nImpossible, res no ha caducat, tot comença de bell nou. Per cada dia tenim una il·lusió diferent a la de l'any anterior i per cada segon un somriure. Cal mirar la vida amb la curiositat d'un nadó que no para de fer descobrimeents, perquè la vida ens pot donar moltes sorpreses.\nla meua proposta ha estat tancar portes i obrir finestres noves des d'on el sol llueix esplendorós i m'acompanya. Encara que de tant en tant la boira el tape, mai no la deixaré entrar més enllà del que jo vulga, perquè si li oposem resistència amb una bona actitud, sempre aconseguirem gaudir de la vida.\nSi hem de tancar més portes de les que teniem previste, sempre en queden moltes altres!!!\n5 de gener de 2011 a les 9:39\nHome, ja cadurarà l'any, segur que sí, però és molt aviat per donar-ho per fet ara, no et sembla? Et queden 360 petites mesures de temps, encara, per fer-lo inoblidable.\n5 de gener de 2011 a les 15:04\nfa ja temps que no espero res de la vida Iris.\n5 de gener de 2011 a les 22:43\nserà un desastre d'any Montse, aixó és obvi, no n'espero res d'ell.\nNo digues això, per favor. M'encantarà que l'any et "defraude" no essent un desastre d'any. Tots necessitem, almenys, la il:lusió de creure'ns que demà serà millor que hui.\nPer la meua part, els demanaré un altre any nou per tu al Reis. Estic segura que faran el canvi i aquest no en serà de desastrós. Creu-me que així ho desitge.\nUna abraçada i un poquet de l'esperança que a mi encara em queda al saquet de les "reserves".\n5 de gener de 2011 a les 23:32\nFrancesc, a que hui has gaudit molt amb els teus netets? veritat que t'ha fet molta il·lusió veure les seues caretes quan obrien els regals?\nNo em digues que contemplar una cosa així no és tot un regal que et dóna la vida perquè no m'ho crec!!!\nEspera cada dia una xicoteta cosa, per molt xicoteta que siga, i valora cada petitesa que et proporcione una mínima satisfacció, perquè les grandeses no es troben així com així i ni falta que ens fa, però la senzillesa de les petites coses ens pot arribar a fer sentir molt bé quan la valorem!!!\nVa!!! No tornes a dir que no esperes res de la vida. No m'ho crec!!!\n6 de gener de 2011 a les 8:55\nencara han de venir, venen tots a dinar a casa pels voltants de la una. I si que em fa il·lusió, però ja em sé el guió, no hi ha lloc a la sorpresa.\n6 de gener de 2011 a les 12:13


L'EPA dóna el millor registre de la sèrie històrica - Diari Serpis\nL’EPA dóna el millor registre de la sèrie històrica\nL’atur va baixar en 306.000 persones a Espanya en el segon trimestre de l’any, la qual cosa suposa un 8% menys que en el trimestre anterior, fins a situar-se el total d’aturats en 3.490.100 persones, segons l’Enquesta de Població Activa (EPA) publicada aquest dijous per l’Institut Nacional d’Estadística (INE). Este és el millor registre de l’EPA en tota la sèrie històrica.\nA la Comunitat Valenciana el descens és semblant, de 32.600 persones en el segon trimestre de l’any, un 7,9% menys que en el trimestre anterior, el tercer major descens, fins a situar-se el total d’aturats en 380.300 persones.\nEn relació al mateix trimestre de l’any anterior la desocupació ha baixat un 71.400 persones, el segon major descens després d’Andalusia, la qual cosa suposa una reducció del 15,80%.\nD’aquesta manera, la taxa d’atur se situa en el 15,64% a la Comunitat Valenciana. Per sexes, el nombre de desocupats homes ascendeix a 186.300, amb una taxa de 14,13%, mentre que les dones sense ocupació són 194.000, amb una taxa del 17,42%.\nAixí mateix, entre abril i juny d’enguany es van crear 53.900 ocupacions, un 2,7% més respecte al trimestre anterior, la qual cosa va situar el total d’ocupats en 2.051.00 persones. En variació anual, es van crear 84.900 treballs, un 4,32% més.\nD’aquesta manera, la taxa d’activitat se situa en el 58,89% a la Comunitat Valenciana. Per sexes, es comptabilitzen 1.131.800 homes ocupats, amb una taxa del 65,30, i 919.700 dones amb ocupació, amb una taxa del 52,77%.


Mas de Barberans, AnimaNaturalis, instrucció, agressions, jutge, bous, testimonis\nVoluntàries d'AnimaNaturalis, que van gravar els fets de Mas de Barberans, entrant als jutjats d'Amposta.\nLes animalistes que van gravar les agressions de Mas de Barberans ratifiquen la veracitat de les imatges\nLes tres testimonis relaten la seva versió dels fets i neguen cap preparació ni provocació\nActualitzada 24/05/2016 a les 13:47\nLes tres voluntàries d'AnimaNaturalis que van gravar les agressions als bous de Mas de Barberans (Montsià), el passat 29 d'abril, han prestat declaració com a testimonis dels cas davant la magistrada de la instrucció número 1 dels jutjats d'Amposta, aquest dimarts al matí. Les tres noies han explicat el seu relat dels incidents, en unes compareixences breus, en les quals la jutge ha preguntat a les animalistes si reconeixien els presumptes agressors. Una de les noies, que va gravar les imatges de les agressions, ha explicat que estava documentant els bous quan va sentir els crits a la grada i va girar la càmera cap on eren les seves companyes. Tanmateix, han negat que preparessin la situació i provoquessin els incidents.\nCom ha explicat una de les tres noies, testimonis de les agressions que van patir dues activistes d'AnimaNaturalis als bous a la plaça de Mas de Barberans, la seva compareixença al jutjat d'Amposta aquest dimarts ha estat per ratificar l'autoria de les imatges i explicar què van veure sobre els incidents des de l'altre costat de la plaça on estaven. «Vam veure que al principi – les agredides Aïda Gascón i Yasmina Moreno- van seure davant nostre i vam veure com una senyora s'asseia al costat d'una d'elles i començava a donar-li cops amb el colze a la càmera. Jo estava gravant els bous i quan vaig sentir els crits de les meves companyes vaig girar la càmera i vaig continuar gravant. Estava més pendent que sortís bé la gravació que de les cares. Recordo la senyora, un senyor gran i dos nois», ha explicat l'autora del vídeo.\nTotes tres han negat que hi hagués una intenció en el seu repartiment i ubicació a la plaça. «Ens vam posar davant per casualitat perquè estava la porta a darrera per sortir i elles quedaven una mica allunyades per poder gravar tot», ha apuntat la jove. «No vam provocar res perquè nosaltres quan anem, anem a gravar que les coses estiguin dintre de la llei, no anem a provocar. Què fem en un poble on no coneixem a ningú? No és normal», ha insistit.


Viu Cabrils | Ajuntament de Cabrils\nViu Cabrils des de dins!\nCabrils des dels ulls de les persones que hi vivim! Un espai que vol anar més enllà de la tradicional parcel·lació de les regidories i oferir una visió transversal, fresca, dinàmica i útil per al nostre dia a dia.\nCabrils és la seva gent, un poble solidari que es mou i participa com demostra la presència de més de seixanta associacions i entitats que a través de la seva acció teixeixen societat i revitalitzen en el dia a dia de la vila. Per això un dels nostres principals objectius és treballar per promoure i facilitar la participació del veïnat en tots els àmbits, creant un sentiment de poble que entre tots ens hem d’encarregar de mantenir.\nNo es pot entendre la vida al municipi sense cultura. És per això que a Cabrils apostem fort per donar-li l’espai que es mereix, organitzant activitats que omplen de vida els carrers i els equipaments de la vila. Des de cicles de cinema o conferències, fins a exposicions, festes i tradicions que fan de Cabrils un poble que viu la cultura. Aquesta forta aposta s’ha vist multiplicada amb la creació de fires com la de Sant Jordi, la Mostra Literària de Cabrils o la renovació del Musicab, el festival de música de Cabrils que recentment ha fet un salt qualitatiu per convertir-se en un referent musical al Maresme.\nCabrils és un entorn privilegiat amb indrets submergits al bell mig de la natura. Espais com l’Arborètum de Catalunya, on podem trobar una representació de tots els ecosistemes forestals de Catalunya, fan del municipi un pulmó que ens omple de vida. És tasca de tots i totes protegir aquests espais i transmetre aquests valors a tots aquells que ens envolten, fomentant el reciclatge i afavorint l’educació ambiental.\nCada dia som més conscients com a societat que esport, lleure i salut són inseparables. L’esport és salut. Per això comptem amb diversos equipaments i espais esportius que busquen promoure l’activitat física com a sinònim de vida saludable. Equipaments com el Complex Esportiu Municipal, el pavelló esportiu o el camp de futbol així com els diversos clubs i associacions esportives de Cabrils fan del nostre poble un món d’oportunitats per a gaudir de l’esport sense haver de sortir de la vila. Perquè fer esport és guanyar qualitat de vida.\nactivitats i rutes a l´aire lliure\nDINAMISME ECONÒMIC, generem oportunitats!\nL’economia ocupa un paper destacat en les nostres vides i plegats podem treballar per fer-la més dinàmica, justa i sostenible. L’Ajuntament vol acompanyar a les persones i recolzar a empreses, professionals, comerços i restauradors entre d’altres en els seus projectes.\ncomerc i hostaleria\neconomia a l´Ajuntament\nTot l’any a Cabrils podem gaudir d’un munt d’activitats i espais de trobada promoguts per entitats i associacions, grups de veïns i veïnes o el mateix Ajuntament. Tot i així hi ha esdeveniments destacats en el calendari de la vida sociocultural de Cabrils i que apleguen al seu voltant una munió de veïns i veïnes però també de persones dels pobles veïns com del conjunt de la comarca.\nJunt als dos esdeveniments de més tradició, la Festa Major de la Santa Creu al maig i la Festa Major de Santa Helena a l’agost, hi ha de caràcter ludicoesportiu com la Cabrilenca en les seves dues versions –Camines o corres i Pedalada BTT-, musical com el Musicab i gastronòmic i comercial com la multitudinària Mostra Gastronòmica, comercial i d’artesans de Cabrils de la que enguany celebrarem el seu 32è aniversari.\nfesta santa creu\nfesta santa helena


