LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT | Susanna Oliveira | El dossier | La República\nLES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT + LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT E-mail\nLES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT.\nLES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT LES 8 PECES CLAU D’UN LITIGI INÈDIT E-mail\nAquestes són les vuit resolucions amb què Europa ha qüestionat l’Estat espanyol\nEl litigi que mantenen des de fa tres anys i mig el president Puigdemont i els consellers a l’exili vol posar en evidència els dèficits democràtics de l’Estat espanyol i documentar amb resolucions la motivació política de la persecució dels tribunals espanyols. Són molts els fronts que l’exili té oberts, desenes de causes, centenars de recursos. Repassem les resolucions clau que ha aconseguit fins ara a Europa.\nPresó a Madrid, llibertat a Brussel·les\nEl diumenge 5 de novembre del 2017, quan faltaven quinze minuts per a la mitjanit, el jutge instructor de Brussel·les decretava la llibertat del president Puigdemont i dels consellers aleshores exiliats a Brussel·les (Toni Comín, Meritxell Serret i Lluís Puig). Tots ells havien comparegut voluntàriament davant el tribunal belga després de conèixer l’euroordre emesa per la jutgessa Carmen Lamela de l’Audiencia Nacional, que en reclamava l’entrega. Tot i que des de Madrid s’havia iniciat un procediment contra el govern català per rebel·lió, la jutgessa va intentar una maniobra per evitar la intervenció dels tribunals belgues marcant en l’euroordre la casella de corrupció, un dels trenta-dos delictes del catàleg d’entrega immediata. Tres dies abans, la mateixa jutgessa havia enviat a la presó la resta del govern que s’havia presentat a declarar a Madrid en virtut d’una citació, comunicada en menys de vint-i-quatre hores i en dia festiu. La maniobra de Lamela va ser infructuosa i va obligar un mes després a una retirada tàctica de l’euroordre per evitar-ne una denegació. El 4 de desembre, el magistrat Pablo Llarena, del Tribunal Suprem, que havia assumit la causa del procés contra el govern i la mesa del Parlament, retirava l’euroordre i els exiliats es podien moure amb llibertat per tota la UE, excepte per l’Estat espanyol. Aquell mateix dia, Llarena deixava en llibertat provisional part del govern, però mantenia a la presó Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Cuixart i Jordi Sànchez invocant el perill d’una possible “explosió violenta”.\nAlemanya: Ni rebel·lió ni sedició\nEl diumenge 25 de març del 2018, el president Puigdemont era detingut a a Alemanya quan viatjava en cotxe de Hèlsinki a Waterloo per comparèixer davant la justícia belga després que el jutge Pablo Llarena reactivés l’euroordre. Dos dies abans, Llarena havia tornat a empresonar Jordi Turull, Carme Forcadell, Raül Romeva, Josep Rull i Dolors Bassa després de comunicar-los el seu processament i havia reactivat les euroordres contra els exiliats. La secretària general d’ERC, Marta Rovira, no va comparèixer a la citació al Suprem i va marxar a l’exili, a Suïssa. El president Puigdemont va ingressar a la presó de Neumünster, però el 5 d’abril en va sortir en llibertat sota fiança després d’una decisió del tribunal de Schleswig-Holstein que va suposar un clar revés a la justícia espanyola. Els tres magistrats del tribunal alemany, en espera de dictar la sentència definitiva, posaven en qüestió l’existència del delicte de rebel·lió o sedició que hi veien els seus col·legues espanyols. Aquell mateix dia, la justícia espanyola també es va veure també qüestionada per Bèlgica, que tornava a deixar en llibertat sense fiança els consellers Comín, Puig i Serret, i per Escòcia, que havia resolt a favor de la consellera Ponsatí. El 12 de juliol, l’Audiència de Schleswig-Holstein va concloure que allò que és delicte a Espanya no ho és a Alemanya, va denegar l’extradició de Puigdemont i només va deixar oberta la porta a admetre l’euoordre per malversació. Llarena la va tornar a retirar.\nONU: Detencions arbitràries\nEl Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària de l’ONU feia públic el 29 de maig del 2019 un informe que avalava la idea de la persecució política dels presos independentistes. L’informe feia referència a Oriol Junqueras, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart, i qualificava les seves detencions d’arbitràries i en demanava la immediata excarceració. Mentrestant, des del govern espanyol de Pedro Sánchez es va intentar qüestionar la independència d’aquest organisme depenent de l’ONU. Aquest informe acabaria sent decisiu un any més tard per denegar, a Bèlgica, l’euroordre contra Lluís Puig.\nEurodiputats sense passar per Madrid\nEl mateix dia que es feia públic l’informe de l’ONU sobre els presos, el Parlament Europeu impedia als eurodiputats Carles Puigdemont i Toni Comín entrar a la seu de la institució europea i obtenir l’acreditació provisional com a membres electes de la cambra en les eleccions que s’havien celebrat el 26 de maig. Abans, des de la Junta Electoral Central, s’havia intentar impedir que es poguessin presentar a les eleccions i fins i tot es va haver d’organitzar una llista alternativa amb l’advocat Gonzalo Boye, la periodista Bea Talegón i el polític Xavier Trias. Finalment, el Tribunal Suprem va acceptar la llista encapçalada pels exiliats, però començava una altra batalla per fer valer el milió de vots obtinguts a les urnes. En la inauguració de la legislatura, el 2 de juliol del 2019, una gran manifestació pretenia acompanyar els eurodiputats electes, però el Tribunal General de la Unió Europea va denegar les cautelars que havien demanant per poder exercir com a eurodiputats mentre es resolgués la demanda contra el Parlament. L’Eurocambra no els havia reconegut com a diputats perquè Espanya no els havia inclòs en la llista d’electes. Sis mesos després, el 20 desembre, finalment Puigdemont i Comín, i més tard, un cop fet efectiu el Brexit, Clara Ponsatí, van entrar amb tots els drets a l’Eurocambra. El dia abans, el TJUE havia dictaminat sobre les prejudicials del jutge Marchena en relació amb la immunitat d’Oriol Junqueras, que també havia estat escollit eurodiputat. La sentència determinava que Junqueras havia adquirit la immunitat pels vots dels electors al maig i que, per tant, se li havia de reconèixer. El Suprem, que havia sentenciat el líder d’ERC a tretze anys de presó el mes d’octubre, en va fer cas omís perquè ja estava condemnat. De retruc de la decisió del TJUE, l’endemà, el tribunal europeu que tenia pendent de resoldre la demanda de Puigdemont i Comín, els va reconèixer sense dilacions com a eurodiputats. El càrrec electe el donen els vots i no cap tràmit administratiu com anar a jurar la Constitució a Madrid, com havien insistit durant mesos la Junta Electoral Central i els tribunal espanyols.\nBèlgica: El TS no és competent per jutjar el cas català\nSi el tribunal de Schleswig-Holstein havia conclòs que els fets que s’imputen als exiliats no són delicte, el 7 d’agost del 2020, el tribunal de primera instància de Brussel·les tornava a qüestionar el Tribunal Suprem i denegava l’extradició de Lluís Puig per malversació. Si Alemanya havia qüestionat que els fets fossin delictius, Bèlgica mantenia que el Suprem no era competent per reclamar l’extradició de l’exconseller i posava en qüestió que pogués tenir un judici just apel·lant al dictamen del Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària de l’ONU. No era la sentència definitiva, que va arribar el 7 de gener del 2021, amb el veredicte del tribunal d’apel·lació que tancava definitivament la porta a l’extradició de Puig. És a partir d’aquesta sentència que el jutge Pablo Llarena va presentar més tard unes qüestions prejudicials davant el TJUE en un intent de revertir aquesta decisió, unes qüestions que encara estan pendents de resolució.\nEl TJUE posa fre a noves euroordres\nUna nova sentència del tribunal europeu dictada el 12 de maig passat en relació amb un cas alemany posava sobre el tauler una nova peça molt valuosa en el trencaclosques de l’estratègia jurídica dels exiliats. Un cas aliè a tots ells, però que havien presentat els advocats alemanys del president Puigdemont amb l’objectiu d’anar més enllà del cas concret i poder fer valer a tota la Unió Europea les sentències dictades a Alemanya i Bèlgica. El TJUE, amb la seva resolució, posava el fre a emetre en un futur noves euroordres contra els exiliats, considerant que la UE és un espai únic, també en l’àmbit judicial. I si Alemanya i Bèlgica diuen no, les seves decisions són vàlides a tota la UE. Ho han de ser també a Espanya? De moment, a l’Estat espanyol encara són vigents les ordres de detenció dels exiliats, i aquesta serà la propera batalla que s’haurà de resoldre, com fer valer davant les autoritats judicials espanyoles el que han dictaminat altres tribunals europeus.\nLa restitució de la immunitat\nNomés tres setmanes després de la sentència que blindava l’emissió de noves ordres a altres països de la UE, el tribunal europeu de primera instància, el TGUE, admetia de manera inèdita en només vint-i-quatre hores, i sense escoltar les al·legacions del Parlament Europeu, unes mesures cautelaríssimes que retornaven provisionalment la immunitat als eurodiputats Puigdemont, Comín i Ponsatí que els havia estat suprimida amb la votació del suplicatori al Parlament. Els eurodiputats batallaran contra el suplicatori, el que han anomenat el judici al judici, i han presentat una demanda davant el tribunal de la UE. Entenen que la comissió jurídica del Parlament (JURI), que presideix l’eurodiputat de Ciutadans Adrián Vázquez, no ha estat imparcial, que s’han vulnerat drets fonamentals dels exiliats i que el suplicatori respon a una persecució política. El TGUE, en espera de resoldre el fons de l’assumpte, ha decidit retornar-los la immunitat, una decisió que els eurodiputats, malgrat totes les cauteles, valoren com un gran triomf i la percepció que el tribunal no té dubtes que hi ha importants drets fonamentals en joc. Una decisió que tombés el suplicatori posaria en qüestió tot el procés judicial contra l’independentisme i deixaria l’Estat espanyol en una situació complicada dins la UE, a banda que es veuria obligat a desistir de la persecució dels exiliats.\nEl Consell d’Europa entra en joc\nLa idea que Europa no quedarà al marge de l’afer català l’han fet evident les resolucions que en les últimes setmanes han arribat des de diverses institucions. Si el 2 de juny els eurodiputats exiliats recuperaven la immunitat, l’endemà, el Comitè d’Afers Legals i Drets Humans del Consell d’Europa reclamava l’indult o l’excarceració dels presos polítics i la retirada de les ordres d’extradició contra els exiliats. En un informe, contundent i dur, del letó socialista Boris Cilevics, que ha estat relator d’una missió durant un any i mig per valorar el procés contra els independentistes catalans, posa el focus en la persecució política i reclama també que es deixi de demanar als presos que reneguin de les seves opinions a canvi del tercer grau. Aquest informe serà sotmès a votació de l’Assemblea el dia 21 de juny. Hores després que es fes públic l’informe, el govern de Pedro Sánchez en va tergiversar el contingut i es va vanagloriar que el comitè avalava el procés judicial espanyol.\nA Europa va calant la idea de la persecució política contra l’independentisme i la promesa dels indults ha estat llegida per alguns, entre ells l’advocat dels exiliats i exvicepresident del Parlament Josep Costa, com una estratègia de l’Estat per contenir els danys.\nLa República 12-06-2021, Pàgina 12


Un ham per combatre la mort\nEscrit el 17 Desembre 2015\n19 anys, 1,65 d’estatura i 36 quilos, així comença el primer llibre que va escriure Delphine de Vigan i que, encara que podem pensar que es tracta d’una ficció, està basat en la seva pròpia experiència. Parlar de l’anorèxia però, no és l’única incursió que ha fet en el món de la salut mental aquesta escriptora que no es va atrevir a firmar la primera edició d’aquest llibre amb el seu nom original.\nSentir-se lleugera és la sensació que feia trobar-se bé a Laure, aquesta jove de 19 anys, però la por a la mort fa que aquest llibre acabi sent narrat des d’un hospital on estarà ingressada tres mesos com a últim recurs per salvar la seva vida i així rebre un tractament de xoc.\nDe Vigan transmet incomoditat i angoixa fins arribar a imaginar com de molest podria ser rebre un d’aquests tractaments de xoc que li filtra el menjar per una sonda pel nas. El combat que lliura Laure durant tot el llibre, entre la por a la mort i la seva falta de forces, narra, de forma radiogràfica, els pensament d’aquesta noia, que fa que el lector llegeixi com vol sentir com desapareix del món i alhora somiar amb ser una dona atractiva amb corbes, pits i que li queda bé la roba.\nAquesta lluita constant contra ella mateixa és la lliçó de capacitat d’auto superació que s’extreu d’aquestes 171 pàgines on l’autora ha volgut bolcar tot el verí d’aquells anys als quals ara sembla que ja no se sent lligada sinó tot el contrari, lliure per continuar escrivint sobre el que ella ha denominat la “bogeria materna” que va marcar la seva infantesa.\n“No era només una qüestió de posar greix damunt els ossos: ho havia entès”, escriu Delphine de Vigan al final d’aquesta narració, potser la conclusió més sincera i que millor resumeix el que ens vol fer entendre l’autora mitjançant la relació que estableix amb el doctor Brunel, del qual sembla que s’arribi a enamorar i que això li fa treure forces per no decebre-ho.\nL’amor a la vida és l’únic ham que troba aquesta noia per lluitar contra el seu pitjor enemic: la sensació de no tenir gana, encara que des d’un punt de vista molt dolorós i fins i tot amb sospita de contrarietat. Una narració que utilitza l’anorèxia, i la petita ciutat creada dins d’aquest hospital, com excusa per poder enllaçar temes com el trastorn mental de la seva mare, la por i la falta de moral, per acabar tenint clar que ella serà la seva única salvadora.


