Una empresa projecta una línia d’alta tensió entre Maials i Rubí per transportar energia renovable - Diari de Rubí\nRubí és un dels municipis més afectats per les línies d’alta tensió a la comarca. / Arxiu (Mariona López)\nL’empresa Forestalia Renovables vol impulsar una línia d’alta tensió de 220kV entre Maials, al Segrià, i Rubí per transportar l’energia de diverses instal·lacions solars i eòliques que estan projectades en el territori del Segrià i les Garrigues, a Lleida. Es tracta d’un projecte d’iniciativa privada, però que ja ha rebut el vistiplau de la ponència ambiental de la Generalitat de Catalunya en el tram entre Maials i l’Albí, un primer pas administratiu per l’execució d’aquesta línia aèria.\nLa intenció de l’empresa aragonesa, que forma part del grup Asociación Empresarial Eólica, és aprofitar l’energia generada de més d’una desena de plantes solars i mitja dotzena de parcs eòlics que encara no estan en funcionament i traslladar-la fins a l’àrea metropolitana de Barcelona, on hi ha una elevada demanda energètica. Aquí és on entraria en joc la subestació situada a Rubí, que seria el punt de recepció de tota aquesta energia renovable, part de la qual es perdria durant el transport.\nLa línia d’alta tensió projectada entre Maials i Rubí tindria un recorregut aproximat de 160 km de línia aèria, amb el consegüent impacte ambiental i paisatgístic per l’entorn dels municipis afectats. El projecte compta amb l’oposició de bona part del territori lleidatà afectat, no només per les línies d’alta tensió, sinó també per aquests macroparcs eòlics o solars que generaran una energia que es consumirà a l’altra punta de Catalunya. De fet, alguns dels parcs renovables no han superat els tràmits administratius de la Ponència Ambiental i ara per ara, no es poden dur a terme.\nL’Ajuntament de Rubí va aprovar al Ple d’abril una moció en què es rebutjava precisament la possibilitat que noves línies d’alta tensió poguessin afectar Rubí. Fonts del consistori assenyalen que l’Ajuntament no ha rebut cap informació encara sobre aquest projecte, però que si ho fa presentarà les al·legacions oportunes en relació a l’afectació concreta que pugui afectar la ciutat. En cas que finalment aquesta línia d’alta tensió arribi a desenvolupar-se, el més probable és que a Rubí afecti les àrees de Can Serrafossà i Can Balasc, on es troba la subestació d’Endesa.\nLa posició de la Generalitat de Catalunya és favorable a aquest tipus d’infraestructures, segons ha explicat el conseller de Territori en funcions, Damià Calvet, en una entrevista als Matins de TV3 el dijous passat. El representant de l’executiu provisional considera que no hi ha alternativa si Catalunya vol avançar en la lluita contra el canvi climàtic: “O posem parcs eòlics i solars i transportem l’energia en línies d’alta tensió o ens veurem obligats a posar línies de molt alta tensió i comprar l’energia a França o l’Aragó. (…) Necessitem sobirania energètica per poder fer front a l’emergència climàtica”.


amb l'Associació de Festes de la Plaça Nova per la producció d'una exposició - Edicions Morera\nL’Associació de Festes de la Plaça nova produeix els materials de l’exposició “Per no perdre el temps. Calendaris tradicionals des del món rural a la sicietat industrial“. Aquesta és la primera exposició itinerant que va promoure Tonis de Taradell amb motiu de la festa de Sant Antoni, el 10 de gener del 2020 amb el títol de “Calendaris de Pagès“. En aquesta ocasió es presenta a La Casa dels Entremesos de Barcelona´(del 5 de desembre de 2020 al 31 de gener de 2021) amb la mostra de 60 calendaris originals del segles XIX i principis del XX.\nComissari de l’exposició: Norbert Tomàs\nTextos: Amadeu Carbó, Lola Escudero i Norbert Tomàs\nCoordinadores de l’exposició: Laia Camprubí i Lola Escudero\nFotografies i il·lustracions: Arxiu documental d’Edicions Morera, Arxiu de l’Associació de Festes de la Plaça Nova, Biblioteca Pública de Maó i Arxiu Fotogràfic de la Ciutat de Barcelona\nCorrecció de textos: Anna Balaguer\nDisseny: Fons Gràfic\nProducció plafons: Publiservei\nComunicació: Francesc Buxeda\nAgraïments: Xavier Cordomí, Montserrat Castells, Anna Garcia, Pere Marquilles, Anna López, Miquel Àngel Higueras, Josep Preseguer, Estanislau Tomàs, Joan Vilà, Costa Llibreter, Llibreria Farré, La Casa dels Entremesos.\nCalendari l’Ermità 2021 Exposició “PER NO PERDRE EL TEMPS”


'Rabin, l'últim dia' obre avui el Festival de Cinema Jueu\n‘Rabin, l’últim dia’ obre avui el Festival de Cinema Jueu\nTambé s'hi podrà veure el debut de l'actriu Natalie Partman com a directora\nExplicar el darrer dia de vida del president d’Israel Yitzhak Rabin (1922-1995), assassinat fa vint-i-dos anys per un extremista ultranacionalista. Aquest és el propòsit del film Rabin, l’últim dia, dirigit pel director israelià Amos Gitai, que avui a les vuit del vespre obre el divuitè Festival de Cinema Jueu a la Filmoteca de Catalunya de Barcelona. El festival durarà dues setmanes i s’hi podran veure nou films, la majoria de l’any 2015.\nRabin, l’últim dia és un film de ficció que inclou imatges d’arxiu. Reconstrueix les hores prèvies a la mort de Rabin, l’home que al costat del seu homòleg palestí, Iàsser Arafat, va lluitar enèrgicament per aconseguir la pau entre Israel i Palestina. El film serà presentat per Arnau Pons, Premio Nacional de Traducción 2015, i editor del llibre La nació i la mort, de la historiadora israeliana Idith Zertal, llibre cabdal que acaba amb una reflexió crítica i punyent sobre l’assassinat de Rabin.