Culleres que cuiden, la guia de receptes i consells alimentaris p\n"Culleres que cuiden", la guia de receptes i consells alimentaris per als nens amb càncer\nLa fundació catalana Joan Petit de suport a nens amb càncer ha presentat un llibre de receptes per als qui pateixen la malaltia. "Culleres que cuiden" s'ha pogut editar amb el suport d'Andbank i ha de servir per pal·liar-ne els efectes secundaris.\nCuiners catalans i andorrans, metges especialistes i l'il·lustradora Pilarín Bayés han col·laborat en l'edició d'aquest llibre, dividit en dues parts. L'una és més teòrica, l'altra conté receptes amb fotografies.\nSón menjars pensats especialment per a infants que pateixen càncer, però també per als seus cuidadors. El ministre de Salut, Carles Álvarez, explica que "és un recull de consells alimentaris per pal·liar els efectes secundaris que puguin sorgir en el procés de la malaltia, com vòmits, nàusees, inapetències, problemes de masticació, deglutició o pèrdua de pes". Afegeix que "s'ha tingut especial cura en reforçar la senzillesa del llibre perquè siguin fàcilment comprensibles per al públic al que està dirigit".\nEl president de la Fundació Joan Petit, Joan Torner, posa en relleu, en referència al nom del llibre, que "amb les culleres es pot cuidar". "Cuidar és tenir cura d'una persona quan està malalta, quan s'ha d'alimentar i què millor que tenir 'culleres que cuiden' per tenir cura d'aquestes persones". "Les altres culleres, que hem anomenat les culleres d'en Joan Petit, són les de tots els cuiners que ens heu regalat les seves receptes per poder-les preparar a casa".\nEl llibre, a la venda a Andorra des d'aquest dilluns a la FNAC, es repartirà gratuïtament als nens ingressats als hospitals amb oncologia infantil.\nSe suma així a un seguit d'iniciatives que la fundació Joan Petit fa per ajudar als nens que pateixen aquesta malaltia des de fa més d'una dècada.


Vídeo de la cançó intepretada per Joan Pons que apareix al documental Cançons a la vora del pop.\n"Jo faig cançons quan m’avorreixo". És la respost que dóna Joan Pons, El Petit de Cal Eril de Massoteres, a tocar de Guissona (La Segarra), quan se li demana pel seu sistema de composició. Ell no fa cançons en base a veure moltes imatges, escoltar centenars d’altres temes, parlar amb altres persones per a inspirar-se o llegir el diari... al Petit de Cal Eril la inspiració li ve de l’avorriment, de perdre el temps.\nQuan algú respon així a una pregunta com aquesta vol dir que estem davant d’un artista, d’un artista dels d’abans, dels que creen en base a conrear la solitud i el silenci per tal de què brolli, es defermi la creativitat que porta en el fons del seu interior. En Joan Pons n’és un d’ells. I és nota en cada concert seu, on és capaç de ver-sionar-se a ell fent el deliri del públic.\nLes seves són cançons senzilles, que ens porten a llocs inesperats, a metàfores sorprenents. Joan Pons parla de coses petites i d’animals de totes les mides. De la vida desenfeinada al poble. De la boira i del sol. Musicalment del que ell fa se’n diu folk psicodèlic, amb un so orgànic i càlid, regust popular, moments naïf i molta experimen-tació electrònica... Cert és que tot això és possible gràcies a la formació que integren també David Paco (baix), Lluís Rueda (sorolls) i Càndid Coll (bateria).\nEn el moment d’escriure aquestes línies, Joan Pons es troba a Corea del Sud interpretant les seves cançons, deixant anar el geni que porta dins davant centenars de persones que no entendran una paraula del que dirà. Però no tinc cap dubte que El Petit de Cal Eril sabrà comunicar-los moltes coses. Que al cap i a la fi és del que es tracta.\n* Article publicat a la revista Valors [web] de maig.


Nano Romia: Una setmana de guardar forces per si.....\nDimecres em vaig saltar entrenaments per si em tocava fer les classes d'spinning i al final res, dijous no vaig fer les series de dimecres per si em ressentia de les ingles desprès del partit de dimecres, el divendres no vaig anar a córrer per la tarda per si dissabte esquiàvem poder tenir les cames descansades i no vam esquiar.\nDivendres solament vaig fer la sessió matinal de 60 minuts de bici a ritme continu, ficant la mitjana de pulsacions a 136 i la màxima a 151. Això és treballar sobre el 60% de la FC, una mica per sota del meu L1. En els 60 minuts vaig consumir 717 Kcal.\nDissabte havíem d'esquiar però vam haver de donar mitja volta abans d'arribar a les pistes a causa del vent que feia que traia la neu de les pistes i la feia arribar fins a la carretera.\nAvui diumenge, quien dijo miedo i.... cap a pedalar a les 8:30. Feia un dia esplèndit, jo m'he ficat totes les capes que tinc per anar en bici pel fred (segona pell, maillot d'hivern, "xaleco" tallavents, jaqueta tallavents, jaqueta d'hivern, malles, coulotte d'hivern, mitjons tèrmics i paravents, guants de licra i guants d'hivern) i una mica més i em deshidrato del que he suat. hem estat pedalant fins gairebé les 10:30 i el temps ens ha respectat. A partir de les 11 el cel s'ha començat a tapar, ha fet més vent i fins i tot s'ha escapat alguna gota, la qual cosa ha fet que els que han esperat a sortir més tard han trobat més mal temps que nosaltres.\nLa ruta ha estat per Montllobé pujant per bellavista, en companyia de; Juanjo, Peret, Alejandro i Bolado. En total hem estat 97 minuts per fer 17,8 Km amb 434 m de desnivell positiu acumulat. Les meves dades són de 144 bpm i 1041 kcal consumides. Com es pot intuir pels kilòmetres fets i els metres acumulats la ruta ha estat un puja-baixa continu i molt divertit.