L’Ajuntament de Tavernes inicia les obres d’ampliació de nínxols en el cementeri municipal | Ajuntament de Tavernes de la Valldigna\n30 Gener 2018 14:00\nL’Ajuntament de Tavernes inicia les obres d’ampliació de nínxols en el cementeri municipal\nLes obres preveuen construir un nou accés pel nord-est en la banda alta del cementeri i habilitar 60 noves casetes. Les obres costaran 100.000 euros, que l’Ajuntament aportarà de fons propis.\nL’Ajuntament de Tavernes de la Valldigna ha començat les obres d’ampliació de casetes del cementeri municipal. Les obres, amb un pressupost de 100.000 euros, preveuen ampliar la dotació de nínxols per la cara est del complex, en la zona de la muntanya, i habilitar un accés públic en la zona alta per la banda nord-est, amb la construcció d’una escala que salve el desnivell.\nEn una primera fase de l’ampliació de nínxols, es construirà l’accés nord-est a la part alta del cementeri per a un ús segur dels vianants i l’accés dels serveis funeraris. A més, s’habilitaran 28 nínxols dobles i 4 de senzills (un total de 60 noves casetes). Amb esta actuació, a més, s’assegura l’espai per a futures ampliacions, ja que la infraestructura quedarà preparada.\nJordi Juan, alcalde de Tavernes, ha destacat que “este govern ha invertit en la millora i dignificació d’este espai d’homenatge i memòria dels que ja no són entre nosaltres. Hi hem invertit en millora dels espais, reparació de desperfectes i rehabilitació dels nínxols ja existents, i ara amb la construcció de nous nínxols culminem l’ampliació que encetàrem amb la construcció del vial en la part alta”.\nEstes obres se sumen a les ja acabades per a rehabilitar les zones més deteriorades del cementeri, les realitzades per a adequar nous espais per a urnes funeràries i la construcció d’un ossari en el jardí de la memòria on dipositar les restes de les casetes extintes.\nObres del nou accés al cementeri municipal\nA més dels 100.000 euros invertits en l’ampliació de casetes del cementeri, l’Ajuntament de Tavernes va invertir l’exercici anterior 50.000 euros en la construcció d’un nou accés al cementeri municipal, amb una rampa per a vehicles i 16.000 en la instal·lació d’una zona de gestió de residus.\nAmb esta actuació, el consistori preparà el camí per a l’actual construcció de nínxols en la zona alta, eliminant barreres arquitectòniques i facilitant l’accés a vehicles i vianants.


Dels noms del monstre, opinió de Javier Pérez Andújar sobre Vox\nDels noms del monstre\nEl feixisme ja no correspon com abans a un grup o a un corrent polític, sinó que avui és transversal\nL'esquerra comprèn després que la dreta, perquè en comptes de preocupar-se pel carrer, es preocupa per la dreta\nDissabte, 08/12/2018 - 13:51\nEncara ens queda per passar tot aquest hivern, però a la primavera la paraula 'feixisme' farà 100 anys i continua tan utilitzada com quan el 23 de març del 1919 Mussolini va fundar a Milà els Fasci Italiani di Combattimento. ¿Com se n’hi deia, al feixisme, abans que naixés aquesta paraula? ¿Quin nom es dona avui a si mateix? Francisco Serrano, el jutge prevaricador inhabilitat que ha encapçalat les llistes de Vox en les eleccions andaluses, ha dit en una entrevista: "Som el partit dels indignats d’Andalusia". Van ser els feixistes els que fa 100 anys van triar el seu nom. Ningú els hi va posar des de fora.\nEs deien a si mateixos ‘feixistes’ amb tant orgull com els seus contemporanis podien reivindicar-se ‘socialistes’, ‘comunistes’ o ‘anarquistes’. Avui, ningú dels que són titllats de ‘feixistes’ es refereixen a si mateixos com a tals. El feixisme ja no correspon com abans a un determinat grup, a un corrent polític. Llavors tothom sabia on estava aquest corrent. En quins partits, en quins diaris, en quins uniformes, a quins locals, en quines desfilades. Avui el feixisme és transversal. I ha sigut la dreta qui ho ha comprès abans que l’esquerra.\n"Som el partit dels indignats d’Andalusia", ha dit Serrano, amb la mateixa naturalitat amb què els ultraconservadors diuen que és ‘llibertat’ un sistema de privilegis. Però la transversalitat no existeix. Els indignats d’avui senten repugnància davant dels indignats anteriors. La transversalitat és el que utilitza la dreta per ocupar sola tot el llit. En la transversalitat no hi cap tothom.\nPot veure’s ara, per exemple, a França, en la revolta dels 'armilles grogues’. Ningú ha sabut situar políticament els que participen en les mobilitzacions, s’hi barregen lepenistes i nostàlgics del 68, així que no sembla que sigui la ideologia el que uneixi aquests indignats. Però sí que comparteixen una cosa: la identitat. Tots són francesos blancs, francesos vells, en el sentit que tenia dir ‘cristià vell’ en l’Espanya perseguidora de jueus. Pura qüestió de neteja de sang.\nNo hi ha identitat sense exclusió. I aquest mateix tipus d’uniformitat és el que ha amalgamat l’espectre de Vox en les eleccions passades. Però, ¿quan i com va irrompre el narcisisme, l’afecció identitària a Andalusia? Com gairebé tot en la vida, va venir encoratjat des del poder.\nAl llarg de les més de tres dècades que ha governat ininterrompudament el PSOE en la Junta d’Andalusia, i potser encara més a partir que es van animar a muntar l’Expo del 1992, s’ha practicat una política popular d’orgull identitari, de símbols, de profusió de banderetes blanc-i-verdes i ‘rojigualdas’ en tota mena de festes, les dels pobles, les de les ciutats. Tot això, potenciat dia rere dia des de la televisió pública autonòmica, convertida en una màquina d’emetre consignes i picades d’ullet ultraidentitàries. D’emetre programes d’èxit que es titulen 'Así somos’. I així, després de dècades i dècades de ciutadans creixent sota aquest discurs, arriba el moment en què sorgeix un grapat persones que fa un nou pas endavant.\nLes coses sempre passen d’aquesta manera. Les coses sempre són una mica més del que ja hi havia. Aquí ho sabem bé. A Catalunya ens ha passat exactament el mateix després de les llargues dècades del pujolisme. La barreja de corrupció i identitat és explosiva. El somni de la vida política produeix monstres. A Andalusia han acabat obrint les portes del Parlament a aquests monstres, que una vegada es van dir a si mateixos ‘feixistes’ i que ara busquen altres noms. A Catalunya, ens hem quedat sense Parlament. Hi ha més activitat en qualsevol gàbia del zoo veí. Una altra forma de monstruositat. Una altra forma d’identitat.\nL’esquerra comprèn després que la dreta, perquè en comptes de preocupar-se pel carrer, es preocupa per la dreta. L’horroritza que els confonguin i només pensa en això. Els que esperaven que la irrupció de Vox fragmentés la dreta no sabien que la dreta no es divideix mai, sinó que es multiplica. Abans, per ser d’esquerres n’hi havia prou amb treballar en qualsevol cosa. Ara s’ha de tenir almenys una carrera.\nA la gent només li queda el vot, i l’hi han banalitzat. Es vota a les urnes per emoció i per venjança. Més que per parlar, per fer-se sentir, com es vota a ‘Gran Hermano’ i a Eurovisió. S’agafa la papereta com s’agafa el comandament a distància. "Som el partit dels indignats d’Andalusia", ha dit el dirigent de Vox, i ha arrabassat a l’esquerra un altre dels símbols a què ha renunciat.


Aur-Art; activitats culturals\nActivitats en les Escoles\nEscoletes d´ampliació d´horari escolar\nArt, Cultura i Medi Ambient per a construir un món millor.\nEls que ja ens coneixeu, sabeu que Aur-Art té un objectiu principal, i és introduir als més menuts en el món dels llenguatges artístics; els més tradicionals i els que sorgeixen de les noves tecnologies i canals de comunicació.\nEn AUR-ART, sabem que l´Art contribueix al desenvolupament de l´individu en totes les seves facetes, i pensem que l´apropament a l´activitat artística des d´un punt de vista lúdic és una de les millors maneres en que els xiquets i xiquetes poden utilitzar el seu temps de lleure.\nPoc a poc hem anat introduint altres tipus d´activitats que també considerem indispensables per a la formació integral dels xiquets i xiquetes, com ara activitats esportives i de desenvolupament físic, de coneixement i cura del medi que ens envolta, de comunicació i percepció lingüística, etc.\nCom a característiques comunes en totes les activitats, podem esmentar:\n•\tLa intenció de donar als xiquets i xiquetes eines i habilitats útils per al seu futur.\n•\tLa voluntat de facilitar nous mitjans expresius.\n•\tL´émfasi en el desenvolupament de la imaginació, l´originalitat i la capacitat comunicativa.\n•\tL´aspecte lúdic.\nA més, considerem que són imprescindibles activitats que fomenten l´interés per la nostra història, les tradicions, els hàbits saludables de vida, la cura per l`entorn.\nAur-Art ofereix diferents tipus de serveis i activitats que podeu trobar a les vostres escoles, en festes i fires i pròximament a casa nostra, que volem obrir de bat a bat per a que també siga la vostra\nSi vols proposar per a la teua escola activitats que siguen originals, divertides i amb un gran valor didàctic; si busques un espai on tú i els teus fills i filles pugueu desenvolupar capacitats i expressar-vos de mil maneres, no ho dubteu i veniu a conèixer a Aur-Art a "La Caseta".\nC/Riu Xúquer, 23 de Castelló\nNO HO DUBTES!