\nTambé s’hi podrà veure el debut com a directora de l’actriu Natalie Partman, amb el film A Tale of Love and Darkness (2015), que relata la fundació i la història turbulenta de l’estat d’Israel. Es basa en les memòries homònimes de l’escriptor i activista polític israelià Amos Oz. La sessió comptarà amb la presentació a càrrec de la historiadora Fania Oz-Salzberg, filla d’Amos Oz.\nLa resta de films que s’hi podran veure són:\nMunich72&Beyond. Documentari que explica el segrest i l’assassinat d’onze atletes israelians a mans de terroristes palestins durant els Jocs Olímpics de Munic 72. El film revela impressionants informacions inèdites sobre els tràgics esdeveniments.\nMenazka. Documentari dirigit per Isaac Borojovich, d’origen polonès, que va viure l’horror nazi en tres guetos i sis camps de concentració, i fou alliberat del de Bergen-Belsen el 15 d’abril de 1945. Borojovich mateix serà present a la projecció de divendres.\nL’orchestre de minuit. Film de Jérôme Cohen-Olivar sobre el retorn d’un jueu exiliat al Marroc, on recupera la història del seu pare, que era músic, i la seva banda.\nGett: el divorci de Viviane Amsalem. Els germans Ronit i Shlomi Elkabetz han fet una trilogia sobre l’emancipació de la dona a Israel. Aquest n’és el tercer film, que parla de la lluita d’una dona per divorciar-se del marit. A Israel els divorcis són legals si el marit hi consent.\nEl documentari Absent God tracta de la filosofia d’Emmanuel Lévinas, un dels pensadors més importants del segle XX. Serà presentat pel filòsof Xavier Antich.\nMr. Gaga. Documentari de Tomer Heymann sobre el procés creatiu, durant quatre dècades de carrera artística, del famós ballarí i coreògraf Ohad Naharin, director artístic de la Batsheva Dance Company d’Israel. Documentat minuciosament, el film presenta material d’arxiu abundant.\nLet’s Go, film de Michael Verhoeven sobre la societat alemanya de la postguerra. Vençuda per l’aflicció en el funeral del seu pare el 1968, Laura contempla amb una mirada nova la decisió dels seus pares d’instal·lar-se a Alemanya després d’haver sobreviscut a l’Holocaust. Basat en la novel·la autobiogràfica de Laura Waco. El director Michael Verhoeven serà present a la projecció.


A les urnes, ciutadans! (Esther Vera)\n5 min. 06/05/2017 19:04 Traduccions: Cat Eng\n651x366 A les urnes, ciutadans! / LAMARTARILE A les urnes, ciutadans! / LAMARTARILE\nFrança és avui un mur de contenció del feixisme a Europa. No són unes eleccions més, ni el Front Nacional (FN) és una dreta respectable. Marine Le Pen s’aparta cosmèticament de l’FN i somriu forçada als debats. Es presenta com un lideratge nou, però és l’hereva d’una llarga tradició francesa que cal combatre i aturar sense menysprear la seva capacitat de seducció històrica en temps de crisi.\nFa dècades, el seu pare i fundador de l’FN, Jean-Marie Le Pen, va publicar un llibre titulat La France est de retour [França torna], en què es declarava portaveu d’una “dreta popular” també “social i nacional”. Per concretar, es definia encertadament a ell mateix com un nacional populista. El fenomen a França ve de lluny. Per a alguns historiadors neix fa més d’un segle, abans de l’afer Dreyfus (1887-1900). La qüestió és que ha agafat forma una nova dreta que desafia el partit conservador i es nodreix també de l’audiència de l’extrema esquerra, que desestabilitza el joc polític i mobilitza les masses. S’atribueix la representació del poble, qualificat d’honest, oposant-lo als polítics lladres i corruptes, a les elits. Una dreta extrema que encara busca imposar l’emoció del poble a la lògica elitista. Una dreta que es deia i es diu social i ofereix protecció als petits contra els poderosos. El nacionalpopulisme necessitava fa un segle i necessita ara tres elements: la idea de decadència de la gran França, els culpables (immigrants?, jueus?, Europa?, l’euro?, la globalització?) que roben França als francesos i un salvador. L’FN no intenta al segle XXI atrapar l’electorat burgès tradicionalista, sinó la França enfadada que reclama solucions ràpides i un retorn al benestar.\nEl rebuig a la globalització és avui el gran motor ideològic de Le Pen. Crisi econòmica, lliure comerç, i una multiculturalitat que dilueix l’essència cultural, que s’entén que debilita l’excepció francesa. Aquest és el caldo de cultiu del proteccionisme a la francesa.\nLe Pen és l’ou de la serp. Irromp al cor de la democràcia francesa amb la brutalitat de la tradició política i familiar que encarna, però disfressada de líder respectable. La seva agressivitat hàbilment la fa jugar a favor seu definint-la com “l’expressió de la còlera de la minoria silenciosa”.\nLa filtració de les idees\nEl seu discurs és el de la mentida que no s’enrojola, del menyspreu, l’odi i l’amenaça, com es va veure en el debat televisiu amb Macron d’aquesta setmana. El candidat liberal és un exbanquer de 39 anys, tecnòcrata i gèlid, que no ha esvaït moltes incògnites sobre la seva capacitat de lideratge. Però la candidata del Front Nacional ha demostrat que no reuneix cap de les qualitats que es demanen a l’inquilí de l’Elisi.