Sandra B. Císcar | Resiliència i gestió del canvi en l’ àrea laboral\nResiliència i gestió del canvi en l' àrea laboral amb la crisis del covid 19. Com afrontar la situació d' atur, impacte psicològic de les pèrdues econòmiques, falta de feina i ERTE. Com adaptar-me a la nova normalitat, canvis psico socials amb el covid 19. Cóm viure a un Món VUCA.\nresiliencia, atur, gestí del canvi, afrontar els canvis, psicologia possitiva, estrés per atur, ansietat per covid 19, com gestionar els canvis, desescalada a espanya, nova normailitat psicologia, món vuca, món vica\n04 Jul Resiliència i gestió del canvi en l’ àrea laboral\nPosted at 05:59h in covid-19 by Sandra Ciscar 0 Comments\nAviso al lector! Escribo este artículo en catalán porqué es parte de un informe que he elaborado para el Consell Insular d’ Eivissa y básicamente me da pereza traducirlo, jeje. A lo largo del documento encontrarás parte de las presentaciones de los talleres que están en la lengua de Cervantes:\nEl passat 22 i 24 de juny vaig reprendre les formacions presencials a Eivissa, amb la Biblioteca Pública Insular d’Eivissa vàrem organitzar el curs “Resiliència i gestió del canvi en l’àrea laboral”, per donar informació i eines per minvar la incertesa, fomentar la resiliència i afrontar el temps de complicacions laborals que la COVID-19 ha portat. Va ser tot un èxit, completàrem aforament amb 15 persones. Continuarem per a la segona quinzena de setembre les formacions!! Aquest taller foren dues sessions de 3 hores cadascuna.\nUn xicotet resum del que veièrem i algunes de les qüestions que tractarem durant la formació foren:\nCONTEXT DEL MÓN ACTUAL… ÚLTIMAMENT ESTÀ TOT MOLT, MOLT LOCO, NO? 😮\nDesde els anys 90 el nostre món globalitzat està esdevenint cada vegada més difícil i complex de predir. El terme comú que s’utilitza en descriure aquesta realitat és VUCA, un acrònim en anglès amb les següents característiques: volàtil, incert, complex i ambigu, fent referència als sistemes ecològics, socials, polítics i econòmics actuals.\nÉs el que hem fet servir per entendre d’una forma més clara com percibim els residents a Eivissa la situació actual deguda a la crisi sanitària mundial del COVID-19:\nLa volatilitat expressa que la velocitat és ràpida i dinàmica. Genera inestabilitat. En quant a la planificació pot resultar difícil elaborar un pla de resposta que tinga en compte la rapidesa del canvi.\nLa incertesa fa referència a tots aquells resultats i impactes imprevisibles, no sabem com anem a estar a curt i mitjà termini.\nEl terme que s’utilitza més freqüentment per explicar els processos de canvi local i global és la complexitat. Entren en joc numerosos factors, dels quals alguns tenim el control i de molts altres no, a més a més ens són desconeguts.\nFinalment, l’ambigüitat s’utilitza per explicar la dificultat d’entendre i analitzar la informació confusa i contradictòria de les diferents realitats dins de lamateixa situació.\nÉs habitual que davant d’ un canvi, inicialment, l’ estratègia més comuna que utilitzem les persones i comunitats per donar resposta a les situacions difícils és l’oposició i la resistència davant qualsevol repte i obstacle.\nAquesta estratègia va funcionar bé en el passat perquè les situacions difícils eren més previsibles i senzilles de pronosticar. Tanmateix, aquesta estratègia ja no és viable per al món en el que vivim acutalment (context VUCA). Al contrari, el que ens assegura un futur, ja no és la resistència i/o oposició, sinó la capacitat de respondre i adaptar-se als nous canvis, esdevenint més resilients i sostenibles.\nUn canvi en la nostra percepció doncs, és necessari. La forma més senzilla d’imaginar una situació VUCA és com un repte, que en realitat ja és. A més a més, tractar una situació VUCA com una oportunitat permet que les persones i comunitats pugam respondre i no reaccionar, adaptar-nos i no resistir.\nEls temps VUCA actuals requereixen que comunitats i municipis creen i implementen enfocaments més innovadors i solucions que s’adaptin a les seves necessitats i interessos.\nEl perfil dels assistents a la formació és una petita mostra dels residents a la illa:\nTreballadors en ERTE que ja saben que no van a treballar aquest any ( perquè l’ empresa no va a obrir Durant el 2020).\nTreballadors en ERTE que estan a l’ espera d’ una data concreta per a reincorporar-se a la feina.\nTreballadors funcionaris actius.\nTreballadors en atur en búsqueda de feina activa.\nPer part del Sector privat: turisme, educació i serveis i del Sector públic: admisitració pública. Consell insular i ajuntaments.\nA nivell individual, la crisis del COVID-19 provoca en les persones una sensació d’ incertesa respecte al futur laboral, econòmic, social i de salut. Els 3 factors comuns que ens afecten a tots d’ una manera o altra a l’ hora d’ adaptar-nos a “la nova normalitat” són:\nIncertesa: no sabem qué va a passar.\nEn referència al COVID-19 afrontem un problema que a dia de hui sense solució: fins que no es trobe un tractament.\nFalta de control: no depen de nosaltres la solució.\nI bueno, esta és la mescla perfecta per a que sorgeixquen tot tipus de “trastorns adaptatius” en la població general.\nEl treball realitzat durant la formació ha estat el tenir una visió més amplia de la realitat actual de cadascú dels assistents (que venien amb un perfil bastant divers!) amb l’ objectiu d’ identificar:\nÀrees de la vida de les quals tenim el control: manteniment i millora.\nÀrees de la vida que s’ escapen del nostre control: buscar suports externs.\nCom adaptar-nos als canvis de relacions interpersonals.\nA TENIR EN COMPTE DAVANT DE LES SITUACIONS DE CANVI:\nÉs important l’actitut en el moment d’afrontar els canvis, d’aquesta depèn l’èxit o el fracàs de la mateixa.\nL’ajust en les persones davant d’una situació nova pot adoptar reaccions neutrals, negatives o positives.\nValorem les situacions noves segons els nostres interessos. El resultat determinarà les nostres accions.\nEls entorns nous ens generen inseguretat i incertesa. Així que la primera valoració interna va ser negativa, ja que requereixen un major cost energètic.\nActuem amb major prevenció i amb un cert estat d’alerta permanent.\nLes fases per les que totes les persones passem són 4:\nTècniques d’autoajuda, el poder de les preguntes: quines preguntes ens podem fer en cada fase per a qué ens guie el pensament i la presa de decision?\nFASE 1 · Negació · Treballar el despertar\nPer què és inconvenient el canvi?\nPer què no desitje que passe?\nQuins aspectes de la meva comportament revelen els meus desitjos de que el canvi no passe?\nQuines seran les conseqüències del No canvi?\nfase 2 · Resistència · treballar el acceptar\nPer què em sent còmode amb la situació actual?\nQuines són les meves grans preocupacions sobre el futur?\nQuina és la probabilitat que això passe?\nQuè passa si no m’atreveixo a canviar?\nQuines oportunitats m’estic perdent?\nQuant de temps estic perdent per no acceptar el canvi d’una vegada?\nQuè és el més difícil d’aconseguir en aquest procés?\nQuin tipus de resistència és?\nCom puc ajudar-me per superar-lo?\nQuè faria falta perquè puga reduir la meva resistència?\nPer què no vull?\nCom em puc convèncer per intentar superar-lo?\nQuè puc canviar a les circumstàncies perquè aquest canvi siga millor?\nLa meva capacitat de canviar… Què puc fer per augmentar-la?\nFase 3 d’exploracion recerca de el camí\nQuè necessite aprendre? Habilitats, comportaments a adquirir …\nQuin tipus d’ajudes necessite?\nQuina és la visió més optimista que puc tenir de l’canvi?\nQuè pràctica he de deixar de fer per introduir-me en la nova situació?\nfase 4 · compromís – millora constant\nQuè he de celebrar i agrair?\nQuines àrees he de atendre per seguir millorant i crear un cercle virtuós?\nQuè he de atendre per no abaixar la guàrdia i evitar el “dormirme en los laureles” … la conformitat pels èxits assolits.\nQuè faig per no quedar-me estancat altra vegada? Com aprofite la inèrcia de l’aprenentatge obtés?\nA continuació comparteix part de la presentació del curs dedicada a la gestió del canvi que ha quedat de lo més pulidet:\nLa resiliencia y la gestión del cambio en el area laboral, cómo ocUpuarse de las preocupaciones from Sandra B. Císcar\nEspecial atenció fèrem a la vivència d’ atur i ERTE dels assistents. Al procés de dol per les pèrdues econòmiques i feina. Per als que estan en actiu els va servir per a empatitzar amb la gent propera que es troba en aquesta situació, que no es poca.\nRecomanacions en relació a la desescalada i adaptació a la nova normalitat. Com enfortir la salut mental propia i de les persones que ens envolten:\nPersones en Situació d’ atur i ERTE\nAprendre a reconeixer l’ emoció. La por i la incertesa són naturals i evidentment generen estrés.\nCentrar-se en el que sí que depen de tu, el que tenim el control. Acceptar que hi han coses que no vas a poder controlar o posar l’ energia en aquelles coses que si que pots planificar.\nAnalitzar quins elements tens I on pots arribar amb ells:\nActivar la Xarxa de contactes\nMillorar el perfil professional\nMantenir-se actiu en la búsqueda de Feina\nGenerar una rutina i horari\n4. Planificar si, intentar controlar no.\n5. Ser concient de que ens tenim d’ anar adaptant als canvis que van a anar sorgint. Depenem de una situació externa i no podem fer plans a llarg plaç perquè les coses van a anar canviant permanentment.\n6. Evita els pensaments catastrofistes, i quan tinguis un, pensa en contrari. No et deixis portar pel “que passarà si” … per la desesperació o el pessimisme, així evites la paràlisi.\n7. Evita personalitzar. Aquesta situació de crisi no és una cosa que només t’està passant a tu. Tu no ets el problema. És una circumstància nova per a tot el món i estem generant noves formes d’afrontar. Intenta no tractar-te amb duresa.\n8. Valida la teva ansietat. Assumeix que és normal l’angoixa i la manca de concentració.\n9. Fes plans a molt curt termini.\n10. No subestimis la teva capacitat de resiliència: “No podré sortir d’aqui”, “Això és molt difícil”, “Ja veuràs com em quedaré sense feina” , ”No podré pagar la casa” … Segurament has superat altres situacions difícils, i ho faràs en aquesta també.\n11. No et descuidis. Quan sentis que la situació et supera, demana ajuda.\n12. Confia en tu. Confiar no és pensar que tot vindrà bé, sinó creure que, independentment de com vinguin les coses, vas a tenir la capacitat d’adaptar-te.\n13. Si sents que no pots gestionar la situació busca ajuda professional.\nI aquí et deixe part de la presentació en relació a la vivència personal d’ atur i pèrdues econòmiques… està de lo més interessant:\nVivencia desempleo: pérdidas económicas y desempleo from Sandra B. Císcar\nPersones en actiu: La salut mental en l’ ambient laboral:\nDonar el Màxim nivell de certesa (per combatir la incertesa) a l’ equip I clients en el que es puga: mesures de protecció, adaptacions horaries, futur contractual i informació sobre la situació de la empresa.\nComunicació clara de les mesures de protecció i benestar que està prenent l’ empresa.\nCrear un espai propi per a resoldre dubtes i inquietuts relacionades amb la feina. Crear cohesió de grup.\nNo estigmatitzar a les persones que s’ han cotagiat per el virus. Ningú és culpable d’ estar malalt i qualsevol ens podem contagiar.\nI AQUÍ UNA DE LES INFOGRAFIES SOBRE LA RESILIÈNCIA, QUE DONA PER A UN ALTRE ARTICLE I RESUMEIX MOLT BÉ TOT EL QUE TREBALLAREM A LA FORMACIÓ AMB TÈCNIQUES DEL COACHING MOLT XULES 🙂\nPer saber més sobre les pautes a seguir per tenir cura de la salut mental en el marc de la desescalada del confinament, consultar la guia de salut mental publicada per el Col·legi Oficial de Psicologia d’ Espanya:\nLinks de descàrrega d’ entrenaments en regulació de la ansietat i l’ estrés: tècniques de relaxació i control de l’ atenció gratuïtes:\nExercici per a identificar les preocupacions funcionals que ens permeteixen passar de la pre-ocupació a l’ ocupació: Video : https://youtu.be/ZYOJUbGDNTM\nGràcies i comparteix amb qui li puga interessar 🙂


Escapada al Parc Natural del Cap de Creus - Escapadesenparella.cat\nUn espai de gran bellesa que, amb l'efecte de la tramuntana, ha fet que apareguin formes d'erosió capricioses i que ha transformat el paisatge d'una manera molt especial.\nHem aprofitat l’escapada a l’Hotel Torremirona Golf & Spa per visitar el Parc Natural de Cap de Creus, una escapada obligatòria que us encantarà, des dels racons de somni fins a les petites cales rocoses que juguen amb l’aigua cristalina!\nEscapada al Parc Natural del Cap de Creus: Benvinguts a l’escapada en parella de la setmana. Ens hi acompanyeu?\nEl Parc Natural de Cap de Creus, el primer parc terrestre i marítim de Catalunya, situat al nord del golf de Roses és un espai de gran bellesa que, amb l’efecte de la tramuntana, ha fet que apareguin formes d’erosió capricioses i que ha transformat el paisatge d’una manera molt especial formant un conjunt únic al món.\nAvui fa un dia assoleiat i amb molta calor, tanta calor que hem hagut de parar a comprar uns pantalons curts per mi. Ja amb pantalons curts i aigua fresca agafem el cotxe i ens disposem a agafar la carretera cap a roses per dirigir-nos cap al Cap de Creus, situada a la part més oriental de la península Ibèrica, a prop de Cadaqués, el Port de la Selva, Llençà i Roses entre d’altres.\nPer arribar-hi primer agafem la carretera que ens porta fins a Cadaqués, seguim i després d’una bona estona ja hi som a dalt. A dalt on comencem a topar-nos amb més d’un pàrquing per deixar el cotxe i decidim parar i estirar les cames. En aquest moment és quan descobrim un dels llocs més espectaculars que hem vist mai, buscant el far de Cap de Creus ens topem amb el Paratge de Tudela, el meravellós i impressionant Paratge de Tudela.\nÉs un espai molt important d’interès geològic, ja que totes aquestes roques erosionades durant milions d’anys per l’aigua i la tramuntana, es presenten en diferents formes conegudes com un camell, un àgila, un conill, un elefant entre altres formes capaces d’imaginar. A part del seu interès geològic també és una de les zones de major interès vegetal, gaunístic i marí de tot el Parc Natural.\nA part de les seves formes, de la tranquil·litat que es respira i que se sent, de les seves formes interessants, ens va sorprendre que un dels seus descobridors va ser el pintor Salvador Dalí que, des del seu refugi de Portlligat, l’havia visitat diverses vegades i que va ser una forma d’inspiració en les seves grans obres surrealistes com “El gran masturbador”.\nDurant el recorregut en cercle pel Paratge de Tudela, es pot anar descobrint tots els detalls gràcies a les senyalitzacions explicatives que hi ha per tot l’espai i no perdre’t cap punt.\nDesprés d’una bona estona passejant i meravellats pel que acabàvem de descobrir, vam anar a buscar el cotxe per seguir la carretera, i ara sí que sí, no parar fins que no arribéssim al Far del Cap de Creus.\nEntre voltes i voltes de la carretera, i després d’haver-hi conduït uns 15 minuts, arribem a un altre pàrquing situat sota el far on decidim aparcar el cotxe i arribar-nos caminant seguint el camí de ronda. Mentre pugem ens anem fixant-nos amb les caletes d’aigua cristal·lina que hi ha als voltants, estem segurs que hi anirem a fer snorkel al més aviat possible. Un cop a dalt, ens sorprenen dos restaurants i més enrere, ens trobem el far blanc del Cap de Creus.\nEl Far del Cap de Creus està situat a 500 m de la Punta del Cap, conegut també com la punta de l’Esquena. Aquesta edificació és característica dels fars del segle XIX, de planta quadrada, al centre, a uns 11 m d’alçada, hi trobem la torre de senyals.\nUn cop vist el far, ens girem i ens apropem a la barana per veure el meravellós i infinit paisatge, amb pedres modelades per l’erosió, pel vent i l’ambient salí, amb formes que recorden a animals mitològics. És preciós! Tan bonic que ens hi quedem entre les gavines i marxem a les 16 h sense haver dinat encara.\nÉs hora de marxar, agafem el cotxe i en Juli, darrere del volant, condueix fins a Cadaqués on buscarem un lloc per dinar. Després de quasi mitja hora, aparquem fàcilment a prop del passeig i decidim dinar a un dels millors locals de creps que hem provat a X.\nDesprés de dinar, o més ben dit, de berenar, passegem pel passeig de Cadaqués, gaudint del mar i del poble pescador i les seves barquetes. Se’ns ha fet tard i ja és hora de marxar. Ens emportem una màgica escapada impossible d’oblidar i que estem ben segurs que repetirem!\nHeu fet mai aquesta escapada al Parc Natural del Cap de Creus? Si l’has fet i hi ha alguna anècdota que vulguis compartir deixa el teu comentari més avall!