51. vector propi\nConjunt de coeficients de cada CP disposats en un vector2. [...]\n52. vector propi\nVector d'estat que, en aplicar-hi un observable, queda igual a l'original multiplicat per un valor determinat, el valor propi corresponent. [...]\n53. nucli de Burdach\nNucli propi del bulb raquidi, situat en el fascicle del mateix nom, entre el nucli de Goll i el cap de la banya posterior. [...]\nPersonatge mitològic que persegueix el benefici propi mitjançant enganys i trampes, però que al mateix temps ajuda en el desenvolupament de la vida social. [...]\n55. excèntric -a\ncapteniment. Un home excèntric. Propi d'una persona excèntrica. Maneres excèntriques. Artista de varietats que actua generalment en solitari i amb intenció humorística. [...]\nPossibilitat de decidir per si mateix sobre el propi comportament i sobre el sentit o la configuració del propi ésser, la qual comporta alhora una capacitat d'elecció entre diverses alternatives i una facultat per a transcendir aquelles determinacions que es consideren alienes, extrínseques i [...]\n57. Coordinació de preposicions amb el mateix complement / Nova gramàtica\n58. colònia 1\ncolònies de Portugal. Gent que s'estableix en un lloc despoblat del seu propi país. Una colònia agrícola, penitenciària. Comunitat agropecuària que treballa per treure rendiment de determinat territori o paratge. Conjunt d'individus d'un mateix país que viuen en una població estrangera [...]\n59. delicte especial propi\nPàgines 6 / 11,775


Es posa en marxa l'estudi PEGASUS per optimitzar el tractament postquirúrgic del càncer de còlon mitjançant la biòpsia líquida - Notícies - IMIM Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques\nAnalitzant l'ADN tumoral que circula per la sang s'espera poder detectar la presència de micrometàstasis, responsables de la recaiguda després de la intervenció quirúrgica, que actualment són impossibles de localitzar en els exàmens radiològics\nPer aconseguir superar aquest repte de detectar les micrometàstasis després de la cirurgia en càncer de còlon s'ha plantejat la possibilitat d'emprar la biòpsia líquida. Mitjançant una simple mostra de sang dels pacients és possible, gràcies a aquesta eina, analitzar l'ADN tumoral que circula per la sang, identificar la presència d'aquestes micrometàstasis i definir la teràpia posterior més adequada en cada cas. «Actualment no sabem amb precisió quins pacients necessiten quimioteràpia perquè el seu tumor està destinat a recaure i quins no perquè el seu tumor està ja completament curat gràcies a la intervenció del cirurgià. La recerca d'ADN tumoral dins de la sang del mateix pacient podrà dir-nos si aquest pacient té un risc de recaiguda més alt i necessita, per tant, un tractament més intensiu en comparació amb un altre que no presenti aquest ADN», explica la Dra. Clara Montagut, responsable de la Unitat de Càncer Gastrointestinal del Servei d'Oncologia Mèdica de l'Hospital del Mar. La Dra. Montagut lidera el laboratori del Grup d'Investigació Clínica i Translacional en Noves Teràpies i Biomarcadors en Càncer Colorectal a l'IMIM i serà la investigadora principal de la part translacional del projecte AlfaOmega, relacionat amb l'estudi PEGASUS.\nEl Dr. Andrés Cervantes, responsable mèdic de l'estudi PEGASUS a INCLIVA, que serà l'investigador principal d'un altre projecte que hi està relacionat, el TUMICC, incideix en la importància d'aquesta personalització en les teràpies adjuvants dels pacients amb càncer de còlon: «Es tracta d'un estudi molt interessant per mirar de rebaixar els tractaments innecessaris per reduir el risc de recaiguda en aquesta malaltia. A més, en els pacients que participaran a l'estudi PEGASUS es farà un seguiment de la presència d'ADN tumoral en la sang durant tot el curs clínic-terapèutic, justament perquè també permeti personalitzar l'elecció terapèutica durant l'estratègia de tractament». Cal no oblidar que cada any es diagnostiquen al món més d'un milió de nous càncers de còlon, dels quals gairebé 325.000 són a Europa i més de 30.000 a Espanya. El de còlon és el segon tumor maligne més freqüent en dones i el tercer en homes.\nEn total participaran a l'estudi PEGASUS 140 pacients. Tots seran pacients de càncer de còlon que hagin estat intervinguts quirúrgicament. «Amb aquest estudi volem aportar informació important que ajudi a continuar avançant en la medicina de precisió. Així, esperem que puguem ajudar a identificar quins pacients necessiten tractament i fer-ho sempre de la manera més adequada. Això ajudarà a millorar la qualitat de vida dels pacients que no es veuran exposats a l'efecte de l'administració de la quimioteràpia adjuvant de manera innecessària», explica la Dra. Elena Élez, responsable mèdica de l'estudi PEGASUS al VHIO i oncòloga mèdica del Servei d'Oncologia de l'Hospital Universitari Vall d'Hebron (HUVH).


SIEI (Suport Intensiu per a l’Escola Inclusiva) | INS Verdaguer\nSegons el DECRET 150/2017, de 17 d’octubre, de l’atenció educativa a l’alumnat en el marc d’un sistema educatiu inclusiu es consideren els SIEI com unes dotacions extraordinàries de personal especialitzat que oferiran suport específic a l’aula ordinària a alumnes amb NEE* per tal de millorar el seu aprenentatge en un marc inclusiu i integrador.\nEl nostre centre disposa d’un equip de professionals especialistes de suport a la inclusió: dues orientadores i una educadora d’educació especial (EEE).\nEls nostres alumnes SIEI formen part de grups ordinaris. Es vetlla perquè l’aula sigui un entorn el més integrador possible, partint de la idea de que a l’institut els grups són heterogenis.\nEl nostre objectiu: Fer visibles i segurs al nostre alumnat i aconseguir que estiguin a gust a l’aula ordinària, al centre educatiu i siguin tots ells i elles acollits, respectats i valorats per tota la comunitat educativa.\nL’alumnat atès pels professionals del SIEI té com a marc curricular de referència amb caràcter general el mateix que s’estipula per al conjunt de l’alumnat, reflectit en el projecte educatiu. Les adaptacions que es fan per a cada alumne es determinen en el seu pla individual. Serà l’equip SIEI qui establirà els criteris més adients per treballar amb aquests alumnes, de manera coordinada amb l’equip docent.\nLa intervenció educativa es centra en:\nAcompanyament dels alumnes en activitats a l’aula ordinària de manera individual o en petit grup.\nAjudar a l’alumne a aconseguir els mínims de les àrees de la seva adaptació curricular.\nPresència i acompanyament dins de l’aula.\nRealització de l’adaptació curricular.\nAdaptació i realització de materials i activitats.\nDonar orientacions i estratègies d’ensenyament-aprenentatge tant a nivell de procediments com d’actituds.\nAquí us deixem uns links on podeu trobar més informació:\nPresentació SIE – claustre – curs 2019-20\nPresentació – Pla d’acció SIE 2020\nTríptic Verdaguer Inclusiu – Una guia de bones pràctiques i eines digitals per al professorat que s’adrecen a tots l’alumnat i afavoreixen la igualtat d’oportunitats.\n*NEE – Necessitats educatives especials


L’Equip de Delictes Tecnològics de la Guàrdia Civil de Llíria imputa a tres persones per estafa – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nL’Equip de Delictes Tecnològics de…\n(EFE) L’Equip de Delictes Tecnològics de la Guàrdia Civil de Llíria ha imputat a una dona i dos homes que suposadament van cometre delictes d’estafa bancària i blanqueig de capitals per valor de 72.000 euros a través d’un frau dut a terme en xarxes socials i pàgines de cites.\nL’operació “Farmamor” ha constatat que els investigats, des de la província d’Alacant, contactaven amb persones que buscaven parella en xarxes socials i pàgines de cites per a després travar una falsa relació amorosa a distància i, passat un temps, simular un problema urgent i demanar-los diners prestats que mai van retornar.\nEls imputats simulaven ser persones amb perfils socials alts i treballadors d’empreses multinacionals. Es tracta d’un home i dues dones de 34, 41 i 54 anys i de nacionalitat espanyola, i se’ls acusa també de blanqueig de capitals.\n“Els autors fingien tindre una relació sentimental amb les seues víctimes, amb les quals mantenien contacte mitjançant videocridada i Xarxes Socials, amb l’excusa que residien o estaven de viatge a l’estranger per motius laborals, prometent-los la intenció d’estar amb elles al més prompte possible”, relata la Guàrdia Civil en un comunicat.\nDesprés de guanyar-se la confiança de les seues víctimes després d’un llarg període de relació a distància, els sol·licitaven diners pel fet que els havia succeït algun fet sobrevingut que no podien afrontar econòmicament. Per a sol·licitar-los diners s’excusaven en problemes duaners amb una mercaderia que comerciaven pel seu treball, detencions policials en un país estranger o la fiança imposada per un jutge per a alliberar-los, entre altres.\nEls autors d’aquests fets usaven terceres identitats fictícies per a fer-se passar pels advocats de les seues parelles, funcionaris públics de tercers països, falsificant documents, així com documentació d’identitat dels suplantats, tot això per a donar més credibilitat a la seua història.\nLes víctimes, enganyades per la confiança establida, transferien quantitats de diners als comptes bancaris que els facilitaven per a l’ajuda que els sol·licitaven, inventant nous problemes fins que l’estafat ja no podia realitzar mes ingressos, i fins i tot arribant a buidar els seus comptes d’estalvi.\nUna vegada rebut els diners, blanquejaven l’import estafat distribuint-lo entre diversos comptes, fins a extraure’l en efectiu en caixers automàtics mitjançant ”mules econòmiques”.\nEn el transcurs de les investigacions es va detectar com un dels investigats obria els comptes bancaris utilitzats en l’estafa a nom del seu fill menor amb discapacitat intel·lectual, amb la finalitat de dificultar la identificació dels sospitosos.\nGràcies a les investigacions dutes a terme a través de xarxes socials dels investigats, es va aconseguir vincular a tots els autors dins d’un mateix entorn social.\nL’equip de delictes tecnològics va remetre les diligències al Jutjat de Guàrdia dels de Llíria, continuant en gestions d’investigació en aquests fets davant la possibilitat de terceres mates no identificades de moment.


Dissabte que ve, 26 d’agost, Nàquera presentarà als seus veïns a la nova Reina de les Festes del 2017, la Srta. Raquel Fenollar i a la seua Cort d’Honor, Marina Esteban, Inés Fenollar i Laura Fernández, acompanyades pels seus Patges i Dametes i els Clavaris del Niño Jesús. Laura Montanet passarà així el testimoni a la seua successora, a partir de les 22:30 hores en l’escenari situat en el carrer Constitució, enfront del Centre Mèdic.\nEn finalitzar la presentació l’Ajuntament convidarà a tots els assistents, tal i com mana la tradició, a una degustació de dolços típics i aigua de València. I a continuació, a gaudir amb l’actuació musical de l’orquestra Vendetta.


Medicina del Cant, òpera, música i altres coses: Recital de Robert Holl al Liceu\nFoto: Robert Holl a l'esquerra i el pianista Oleg Maisenberg a la dreta\nAquesta tarda al Liceu s'ha celebrat el recital del baix holandès Robert Holl acompanyat al piano pel rus Oleg Maisenberg.\nLa primera part ha constat del Liederkreis, op. 39 de Robert Schumann amb textos d'Eichendorff, i la segona part ha estat dedicada a una suite sobre poemes de Buonarroti, de Dmitri Shostakovich.\nRobert Holl té una veu de baix molt ben timbrada i "ben posada" a més de ser una veu gran, d'aquelles que omplen el teatre, sobretot quan canten des de l'escenari (ja sabem que a sobre el fossat les veus corren menys). La seva tècnica li permet fer les gradacions que cregui oportunes a cada moment, des del fort aclaparador, passant per la mitja veu i fins el piano més suggeridor. La seva versió del cicle de cançons op. 39 de Schumann ha estat cantada amb rotunditat quan calia i amb la màxima sensibilitat i tendresa quan el text ho requeria. La seva afinació ha estat impecable i la musicalitat d'una pulcra exquisidesa.\nLa segona part, dedicada a Shostakovich i cantada en rus, per a mi, no ha tingut el mateix interès musical que la primera tot i que la interpretació de Holl ha estat molt convincent.\nEl pianista Oleg Maisenberg- que lluia una figura prima i pàl·lida, quasi anèmica, que m'ha recordat, com bé deia la meva veïna de seient Montse, el vampir de la pel·lícula "El baile de los vampiros" de Roman Polanski- ha acompanyat el solista en tot moment amb fina musicalitat, respirant amb Holl molt atent al desenvolupament musical, tot i que la seva expressivitat ha quedat lluny d'altres cèlebres intèrprets del gènere. No podia deixar de pensar en Roger Vignoles o Irving Gage, per exemple. Al final, dues propines molt interessants. La primera, segons ha anunciat el mateix Holl, la primera cançó escrita per Mussorgsky i la segona, una altra de preciosa de Tchaikowsky.\nVoldria assenyalar, sense ofendre ningú, que la majoria del públic del Liceu no està fet per aquest tipus de concert. El troben avorrit i la prova més flagrant és la quantitat de tosses que s'han arribat a sentir, senyal inequívoc de manca d'atenció. Si no senten òpera i uns quants "pinyols" no surten contents. Davant la gran qualitat artística de Robert Holl, els bravos que s'han sentit (entre els que hi havia els meus) han estat ben pocs. Quina llàstima!\nM'ha fet gràcia que hagis citat "El baile de los vampiros", je, je... Parlant del pianista, crec que em va agradar més a mi que a tu; tècnicament el vaig trobar molt bo i, emotivament, sensible. No conec aquests dos pianistes que cites (Vignoles o Gage) i, per tant, no puc comparar.\nEl recital em va semblar d'una gran\nqualitat, malgrat que Shostakovich em costa.\nÉs veritat que havia d'haver-te citat a l'hora de parlar del Baile de los Vampiros però el pianista aquest, per a mi, no va passar de correcte. És cert que era elegant però a vegades embrutava una mica la claredat de les notes quan la cosa havia d'anar depressa i, a més, la seva creativitat interpretativa es va limitar al simple acompanyament. Si un dia tens ocasió de veure en Vignoles o l'Irving Gage, veuràs que estan a anys llum de distància (interpretativa).\nHe vist que m'has citat.\nLa Montse veïna de seient.