\nLa campanya ha sigut crispada i tramposa. Fins a l’últim minut hi ha hagut guerra bruta al que ja anomenen la fachosfera (de facho, feixista en francès). Insinuacions i campanya bruta contra Macron, publicades en mitjans americans pròxims a Trump, viralitzades a través de comptes russos que contaminen les xarxes socials i pronunciades per la mateixa Le Pen en ple debat televisiu. Robatoris de dades.\nLe Pen expressa una realitat que Macron haurà d’afrontar amb enormes dificultats si guanya. Des dels anys 80 l’FN ha penetrat profundament en el terreny polític i molt més enllà de les seves fronteres ideològiques.\nEl 21 d’abril del 2002 Jean-Marie Le Pen va deixar fora de la segona volta el candidat socialista Lionel Jospin obtenint 4,8 milions de vots. El 23 d’abril del 2017 la seva filla va aconseguir-ne 7,6, superant no només el candidat socialista sinó també el de la dreta tradicional. El 2002 Jacques Chirac es va negar a debatre entre les dues voltes amb el líder de l’extrema dreta. No el volia tenir al davant, al mateix plató, perquè deia que contribuiria a la “banalització de l’odi i la intolerància”. En aquests anys les idees s’han fet fortes i han guanyat respectabilitat pública.\nNo es pot amagar el malestar i les angoixes socials que han fet pujar l’extrema dreta i que es tornaran a manifestar en la tercera volta que vindran a ser les eleccions legislatives del juny. França és un país amb un sector públic gegant i un deute insostenible. La pèrdua de drets adquirits -probablement insostenibles actualment- serà la batalla dels pròxims anys. De fet, el sector públic gasta el 56% del PIB.\nParadoxalment, aquestes grans dificultats arribaran a curt termini si Emmanuel Macron aconsegueix guanyar. L’alternativa és un govern autoritari, xenòfob i que acabaria amb qualsevol possibilitat de reforma de la Unió Europea. Una França de l’odi. Macron guanyarà si l’esquerra maximalista que ja va enviar Lionel Jospin a l’infern i a Jean-Marie Le Pen a la segona volta presidencial davant de Jacques Chirac es tapa el nas i va a votar. La reforma econòmica a França és inevitable, la reducció del sector públic imprescindible, els francesos hauran de votar i deixar-se governar amb el cap o amb el fetge. Així de difícil és la tria en temps de ràbia. Així de perillosa per al conjunt d’Europa.


SERVEIS - GPU Publicitat Urbana\nCOMPRA DE MITJANS\nassessorament. què és el que vols?\ndisseny. tens una idea?\narts gràfiques. necessites solucions d’impressió?\nsuports publicitaris. amb quin suport ho vols?\norganització d’esdeveniments. què vols fer?\nquè és el que vols?\nnecessites solucions d’impressió?\namb quin suport ho vols?\nActualitzat el 06/05/2020\nEn compliment amb el deure d’informació recollit a l’article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de Juliol, de Serveis de la Informació i del Comerç Electrònic, l’informem que el lloc web i el portal d’Internet www.publicitaturbana.com (en endavant, el “Web”) és titularitat de GESTIÓ DE PUBLICITAT URBANA, S.L. (en endavant, GPU, S.L.), amb domicili social a C/. Dolors Bigas, 4 (locals 3-4) de 08174 Sant Cugat del Vallès (Barcelona) amb CIF nº B61524856.\nInscrita en el Registre Mercantil de Barcelona, al tom 30309, foli 74, secció 8, fulla B172154, inscripció 7ª.\nTelèfon: +34 93 406 75 76\nEl present avís legal regula les condicions d’ús del citat portal d’Internet.\nAmb caràcter general les relacions entre GPU, S.L. i els usuaris dels serveis telemàtics, presents a la Web, es troben sotmeses a la legislació i jurisdicció espanyoles.\nLes parts renuncien expressament al fur que els pugui correspondre i sotmeten expressament als Jutjats i Tribunals de Rubí per resoldre qualsevol controvèrsia que pugui sorgir en la interpretació o execució de les presents condicions contractuals.\nAcceptació de l’usuari\nAquest Avís Legal regula l’accés i utilització de la pàgina web que GPU, S.L. posa a la disposició dels usuaris d’Internet. Es considera usuari a la persona que accedeixi, navegui, utilitzi o participi en els serveis i activitats de la pàgina web.\nL’usuari queda informat, i accepta, que l’accés a la present web no suposa, de cap manera, l’inici d’una relació comercial amb GPU, S.L.\nL’accés i navegació al lloc web per part de l’usuari suposa l’acceptació de la totalitat de les presents Condicions d’Ús. En cas de desacord amb les condicions ha d’abstenir-se a usar el lloc web.\nL’accés a la pàgina web per part dels usuaris és de caràcter lliure i gratuït. Alguns serveis poden trobar-se subjectes a contractació prèvia del servei.\nEn cas de ser necessari que l’usuari aporti dades personals per accedir a algun dels serveis, la recollida i el tractament de les dades es realitzarà de conformitat amb la normativa vigent, en concret amb el RGPD. Per més informació, consulti la nostra política de privacitat https://publicitaturbana.com/politica-de-privacidad.\nLa visita al lloc web per part de l’usuari haurà de fer-se de forma responsable i de conformitat a la legalitat vigent, la bona fe, el present Avís Legal i respectant els drets de propietat intel·lectual i industrial de titularitat de GPU, S.L. o qualsevol altres persones físiques o jurídiques.