L’exdirigent europeu rep el 100% del suport dels seus\nMARC VIDAL Barcelona Actualitzada el 19/03/2017 16:32\n651x366 Schulz, exultant després de ser elegit líder dels socialdemòcrates alemanys. / REUTERS Schulz, exultant després de ser elegit líder dels socialdemòcrates alemanys. / REUTERS\nL’efecte Schulz és cada cop més imparable. I els socialdemocràtes alemanys veuen com el somni d’arrabassar la cancelleria a Angela Merkel es podria fer realitat. De moment, el primer pas és de gegant. L’SPD, el gran partit socialdemòcrata alemany, va elegir ahir amb el 100% dels vots dels delegats l’expresident del Parlament Europeu Martin Schulz com a líder i candidat a les eleccions federals d’aquest setembre. Es tracta d’un suport històric -tots els vots vàlids emesos a favor d’un candidat- mai vist des del 1948. “La coronació de mega-Martin”, va titular ahir en la seva edició digital el 'Süddeutsche Zeitung'.\nLes sensacions són bones per als socialdemòcrates alemanys i ahir es va poder comprovar, en el seu discurs, que l’ara candidat, Martin Schulz, té prou fusta per batre’s amb la cancellera Merkel -al poder des del 2005- i sortir-ne victoriós. Schulz va fer una aposta decidida pels postulats de la socialdemocràcia tradicional i va anunciar que el seu programa es basarà en “la igualtat, el respecte i la dignitat”. Entre els seus plans hi ha revisar el programa de refomes desreguladores que va impulsar el canceller socialdemòcrata Gerhard Schröder (1998-2005) per posar-se al costat dels treballadors i pensionistes.\nLa música del programa electoral de Schulz passa també per invertir més en educació -per fer-la gratuïta des de l’escola bressol fins a la universitat, inclosa la formació professional- i donar suport a les famílies per facilitar la conciliació. “L’SPD ha tornat. I això són bones notícies per a Alemanya i per a Europa. Si nosaltres no garantim que les coses són socialment justes, ningú ho farà”, va proclamar Schulz, que té al davant la ingent tasca de desmarcar-se de la Gran Coalició, amb la qual el seu partit ha tocat poder els últims anys al costat de la cancellera Merkel.\nMés enllà d’apuntar les característiques del seu programa electoral, Schulz va defensar aferrissadament Europa: “Els que vulguin marxar de la UE trobaran en mi un opositor enèrgic. […] Els que creguin que es poden separar els nostres interessos nacionals dels d’Europa posen en risc el futur d’Alemanya”. I l’exdirigent europeu també va tenir paraules dures contra el populisme i l’extrema dreta, que al seu país prenen forma sota el nom d’ Alternativa per a Alemanya (AfD), un partit que va qualificar de “vergonya per a la República Federal d’Alemanya”.\nDes que es va anunciar que Martin Schulz lideraria el partit, l’SPD no ha parat de créixer a les enquestes i en nombre de militants. El que ja s’ha batejat com a Schulzmania ha significat l’adhesió al partit de 13.000 nous afiliats des de principis d’any i un salt endavant a les enquestes. L’última, d’ahir mateix, situava la CDU de la cancellera Merkel i l’SPD de Schulz en un frec a frec amb el 33% d’intenció de vot per al primer i el 32% per al segon. L’AfD i Els Verds van darrere amb un 9% i 8%, respectivament.\nLa popularitat de Schulz eclipsa Merkel\nLa socialdemocràcia aposta per Martin Schulz com a rival per guanyar a Merkel\nSchulz i la crisi de la socialdemocràcia


Notícies :: Notícies xct :: S'ha reunit per primer cop el Grup de Treball de Dret Civil i Custòdia del Territori\nS'ha reunit per primer cop el Grup de Treball de Dret Civil i Custòdia del Territori\nDimecres 30\tMaig 2012 - 16:05\nEl passat 22 de maig, es va reunir per primer cop el Grup de Treball de Dret Civil i Custòdia del Territori de la xct a la seu de la DIrecció General de Polítiques Ambientals (DTeS).\nAquest grup està format per representats del Departament de Territori i Sostenibilitat, del Deganat de Registradors de Catalunya, del Col·legi de Notaris de Catalunya, de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Barcelona i de la mateixa xct. La seva missió és estudiar el marc legal dels acords de custòdia i fer propostes legislatives concretes per a la seva millora. Entre els seus reptes estan la determinació del contingut estatutari del contracte bàsic de custòdia del territori, la determinació de les formes contractuals més adients per a la custòdia del territori i la creació, si escau, d'un dret real específic de custòdia de territori. Tot això dins un marc de suport fiscal adient.\nEl Grup de Treball de Dret Civil i Custòdia del Territori desenvoluparà la seva tasca d'ara fins al mes de juny de 2013, en coordinació amb la Comissió de Codificació de Catalunya, que és la institució encarregada de la redacció i revisió del Codi civil de Catalunya (CcC). Actualment, la Comissió de Codificació treballa en la redacció del llibre VI CcC, corresponent a obligacions i contractes, i també en la revisió del Llibre V, sobre drets reals, aprovat e 10 de maig de 2006. Aquesta conjuntura és propícia per a que la feina del Grup de Treball de Dret Civil pugui incidir directament en la normativa civil catalana.\nEl Grup de Treball de Dret Civil i Custòdia del Territori funcionarà amb sessions plenàries i també generarà documents que es treballaran de forma telemàtica amb la col·laboració dels membres de la llista interna Juristes per la Custòdia (vegeu Un cop de ma).\nMés, sobre...: dret real , dret real d'aprofitament parcial , seguretat juridica , llei , custodia del territori


OBRES DE MILLORA A ESCOLES PÚBLIQUES | Ràdio Sant Feliu\n21 d'Agost de 2013 per Ràdio Sant Feliu\nL’Àrea d’Ensenyament de l’Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols ha portat a terme diferents obres de millora a les escoles públiques de la ciutat coincidint amb el període de vacances escolars.\nLa regidora d’Ensenyament, Júlia Vendrell, ha explicat que el cost total és de 118.356 euros, i les obres suposen una millora de qualitat als centres educatius.\nLes obres realitzades han estat les següents:\nCEIP Baldiri Reixach:\n-Canvi de 21 finestres i persianes de diferents aules, impermeabilització de la coberta de l’edifici de primària, canvi de 2 portes del mateix edifici.\nCEIP Gaziel: treballs de pintura a les façanes dels dos edificis i al passadís del parvulari. Arranjaments per donar més seguretat al pati d’infantil, canvi de portes aules cicle inicial, i altres obres de millora.\nCEIP L’Estació: instal·lació de càmeres de vigilància exteriors, substitució de diversos baixants pluvials de la zona de la façana exterior, arranjament del mecanisme de diverses finestres dels passadissos, paviment de cautxú gronxador pati, diferents tancaments metàl·lics en la zona accés sala de màquines ascensor i als lavabos del porxo.\nTambé s’estan fent diferents treballs a l’escola Bressol l’Oreneta: pintura, instal·lació d’arrambladors i canvi de fusteria.\nMoltes de les inversions són per anar substituint materials i tancaments obsolets. Es van renovant per tancaments d’alumini per tal que les escoles siguin més confortables per als alumnes i al mateix temps més eficients energèticament.\nEs pretén també millorar la seguretat en les zones d’esbarjo, col·locant paviments de cautxú en els jocs infantils.\nA l’Escola Estació es posaran càmeres de vigilància exteriors i diferents tancaments metàl·lics , per poder evitar els molts comportaments incívics que s’hi duen ha terme durant les hores que l’escola està tancada i que suposen un greu perjudici per el seu funcionament diari.


La Policia Local deté un home per un presumpte cas de maltractament en l'àmbit de la llar a una menor, filla de la seva parella - Revista Cambrils\nPublicat el Dimarts, 18 de maig de 2021 11:03h\nLa Policia Local es va fer càrrec dels fets, el passat dissabte | Cedida (Twitter Policia Local)\nAquest passat dissabte 15 de maig a la nit, agents de la Policia Local de Cambrils van detenir un home de 36 anys per un presumpte cas de maltractament en l'àmbit de la llar a una menor –de 6 anys– filla de la seva parella. Els fets van succeir a la cruïlla entre el passeig de La Salle i el carrer de la Tramuntana. Els agents van instruir diligències i l'home passarà a disposició judicial.\nFurt d'una cartera en una guingueta de platja\nD'altra banda, el passat dijous 13 de maig a la tarda, es va produir el furt d'una cartera a una guingueta de platja, a la zona del litoral de Ponent. La Policia Local de Cambrils va realitzar diferents gestions i va localitzar l'autor del robatori –un home de 46 anys– que també tenia una ordre de cerca i detenció judicial. L'endemà divendres, els agents també van localitzar dos homes més –de 50 i 51 anys respectivament– que també estaven implicats en el furt. Es va localitzar una part del que s'havia furtat dins d'una paperera de la plaça de Carles Roig.