DUGi: Item | MDX - Competències digitals i professionals a través d’una webquest\nCompetències digitals i professionals a través d’una webquest\nLa proposta que es presenta a continuació s’emmarca en el desenvolupament de l’assignatura Noves Tecnologies Aplicades a l’Educació als Estudis de Mestre de la Facultat d’Educació i Psicologia de la Universitat de Girona. Aquesta assignatura ja no forma part del pla d’estudis actual. Tot i així, durant els cursos que es va dur a terme, les activitats d’aprenentatge es van planificar de manera que anessin encaminades a adquirir els coneixements i les habilitats que havien de permetre als estudiants començar a assolir algunes de les competències que haurien de tenir en acabar els seus estudis. És per això que considerem que continua tenint vigència\nFerrés Font, Josefina\nAbstract: La proposta que es presenta a continuació s’emmarca en el desenvolupament de l’assignatura Noves Tecnologies Aplicades a l’Educació als Estudis de Mestre de la Facultat d’Educació i Psicologia de la Universitat de Girona. Aquesta assignatura ja no forma part del pla d’estudis actual. Tot i així, durant els cursos que es va dur a terme, les activitats d’aprenentatge es van planificar de manera que anessin encaminades a adquirir els coneixements i les habilitats que havien de permetre als estudiants començar a assolir algunes de les competències que haurien de tenir en acabar els seus estudis. És per això que considerem que continua tenint vigència\nCitation: Cornellà i Canals, P., Estebanell, M. i Ferrés Font, J. (2010). Competències digitals i professionals a través d’una webquest. A ’1a Jornada de bones pràctiques’. Girona: Universitat. [Consulta 22 setembre 2010]. Disponible a: http://hdl.handle.net/10256/3037\nDocument access: http://hdl.handle.net/10503/12805\nSee also: http://hdl.handle.net/10256/3037\nTitle: Competències digitals i professionals a través d’una webquest\nEducation, Higher -- Congresses Density functionals Health promotion -- Congresses Tecnologia educativa 574 - Ecologia general i biodiversitat Professors -- Formació Aigües residuals -- Depuració\nUniversitat de Girona. Facultat de Turisme Universitat de Girona. Departament de Pedagogia Martín Fernández, Josep Antoni Roura Grabulosa, Pere Alcalde, Gabriel Daunis i Estadella, Josep Juvinyà Canal, Dolors


La Generalitat cobrirà fins al 80% del cost d'instal·lar punts de recàrrega de vehicles elèctrics en els municipis | Valencia Extra\nEl Diari Oficial de la Generalitat Valenciana (DOGV) ha publicat la convocatòria d’ajudes per a la instal·lació de punts de recàrrega d’ús públic per a vehicles elèctrics, dirigida als ajuntaments de la Comunitat, i dotada amb un pressupost de 850.000 euros per a cobrir fins al 80 per cent del cost dels projectes.\nLa Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball, a través d’Ivace Energia, obri el termini per a presentar les iniciatives aquest dissabte i el finalitzarà el pròxim 23 de març, segons ha informat l’administració en un comunicat.\nEls projectes que poden presentar-se són de dos tipus; les estacions de recàrrega ràpida d’accés públic amb una potència elèctrica de 50kW (DC) i de 44 kW (AC) i les estacions d’accés públic de recàrrega semi ràpida (amb una potència elèctrica disponible superior als 20 kW en corrent continu o altern) .\nSegons les estimacions d’Ivace Energia, l’estalvi econòmic anual elèctric respecte a un vehicle que utilitza combustible convencional està entorn del 60%. Així, amb 2,5 euros, un vehicle elèctric recorre 100 km, i si la recàrrega es realitza en horari nocturn es redueix a un euro. Recórrer eixa mateixa distància amb gasoil suposa un cost econòmic de 5,5 euros aproximadament.\nEls punts de recàrrega ràpida tarden 20 minuts en una recàrrega del 80%, els punts denominats semi ràpids, necessiten al voltant d’1,5 hores per a la recàrrega.\nMÉS DE 1.000 PUNTS DE RECÀRREGA D’ÚS PÚBLIC\nD’aquests punts de recàrrega públics, un total de 182 són ràpids i els 838 restants són semi ràpids. Cal destacar que els punts de recàrrega ràpida tarden al voltant de 20 minuts a realitzar una recàrrega del 80% i els punts denominats semi ràpids, necessiten al voltant d’1,5 hores per a la recàrrega.\nEl transport és el major consumidor d’energia en la Comunitat Valenciana. Concentra el 40% de tota l’energia que es consumeix en el territori, amb l’agreujant que, en la seua gran majoria utilitza com a font d’energia els derivats del petroli, causants de la majoria dels gasos contaminants.\nQuant als punts de càrrega semi ràpida previstos, s’instal·laran en els principals nuclis urbans distribuïts segons factors socioeconòmics, posant l’accent en els centres del sector terciari tractors de mobilitat, com a centres comercials, centres esportius, etc. i punts vertebradors.


El primer curs de Tècnic de Nivell 1 de Pàdel d’aquest 2021 ha aixecat el teló aquest cap de setmana. Aquest s’està desenvolupant a les instal·lacions de les piscines Joan Serra de Sabadell. Un total de 18 alumnes hi prenen part en una formació mixta: on-line i presencial (quan les autoritats ho autoritzin). El curs…\nLa Federació Catalana de Pàdel posa a la vostra disposició la relació de formacions del primer semestre d’aquest 2020. Un total de cinc formacions de temàtiques variades com són la psicologia esportiva, la tècnica, la preparació física i la nutrició dins de l’àmbit del pàdel. Les formacions estan dirigides a tècnics, preparadors físics, jugadors i…\nResultats Prova d’Accés TEN1 a Sabadell\nTot seguit publiquem els resultats de la Prova d’Accés al curs de Tècnic d’Esports Nivell 1 que es va realitzar el passat dissabte 11 de gener a les Piscines Joan Serra de Sabadell. Per a qualsevol dubte o consulta poseu-vos en contacte amb docencia@fcpadel.cat Resultats Prova d’Accés Sabadell-gener 2020\nÈXIT DEL PRIMER CONGRÉS DE PÀDEL CATALÀ\n31.10.2019 El Primer Congrès de pàdel celebrat el divendres 25 d’octubre aplegava a la Sala Centenari del Reial Club de Polo de Barcelona a una cinquantena de dirigents, representants de clubs i tècnics del pàdel català. Una cita, organitzada per la Federació Catalana de Pàdel, amb l’objectiu de donar a conèixer tot allò que envolta…\n26.06.2019 Prop d’una seixantena de tècnics han participat a cadascuna de les tres formacions que s’han realitzat en aquest primer semestre des l’àrea de docència de la Federació Catalana de Pàdel. L’objectiu de les sessions ha estat oferir eines i coneixements per aplicar al dia a dia de les classes que cada tècnic ofereix al…


Sessions participatives virtuals als quatre municipis pilot del projecte “Repoblem un camp d’oportunitats” | Consell Comarcal del Priorat\nSessions participatives virtuals als quatre municipis pilot del projecte “Repoblem un camp d’oportunitats”\nGratallops (11 de febrer, de 18 a 20 hores) és un dels municipis que han estat escollits en aquest projecte que vol contribuir a aturar el despoblament rural\nEl projecte “Repoblem un camp d’oportunitats”, en la seva segona fase, ha programat diverses sessions participatives virtuals als quatre municipis pilot d’aquesta iniciativa, que vol contribuir a analitzar i frenar el despoblament rural. Es tracta d’un projecte impulsat pel Consorci Leader per al Desenvolupament Rural del Camp conjuntament amb els consells comarcals de la Conca de Barberà, el Priorat, el Baix Camp i l’Alt Camp.\nAquesta segona fase del projecte consisteix en la creació d’espais per a la innovació i la recerca participativa, el desenvolupament i les activitats amb enfocaments multidisciplinaris i sota el paradigma de la co-creació, basant-se en els Rural Living Lab Practicies.\nEls quatre municipis escollits com a pilot són: Vilabella (Alt Camp); Vilaplana, (Baix Camp); Passanant i Belltall (Conca de Barberà), i Gratallops (Priorat), on ja s’han programat un seguit de sessions de caràcter virtual. Es tracta de dinàmiques grupals, que en el cas de Gratallops tindrà lloc el dijous dia 11 de febrer, de 18 a 20 hores.\nEn concret, a cada municipi es duu a terme una dinàmica participativa grupal basada en el design thinking amb veïns i veïnes de cada poble, per identificar idees d’oportunitats de negoci i d’ocupació a partir dels recursos endògens i els seus actius així com idees per poder-hi viure.\nLes dinàmiques són conduïdes per Coemprèn, amb el suport de Raiels SCCL com a equip executor del projecte, i és una iniciativa impulsada pel Consorci Leader per al Desenvolupament Rural del Camp conjuntament amb el Consell Comarcal de la Conca de Barberà, del Priorat, del Baix Camp i de l’Alt Camp.\nEl projecte “Repoblem un camp d’oportunitats” és una iniciativa que rep el finançament del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, i del Fons Europeu Agrari de Desenvolupament Rural del Camp, dins del Programa de Desenvolupament Rural 2014 – 2020.


La risoteràpia i els seus beneficis | educaDuc\nLa risoteràpia i els seus beneficis\n25 de Desembre de 2013 · by psanagus\t· in Uncategorized.\t·\nNeus Cara, 3rB\nLa risoteràpia és una tècnica o estratègia psicoterapèutica que està destinada a millorar l’estat físic, psicològic i/o d’estrès mitjançant el riure. Tot i que no es pot considerar pròpiament com a teràpia, ja que per sí mateixa no cura malalties, quant una persona riu genera una substància que és benèfica per a l’organisme de cara a diferents malalties: les endorfines.\nPer tant, recomanen riure pels beneficis que produeix en les persones. Entre d’altres, s’ha demostrat científicament que quan una persona riu de veritat, el seu cervell allibera serotonina, una endorfina que té efectes calmants i analgèsics. També afavoreix la producció i alliberament de substàncies com la dopamina, que ens anima. O l’adrenalina que ens fa més receptius i creatius.\nS’han realitzat experiments científics amb pacients cardíacs, demostrant que el riure ha sigut saludable pel cor i per la salut en general. També s’han realitzat estudis que diuen que quan una persona riu amb freqüència, la activitat del seu sistema immunològic augmenta, especialment en la producció de les cèl·lules que de manera natural maten les cèl·lules infectades per virus i cèl·lules cancerígenes.\nTanmateix, els avantatges de la risoteràpia són molts, i entre elles en destaquen la disminució de la percepció del dolor, la disminució de l’estrès i l’insomni, la millora de la funció pulmonar, la reducció de l’ansietat, i també ajuda a solucionar alguns problemes dermatològics.\nEl riure al llarg de la història\nLa risoteràpia no és pas una tècnica nova, ja des de fa milers d’anys es coneixen els beneficis que el riure produeix a la salut de les persones. Van ser molts els filòsofs i els escriptors que des de la antiguitat han publicat els avantatges del riure.\nQuan es va començar a utilitzar la risoteràpia com a tècnica curativa, es creia en el poder que tenia per influir en el cos, sobretot en els estats d’ànim, els quals són una predisposició favorable per a la curació del cos.\nEn algunes tradicions, a països com per exemple a la India, creuen en l’ espiritualitat que proporciona el riure, i també el consideren un mètode de meditació pel fet de que ajuda a exterioritzar sentiments.\nA la Xina els taoistes ensenyaven que només un simple somriure assegurava la salut, la felicitat i la longitivitat. Es creia que la salut d’una persona era proporcional a les vegades que reia durant el dia.\nDe la mateixa manera, en l’Islam podem trobar en el seu llibre sagrat la frase dita pel profeta Mahoma: “El que fa riure als seus companys, mereix el paradís”.\nEl mateix Aristòtel, ja fa milers d’anys, va descriure el riure com un “exercici valuós per a la salut”.\nDurant la Edat Mitjana un dels moments més importants era l’actuació dels bufons durant els menjars amb la finalitat de produir el riure en els presents, amb el que s’aconseguia una millor digestió.\nTambé hi ha llibres antics que diuen que el riure é s el millor mètode per eliminar l’ego, ja que tot comença per saber riure’s d’un mateix. Aquest és l’origen d’un bon sentit de l’humor cap a l’exterior. Així, doncs, no deixem de riure mai……!!!\nEtiquetes: Educació, Filosofia, Llibertat\n← 300 anys de la RAE\nLes vies verdes, una alternativa de lleure →