\nL’ús de qualsevol dels continguts del lloc web amb finalitats que siguin o poguessin ser il·lícites queda totalment prohibit, així com la realització de qualsevol acció que causi o pugui causar danys o alteracions de qualsevol mena no consentides per GPU, S.L., al lloc web o als seus continguts.\nEl titular del web no s’identifica amb les opinions abocades en el mateix pels seus col·laboradors. L’empresa es reserva el dret a efectuar sense previ avís les modificacions que consideri oportunes en la seva Web, podent canviar, suprimir o afegir tant els continguts i serveis que es presten a través de la mateixa com la forma en la qual aquests apareguin presentats o localitzats en els seus servidors.\nQueda terminantment prohibit utilitzar qualsevol dels continguts del lloc web amb fins il·lícits, així com realitzar qualsevol actuació que causi o pugui ocasionar danys o alteracions de qualsevol tipus no consensuada per GPU, S.L., del lloc web o dels seus continguts.\nEls drets de propietat intel·lectual del contingut de les pàgines web, el seu disseny gràfic i codis són titularitat de GPU, S.L. i, per tant, queda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública, transformació o qualsevol altra activitat que es realitzi amb els continguts de la pàgina web, encara que es citin les fonts, excepte que es compti amb el consentiment previ, exprés i per escrit de GPU, S.L.. Tots els noms comercials, marques o signes distintius de qualsevol classe continguts en les pàgines web de l’empresa són propietat dels seus amos i estan protegits per llei.\nGPU, S.L. no concedeix cap llicència o autorització d’ús de ninguna classe sobre els seus drets de propietat intel·lectual i industrial o sobre qualsevol altra propietat o dret relacionat amb el lloc web, i en cap cas s’entendrà que l’accés i navegació dels usuaris implica una renúncia, transmissió, llicència o cessió total ni parcial d’aquests drets per part de GPU, S.L..\nQualsevol ús d’aquests continguts no autoritzats prèviament per part de GPU, S.L. serà considerat un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial i donarà lloc a les responsabilitats legalment establertes. GPU, S.L. es reserva el dret d’exercitar enfront l’usuari les accions judicials i extrajudicials que corresponguin.\nResponsabilitat i garanties\nGPU, S.L. declara que ha adoptat les mesures necessàries que, dins de les seves possibilitats i l’estat de la tecnologia, permeten el correcte funcionament del seu lloc web així com l’absència de virus i components nocius. No obstant això, GPU, S.L. no pot fer-se responsable de les següents situacions que s’enumeren a títol enunciatiu, però no limitatiu:\nLa continuïtat i disponibilitat dels Continguts.\nL ‘absència d’errors en els Continguts ni la correcció de qualsevol defecte que pogués ocórrer.\nL’absència de virus i/o altres components nocius.\nE ls danys o perjudicis que causi qualsevol persona que vulneri els sistemes de seguretat de GPU, S.L..\nL ‘ús que els usuaris puguin fer dels continguts inclosos en el web. En conseqüència, GPU, S.L. no garanteix que l’ús que els usuaris puguin fer dels continguts que en el seu cas s’incloguin en el lloc web s’ajustin al present avís legal ni que l’ús del lloc web es realitzi de forma diligent.\nL ‘ús per menors d’edat del lloc web o de l’enviament de les seves dades personals sense el permís dels seus tutors, sent els tutors responsables de l’ús que facin d’Internet. Els continguts als quals l’usuari pugui accedir a través d’enllaços no autoritzats o introduïts per usuaris mitjançant comentaris o eines similars.\nLa introducció de dades errònies per part de l’usuari o d’un tercer.\nGPU, S.L. podrà suspendre temporalment i sense previ avís, l’accessibilitat al lloc web amb motiu d’operacions de manteniment, reparació, actualització o millora. No obstant això, sempre que les circumstàncies ho permetin, GPU, S.L. comunicarà a l’usuari, amb antelació suficient, la data prevista per la suspensió dels continguts.\nIgualment, de conformitat amb els arts. 11 i 16 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de serveis de la societat de la informació i de comerç electrònic (LSSI-CE), GPU, S.L. es compromet a l’eliminació o, en el seu cas, el bloqueig dels continguts que poguessin afectar o ser contraris a la legislació vigent, els drets de tercers o la moral i ordre públic.\nGPU, S.L. utilitza cookies, a l’efecte d’optimitzar i personalitzar la seva navegació pel lloc web. Les cookies són fitxers físics d’informació que s’allotgen en el mateix terminal de l’usuari, la informació recollida mitjançant les cookies serveix per facilitar la navegació de l’usuari pel portal i optimitzar l’experiència de navegació. Les dades recopilades mitjançant les cookies poden ser compartides amb els creadors d’aquestes, però en cap cas la informació obtinguda per les mateixes serà associada a dades personals ni a dades que poden identificar a l’usuari.\nNo obstant això, si l’usuari no desitja que s’instal·lin cookies en el seu disc dur, té la possibilitat de configurar el navegador de tal manera que impedeixi la instal·lació d’aquests arxius. Per obtenir més informació consulti la nostra Política de Cookies https://publicitaturbana.com/politica-de-cookies.