L'Assemblea de Barris es manifesta contra el turisme de masses | betevé\nL'Assemblea de Barris organitza l'enterrament simbòlic d'un Bus Turístic en el Dia Mundial del Turisme\ndijous, 27 de setembre del 2018, a les 23.40\nEl 27 de setembre és el Dia Mundial del Turisme i l’Assemblea de Barris per un Turisme Sostenible (ABTS) ha triat aquesta data per sortir al carrer. Reclamen un model de turisme que sigui compatible amb la vida veïnal. Si bé concedeixen que el turisme és el sector que més ingressos genera arreu del món, denuncien que també contamina, genera desigualtats i crea llocs de feina precaris.\nPer tot plegat, l’assemblea ha organitzat una manifestació al centre de Barcelona. El punt de partida ha estat la plaça de Catalunya, on els assistents han iniciat una marxa fins a la plaça de Sant Jaume. Amb l’enterrament simbòlic d’un Bus Turístic, volen visualitzar la necessitat de fer decréixer el turisme massiu.\nAvui a les 19h a Pl Catalunya manifestació x deixar clar que avui, #WTD2018, no tenim #ResACelebrar!\nEls seus guanys, les nostres misèries! pic.twitter.com/8nz2TGp4eh\n— #EnsQuedem (@graciaonvas) 27 de septiembre de 2018\nManifestacions al sud d’Europa\nLes reivindicacions es fan en diferents ciutats europees. De fet, la Xarxa del Sud d’Europa davant la Turistització (SET) ha triat aquesta data assenyalada per mobilitzar-se. Entre les 13 ciutats i regions que la formen hi ha Girona, Sevilla, Màlaga, Madrid, Sant Sebastià, Malta, Venècia, Nàpols, Porto i Lisboa.


Ecos del Cosmos: Rosetta, Philae i l’exploració d’un nou món | Pols d'estels\nAvui a Ecos del Cosmos, el programa d’astronomia de Ràdio Universitat expliquem l’aventura de la nau Rosetta, que durant 10 anys ha estat navegant per l’espai per trobar-se amb el cometa 67P/Churyumov–Gerasimenko (67 P/CG). L’arribada al seu destí ja va ser l’agost passat. Des d’aleshores ha estat estudiant el cometa des de ben aprop i dimecres passat, finalment, va llençar la xicoteta nau que l’acompanyava, Philae, per aterrar sobre el cometa. Un èxit, realment ciència ficció fet fet científic. Com va dir un dels responsables de l’Agència espacial Europea:\nHollywood is good but Rosetta is much better\nPer parlar-nos de la missió Rosetta i de la seua importàcia científica i tecnològica entrevistem Pedro Gutiérrez, Científic Titular del CSIC en el Instituto de Astrofísica de Andalucía i Co-Investigador de la càmera Osiris a bord de Rosetta.\nPodcast, Ecos del Cosmos, 14 de novembre 2014\nHui parlem de l’arribada del mòdul Philae sobre el cometa 67 P/Chyurimov Garasimenko. Parlem amb Pedro Gutiérrez, científic titular del CSIC a l’Institut d’Astrofísica d’Andalusia, coinvestigador de la cambra Osiris a bord del Rosetta. I, a més, les nostres seccions habituals: Actualitat Astronòmica, I a mi què i l’Astroconcurs.\nDe qui és esta cançó, que ens parla de la constitució i forma de l’univers? Pista: no és la banda sonora de The Big Bang Theory:\nAstropregunta musical del 14 de novembre de 2014 (a partir del minut 51:15)\nI sapieu que si contesteu bé la pregunta, rebreu un llibre donat per la Càtedra de Divulgació de la Ciència de la Universitat de València.\nImatge: Composició artística de Rosetta i el cometa. ESA.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de Ràdio i televisió i s'ha etiquetat en Cometes, Entrevista, Ràdio Universitat, Rosetta per Enric Marco. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Patrocini III Golf Cup & Presentació Clínica Sanza Obra Social | Shalom Blog\nTrobada de patrocinadors i sopar maridatge a BO de Shalom\nShalom Taller ha participat en el patrocini de l’esdeveniment del III Golf Cup Clínica Sanza Obra Social celebrat el passat 17 de maig al Raimat Golf Club de Lleida. En aquesta tercera edició, l’esdeveniment pren un caràcter solidari amb la Presentació de l’Obra Social de l’entitat: ‘CLÍNICA SANZA, UN COMPROMÍS AMB ELS MÉS DESFAVORITS’.\nShalom Taller vol agrair molt especialment a CLÍNICA SANZA per haver confiat en la participació de la nostra entitat en aquesta competició de golf i en el seu caràcter solidari. Per altra banda, felicita a l’empresa organitzadora per l’èxit obtingut en la convocatòria.\nTrobada de patrocinadors\nEl 16 de maig va tenir lloc la Trobada de patrocinadors a la botiga-celler BO de SHALOM a l’edifici La Gremial de la Plaça Mossèn Cinto Verdaguer on es va celebrar el sopar maridatge amb els Patrocinadors. El vins seleccionats per fer el tastos són: Guillamina 2013, Bru de Verdú 2011, Bru de Verdú 2012. (TAST EN PRIMÍCIA!), Bru de Verdú 14 2010 (TAST EN PRIMÍCIA!) i Bru de Verdú 14 2008.


El Born Centre de Cultura i Memòria commemora el 50 aniversari de les rebel·lions de 1968 - BCN-Notícies.cat\nEl Born Centre de Cultura i Memòria commemora el 50 aniversari de les rebel·lions de 1968\nPosted By: Redacció 5 maig 2018\nDel 5 de maig al 8 de juny, es celebraran un conjunt de conferències, diàlegs i taules rodones sota el programa organitzat pel Comissionat de Programes de Memòria i anomenat “Els’68. Quan la paraula es va fer acció”.\nEl Comissionat de Programes de Memòria ha obert un programa commemoratiu del 50 aniversari dels esclats de 1968 i que està constituït per diverses activitats que es desenvolupen a partir d’aquest mes de maig. Per començar el Born Centre de Cultura i Memòria ha programat un cicle de debats i conferències que es perllongaran fins la tardor sota el títol els “Els’68. Quan la paraula es va fer acció”.\nLa riquesa del 1968\n1968 és un any clau en un període que s’estén durant més d’una dècada, en el qual es desenvolupen pensaments i accions per a la construcció de societats que es presenten com a més lliures, justes i igualitàries. El 68 són els 68, per la seva durada, per la diversitat d’alternatives en construcció i per l’extensió geogràfica dels esdeveniments: París aquell maig, però també als Estats Units, a Alemanya, a Itàlia, a Mèxic, a Txecoslovàquia, a casa nostra. Són més que una dècada. Aquesta data és un moment clau en un període més ampli que podríem situar entre començaments dels seixanta i finals dels setanta. Els 68’s és un d’aquells moments de la història en què el món pot estar a prop d’un canvi radical, dels seus propis fonaments.\nEl programa gratuït, que tindrà lloc a la Sala Moragues, es desenvoluparà a partir de diferents tipus d’activitats, principalment conferències, diàlegs i taules rodones, que buscaran analitzar, reflexionar i debatre sobre alguns dels esdeveniments i les qüestions més rellevants d’aquell període.\nMés enllà del cicle de debats, el Comissionat de Programes de Memòria també celebrarà un cicle de cinema organitzat juntament amb LASA i el Departament de Comunicació Audiovisual de la Universitat Pompeu Fabra que tindrà la seva sessió inaugural a La Model Espai Memorial, i la resta de sessions es projectaran als cinemes Girona. Finalment un congrés Acadèmic organitzat pel Comssionat, el CEDID de la UAB la Université La Sorbonne-Nanterre, que es celebrarà al BCCM al mes de novembre, tancarà el conjunt del programa.\nPer a més informació, es pot consultar el programa d’aquest mes de maig aquí\nL’Ajuntament convocarà 1.343 places d’oferta pública aquest 2019