Augustus Ottaviano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Ottaviano.\nVia Giovanni Xxiii, Ottaviano, Ottaviano, Itàlia, 80044 - Veure al mapa\n"Clean room, friendly staff, nice family double room, a good..."\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ottaviano, no busqui més enllà de Augustus. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Augustus asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, aparcacotxes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Augustus no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (9) Viatger de Negocis (8) Famílies amb infants grans (1)\nTots els tipus de viatgers (304) Parelles (117) Viatgers en solitari (50) Famílies amb infants petits (66) Famílies amb infants grans (36) Grups (35)\nAllotjaments a Ottaviano


Qui som - Associació de comerciants i empresaris de Pineda de Mar\nASSOCIACIÓ DE COMERCIANTS I EMPRESARIS DE PINEDA DE MAR\nAl 1998 es va constituir l’Associació de Comerciants i empresaris de Pineda de Mar, Gent de Pineda. Gent de Pineda és una associació sense afany de lucre que agrupa comerços i empreses de Pineda de Mar., els nostres associats pertanyen a sectors molt diversos com serveis, alimentació, comerç i restauració.\nEl nostre objectiu és fomentar el comerç local i de proximitat, fent dinamització i millores a la nostra població. Col·laborem amb l’Ajuntament de Pineda de Mar en accions adreçades a potenciar el nostres comerços i empreses, com la Fira Sud, Fira de Nadal, Viu Pineda, Fora Estocs,…\nGent de Pineda compta amb més de 100 establiments i empreses associades, de Pineda Centre i Poblenou.\nQué fem a l’associació?\nAl llarg que cada any, Gent de Pineda agenda amb col·laboració de l’Ajuntament de Pineda de Mar, activitats on els associats participan activament. Aquestes activitats molts vegades van acompanyades de sortejos, concursos, etc. per incentivar al client. També fomentem la participació per xarxes socials, amb els nostres perfils a Facebook i fa poc temps a Instagram. Activitats de Gent de Pineda\nL’associació és participativa, activa i molt oberta a escoltar idees i noves maneres de fomentar el comerç de proximitat. Vols particpar amb nosaltrs? Tens idees noves que podem fer? Contacta amb nosaltres\nTotes les avantatges que tindràs per formar part de Gent de Pineda\nVols associar-te a Gent de Pineda?\nQuines avantatges tens per ser soci de Gent de Pineda? Vols formar part dels nostre socis?\nLListat dels nostres associats, classificats per sector i amb localitzador de botigues. Associats\nAgenda d’activitats de l’Associacio de comerciants i empresaris de Pineda de Mar, Gent de Pineda. Agenda


El procés i l’imperatiu ‘pactegòric’ (Ignasi Aragay)\nEl procés i l’imperatiu ‘pactegòric’\nIGNASI ARAGAY 24/10/2015 21:28\nEls endimoniats resultats del 27-S ens han situat en un essencial dilema shakespearià: un ser o no ser del procés, un pactar o no pactar que remou moltes essències a banda i banda. Mirem-ho a la manera de l’ètica de Kant. L’imperatiu hipotètic, és a dir, la recerca d’un premi o la fugida d’un càstig, ens portaria al pacte. JxSí i la CUP -i, per tant, el procés i l’independentisme en el seu conjunt- hi sortirien perdent amb un no-pacte, amb unes noves eleccions. El simple fet de no posar-se d’acord seria una derrota sonora i, per tant, una victòria del no. Per evitar el pas enrere no hi ha més remei que el pacte.\nPerò un acord només a partir d’aquesta premissa sempre serà, filosòficament, kantianament, un acord feble, fruit de la necessitat més que de la voluntat. L’altre imperatiu kantià, el categòric, es basa en la idea d’obrar segons una màxima que puguis convertir en llei universal, d’actuar tal com creus que ho hauria de fer tothom. En el cas que ens ocupa, de nou no hi ha dubte: uns i altres s’insten a cedir convençuts del bé superior que suposa. Uns i altres saben que el tothom afectat (els dos milions de votants de JxSí i la CUP) vol majoritàriament l’entesa. La llei universal del procés és sumar respectant les diferències, però sumar. Aquest és el nostre imperatiu categòric.\nLa realitat, sobretot la política, és una barreja imperfecta. La realitat del procés és la suma dels dos imperatius: la por al càstig i l’ideal de la unitat en la pluralitat, una mescla de pragmatisme i voluntarisme. A aquesta mixtura, a la qual els negociadors es veuen abocats, la podríem batejar com a imperatiu pactegòric. Per evitar el ridícul d’un gest d’impotència i per no decebre la il·lusió i el compromís de la seva gent, no tenen més remei que trobar la fórmula màgica per fer realitat aquest poderós imperatiu pactegòric. I per molt difícil que sembli, la trobaran, no ho dubteu.\nAra mateix tot apunta en la direcció contrària. Estem en el moment més crític de la negociació. Si deixem per un moment de banda l’ètica kantiana, en pura lògica factual hauríem de concloure que anem de cap al trencament. El temps corre implacable, l’Estat fa servir tota la seva artilleria, la corrupció no dóna treva a CDC i, per tant, carrega de raons la CUP, les eleccions del 20-D afegeixen pressió als partits... La negociació no va bé. Tot i el prudent pacte de silenci amb què es desenvolupa, tot i l’acord per a una declaració de desconnexió en l’inici de legislatura, és vox populi que està costant molt acostar posicions i que el cul-de-sac amb el qui pesa com una llosa.\nPer seguir-ho mirant amb filosofia, com diu David Fernàndez estem davant d’una aporia, una contradicció o paradoxa irresoluble: JxSí no pot renunciar a Mas com a president i la CUP no pot investir-lo perquè s’ha compromès reiteradament a no fer-ho. En aparença, doncs, no hi ha sortida, tots els factors empenyen a la ruptura. I tanmateix és segur que s’imposarà l’imperatiu pactegòric, que és molt més potent que qualsevol lògica partidista. És l’imperatiu de la política en majúscules, aquella que aspira a fer possible l’impossible. Els partits i els seus negociadors decidiran el que la gent vol. No tenen més remei. Un cop més ens sorprendran amb una solució heterodoxa que descol·locarà propis i estranys. I que funcionarà.\nAquesta és la bona notícia. La mala notícia és que, un cop això hagi passat, començarà una etapa encara més difícil, més dura, amb un Estat encara més en contra, amb una Generalitat més ofegada financerament i amb la necessitat imperiosa que el nou govern, a més d’haver de fer passes arriscades per engegar l’estat propi, governi per a tots, especialment per als més febles i vigilant molt de no menystenir els contraris a la independència.


S’obri la inscripció a les proves d’accés en la nova oferta formativa de FP d’Ontinyent - TV Digital Ontinyent\nInici Educació S’obri la inscripció a les proves d’accés en la nova oferta formativa...\nEls instituts d’Ontinyent obrin des de hui 26 de maig i fins el proper dimecres 1 de juny el període d’inscripció a les proves d’accés a la nova oferta formativa de FP que van a oferir per al proper curs, comptant amb la col·laboració de l’Ajuntament d’Ontinyent. Es tracta d’una oferta que presenta fins a 25 rutes formatives diferents amb novetat d’uns mòduls de Qualificació Professional que permeten accedir a Certificats de Professionalitat.\nEl regidor d’Educació, Óscar Borrell, destacava que estes Qualificacions Professionals “són fruit d’un important treball conjunt que ens permet revitalitzar l’oferta de FP a la ciutat i estendre-la a més població”, manifestava. Es tracta d’una proposta adreçada a gent treballadora que necessita l’impuls de comptar amb una titulació per accedir a una sèrie de llocs de treball “gent amb experiència però sense titulació, als que s’ofereixen només els mòduls necessaris per a l’adquisició de les Qualificacions Professionals”, exposava el regidor.\nEls destinataris del procés que s’obri ara són totes aquelles persones que no reunisquen els requisits acadèmics d’accés directe a un cicle formatiu, sempre que en 2016 tinguen almenys 17 anys per a les proves de grau mitjà, i 19 a les de grau superior. Les sol·licituds d’inscripció s’arreplegaran i es presentaran en la Secretaria dels centres de secundària, junt amb la documentació necessària, tenint lloc la prova per a l’accés als Cicles Formatius de Grau Mitjà el 20 de juny i per als de Grau Superior el 21 de juny, als centres de secundària on hagen presentat la sol·licitud.\nAixí mateix, els qui acrediten estar en possessió d’un títol de Tècnic de Formació Professional podran presentar-se a les proves d’accés a cicles formatius de grau superior quan tinguen com a mínim 18 anys, tenint en compte el resultat únicament a efectes d’admissió a cicles formatius de grau superior, als casos en que opten per participar en el procés d’admissió per la quota corresponent a prova d’accés i altres vies.\nArticle anteriorBrillant comiat de l’alumnat de Segon de Batxillerat de l’IES l’Estació\nArticle següentL’acord entre Ajuntament i Conselleria evita que tallen la llum a 83 famílies d’Ontinyent


ICat tornarà algunes hores a les ones de la mà de Catalunya Ràdio\n2 min. 25/03/2016 00:00\n651x366 Santi Faro, nou cap de continguts de Catalunya Ràdio. / CATALUNYA RÀDIO Santi Faro, nou cap de continguts de Catalunya Ràdio. / CATALUNYA RÀDIO\nL’emissora cultural iCat recuperarà parcialment el cognom FM, que durant anys va dur adossat al nom. Des d’avui, divendres, fins al dilluns 28 de març, cinc programes d’iCat es podran escoltar a través de les freqüències hertzianes de Catalunya Ràdio. Es tracta de DeliCatessen d’Albert Puig, Sona 9 de Lluís Gendrau, El celobert de Lluís Gavaldà, 5songs de Blai Marsé i iCatTapes de Raül Hinojosa. La iniciativa obeeix a la voluntat de la nova direcció de continguts de fer més visible la programació cultural i musical de l’emissora. A més, es volen acostar les produccions dels canals temàtics, com iCat, a l’audiència de la ràdio generalista.\nAquesta experiència marcarà el tret de sortida del que l’emissora ha convingut a batejar com a Finestra iCat. La intenció és repetir la iniciativa els festius intrasetmanals i també quan engegui la temporada d’estiu al juliol.\nDe moment, avui, divendres, es podran escoltar Sona 9 a les 16 h i el combinat musical DeliCatessen a les 21 h. Demà, dissabte, s’emetran 5songs a les 20 h i El celobert a les 21 h. El diumenge 27 serà el torn d’ iCatTapes a les 19 h, 5songs a les 20 h i El celobert a les 21 h. Finalment, dilluns s’emetran el programa de promoció de nous grups Sona 9 a les 16 h i DeliCatessen a les 21 h.\nFundada just fa 10 anys com a hereva de Catalunya Cultura, iCat FM va transformar-se el 2012 en una emissora multicanal, però que només emet a través d’internet. À.G.\niCat reivindica el retorn a l'FM en la festa dels seus deu anys\nEl Parlament també demana el retorn d'iCat a la FM


Espai de representació multiparamètrica com a interfície d’exploració perceptual | Drupal\nProjecte d'investigació que desenvolupa una metodologia per a l'exploració estètica (o perceptual) dels espais sonors generats per sistemes de composició algorítmica\nEl projecte d'Iván Pau esbossa una metodologia per a l'exploració estètica (o perceptual) dels espais sonors generats per les diferents combinacions de paràmetres de sistemes de composició algorítmica. Per això, s'utilitzen regles lingüístiques, és a dir, regles del tipus "si el paràmetre A té valor ‘X’ i el paràmetre B valor ‘i’, llavors, el resultat ‘w’ és ‘z’ ". Aquestes regles són humanament interpretables. Es persegueix la interpretabilitat (aquesta capacitat de ser interpretable), perquè es vol que els sistemes de regles puguin utilitzar-se durant l'escriptura, la modificació i l’execució en viu (Live coding) dels algoritmes.\nLes regles s'obtenen a partir d'un conjunt de dades format per diferents combinacions de paràmetres. Les combinacions són avaluades per l'usuari amb base als seus criteris estètics per determinar si exhibeixen, o no, una característica musical prèviament determinada. Les característiques modelades són característiques musicals d'alt nivell, és a dir, característiques que poden obtenir-se o descriure’s en termes de la representació mínima de les dades, en aquest cas, en termes de paràmetres i les seves combinacions.\nEl projecte contempla diferents algoritmes (basats en diferents criteris) per extreure de les instàncies avaluades un conjunt de regles compacte i amb prou poder descriptiu. Aquests processos permeten, ja sigui només representar de manera més compacta el coneixement contingut en les instàncies avaluades o intentar estendre aquest coneixement, predient el caràcter de combinacions de paràmetres que encara no han estat avaluades. Per això, s'analitza el conjunt avaluat i s'utilitzen diferents mètodes per inferir quines condicions haurien de complir les instàncies per exhibir, o no, la propietat. L'efectivitat dels mètodes depèn de la variació de la percepció acústica en l'escolta en recórrer l'espai de paràmetres.\nEl procés es realitza a través d'una interfície que acompanya al compositor/performer en el procés d'exploració sonora i de generació de regles. La interfície permet al que escolta centrar-se en la percepció sonora durant el procés d'avaluació (escolta holística) i prendre decisions analítiques durant el procés de generació (escolta analítica).