\nLa presència d’enllaços (links) a la pàgina web de GPU, S.L. cap a altres llocs d’Internet té finalitat merament informativa i en cap cas suposen suggeriment, invitació o recomanació sobre aquests. GPU, S.L. no assumirà responsabilitat pels continguts d’un enllaç pertanyent a un lloc web aliè, ni garantirà la fiabilitat, exactitud, amplitud, veracitat, validesa i disponibilitat tècnica.\nEn el cas de que a altres llocs webs s’estableixin enllaços a la pàgina web de GPU, S.L., no s’entendrà que GPU, S.L. ha autoritzat l’enllaç o el contingut del lloc web en el que es conté l’enllaç, tampoc es podrà incloure a la pàgina de l’enllaç continguts inapropiats, difamatoris, il·legals, obscens o il·lícits, ni altres continguts que siguin contraris a la legalitat vigent.\nGPU, S.L. es reserva la possibilitat de contactar amb el propietari del lloc web en el qual s’estableixi l’enllaç si considera que s’incompleix la normativa, així com d’exercitar les corresponents accions judicials i extrajudicials.\nGPU, S.L. es reserva expressament el dret a modi car unilateralment, total o parcialment, sense necessitat de previ avís, el present Avís Legal. L’usuari reconeix i accepta que és responsabilitat seva revisar periòdicament el present Avís Legal.\nBàsica sobre Protecció de Dades\nGESTIÓ DE PUBLICITAT URBANA, S.L. (des d’ara GPU, S.L.)\nPrestació de serveis online.\nGestió de usuaris web.\nComunicacions comercials relacionades amb els nostres serveis.\nGestionar dades aportades pels candidats a procés de selecció de personal.\nConsentiment exprés e interès legítim.\nNo es cedeixen dades a tercers, excepte:\n– Per obligació legal.\n– A empreses especialitzades en selecció de personal i anàlisis de perfils pels candidats a un lloc de treball.\nAccedir, rectificar i suprimir les dades, així com altres drets, com s’explica a la\nPot consultar la informació addicional i detallada sobre Protecció de Dades a les Clàusules annexes que es troben a https://publicitaturbana.com/politica-de-privacidad.\nA GPU, S.L. treballem per oferir-li a través dels nostres productes i serveis la millor experiència possible. En alguns casos, és necessari recavar la informació per a aconseguir-ho. Ens importa la seva privacitat i creiem que hem de ser transparents al respecte.\nPer això, i a efectes del previst al Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell de 27 d’abril de 2016 (en endavant, “RGPD”) relatiu a la protecció de les persones físiques en el que respecta al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades, i la LLEI 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (en endavant, “LSSI”), GPU, S.L. informa a l’usuari que, com responsable del tractament, incorporarà les dades de caràcter personal facilitades pels usuaris en un fitxer automatitzat.\nEl nostre compromís comença per explicar-li el següent:\nE s recullen les seves dades perquè l’experiència d’usuari millori, atenent els seus interessos i necessitats.\nS om transparents amb relació a les dades que obtenim sobre vostè i la raó per la que ho fem.\nL a nostra intenció és oferir-li la millor experiència possible. Per això, quan utilitzem la seva informació personal ho farem sempre complint la normativa, i quan sigui necessari, sol·licitarem el seu consentiment.\nEntenem que les seves dades li pertanyen. Per tant, si decideix no autoritzar-nos a processar-les pot sol·licitar que deixem de tractar-les.\nL a nostra prioritat consisteix a garantir la seva seguretat i tractar les seves dades d’acord amb la normativa europea.\nSi desitges obtenir més informació sobre el tractament de les seves dades, consulti els diferents apartats de la política de privacitat que es troben a continuació:\nDenominació social: GESTIÓ DE PUBLICITAT URBANA, S.L.\nDenominació comercial: GPU, S.L.\nDomicili social: C/. Dolors Bigas, 4 (locals 3-4) de 08174 Sant Cugat del Vallès (Barcelona)\nGPU, S.L. ha designat una persona de contacte interna com a coordinador de l’adaptació dins de la seva organització. Si vol fer una consulta amb relació al tractament de les seves dades personals, pots posar-se en contacte amb ell mitjançant el correu info@publicitaturbana.com.\nQuines dades personals recopilem?\nLes dades personals que l’usuari pot arribar a proporcionar:\nNom, direcció i data de naixement.\nNúmero de telèfon i adreça de correu electrònic.\nInformació relativa a pagaments i devolucions.\nA dreça IP, data i hora en la que ha accedit als nostres serveis, navegador d’internet que utilitzi i dades sobre el sistema operatiu del dispositiu.\nQualsevol altra informació o dades que decideixi compartir amb nosaltres.\nEn alguns casos, és obligatòria la complementació del formulari de registre per accedir i gaudir de determinats serveis oferts a la web; així mateix, no facilitar les dades personals sol·licitades o el no acceptar la present política de protecció de dades suposa la impossibilitat de subscriure’s, registrar-se o participar en qualsevol de les promocions en les que es sol·licitin dades de caràcter personal.\nPerquè i per a que tractem les seves dades?\nA GPU, S.L. tractem la informació que ens faciliten les persones interessades amb les següents finalitats:\nGestionar comandes o contractar algun dels nostres serveis, sigui online o a les tendes físiques.\nGestionar l’enviament de la informació que ens sol·licitin.