Tardes de birres: de setembre 2014\nL'ENTREVISTA AMB ELS COMIKAZES\nEl dimecres passat es va emetre l'entrevista que la gent de Comikazes Teatre van fer-me a ràdio Salt. Vam parlar del gat de Schrödinger, d'aquest blog, de la inspiració i, en definitiva, de tot una mica. Podeu escoltar-ho fent clic aquí.\nL'entrevista pròpiament dita és a partir del minut 28, però surto durant tot el programa parlant de discoteques de sudamericans i d'altres temes de rabiosa actualitat.\nDes d'aquí vull donar les gràcies als comikazes per comptar amb mi, i fins aviat.\nULISES 31 I ELS COIXINS DE L'OBÈLIX\nDe petits tots anàvem bojos amb Ulises 31, una sèrie d'anime que traslladava les aventures de l'heroi grec a l'espai sideral. Tal i com feia la seva contrapartida mitològica, l'Ulises del futur matava cíclops, alternava amb menjadors d'opi i era perseguit per lestrígons. L'únic que no feia era follar-se tota quanta fada o bruixa trobava. Era una sèrie molt currada. I emotiva. Recordo perfectament l'angoixa que em provocava veure els membres de la tripulació flotant en una mena de coma induït pel déu Posidó com a venjança per la mort del cíclop Polifem.\nDurant un temps la cançó de l'opening va generar molta polèmica. Primer de tot, escoltem-la (i deixem anar una llagrimeta):\nCom heu pogut sentir, hi ha un moment de la canço que diu ben clarament: "Yo soy No-no, pequeño robot/su amigo fiel". De fet, ho repeteix vàries vegades. Doncs bé, el meu amic-de-no-jugar-a-futbol estava convençut que el nom del robot era, precisament, Pequeño Robot. Com que era un paio carismàtic es va envoltar d'uns quants nens que defensaven la mateixa teoria, una mica per fer-li la gara-gara, una mica per tocar-me els collons a mi. Jo era molt dolent amb els debats -exactament com ara- i no era capaç d'expressar-me bé. Sabia que els meus companys d'equivocaven i que el robot es deia No-no, i que això de pequeño robot era només un incís (aleshores no sabia que es deia així). Si es veia ben clar, per l'amor de Déu! Però ells tossuts, i jo no sabia pas com demostrar-ho. Aquell dia vaig aprendre que a vegades perds encara que tinguis tota la raó perquè algú que parli millor que tu, o que tingui més seguidors, sempre et traurà avantatge.\nDesprés d'aquesta polèmica en va venir una altra d'igualment encesa. El meu amic-de-no-jugar-a-futbol (que en general era més llest que jo, però que amb aquests temes patinava força) assegurava que l'Obèlix era un tipus normal al qual li havien entaforat coixins dins dels pantalons blancs i blaus, perquè cap persona podia ser tan grassa. Jo intentava explicar-li que l'Obèlix en realitat era un dibuix, i que els dibuixos poden ser tan estrambòtics i deformats com vulgui el dibuixant. La seva autoconfiança, la manera resolutiva de dir les coses i el suport popular van tornar a donar-li la victòria. Jo estava segur que ell s'equivocava però no tenia manera de verbalitzar-ho. Merda. Tot allò va desenganyar-me: no calia tenir raó, sinó estar convençut de tenir-ne. I si per un adult això ja és difícil de pair, imagineu-vos per un nen.\nEsperar és horrorós. Em refereixo a esperes llargues, no pas a les de curta durada -que també són angoixants, però no tant. Esperar et fa viure pendent, i fa més mal a la salut que els gintònics vespertins. En una de les seves primeres pel·lícules el Sensei Steven Seagal -en aquella època encara no havia d'anar tot el dia amb abric per dissimular la panxa- acorrala al dolent a l'interior d'una casa. En una de les parets hi escriu: La certesa de la mort és pitjor que la pròpia mort. I el dolent es caga de por. Normal, perquè tots tindríem por si sabéssim que l'Steven Seagal ens vol matar. I aquesta por seria molt més espantosa, molt més terrible, que el fet de morir sota les seves mans letals.\nQuan esperes crees expectatives, i les expectatives sempre són una merda. Quantes vegades ens hem deprimit innecessàriament, o ens hem fet il·lusions que més tard s'han convertit en naufragis emocionals? Quants cops hem esperat un esdeveniment que, al final, ha sigut un fracàs? Quants somnis que s'han escolat fins la claveguera, com els pixats d'un borratxo de barriada? M'agradaria ser com un d'aquells monjos budistes d'ulls entretancats que viuen en monestir bonics i exòtics, que saben Kung Fu, que mai no tenen ressaca i que es veu que són capaços de controlar les emocions. Hem de voler ser com ells.\nRecordo amb amargor els meus anys d'escriptor novell (encara més del que ho sóc ara, esclar). Quan s'acostava la data d'entrega d'un premi literari al qual m'havia presentat em passava tot el dia pendent del mòbil. Si era un número desconegut em feia un bot el cor: potser eren els organitzadors que em trucaven per felicitar-me. Però normalment era algú que s'havia equivocat de número, o algun comercial que em volia enredar. Una vegada una vella mig boja va trucar-me tres vegades el mateix dia. Jo estava convençut que eren els membres del jurat que volien felicitar-me. Beneïda innocència, que em feia creure que quan aconseguís publicar una novel·la tota la resta vindria donada. Encara no havia sentit parlar de males distribucions, de llibreters que amaguen els teus llibres fins al punt que cal un espeleòleg per trobar-los, de crítics que no et volen ni llegir i de lectors que no et volen comprar. Quan vaig publicar Manual de Supervivència cada matí escodrinyava les pàgines de cultura dels diaris buscant ressenyes que mai es van publicar. Putos crítics. Putes esperes que no et menen enlloc. Putes expectatives, que mai no s'arriben a complir. Benaventurats els pobres d'esperit i els tontos del cul, perquè ells heretaran el Regne del Cel. Tots érem més feliços quan encara érem a punt d'arribar.\nEL FAIXADOR CONTRA L'ESTILISTA\nAquest post és dels que té banda sonora. Feu click aquí abans de començar a llegir-lo. I si us voleu fer un fart de riure, mireu el videoclip.\nEl combat de boxa clàssic és entre l'estilista i el faixador, és a dir, entre el boxejador pendent de la tècnica i la intel·ligència i el boxejador que ho dóna tot, que aguanta bé els cops i que busca destrossar els ronyons i les costelles del seu rival. El cavaller elegant contra el pinxo de barriada que sempre pega massa avall. Muhamad Alí contra Mike Tyson.\nGrosso modo, podem classificar els escriptors seguint aquest mateix sistema. El meu amic Damià Bardera, per exemple, és un estilista sensacional. La història és important, esclar, però encara és més important com s'explica. El desenvolupament del combat. Els cops han d'estar ben tirats i han de ser nítids, perfectament definits. El moviment vol economia i precisió. El joc de cames és important, i tot plegat és una dansa de gran bellesa.\nEn canvi, en Sergi Pons, autor de Mars del Carib, és -com jo mateix, si estigués més en forma- un faixador. La majoria dels meus escriptors preferits ho són. En Bukowsky, l'Irvin Welsh, en Chuck Palahniuk. Pugen al ring amb el cap xarbotat del combat anterior, potser amb una lleugera ressaca de la nit abans, i salten sobre el seu rival passant-se la tècnica pel forro dels collons. No paren fins que l'altre no és a terra amb el nas ensangonat. Veure'ls lluitar no és maco, però sempre és espectacular, i moltes vegades són els preferits del públic.\nMars del Carib no té l'estil més depurat del món. L'autor no perd el temps buscant el sinònim més exacte o la frase amb més sonoritat, o la més musical. En Pons puja al ring com ho fa el faixador per excel·lència, en Rocky Balboa, sabedor que és menys tècnic que l'Apol·lo Creed però que els té més ben posats. I la mirada del tigre, esclar.\nLes situacions que es viuen a Mars del Carib són delirants, com una ràfaga de cops de dreta més oberts del compte però durs com pedres. Pam! Pam! L'autor no busca la bellesa sinó l'efecte del cop, que en aquest cas quasi sempre provoca una riallada o una ganyota de fàstic. Els personatges són faixadors per sí mateixos, paios amb les dents trencades i la ment trencada que es ensumen speed -sobretot speed-, s'emborratxen com ceps i s'asseuen al seu tuguri a esperar que passi alguna cosa. Que sempre passa.\nFeia temps que havia llegit novel·les que asseguraven ser el Trainspotting català. Cap d'elles era prou reixida, o bé li faltava alguna cosa. Per exemple, en el seu excel·lent Cavalls Salvatges, en Jordi Cussà lluita com un estilista depuradíssim en comptes de fer-ho com un faixador esdentegat, que és el que requereix aquest tipus de novel·la. Ningú havia trobat el to, ni havia aconseguit el nivell de credibilitat que ha aconseguit en Pons amb la seva òpera prima.\nTambé té pegues. Alguna expressió impostada i alguna redundància que amb una edició més acurada s'haguessin pogut estalviar. Potser li manca l'element de crítica social que sí que té l'Irvin Welsh. Res, en definitiva, que espatlli o desllueixi el conjunt.\nTots els fans de la boxa sabem que en un combat entre un faixador i un estilista el primer té tots els números. La força física preval damunt de la tècnica. No estic segur de si en el món de la literatura això també passa, però el cert és els faixadors surten amb avantatge. Una altra cosa és que arribin fins al darrer round.\nELS MEUS TRUCS DEFINITIUS (PER LLIGAR)\nL'altre dia us explicava trucs per lligar -o per intentar-ho, per ser exactes. Doncs bé, me'n vaig deixar un. És, precisament, el que m'havia funcionat més vegades. En aquest truc no feia veure que era un metge o el baixista d'una banda de rock, sinó que em limitava a presumir de cultura. Com que sóc bastant ignorant havia de calcular molt bé el que deia, quan ho deia i a qui ho deia, per no fer el ridícul més del compte.\nA la discoteca Platea hi havia -potser encara hi és- un tapís del Judici de Paris. Suposo que a molts us sonarà: tres deesses gregues es barallaven per veure qui era la més bonica i van agafar al pobre Paris perquè fes de jutge. Va guanyar l'Afrodita, que a canvi li va donar l'amor de la dona més bonica que mai havia existit: Elena, muller del rei Menelau. Els dos joves es van escapar a Troia, i la resta és història. Teniu el quadre aquí sota. El senyor que aguanta la poma és Hermes, missatger dels déus, i la poma era un truc de la deessa de la discòrdia perquè volia que les deesses s'emprenyessin entre elles, vés a saber per què. Hi ha qui lliga aquesta poma mitològica amb la que apareix al Gènesis i que també sembra discòrdia, en aquest cas entre l'home i Déu. Però no fugim d'estudi. A diferència d'en Paris mai vaig embolicar-me amb l'Elena de Troia -ni amb cap que si assemblés- però aquest tapís sempre em portava sort.\nUna altra vegada va ser gràcies a l'Escrivano de Balaguer. Una nit em van presentar una noia que tenia algun tipus de vincle amb l'Opus Dei, no recordo quin. Com que jo anava pet vaig pensar que seria genial mantenir una conversa sobre Teologia, i m'hi vaig llançar. No recordo pas què li vaig dir, però ella va aconseguir el meu número de mòbil i l'endemà em trucava per anar a prendre una cervesa en una població costanera el nom de la qual ara no ve al cas. Vam quedar directament al bar de l'hotel on s'allotjava. Vaig comprendre que anava de dret al gra, i que el bar de l'hotel era un punt de trobada fantàstic perquè ens estalviaria la feina de llogar una habitació si la cosa sortia bé.\nPerò com passa quasi sempre, la cosa no va sortir bé. Ja sabeu que l'alcohol distorsiona la percepció de mala manera, i aquella noia que de nit m'havia semblat un àngel a la tarda em semblava una noia del piló, sense cap gràcia especial i amb una veu de carajillo que feia caure de culs. Suposo que jo devia causar-li una impressió similar perquè no va esforçar-se gens a dissimular una ganyota de decepció. Tots dos anàvem mudats com tupins, amb el punt just de deixadesa per no semblar massa desesperats. Que depriment, tot plegat. Que descoratjadora que va ser aquella tarda de juny. Ens vam fotre tres cerveses cadascun amb l'esperança d'emborratxar-nos una mica i convertir-nos, de nou, en un príncep i en una princesa, però no va funcionar. Només érem un noi i una noia que una nit havien begut més del compte i que amb prou feines se'n recordaven de res. Ni tan sols vaig voler-la enlluernar amb discussions filosòfiques o teològiques: quan vaig entendre que no hi havia manera d'entrompar-me vaig fer-li dos petons i em vaig acomiadar. El viatge de tornada amb cotxe va ser trist i llarguíssim. El sol brillava i el mar era molt blau i perfectament llis. Començava l'estiu.\nNo vàrem trucar-nos mai més.\nPublicat per Jordi Dausà (jdausa@gmail.com) a 6:16\nCOM DESTRUIR L'ESTAT ISLÀMIC\nEl dissabte al matí era amb en Lluc en un parc de Girona i un magrebí va començar a parlar-me. Suposo que a tots us ha passat això d'estar una estona conversant amb algú i no recordar de què el coneixes. Intuïa que era alguna cosa relacionada amb el món de la nit, però era impossible estar-ne segur. Al final em va donar una pista:\n- Qué, ¿Aún tienes problemas con las mujeres?\n- Por supuesto - li vaig respondre, mentre el meu cervell anava tancant el cercle.\nL'home va fer que sí amb el cap. Molt lentament, com si rumiés cada paraula. Semblava un d'aquells grans losers del cinema clàssic, un cínic a l'estil d'en Humphry Bogart.\n- Sí. Yo también tengo días bueno y días malos.\nEn el moment exacte d'acomiadar-nos vaig recordar de què el coneixia. Era en Mohamed. En aquest post explico la nostra primera trobada. Quin greu no haver-lo reconegut a la primera!\nAra permeteu-me un brevíssim comentari històric que, d'entrada, us pot semblar irrellevant. Genghis Khan va unificar les tribus de mongols de les estepes fins a formar un exèrcit que era tot ràbia, metall i set de sang. Aquell exèrcit va crear un dels imperis més poderosos que hagi vist la Història. Cinc segles abans Àtil.la, el rei dels huns, amb l'ajuda del seu oncle havia unificat tribus disperses d'aquesta ètnia. Per la seva crueltat insòlita -fins i tot pels estàndards de l'època- va ser anomenat l'Assot de Déu, i si ens despitem destrueix Occident.\nAra a l'Iraq i a Síria passa una cosa molt semblant. Abu Bakr Al Baghdadi ha aconseguit unificar grups d'islamistes fanàtics, bojos occidentals renegats, ex-militars iraquians i tot quant salvatge sigueu capaços d'imaginar, creant una horda cada vegada més gran d'assassins, violadors i torturadors. L'horda de maníacs avança cap a Occident com antigament ho feren Genghis Khan i Àtil.la, i un dels seus dements objectius és reconquerir Al-Andalús. Els bàrbars són a les portes de Roma, i aquesta vegada no hi haurà un Sant Pare que salvi la nostra civilització.\nA Occident, esclar, callem com putes. En part, per por. Fa un temps parlava amb l'autor d'un llibre crític amb la religió cristiana: "Si tens tantes ganes de crear polèmica, en comptes de posar-te amb els cristians, que surt gratis i no et diran res, posa't amb els musulmans". El tio va riure: "Que et penses que sóc boig?".\nI és que els musulmans ens fan por. Encara que no ho volguem admetre. Tots sabem que els radicals no són majoria, però també intuïm que el percentatge és prou alt com per representar un perill real per la nostra integritat. L'Estat Islàmic n'és l'exemple perfecte. Les freqüents sentències de mort contra escriptors i dibuixants, també. Un petit incís: felicitats als qui, en nom de la llibertat, tenen idees tan imaginatives com el Dia de Dibuixar Mahoma. El xantage al qual ens sotmeten els radicals -que, repetim, no són pocs- és intolerable i no hauria de rebre les complicitats d'alguns occidentals que s'hi alinean, fent un front comú anti-semita (si no és això, ignoro per què ho fan). A la meva època d'estudiant d'Humanitats a classe hi teníem tres o quatres imbècils que ens volien fer creure que la Jihad en realitat era una lluita de creixement personal, quasi com un grup New Age de senyores de mitjana edat i homes amb cueta, i que això de les bombes i les massacres era, o bé una exageració dels mitjans europeus i americans, o bé una anècodta aïllada i sense importància. Tal i com diu Pérez-Reverte, els moros tard o d'hora ens tallaran el cap, i ens ho mereixerem. Per papanates.\nUs preguntareu què hi fa el meu amic i company de copes Mohamed enmig de tanta infàmia. Ell és més o menys com nosaltres: té dona i a vegades s'hi baralla (verbalment, esclar), i quan això passa té ganes de sortir a prendre un parell de copes. Es desfoga, se sent millor parlant amb un desconegut que també està borratxo per motius similars (jo), i que en aquell moment es converteix en el seu millor amic. L'endemà es llevarà amb ressaca però renovat per dins. L'alcohol crea problemes, sí, però també ajuda a fer la vida una mica més fàcil. Com ho faríem sense el vi dels divendres? Sense el gin tònic de la sobretaula? Sense el quinto per fer passar la set? Potser també formaríem una turba violenta i insensata com fan ells, i voldríem destruir el món.\nAmericans, no els hi foteu bombes. Això només els reforça i crea màrtirs. No pots lluitar contra un tio que pensa que morir cremat és el seu deure com a seguidor d'Al·là, el Molt Misericordiós. En comptes de míssils envieu-hi barrils de cervesa gelada, que amb la calor que fa al desert segur que els hi entrarà molt bé. Envieu milers de tetra-bricks de Sangria Don Simón -estava a punt d'escriure cava, però tal com diu a la Bíblia als porcs no se'ls hi pot tirar perles-. Envieu entrepans cruixents acabats de fer de pa amb tomàquet i pernil ibèric i cantimplores de vi negre de l'Empordà (o si voleu, amics americans, de California, que també és bo). Coneixeu perfectament aquesta estratègia, ja l'heu aplicat abans amb enemics que segurament no ho mereixien. Doncs bé, aquests sí que els heu de deturar. Munteu una gran festa. L'alcohol és l'agermandor més universal. I d'aquí a quatre dies se'ls hi passarà la tonteria i es tornaran civilitzats, agradables i bons conversadors, com el meu amic Mohamed.