Comparteix cotxe per anar a treballar o estudiar - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\n"Et porto!" és un nou servei de l’Ajuntament de Masquefa perquè les persones comparteixin cotxe per anar a treballar o a estudiar. Així, els qui cada dia van a la feina o al centre d’estudi en cotxe i volen portar algú per compartir despeses, i també els qui no tenen cotxe i esperen que algú els porti, poden posar un anunci a l’Àrea de Serveis Personals.\nD’aquesta manera entraran a formar part d’una borsa amb totes les ofertes i les demandes, on podran buscar les propostes que millor encaixen amb les seves necessitats. Els anuncis es poden posar personalment a l’Àrea de Serveis Personals (al carrer Crehueta, núm. 33), per telèfon (92 772 78 36) o bé mitjançant el correu electrònic (donatunaoportunitat@masquefa.net).\nAquest nou servei és una iniciativa del programa de l’Ajuntament “Donat una oportunitat”, el qual duu a terme diverses actuacions per afavorir l’accés de les dones al mon del treball. Moltes dones no tenen carnet de conduir o no disposen de vehicle propi, la qual cosa els representa una important dificultat a l’hora d’anar a la feina. De tota manera, el servei “Et porto!” no s’adreça només al col·lectiu de dones, sinó que en pot fer ús tothom qui vulgui compartir vehicle per anar a treballar o estudiar.\nCategoria: Promoció EconòmicaPer Ajuntament de Masquefa 16/01/2008\nAnteriorPrevious post:Al març es repetirà la sortida per anar a veure Mamma miaSegüentNext post:Edicte – Consorci del Govern Territorial de Salut


Coneixes la postura de l'endoll? • Apricots®\nConeixes la postura de l'endoll?\nPer ordre de la directora general del departament antiaburrimiento de APRICOTS queda prohibit "el missioner". Et descobrim els secrets de la postura que et convertirà en l'amant que totes desitgem. Quan et connectis a l'endoll et preguntaràs: Per què he desaprofitat tant de temps amb "el gosset" i "la cavalcada"?\nLa postura de l'endoll és una forma molt divertida de fer que ens ho passem genial i canviar una mica la rutina en el sexe. Sortir-vos del calaix i proveu coses noves, Déu ens va fer flexibles per alguna cosa, atreveix-te!\nPenses que ja està tot inventat? No, les opcions són infinites. Quan estiguis al llit, al terra o sobre una taula, amb una fantàstica femella al teu costat, no t'obsessionis amb una sola postura, i recorda, que simplement canviant una cama o un braç de costat, us col·locareu diferent i tindreu noves sensacions amb les que la relació serà més divertida.\nUna de les característiques més destacables de la postura de l'endoll és que es pot usar tant per a sexe vaginal com per sexe anal, de manera que multipliquem les possibilitats.\nÉs molt senzill arribar a la postura de l'endoll, per exemple des de "el missioner", l'únic que s'ha de fer, és que ell s'incorpori una mica sense deixar d'estar connectats, i que passi una de les cames de la noia per sota seu fins que li quedi just entre les seves; així ja veureu que ella comença a col·locar diferent. Després la noia aixecarà la seva altra cama perquè ell l'adherència en vertical fermament, obtenint així un nou punt de suport per a bombar com un campió.\nBé nois i noies, esperem que obriu la vostra ment, i que amb aquests humils consells ens descobriu noves experiències que us aneu trobant viatjant d'una postura a una altra, expliqueu:\nLlistat de noies amb les que provar la postura de l'endoll\n5 consells per aconseguir bon sexe anal amb lubrificants improvisat


GAZOPHYLACIUM: Aquell home de gran ardit\nMariàngela Vilallonga divendres, 5 de novembre de 2010, a les 8:08:00 CET\nEt felicito per aquest text. Em ballava pel cap d'explicar aquesta connexió amb l'Odissea, aquests dies. No ho hauria dit millor. Saps que el mapa que hi ha al fons del recordatori el va dibuixar en Joan?\nAnònim divendres, 5 de novembre de 2010, a les 9:48:00 CET\nQuantes coses que ens perdem sense ell!...\nDesprés de llegir la traducció de Riba, t'estàs una setmana pensant en hexàmetres homèrics nvament traslladats a hexàmetres catalans. :)\nMolt interessant, l'apunt!\nGalderich divendres, 5 de novembre de 2010, a les 12:38:00 CET\nD'això se'n diu vertebrar mil·limètricament un apunt.\nPuigmalet divendres, 5 de novembre de 2010, a les 19:47:00 CET\nDiscrepo, Mariàngela. Segur que, experta en el tema com ets, tens moltes coses més interessants a dir. Jo m'he limitat a traçar una relació dels últims mesos, però estic segur que la connexió Solà-Odissea és molt més llarga i complexa que la mostrada en aquest apunt, que deu ser com la punta del iceberg. Això del mapa no ho sabia, per exemple.\nBurg, ens perdem coses però n'hem guanyat tantíssimes... Tot i això mai és l'hora, per perdre una persona d'aquesta importància.\nPisco, t'agraeixo la precisió del comentari. M'hi he mirat una mica més, parlant de qui he parlat.\nAnònim divendres, 5 de novembre de 2010, a les 20:32:00 CET\nRealment has fet una crònica a l'alçada d'Homer, Riba i Solà: crec que es poden sentir ben satisfets i nosaltres afortunats.\nSi us abelleix resseguir una mica més enrere en el temps aquesta relació d'amor entre Joan Solà, Carles Riba i Homer podeu llegir (gràcies a Traces) "'L'Odissea' de Carles Riba (1948)" (Avui, 25 X 2001) [no el busqueu a Plantem cara, que no hi és].\nPerò també ens podem adonar de la minuciositat i el rigor de la feina de Solà revisant el text de l'Odissea en aquest altre article: "Buscant una dièresi" (Avui, 25 II 2010).\nEncara en aquesta petita gran meravella que es diu Traces podreu trobar molts altres articles de Solà, especialment dos de dedicats també a l'obra homèrica, però aquest cop referits a la Ilíada: "Gran esdeveniment" (Avui, 4 I 2006) i "La Ilíada" (Avui, 11 I 2006) [tampoc recollits a Plantem cara].\nPuigmalet dissabte, 6 de novembre de 2010, a les 9:00:00 CET\nGràcies pel complement d'aquest apunt, Anònim. Estic segur que encara trobaríem més escrits, tot i que aquí ja n'hem recollit uns quants. Confio que algun estudiant de filologia algun dia se n'aprofitarà: en sortiria un bon treball...\nFa poc explicava a classe la possibilitat del signe d'interrogació inicial, però desconeixia això que en Solà explica a l'article del 2001. Ara tinc més arguments :)


La novel·la històrica – Singulars i plurals\nSingulars i plurals\n← Un racó…\nDe tubercles i sofre →\nLa novel·la històrica\nPosted on 11 Octubre 2010 by Jordi Sunyer\nSembla ser que la novel·la històrica està de moda. Llegint el blog d’aristòcrata i obrer i tenint a la memòria altres lectures d’aquest gènere m’apareix la polèmica. Pot una novel·la fictícia ser una eina per acostar-se al passat? És evident que per entendre el passat no sempre s’ha d’acudir a la memorització robòtica, les dades i patrons. Alhora també és veritat que el lector de novel·la històrica sense coneixements exhaustius sobre la matèria (aquells que se li suposa a un historiador o historiadora) pot accedir a una visió literària de la història molt deformada i utòpica. Però no només la novel·la sinó que la Història sol ser objecte de distorsió pel cinema, la televisió, la política… Així doncs podem concloure que la novel·la històrica com a eina per entendre el passat depèn de l’autor o autora d’aquesta i la recerca de la versemblança. Si és cert que la majoria de cops quan parlem de novel·la històrica ens trobem davant de literatures morboses de secrets que no són tals o de conspiracions que s’haurien de revisar estic segur que trobaríem excepcions de bona novel·la històrica i alhora entretinguda pel lector. La dificultat de base és molt elevada doncs, per molt obvi que sembla, una novel·la històrica hauria de ser per una banda bona novel·la (no es tasca senzilla de bones a primeres) i per altra ben fonamentada i documentada (l’anacronisme amenaça constantment i sembla ser impossible d’esquivar).\nPotser la critica hauria de ser en el sí de l’àmbit acadèmic i qüestionar-se perquè arriba un tipus d’història a totes les editorials i en canvi l’acadèmica es perd entre classes universitàries i despatxos. És aquí on crec que entra el paper de la Història narrativa. Un altre debat. L’ historiador ha d’aprendre a escriure. És la seva feina!\nAquesta entrada ha esta publicada en Tantes Històries. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n3 thoughts on “La novel·la històrica”\n11 Octubre 2010 a les 10:41 am\t Resposta\nSóc llicenciat en història. I sempre m’ha agradat molt el període medieval. La novel•la històrica m’entreté. Ara, vaig estar apunt d’infartar llegint Els Pilars de la Terra. Des del nostre àmbit, hem acabat per concloure que, quan llegim novel•la, deixem estar l’ull crític a casa, perquè massa sovint evitaria que ens fes el pes.\nI sobre que haguem d’aprendre a escriure… molts historiadors escriuen molt bé. El que passa és que la gran majoria eviten escriure novel•la i resten en l’assaig. El que crec no és en l’historiador-novel•lista, sinó en un historiador que assessori aquells qui vulguin escriure novel•la històrica.\n11 Octubre 2010 a les 12:09 pm\t Resposta\nQuan deia que els historiadors hem d’aprendre a escriure no em referia que em d’aprendre a escriure novel•la històrica. Jo tampoc crec què tots els historiadors han de ser l’historiador-novel•lista, un novel•lista és un novel•lista, sigui historiador, filòleg o fuster. Deia que l’ historiador ha d’aprendre a escriure Història, l’assaig mateix o un llibre d’investigació, per evitar l’argot impossible i els discursos soporífers. Ensenyar als futurs historiadors difondre la Història. Potser no m’he acabat d’explicar bé… les hores eren intempestives hehe.\nGràcies per seguir-te passant pel blog! 😉\n11 Octubre 2010 a les 12:41 pm\t Resposta\nAra m’ho has deixat més clar.\nI afegiria que no només als futurs historiadors, sinó a tothom. És bàsic saber Història, i no només ho dic perquè sóc del ram… el problema el tenim amb l’encasellament de la matèria sota tot tipus d’adjectius soporífers. Hem d’aprendre a fer pedagogia, i seguir als que ja ho feien bé. La síntesi ben explicada és bàsica. Molts haurien de mirar enrere i llegir, per exemple, Pierre Vilar. D’altres sembla que només vulguin escriure per ells mateixos o per públics extremadament especialitzats. Crec que la resposta a tot serà “la història planera”, que està arribant, sobretot en les obres d’allò que en diuen “història de les mentalitats”.\nApunts dels temps líquids (17)\nAquesta mena de quotidianitat… (15)\nDe lletres (8)\nel que diuen… (11)\nTantes Històries (10)\nArtista abans conegut com a subal químia\nBloc d'en Salvador Pla\nBlog d'en Jordi Rius\nBlog de Roger Palà\nEspai d'opinió de week&Sabadell\nHarca: Medievalistes Valencians\nthe daily avalanchen (vida desprès d'internet)\nTothom és amo del que pensa i esclau del que diu\nWalden III (Joan Vallvé)\ny mientras tanto//and meanwhile\nNegro es color\nSegueix el Blog al teu correu\nFes Click per seguir aquest blog i rebre les notificacions de noves entrades al teu correu electrònic.