\nD esenvolupar accions comercials i realitzar el manteniment i gestió de la relació amb l’usuari, així com la gestió dels serveis oferts a través del lloc web i les tasques d’informació, podent realitzar valoracions automàtiques, obtenció de perfils i tasques de segmentació dels clients amb l’objecte de personalitzar el tractament conforme a les seves característiques i necessitats i millor l’experiència en línia del client.\nD esenvolupar i gestionar els concursos, sortejos o altres activitats promocionals que es puguin organitzar.\nEn alguns casos serà necessari facilitar informació a les Autoritats o terceres empreses per motius d’auditoria, així com manejar dades personals de factures, contractes i documents per respondre a reclamacions de clients o de les Administracions Públiques.\nInformem que les dades personals que s’obtinguin com a conseqüència del seu registre com a usuari formaran part del Registre d’Activitats i operacions de Tractament (RAT), que s’actualitzarà periòdicament d’acord amb l’establert al RGPD.\nEl tractament de les seves dades pot fonamentar-se en les següents bases legals:\nConsentiment de l’interessat per a la contractació de serveis i productes, pels formularis de contacte, les sol·licituds d’informació o alta a e-newsletters.\nI nterès legítim pel tractament de dades dels nostres clients en accions de màrqueting directe i consentiment exprés de l’interessat per tot el relatiu a les valoracions automàtiques i elaboració de perfils.\nC ompliment d’obligacions legals per prevenció del frau, comunicació amb Autoritats públiques i reclamacions de tercers.\nQuant temps conservem les seves dades?\nEl tractament de les dades amb les finalitats descrites es mantindrà durant el temps necessari per complir amb la finalitat de la seva recollida (per exemple, mentre duri la relació comercial), així com pel compliment de les obligacions legals que es derivin del tractament de les dades.\nEn alguns casos, només quan sigui necessari, GPU, S.L. proporcionarà dades dels usuaris a tercers. No obstant això, mai es vendran les dades a tercers. Els proveïdors de serveis externs (per exemple, proveïdors de pagament o empreses de repartiment amb els que GPU, S.L. treballi poden utilitzar les dades per proporcionar els serveis corresponents, sens perjudici d’això, no utilitzaran la informació per finalitats pròpies o per cessió a tercers.\nGPU, S.L. procura garantir la seguretat de les dades personals quan s’envien fora de l’empresa i s’assegura que els tercers proveïdors del servei respecten la confidencialitat i compten amb les mesures adequades per protegir les dades personals. Aquests tercers tenen l’obligació de garantir que la informació es tracta conforme amb la normativa de privacitat de dades.\nEn alguns casos, la llei pot exigir que es revelin dades personals a organismes públics o altres parts, només es revelarà el estrictament necessari per al compliment d’aquestes obligacions legals.\nLes dades personals obtingudes també podran ser compartides amb altres empreses del grup.\nOn s’emmagatzemen les teves dades?\nAmb caràcter general, les dades s’emmagatzemen dins de la UE. Les dades que s’envien a tercers que no pertanyen a la UE, ens assegurarem que ofereixin un nivell de protecció suficient, ja sigui perquè compten amb Normes Corporatives Vinculants (BCR) o perquè s’hagin adherit al “Privacy Shield”.\nQuins drets l’assisteixen i com pot exercir-los?\nPot dirigir les seves comunicacions i exercir els seus drets mitjançant una petició en el següent correu electrònic: info@publicitaturbana.com.\nEn virtut del que estableix l’RGPD pot sol·licitar:\nD ret d’accés: pot demanar informació d’aquelles dades personals que disposem sobre vostè.\nDret de rectificació: pot comunicar qualsevol canvi en les seves dades personals.\nDret de supressió i a l’oblit: pot sol·licitar l’eliminació previ bloqueig de les dades personals.\nDret de limitació al tractament: suposa la restricció del tractament de les dades personals.\nD ret d’oposició: pot retirar el consentiment del tractament de les dades, oposant-se al fet que se segueixin tractant.\nD ret a la portabilitat: en alguns casos, pot demanar una còpia de les dades personals en un format estructurat, d’ús comú i lectura mecànica per la seva transmissió a un altre responsable.\nDret a no ser objecte de decisions individualitzades: pot sol·licitar que no es prenguin decisions que es basin únicament en el tractament automatitzant, incloent-hi l’elaboració de perfils, que produeixi efectes jurídics o afecti significativament a l’interessat.\nEn alguns casos, es podrà rebutjar la sol·licitud si sol·licita que s’eliminin dades necessàries per al compliment d’obligacions legals.\nAixí mateix, si ten alguna queixa sobre el tractament de les dades pot presentar una reclamació davant l’autoritat de protecció de dades.\nQui és el responsable de l’exactitud i veracitat de les dades facilitades?\nL’usuari és l’únic responsable de la veracitat i correcció de les dades incloses, exonerant a GPU, S.L. de qualsevol responsabilitat al respecte. Els usuaris garanteixen i responen, en qualsevol cas, de l’exactitud, vigència i autenticitat de les dades personals facilitades, i es comprometen a mantenir-les degudament actualitzades. L’usuari accepta proporcionar informació completa i correcta en el formulari de registre o subscripció. GPU, S.L. es reserva el dret de finalitzar els serveis contractats que s’haguessin celebrat amb els usuaris, en cas que les dades que hagi facilitat siguin falses, incompletes inexactes o no estiguin actualitzades.