Endavant (OSAN) Tarragona: Crònica de la presentació de la campanya “la Caixa Robem” a Tarragona\nCrònica de la presentació de la campanya “la Caixa Robem” a Tarragona\n30 persones van acudir aquest dimecres 19 de desembre a la presentació de la campanya “la Caixa Robem” d’Endavant OSAN a la sala de Juntes del Campus Catalunya de la universitat de Tarragona. L’acte presentat pel militant de l’organització Francesc Fortuño, va comptar amb les xerrades d’Abel Caldera, membre del consell redactor de l’Accent (periòdic popular dels Països Catalans) i de Jaume Camps, afectat per les participacions preferents.\nLa intervenció de Caldera, explicà a l’audiència la xarxa de relacions dels passats i actuals dirigents de la Caixa amb les institucions franquistes, i amb els actuals partits catalans i espanyols. També incidí en el poder actual que aquesta entitat financera té en l’actual i la capacitat d’arribar a enriquir-se amb els serveis bàsics que cada persona catalana consumeix en el seu dia a dia. En acabar la seva intervenció, se li demanà on es podia treure informació sobre la xerrada, al final d’aquesta crònica hi podeu trobar enllaçat el darrer article d’aquesta investigació que Caldera publicà a l’Accent.\nEn la seva intervenció, Camps, explicà el seu cas personal, incidint en el perill que les persones percebin la seva injusta situació com a aïllada i encoratjant a fer d’aquesta estafa un problema social. Responent a una pregunta de l’audiència, estimà que unes 400 persones només a Alcover podrien estar afectades per les participacions preferents. Entre els que l’interpel·laren també hi hagueren persones afectades per la mateixa estafa, que reconegueren els mateixos mètodes negociadors i aïllants que intenten frenar la indignació i la solidaritat ciutadanes.\nTal i com explicà Fortuño, Endavant (OSAN) impulsa aquesta campanya per fer palesa la contradicció evident entre la suposada vocació social d’aquesta i altres entitats financeres i la seva pràctica diària d’estafa i espoli a les classes treballadores catalanes, essent-ne els desnonaments o els productes financers estafa els exemples més clars. Endavant (OSAN) pretén assenyalar amb aquesta campanya un dels principals responsable d’una crisi, que està esdevenint un negoci lucratiu per a les elits empresarials, polítiques i financeres catalanes i està essent pagada amb l’esforç de les treballadores.\nEnllaç a l’article “El poder de la Caixa” d’Abel Caldera:\nPer Endavant Tarragona a 15:52


La fira d'atraccions de Blanes allargarà la seva estada fins el 5 d'agost per compensar els dies de pluja - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nBlanes viurà dies afegits de la Festa Major de Santa Anna a través de la fira d'atraccions, que allargarà la seva estada al Passeig de Mar set dies més del que estava previst inicialment. En un principi, les parades tenien autorització fins aquest passat diumenge dia 29. Ara, després d'haver-se acceptat la petició del Gremi de Firaires a l'Ajuntament, s'estarà al Passeig de Mar fins el proper diumenge 5 d'agost.\nEl Gremi de Firaires va demanar perllongar la seva presència al Passeig de Mar en base als mals resultats econòmics que van tenir el primer cap de setmana de la Festa Major -els dies 21 i 22 de juliol-, a causa de la pluja. Al rebre aquesta petició, l'alcalde de Blanes, Mario Ros, va fer una consulta personal amb els portaveus de cadascun dels grups polítics municipals que, de manera unànime, van recolzar la proposta.\nUna de les qüestions que han valorat tant l'alcalde com els grups municipals ha estat la bona predisposició que va tenir el Gremi de Firaires per col·laborar en l'organització de la Festa Major i del 48è Concurs Internacional de Focs d'Artifici de la Costa Brava. Inicialment el festival pirotècnic s'havia de desenvolupar del 23 al 27 de juliol, de dilluns a divendres. En no coincidir cap nit en dissabte –el dia en què se solen fer els millors resultats econòmics perquè hi ha la major afluència de públic- el Gremi d'Hostaleria va demanar poder reunir-se amb l'Ajuntament per demanar aquest extrem.\nPosteriorment, l'alcalde va trobar-se amb els representants del Gremi de Firaires, acordant-se que a més a més d'ingressar l'import en concepte d'ocupació de la via pública amb parades fe Fira pel període inicialment sol·licitat, col·laborarien en la realització d'un altre dia de focs. Ara bé, en donar-se la circumstància que precisament aquell cap de setmana el temps no va acompanyar -fent minvar la presència de públic-, s'ha volgut considerar la petició dels firaires.\nNova edició del "Dia del Nen" al 50%\nL'Ajuntament de Blanes ha accedit a qu`è el Gremi de Firaires allargui la seva estada posant també una condició afegida. Es tracta que celebrin una altra jornada del "Dia del Nen", és a dir: un dia en què els infants paguen el 50% del preu habitual del què costa pujar a les atraccions, excepte a les anomenades 'casetes'.\nDurant les darreres setmanes ja es va celebrar un primer "Dia del Nen", el 19 de juliol, i ara n'hi haurà un altre: el proper dijous 2 d'agost. A banda d'això, el Gremi de Firaires ingressarà a l'Ajuntament de Blanes l'import dels dies que allargaran la seva estada. És a dir: en aplicació del què estableixen les Ordenances Fiscals vigents, pagaran la corresponent quantitat econòmica segons el nombre d'atraccions i parades que hi hagi.\nVal a dir que el passat divendres algunes de les atraccions que hi havia muntades ja van marxar cap a d'altres poblacions on hi ha Festa Major, com ara el popular 'Tren de la Bruixa'. D'altra banda, avui dilluns ho han fet d'altres parades, entre elles s'hi compta el popular 'Mesón Pepín', l'únic lloc de restauració que des de fa anys s'instal·la a la fira del Passeig de Mar.