Notícies - Com un dia gris\nCom un dia gris\n"Busquem maneres de canalitzar la tristor i convertir-la en serenor, per créixer amb l'autocontrol per fer-nos forts i enfortir els qui ens envolten"\nPublicat: el 13/abril\nJa fa més d'un any que molta gent viu en un etern dia gris. La pandèmia ha trasbalsat les vides de tothom, no puc dir més per uns que per altres, a tothom d'una manera o d'una altra li ha capgirat la seva manera de fer, la seva manera de viure.\nEn un dia gris, no tens tantes ganes de fer coses, estàs més trist, tot ho veus més negativament. Aquest any tot i que hem estat molt creatius i ens hem inventat maneres noves de fer les coses, en realitat cada vegada estem més cansats i ens fa més mandra fer aquella videoconferència que abans ens feia gràcia i tot. Estem amb un neguit més fort per que tenim ganes de retrobaments més nombrosos i això no ho podem fer. I, sincerament, jo ho segueixo veient tot força negativament.\nSí, la vacuna! La desitjada vacuna ja està aquí i mica a mica sembla que estarem tots immunitzats, però són tants els dubtes al respecte, que les notícies sovint no ens ajuden a veure les coses amb positivisme.\nAixò sí, una cosa està clara, per superar un dia gris, cal desitja el sol! Desitjar el sol que ens omple d'energia i ens fa somriure quan ens acarona la cara amb la seva escalfor. Respirem profundament en un moment així, siguem prudents i conservem l'energia que ens proporciona per seguir tirant endavant en una època gris. Busquem maneres de canalitzar la nostra tristor i convertir-la en serenor, aprofitem per créixer amb l'autocontrol per fer-nos forts i enfortir amb el nostre exemple els qui ens envolten. Però no oblidem que no som superherois, som fràgils i ens hem de deixar cuidar quan cal.\nEl dia gris passarà i gaudirem com mai del que no podíem tenir.\nMARIA FABRE GRAS és directora de Pou d'Art\nOn són les boques?\nLa Comunitat del Turó\nEducar amb el cor\nQuan arribi avui a casa amb les notes ...\nSegregació, emergència climàtica i zonificació escolar\nLa preinscripció i l'admissió d'alumnes: la secretaria us acompanya en el tràmits\nÉs l'escola pública gratuïta?


Del decret a l’estat d’alarma – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > Del decret a l’estat d’alarma\nPrimer van venir a pels funcionaris i els van prendre el 5 per cent del sou mitjançant un decret que trencava el acordat en el seu conveni. I ningú es va moure. "Són uns afortunats que tenen el treball assegurat, que s'aguantin", vaig dir.\nMés tard van venir a pels aturats i els van rebaixar les indemnitzacions per acomiadament i els 426 euros d'emergència. I ningú es va moure. "Així no podran rebutjar més ofertes de treball que no els agradin", vaig dir.\nFinalment el govern ha decretat l '"estat d'alarma" al país, atenent a la demanda dels que com jo demanaven mà dura contra els controladors, menyspreaven als funcionaris, ignoraven als aturats, criticaven als treballadors del metro i passaven olímpicament dels jubilats.\nPerò ara ja no queda ningú que pugui protestar per mi i només em queda aplaudir com cada diumenge a aquests privilegiats multimilionaris que corren darrera d'una pilota i em somriuen des de la publicitat dels bancs de la crisi.\nLes multitudinàries protestes desfermades per aixafar-los el pont neixen del silenci i la resignació mostrada davant del saqueig econòmic que ha provocat prop de 5 milions d'aturats.\nAdministració Pública, Antifeixisme, Antiglobalització, Antimilitarisme, Antirepressió, Comunicació alternativa, Crisi, Mobilitzacions laborals, Negociació col·lectiva, Reforma laboral, Situació econòmica, Solidaritat, Transports i Comunicacions


Sí ministre - - -> visita www.SIMINISTRE.cat <- - -: Salvem la patronal de la construcció!\nEn Papitu a les 20:37\naixò només podia passar al país de les maravelles, on tot aquell especulador i estafor , pot habitar en un país fet a mida per a ell , corrupte de mena, com la classe politica valenciana....\nA parir !!!!!\n29 de maig, 2008 23:50\nDe ganes d'ajudar a la patronal no en tinc cap, pero si el que volem son mes pisos de proteccio oficial, pujar-ne el preu no es una mala idea. I en especial, si amb aixo convencen que alguns dels pisos que tenen (i no venen) passin a ser de proteccio oficial... no hi guanyem tots?\n01 de juny, 2008 22:07\nA la patronal no cal ajudar-la perquè ja s'ajuda prou a si mateixa:"Los directivos de las empresas del Ibex 35 ganan, de media, 17 veces más que sus empleados".\nEn tot cas però això que apuntes de l'ajut ens el podrien aplicar directament a nosaltres i d'aquesta manera facilitarien l'accés al sostre que promet la constitució.\n02 de juny, 2008 20:11


UGT signa el VI conveni col•lectiu del PAS laboral de les universitats publiques catalanes | UGT Catalunya\nUGT signa el VI conveni col•lectiu del PAS laboral de les universitats publiques catalanes\nPublicat el 5 Juliol, 2013\nLa FETE-UGT de Catalunya ha signat el VI Conveni Col•lectiu del personal d’Administració i Serveis Laborals de les universitats públiques catalanes. La signatura d’aquest conveni, que havia estat denunciat i es trobava en procès d’ultraactivitat, estableix un marc legal estable fins el mes de desembre de 2015, davant les incerteses jurídiques que haurien pogut produir-se a partir del dilluns dia 8 de juliol en cas de no haver assolit un acord.\nLa signatura d’aquest conveni arriba després d’unprocés innovador que ha permès desbloquejar les negociacions. L’acord ha permès mantenir el convei anterior i adjuntar en un annex un taula d’afectacions per les diferents retallades. Així, en cas que hi hagi un canvi normatiu que permeti recuperar aquests drets, aquests serien retornats automàticament, sense necessitat de tornar a ser negociats. Aquestes clàusules de garantia permeten un marc legal estable que garanteix tot allò que no estava afectat per les retallades.


Cossos Especials (Subgrups A1-A2) - OPOSAPP\nCossos Especials (Subgrups A1-A2)\nEns apassiona ensenyar, i la llarga trajectòria formant opositors ens avala:\nT’oferim 25 anys d’experiència en la preparació d’oposicions i una efcaç metodologia adaptada a la formació online, a través d’una innovadora plataforma amb continguts especialment dissenyats perquè aconsegueixes el teu objectiu.\nEns adaptem a tu sense deixar de guiar-te en tot moment, ens comprometem a acompanyar-te durant tot el procés per garantir-te els millors resultats.\nSegons la legislació vigent, els grups de titulació que es poden presentar a l’oposició són els següents:\nGrup A: recull els subgrups A1 i A2. Per accedir a aquest grup s’exigeix tenir el títol universitari de grau. En els supòsits en què la llei exigeixi un altre títol universitari és aquest el que s’ha de tenir en compte.\nSubgrup A1 (anterior grup A) i Subgrup A2 (anterior grup B): la divisió en aquests subgrups es fa en funció del nivell de responsabilitat de les funcions a desenvolupar i de les proves d’accés. Amb l’antiga titulació els llicenciats poden presentar-se a les dues categories del grup, però els diplomats només a l’A2.\nTema 1 Bon govern.\nTema 2 Governança de les dades a l’administració digital.\nTema 3 Transparència i accés a la informació pública.\nTema 4 Protecció de dades de caràcter personal.\nTema 5 Institucions de control i de garantia.\nTema 6 Marc constitucional.\nTema 7 Marc estatutari.\nTema 8 Organització de l’Administració i del sector públic.\nTema 9 La Unió europea: fundació i evolució.\nTema 10 El concepte d’Administració pública.\nTema 11 La competència administrativa.\nTema 12 L’acte administratiu.\nTema 13 El procediment administratiu: concepte i principis.\nTema 14 La revisió dels actes en via administrativa.\nTema 15 El Pla de Govern com a eina de planificació.\nTema 16 Avaluació de les polítiques públiques.\nTema 17 L’avaluació econòmica de les polítiques públiques.\n5. ACTIVITAT DE L’ADMINISTRACIÓ PÚBLICA\nTema 18 La contractació pública.\nTema 19 Potestat inspectora de les administracions públiques.\nTema 20 Responsabilitat patrimonial de les administracions públiques.\nTema 21 Els pressupostos de la Generalitat de Catalunya.\nTema 22 La gestió pressupostària.\nTema 23 Classes de personal.\nTema 24 Drets del personal.\nTema 25 Conceptes generals dels delictes contra l’Administració pública.\nCurs de tècniques d’estudi per treure el màxim profit a la plataforma.\nTot el temari actualitzat, amb videos, quadres sinòptics, esquemes i exercicis diversos.\nDesprés de cada unitat, accediràs a tests que et permetran avaluar l’assoliment dels continguts.\nClasses per videoconferència per a explicar part del temari i poder resoldre’t els dubtes de les classes gravades…\nUn equip docent amb una llarga trajectòria preparant alumnes per a assolir l’oposició, integrat per personal actiu en l’àmbit de l’Administració de la Generalitat.\nClasse online: tots els dilluns, des del 19 d’octubre fins al mes de març, de 17,30 a 19,00 h.\n(excepte dies 28 de desembre i 4 de gener)


Francesc Bailón descriu el paper de la dona inuit – AUGA\n3 de Febrer de 2014 1 de Desembre de 2015\n“La dona inuit i el seu paper en la cultura tradicional esquimal” va centrar l’última conferència de l’AUGA, dilluns passat. Més enllà dels tòpics, l’antropòleg Francesc Bailón va descriure com la llarga nit polar ha condicionat la vida d’un poble que aquí coneixem amb la forma despectiva d’esquimals; etimològicament: “els qui mengen peix cru”.\nL’antropòleg va relatar com en una gran part del país dels inuits el sol es va pondre a mig octubre i no el tornaran a veure fins la setmana que ve. Bailón, un vell conegut dels alumnes de l’AUGA, ha estat disset vegades al territori polar i coneix l’evolució d’aquesta comunitat de poc més de cent mil persones disseminades en un territori immens.\nAl territori inuit hi manen en tot i pertot les dones: a la casa, als pobles, als governs i en tots els càrrecs. Milers de noies inuits estudien a les universitats dels països més propers. Les dones es casen en un ritus molt peculiar i ràpid: saltant dalt del trineu de l’home escollit. El divorci és encara més ràpid: uns tres segons i sense cap paper. Els homes s’han dedicat a pescar i a preparar el peix per a ser menjat en la llarga nit d’hivern. I a causa del fred i dels atacs de l’ós durant les caceres, l’esperança de vida dels homes era de 27 anys, fins a principis del segle passat.\nEn menys de 60 anys, la comunitat inuit ha passat d’haver de sacrificar les filles menors de quatre anys per no veure-les morir de gana a una situació econòmica i cultural envejable. La independència d’àmplies regions inuits de les seves respectives metròpolis és farà aviat i sense cap problema, segons l’antropòleg.\nPrevious Article Asunción Moreno descobreix com fem parlar les màquines\nNext Article Mireia Sabaté descobreix “La Llacuna recupera”


Ara Llibres | Serveis editorials | 116 icones turístiques de Catalunya\nEn aquest llibre es poden veure els símbols iconogràfics de la identitat catalana que ajuden a projectar Catalunya en l'àmbit del turisme. Esdevenen una eina bàsica per identificar els trets diferencials de l'oferta turística del nostre país, representant i singularitzant Catalunya tant per la ciutadania com pels estrangers que la visiten. Tot plegat forma un vast catàleg en què, visual i conceptualment, es mostra un món d'elements i significats del nostre patrimoni cultural, natural i social.\nL'encàrrec d'aquest projecte ha suposat un gran esforç creatiu, d'imaginació i de treball constant. Ara Llibres s'ha encarregat del concepte i del disseny editorial. En primer lloc es va procedir a la identificació i recollida dels referents conceptuals per cadascún del àmbits temàtics; a continuació, es va fer un procés de selecció i fusió de referents destil·lant els elements iconics principals. Després va procedir a tots els passos que componen l'edició per deixar, en mans del lector, un complet catàleg d'icones.\nEl domini .cat entre les 116 Icones Turístiques de Catalunya\nCalçots, castellers o Montserrat com a icones turístiques de Catalunya