\nGPU, S.L. no respon de la veracitat de les informacions que no siguin d’elaboració pròpia i de les que s’indiqui altra font, per la qual cosa tampoc assumeix cap responsabilitat pel que fa a hipotètics perjudicis que poguessin originar-se per l’ús d’aquesta informació.\nGPU, S.L. es reserva el dret a actualitzar, modi car o eliminar la informació continguda en les seves pàgines web podent inclús limitar o no permetre l’accés a aquesta informació. S’exonera a GPU, S.L. de responsabilitat enfront a qualsevol dany o perjudici que pogués sofrir l’usuari com a conseqüència d’errors, defectes o omissions, en la informació facilitada per GPU, S.L. sempre que procedeixi de fonts alienes a aquesta.\nAixí mateix, l’usuari certifica que és més gran de 14 anys i que posseeix la capacitat legal necessària per la prestació del consentiment respecte al tractament de les seves dades de caràcter personal.\nCom tractem les dades personals dels menors d’edat?\nEn principi els nostres serveis no van dirigits específicament a menors d’edat. No obstant això, en el cas que algun d’ells es dirigeixi a menors de catorze anys, de conformitat amb l’article 8 del RGPD i l’article 7 de la LO 3/2018, de 5 de desembre (LOPDGDD), GPU, S.L. exigirà el consentiment vàlid, lliure, inequívoc, específic i informat dels tutors legals per tractar les dades personals dels menors. En aquest cas, s’exigirà el DNI o altra forma d’identificació de qui presti el consentiment.\nEn el cas de majors de catorze anys podrà procedir-se al tractament de les dades amb el consentiment de l’usuari, exceptuant aquells casos en els quals la Llei exigeixi l’assistència dels titulars de la pàtria potestat o tutela.\nQuines mesures de seguretat apliquem per protegir les seves dades personals?\nGPU, S.L. ha adoptat els nivells de seguretat de protecció de les dades personals legalment requerides, i procura instal·lar aquells altres mitjans i mesures tècniques addicionals al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robament de les dades personals facilitades a GPU, S.L..\nGPU, S.L. no és responsable d’hipotètics danys o perjudicis que es poguessin derivar d’interferències, omissions, interrupcions, virus informàtics, avaries telefòniques o desconnexions en el funcionament operatiu d’aquest sistema electrònic, motivades per causes alienes a GPU, S.L.; de retards o bloquejos en l’ús del present sistema electrònic causats per de ciències o sobrecàrregues de línies telefòniques o sobrecàrregues en el Centre de Processos de Dades, en el sistema d’Internet o en altres sistemes electrònics, així com de danys que puguin ser causats per terceres persones mitjançant intromissions il·legítimes fora del control de GPU, S.L.. Això no obstant, l’usuari ha de ser conscient que les mesures de seguretat a Internet no són inexpugnables.\nEn el lloc web www.publicitaturbana.com pot haver-hi enllaços a altres pàgines web. Al clicar en un d’aquests enllaços i accedir a un lloc web extern, la visita estarà subjecta a la política de privacitat d’aquell lloc web, quedant GPU, S.L. desvinculada de qualsevol classe de responsabilitat sobre la seva política de privacitat.\nEl lloc web de GPU, S.L. utilitza cookies, als efectes d’optimitzar i personalitzar la seva navegació pel mateix. Les cookies són fitxers físics d’informació que s’allotgen en el terminal de l’usuari, la informació recollida mitjançant les cookies serveix per facilitar la navegació de l’usuari pel portal i optimitzar l’experiència de navegació. Les dades recopilades mitjançant les cookies poden ser compartides amb els creadors d’aquestes, però en cap cas la informació obtinguda per les mateixes serà associada a dades personals ni a dades que puguin identificar a l’usuari.\nPot modificar-se la política de privacitat?\nAquesta política de privacitat pot modificar-se. Et recomanem que revisis la política de privacitat amb certa periodicitat.\nCookies pròpies. Són les que pertanyen a GPU, S.L.\nCookies de tercers. Són aquelles la titularitat és d’un tercer, diferent de GPU, S.L., que serà qui tracti la informació recollida.\nCookies tècniques i/o de personalització. Són aquelles que serveixen per millorar el servei, localitzar incidències, reconèixer a l’usuari, etc.\nCookies d’anàlisi i/o de publicitat. Són aquelles que serveixen per analitzar informació sobre la navegació i oferir publicitat, sigui genèrica o personalitzada.\nTÈCNIQUES: Són cookies PRÒPIES, de sessió, d’identificació, de configuració i de registre, estrictament necessàries per a la identificació de l’usuari i per a la prestació dels serveis sol·licitats per l’usuari. La informació obtinguda a través de les mateixes és tractada únicament per GPU, S.L.\nDE PUBLICITAT: Són aquelles que, ben tractades per nosaltres o per tercers, permeten la gestió, de la forma més eficaç possible, dels espais publicitaris que es poguessin incloure a la nostra pàgina web i/o emmagatzemen informació del comportament dels usuaris obtinguda a través de l’observació continuada. Gràcies a elles, podem conèixer els hàbits de navegació a internet i mostrar-li publicitat relacionada amb el seu perfil de navegació.