« BICICLETADA FAMILIAR A INCA\nMARXA PER L’EDUCACIÓ – 12 D’ABRIL »\n15A – TENIM LA PARAULA\nCelebrar una reunió de les persones interessades per preparar i organitzar un seguit de debats de la comunitat educativa del centre sobre el tipus d’educació que volem.\nFer una acció conjunta el dia 15 d’abril ajuda a donar visibilitat a la importància del debat. Ara cal evitar que sia un problema per a les Juntes. Hi hagut poc temps per poder preparar-ho i cal pensar solucions operatives i útils. No hem de pensar en un gran acte de mobilització massiva (si es donés, molt millor!), sinó en un acte d’organització de treball, obert a tota persona que tingui interès en participar-hi.\nQUÈ CAL TENIR DIA 15 D’ABRIL?\nNecessitarem un ordinador, un projector o pissarra electrònica per difondre i conèixer els materials i organitzar la programació del debat. La sala de la reunió s’ha de triar en funció d’aquests materials de treball.\nUna darrera recomanació… Els temes a debatre són molts amples i no es tracta d’opinar sobre tots ells. Cada centre o cada comissió de treball pot considerar escollir per fer el debat col·lectiu tans sols els temes que encaixin més en la realitat o problemàtica de cada centre.\nLa Junta de la FAPA està a la vostra disposició, com sempre i en la mesura de les seves possibilitats.\nUIB Pacte Educatiu Prevenció inclusió menjador TIC FERYA motxilles solidaries Formació APIMA Llegim en Família TIL Solidaritat LOMCE ASSEMBLEA


Connexions mòbils més ràpides i amb millor cobertura arriben a la Llosa de Ranes amb el nou 4G | La Llosa de Ranes\nConnexions mòbils més ràpides i amb millor cobertura arriben a la Llosa de Ranes amb el nou 4G\nLes operadores de telefonia mòbil, Telefónica, Vodafone i Orange, començaran a oferir a la Llosa de Ranes serveis sobre la xarxa 4G en la banda de 800MHz, cosa que permetrà els llosers gaudir de connexions mòbils d'alta velocitat sobre tecnologoa LTE (4G) amb una millor cobertura en l'interior dels edificis i major extensió geogràfica. Per garantir la compatibilitat de la nova tecnologia amb la Televisió Digital Terrestre (TDT), els operadors han posat en marxa Llega800, entitat encarregada de solucionar qualsevol afectació en la recepció del senyal de televisió.\nAmb l'arribada del nou 4G a la Llosa de Ranes continua el procés d'implantació que s'està realitzant de forma paulatina per tota la geografia espanyola. Per comprovar les localitats on ja estan actius estos serveis es pot consultar el següent enllaç: https://www.llega800.es/listado-de-municipios-activos/\nEl desplegament 4G s'emmarca en allò establert al Reial Decret 805/2014, de 19 de setembre, amb data d'1 d'abril de 2015 on es va procedir a l'alliberament de les freqüències entre 790 i 862 MHz (canals 61 al 69 de l'UHF) que fins llavors s'empraven per a la recepció de la Televisió Digital Terrestre, procés també conegut com Dividend Digital. A partir de llavors, les esmentades freqüències van ser assignades a les operadores de telefonia mòbil per a prestar els seus serveis de telefonia mòbil 4G.\nAmb la xarxa 4G s'ha obert la porta a innovadors serveis i aplicacions, a més de proporcionar significatives millores tant en la velocitat de descàrrega, com d'enviament de dades -fotos, música o continguts audiovisuals d'alta definició- o permetre traure el màxim partit a aplicacions online, com ara els videojocs.\n“Esta xarxa avançada de telefonia mòbil introdueix dos millores fonamentals. El primer avantatge consisteix en que soluciona molts problemes relacionats amb orografies complicades on tradicionalment fallava la cobertura. El seu altre avantatge destacable és la gran penetració en zones interiors dels edificis” explica Daniel Espín, portaveu de Llega800.\nLa nova generació de la tecnologia 4G també facilita la introducció de nous serveis en l'àrea empresarial i de les administracions públiques, com ara aplicacions empresarials en mobilitat amb alt contingut multimèdia o l'ús de la videotelefonada, entre d'altres.\nA més, la major cobertura que abasta el 4G en la banda de 800MHz millorarà el servei en l'interior dels edificis i serà la banda que permeta extendre geogràficament el servei de manera eficient.\nLlega800 és l'entitat gestora encarregada d'oferir els serveis que garantiran la compatibilitat entre la posada en marxa de l'emissió del 4G en la banda de 800 MHz i la recepció del servei de TDT.\nPer garantir esta compatibilitat, Llega800 presta als ciutadans una sèrie de serveis gratuïts que inclouen, per una banda, una actuació prèvia, gràcies a la qual els ciutadans que residisquen en zones de major afectació rebran una comunicació al seu domicili que els informarà que a partir d'eixe moment podran sol·licitar de manera gratuïta l'adaptació de l'antena del seu edifici per evitar possibles incidències.\nI, per una altra banda, un procediment correctiu, després de l'encesa de les estacions, mitjançant el qual Llega800 s'encarregarà d'atendre els usuaris afectats gestionant i resolent possibles afectacions també sense cap de cost.\nPer tal de gestionar estos serveis, s'ha posat a disposició dels ciutadans un telèfon d'atenció gratuïta (900 833 999) i una pàgina web www.llega800.es.


Salut i Més · Qui som? | Salut i Més CST: Terrassa\nA Salut i Més desitgem garantir la salut, el respecte i la seguretat de les persones que dipositen la seva confiança en el nostre gran equip de professionals, amb la garantia de qualitat del Consorci Sanitari de Terrassa.\nTenim professionals altament qualificats treballant als nostres centres per oferir una atenció tècnicament adequada i un tracte humà i personalitzat.\nLa nostra cartera de serveis sanitaris cobreix especialitats mèdiques i quirúrgiques. Així mateix, oferim una àmplia cartera de teràpies complementàries. La nostra Unitat de Medicina de l’esport ve avalada pel prestigi dels professionals del Centre d’Alt Rendiment de Sant Cugat i la Unitat de Genètica Molecular és referent estatal de consell genètic.\nSalut i més – CST: Els nostres valors\nSalut i més és la part privada del Consorci Sanitari de Terrassa. El CST és una organització sanitària integrada que presta serveis de salut a les persones dins del Sistema Sanitari Públic de Catalunya (SISCAT), des de l’atenció primària infantil, de l’adult i geriàtrica fins a l’atenció hospitalària. Vam néixer com a organisme l’any 1988, de la mà de la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament de Terrassa i la Fundació Sant Llàtzer. Atenem a més de 200.000 persones de diferents poblacions del Vallès Occidental. El nostre vessant assistencial i de gestió es donen la mà per aconseguir una atenció sanitària humanitzada, empàtica, eficient, sostenible i amb els recursos tècnics i humans avançats.\nCap de Servei: Raquel Oliva\nCoordinador ambulatòria: Carlos Zúñiga\nResponsable de Gestió financera: Sonia Pons\nResponsable de Mútues accidents trànsit: Josep Gual


L'exposició "Consum IN - La nostra força" s'inaugura a Tarragona\nL'Agencia Catalana del Consum (ACC) convida a reflexionar sobre els drets i, especialment, sobre els deures dels consumidors i vol divulgar una nova i més responsable manera d'entendre el consum basada en: informar-se, triar, complir i reclamar quan calgui.\nAmb aquest objectiu, l'ACC ha organitzat l'exposició al centre comercial "Parc Central" de Tarragona. El director de l'Agència Catalana del Consum, Jordi Anguera, la tercera tinent d'alcalde, Carme Crespo i el delegat territorial del Govern de la Generalitat a Tarragona, Francesc Xavier Sabaté, han inaugurat la mostra aquesta tarda, on també ha assistit el director dels Serveis Territoris del Departament d'Economia i Finances, Ernest Benito.\nL'exposició, que ja ha estat visitada al "Pedralbes Center" de Barcelona per més de 100.000 persones , s'adreça al públic adult amb l'objectiu que prengui consciència sobre els seus propis actes de consum i pugui modificar-los si cal, adoptant una actitud crítica i responsable. L'ACC vol transmetre les claus per evitar conflictes de consum, però també explicar com reclamar en cas que sigui necessari.\nEl visitant trobarà consells pràctics de com actuar davant dels entrebancs més habituals que es poden plantejar en els sectors que han generat més reclamacions a l'Agència Catalana de Consum durant l'any 2009. Aquests sectors són els de telefonia i Internet, transport aeri i consum energètic, que van suposar el 60% de les 15.000 reclamacions rebudes l'any passat.\nConsum IN facilita les recomanacions de l'ACC abans de comprar un producte o de contractar un servei. L'ACC considera que amb una actitud crítica i responsable es podrien evitar moltes de les reclamacions que es produeixen. Per això, a més de conèixer i exercir els drets, cal també ser conscient dels deures: informar-se be, tenir criteri, ser responsable en les decisions i tenir la fermesa per reclamar.