CUCADELLUM.ORG: El Consell d'Europa exigeix a Espanya que reformi el Codi Penal a fi que la llibertat d'expressió estigui lliure de càstigs\nEl Consell d'Europa exigeix a Espanya que reformi el Codi Penal a fi que la llibertat d'expressió estigui lliure de càstigs\nLa comissària de Drets Humans també veu amb preocupació el delicte d’injúries a la corona i demana al govern espanyol que el reformi en la línia dels patro9ns europeus de drets humans. En particular, Mijatovic reclama a Sánchez que tingui en compte la sentència del TEDH sobre la cremada de fotografies del rei d’Espanya a Girona (Stern Taulats i Roura Capellera contra Espanya) que establia un marge ampli de crítica per als representants públics.\nEl PSOE s’alia amb la dreta per a blocar una reforma de la ‘llei mordassa’\nPer segon cop en un dia, el PSOE s’ha aliat amb la dreta i l’extrema dreta per a rebutjar una proposició de llei de la CUP que demanava de derogar la Llei de Seguretat Ciutadana, rebatejada com a ‘llei mordassa‘. En el text també s’incloïa a més una reforma del codi penal per, entre altres qüestions, acabar amb el delicte de sedició.\nPrecisament ahir la Comissió de Venècia va demanar a l’estat espanyol una reforma de la ‘llei mordassa’ pel seu “potencial repressiu”. L’organització vinculada al Consell d’Europa va demanar que es revisin les altes penes que estableix la llei de seguretat ciutadana del 2015, així com les multes que preveuen. “Les multes poden tenir un efecte dissuasiu en la llibertat d’expressió”, afirmava.\nLa CUP va decidir de sotmetre a debat del ple aquesta iniciativa malgrat que el congrés ja està tramitant des de la tardor una proposició promoguda pel PNB per precisament reformar aquesta Llei de Seguretat Ciutadana que el PP va aprovar en solitari el 2015, quan gaudia de majoria absoluta. I, com era previsible, la seva proposta ha topat amb el rebuig de PSOE, el PP, Vox i Ciutadans.\nLa que va ser secretària d’Estat de Seguretat, Ana Botella, ha dit a la CUP que “no és seriós” pretendre derogar una llei com la de Seguretat Ciutadana sense una alternativa o “amputar” fins a quinze articles del Codi Penal, i li ha subratllat que si de veritat volen canviar les coses, abans han de condemnar la violència als carrers de les últimes setmanes i després posar-se a treballar presentant esmenes a la reforma de la ‘llei mordassa’.\nEls que sí que han avançat el seu suport a la iniciativa de la CUP han estat Unides Podem –soci del PSOE a La Moncloa– ,ERC, Bildu, Junts i el Bloc Nacionalista Gallec (BNG) amb arguments més o menys similars. Tot han retret al PSOE que prometés en el seu dia acabar amb la ‘llei mordassa’ i dos anys i mig després d’arribar al Govern no només no ho hagin fet sinó que a més l’hagin aplicat més que el PP. “Li han agafat el gust”, ha comentat el diputat de Bildu, Jon Iñarritu.\nEscrit per blanca alsina Etiquetes: corrupció, les llibertats de la democracia - llibertat en les comunicacions


L'Hospital de Formentera acull unes Jornades Balears de farmàcia hospitalària\nCreat el 13 Mai 2017\nL'Hospital de Formentera acull des d'ahir i la jornada d'avui unes jornades de farmacia hospitalària en la que es donen cita els serveis farmacèutics de consultes externes dels hospitals públics balears.\nLa trobada, que té caràcter annual, ha estat organitzada per la responsable de les consultes externes del Servei de Farmàcia de l'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera, Laura Anoz, en col·laboració amb els serveis homòlegs dels hospitals Mateu Orfila de Menorca i Son Espases de Palma i l'Hospital de Formentera.\n14 farmacèutics de consultes s'han format durant el divendres per la tarda i el dissabte pel matí en intel·ligència emocional i team building (creació d'equips) amb l'objectiu de milllorar la relació entre pacient i farmacèutic.\nPer a Laura Anoz, responsable de les consultes externes de farmàcia de les pitiüses "és molt important aquest tipus de formació ja que ens centram en aspectes més psicològics en l'atenxió als nostres clients, no tan sols els pacients sinó també el personal sanitari format per metges i infermers/es i que afecta a la sol·licitud d'informació, introducció de medicaments en l'hospital i el desenvolupament de protocols".\nCrida pública amb caràcter excepcional per a nomenaments temporals de metge/ssa SUAP\nCreat el 11 Mai 2017\nResolució del director gerent de l'Àrea de Salut d'Eivissa i Formentera, per la qual es fa una crida pública amb caràcter excepcional per seleccionar aspirants per als nomenaments temporals per a la categoria de metge/ssa SUAP.\nConsulteu la resolució\nL’Hospital de Formentera amplia el reforç d’urgències per a l’estiu\nEs contracten dos metges del 24 de juny al 7 de setembre, quinze dies més que l’any passat. El Servei d’Urgències comptarà de 9 a 21 h amb un equip més de metge i infermer.\nLlegeix més: L’Hospital de Formentera amplia el reforç d’urgències per a l’estiu\nDemà comencen les obres de rehabilitació de la casa pagesa "Es Porxet" que es troba dins del complex hospitalari Can Misses\nCreat el 09 Mai 2017\nDemà s'inicien les obres de rehabilitació de la casa pagesa que va haver de mantenir-se per ser BIC (Bé d'Interès Cultural) dins el recinte hospitalari Can Misses. La casa, que data del segle XVIII (any 1.719), va haver de ser envoltada pels edificis que componen el complex hospitalari i es troba situada davant de l'edifici E, que és on estan ubicades tant la cafeteria de personal, primera planta, com la de públic, a la planta baixa, i flanquejada pels edificis C, en el qual es troben els laboratoris i l'hospital de dia, i l'edifici G, hospitalització de psiquiatria, servei de radiologia i plantes d'hospitalització de medicina interna i traumatologia.\nLes obres contemplen la demolició dels annexos existents, actuacions en coberta i forjats, sanejament de la façana, substitució de la fusteria exterior i control arqueològic.\nLa superfície construïda actual és de 438,30 m i el pressupost de les obres (IVA inclòs) puja a 220.220,00 euros que assumirà la Concessionària. El termini d'execució és de 6 mesos.\nL'Àrea de Salut s'encarregarà de la coordinació, a través de la Comissió d'Obres, per garantir que les obres no afectin l'activitat assistencial. En aquesta Comissió d'Obres s'han establert entre altres mesures, que els accessos a les obres es realitzin pel vial inferior (al costat de col·legi) a partir de les 16 h, també que s'efectuï una revisió diària per part del servei de manteniment de els prefiltres dels climatitzadors dels edificis propers i que les finestres dels edificis confrontants a l'obra romanguin tancades.\n9 empreses es presenten al concurs del projecte de reconversió de l'Edifici J\nDijous finalitza el termini de presentació d'ofertes per a l'elaboració del projecte de reconversió de l'antic Can Misses. A finals d'aquesta setmana s'adjudicarà el concurs després d'haver-se reunit la taula de contratació en dues ocasions.\nLlegeix més: 9 empreses es presenten al concurs del projecte de reconversió de l'Edifici J\nCrida pública amb caràcter excepcional per a nomenaments temporals d'auxiliar d'infermeria\nCrida pública amb caràcter excepcional per a nomenaments temporals de metge de família\nConcert de violoncel per a nadons intraruterins\nL’Àrea de Salut d’Eivissa i Formentera publica el concurs per elaborar el projecte de reconversió de l’antic Hospital Can Misses\nPàgina 62 de 69


El Cine Club Garbí ha registrat una davallada d'espectadors\nConversem amb l’Àlex Cebollero, director del Cine Club Garbí.\nAl llarg de la conversa, Cebollero fa balanç del darrer any viscut al cinema de Palafrugell i comparteix les previsions de futur del club.\nEl micròfon de Ràdio Palafrugell es trasllada a les instal·lacions del Teatre Municipal de Palafrugell a l’atenció de l’Àlex Cebollero, director del Cine Club Garbí. Durant la conversa, Cebollero fa balanç de les dades d’audiència al cinema de Palafrugell durant aquest estiu 2021.\nEn primer lloc, l’Àlex Cebollero recorda l’any 2019 al Cine Club Garbí com “el millor any dels que portàvem aquí al teatre”. Comparteix que, tot i no ser com el 2019, aquest estiu 2021 “s’han complert les previsions i ha anat relativament bé”.\nEn segon lloc assegura que, tot i no recuperar l’interès complet del públic espectador dels darrers anys han “anat fent”. A continuació, defensa que el problema del descens d’espectadors cinematogràfics és mundial des dels orígens de la pandèmia.\nA continuació, l’Àlex Cebollero comparteix que l’element clau que assegura la continuïtat i el funcionament del Cine Club Garbí, és el conjunt de voluntaris i voluntàries que el fan possible.\nD’entre les dificultats afegides per l’arribada de la pandèmia de la COVID-19, es troba la continuïtat de les despeses. Tal com declara el director del club, “aquest any les despeses són iguals o més altes que l’any 2019 tot i la reducció del 50% d’espectadors”.\nEl Cine Club Garbí al servei del públic palafrugellenc\nUn dels altres factors que faciliten el funcionament del cinema a Palafrugell, és el tipus de públic: estable i fidel. Abans de finalitzar l’entrevista, Cebollero comparteix que la intenció és continuar i que “tenen la força i les ganes per fer-ho” a condició que es vegi el cinema com un servei al públic i no com una empresa.\nPer concloure, adjuntem la conversa íntegra amb l’Àlex Cebollero del Cinema Club Garbí a continuació:\nEtiquetes Àlex Cebollero Cine Club Garbí Cinema Cultura segura Estiu 2021


Fins al moll de l’os | Núria Juanico\nAvui dediquem un speaker’s corner a Joan Jordi Miralles que acaba de publicar ‘Una dona meravellosa’ a LaBreu Edicions. A Núvol recollim les crítiques de Salvador Company, Laura Basagaña i Núria Juanico.\nIl·lustració de Nú Miret.\nNomés es pot conèixer la veritat de la vida llançant-s’hi de cap. Res de límits ni barreres: els instints prenen les regnes quan les pròpies constriccions deixen d’estrènyer la llibertat. Com una goma elàstica cenyint el canell, Una dona meravellosa escanya la idea de felicitat i l’estampa contra els extrems carnals per extreure’n les pors, els dubtes i la desolació de qualsevol ésser humà. No hi ha espai per a les lamentacions a la novel·la de Joan Jordi Miralles, sinó una història crua i trasbalsadora que clava arrels ben profundes a la ment i es resisteix a marxar.\nQui pateix és la Neus. Casada amb un home que ronca, mare d’una filla emancipada, infermera a la planta de neurologia d’un hospital. En només un primer capítol, la Neus se separa del marit, s’enamora d’una jove (i odiosa) companya de feina i tasta el sexe amb un professional. A partir d’aquí, una espiral de depravació la xucla cap a una dimensió que desconeixia, governada per la luxúria i la fam de tot. La Neus neteja els culs dels malalts, però també s’afarta de pizzes i deixa que desconeguts se li escorrin a la cara mentre prova de trobar-se a sí mateixa en una fugida cap endavant.\nLa confusió emocional i el desconcert avancen in crescendo en una novel·la sense fre de mà ni sistemes de seguretat. Els intents per entendre la filla i una angoixa opressiva provocada per petits accidents envaeixen la història i l’asfixien cada vegada més, convertint la lectura en una cursa dolorosa però plaent, que encongeix l’estómac i el sacseja de dalt a baix.\nDe fet, aquest joc de pols oposats també irromp en la veu narrativa, que utilitza una fredor impersonal gens propera a les experiències de la protagonista. Les vivències de la Neus emanen una estranya empatia que, com la densa boira d’hivern, difumina les il·lusions i despulla la societat. Tan sols amb un llibre així es pot tocar el moll de l’os de la vida. I, malgrat que el viatge estigui ple de sotracs, el pòsit que deixa s’ho ben val.\nJoan Jordi Miralles LaBreu Edicions Núria Juanico\nMaria el 9 maig 2014 a les 12:41 ha dit:\nGenial, Núria! Comparteixo tot el que dius. La història de la seva protagonista t’acompanya durant dies. A mi m’ha passat, i a la meva parella també. Un llibre molt recomanable!\nbestiaferida el 11 maig 2014 a les 19:58 ha dit:\nEnhorabona per l’article, Núria Juanico, el trobo deliciosament redactat. Malauradament no he pogut fer-me amb la novel·la . Pel que sembla s’ha esgotat la primera edició ja que LaBreu, fent honor al seu nom, ha fet una molt breu i tímida tirada.\nEspero poder contrastar les teves paraules amb la meva lectura ben aviat.\nMireia Blonde el 13 maig 2014 a les 11:54 ha dit:\nÉs cert, el llibre no es troba, ni a Mataró, ni a Blanes ni a Granollers… una oportunitat perduda.