\nLes cookies s’utilitzen per poder oferir-serveis i/o publicitat personalitzats, per analitzar el funcionament del sistema, reconèixer quan accedeix com a usuari, localitzar incidències i problemes que puguin sorgir i solucionar en el menor termini possible, així com analitzar i mesurar l’ús i activitat de la pàgina web.\nPer a la resta, sí que es necessita el consentiment de l’interessat que es pot sol·licitar per diferents vies. En el cas de GPU, S.L., s’entendrà atorgat si Vostè segueix utilitzant la pàgina web, sense perjudici que en qualsevol moment podrà revocar-i desactivar les cookies.\nEl lloc web de GPU, S.L., utilitza (o pot utilitzar) Google Analytics, una eina d’analítica web desenvolupada per Google, que ajuda els propietaris de llocs web a mesurar com interactuen els usuaris amb el contingut del lloc. Per la prestació de aquests serveis, Google Analytics utilitzen cookies que recopilen la informació, inclosa l’adreça IP del usuari que serà transmesa, tractada i emmagatzemada per Google en els termes fixats a la web Google.com.\nEl domini web www.publicitaturbana.com utilitza els següents tipus de cookies:\nCookie d’una experiència d’usuari que s’utilitza per determinar la llengua per defecte.\nCookies de Google. Transfereixen dades a Google.\nCookie de publicitat. Conté un valor únic generat aleatòriament que permet a la plataforma distingir navegadors i dispositius. Aquesta informació s’utilitza per mesurar el rendiment dels anuncis i proporcionar recomanacions de productes basats en dades estadístiques.\nGoogle Maps, Google + Implementa determinades utilitats de Google i pot emmagatzemar determinades preferències, com ara el nombre de resultats de cerca per pàgina o l’activació del filtre safeSearch, així com personalitzar els anuncis que es mostren a la cerca de Google, o les cookies “compartició social” per el G+1 de recomanació del peu de les pàgines.\nUtilitzem cookies per garantir que us donem la millor experiència al nostre lloc web. Si continueu utilitzant aquest lloc, assumirem que us plau. Política de cookies.D'acord


Llicència per a la instal·lació d'elements auxiliars d'obra\nNom del tràmit Llicència per a la instal·lació d'elements auxiliars d'obra.\nObjecte Llicència per a la instal·lació d'elements auxiliars d'obres (tanques, bastides, aparells elevadors o altres elements) amb ús de l'espai públic amb motiu de l'execució d'una llicència d'obres.\n- Fitxa tècnica de l'element auxiliar (en cas d'aparells elevadors).\n- Nomenament del contractista d'obra principal (no obligatori si l'interessat assenyala que va aportar amb anterioritat el document).\n- Plànol d'ubicació acotat de l'element d'obra sol·licitat, on es detallin les característiques de l'ocupació, indicant els metres d'amplada, longitud i alçada.\nPreu Segons Ordenança Fiscal 4.5 secció 1a i 7a.\nFitxa i manual d'especificacions tècniques: Fitxa i manual d'especificacions tècniques (únicament en cas d'ocupació amb APARELLS ELEVADORS)\nCertificat AESA: Certificat AESA (en cas que no consti a l'expedient d'obres i l'element superi l'alçada de l'edifici)\nPlànol d'ubicació acotat: Plànol d'ubicació acotat (indicant on es col·locarà l'element, i els metres d'amplada, longitud i alçada d'aquest)


Com provar la frescor de la mantega | l-groop.com\nCom provar la frescor de la mantega\nLa mantega té una vida útil d'aproximadament 3 mesos per a la no-venda i 5 mesos per a la mantega salada. Tot i això, segons les condicions d’emmagatzematge abans i després de la compra, la mantega es pot deteriorar més aviat i donar un sabor de rang a la cocció i al menjar. A continuació, es mostra la manera de provar si encara és fresc.\nComproveu la data de caducitat de l'embalatge.  Aquest ha de ser el primer indicador de la frescor de la mantega. Proper a la data d’ús o passat, i la mantega és menys probable que sigui fresca.\nComproveu com s’ha guardat la mantega. La mantega no ha d’estar exposada a la llum durant l’emmagatzematge. És per això que s'envolta a fons i és millor si s'emboliqui en paper. Si s’ha desembolicat, corre el risc de tornar-se més ràpid que fins i tot l’ús suggerit fins a la data. \nTalleu una petita llesca de mantega del bloc o enganxeu-la.  Mireu el color. Si l'interior de la mantega és igual que l'exterior, encara és fresc. Tanmateix, si l’interior de la mantega és més lleuger que l’exterior de la mantega, això vol dir que en té oxidat . Com a tal, la mantega ja no és fresca. \nOlor a la mantega. Hi ha persones que utilitzen aquest mètode millor que altres; si s’utilitza i consumeix molt mantega, hauria de ser obvi quan la mantega ja no olora a fresc. \nUna petita prova de gust també et pot dir molt; tindrà un gust agre o dolent si ja no és fresc.\nPuc menjar mantega que té una olor agre?\nNo, una olor agre indica que la mantega s’ha espatllat.\nPuc cuinar amb mantega que ha passat 6 mesos es ven per data?\nNo. La mantega és molt probable que es faci malbé.\nLa mantega porta dos anys al congelador. Està bé per coure amb?\nHauria d’estar bé, ja que estava congelat; tanmateix, la mantega congelada pot aportar un sabor estrany quan s'utilitza en la cuina.\nPuc fer forn amb mantega lleugerament més groga per fora que pel mig?\nHa d’estar bé, sempre que no faci olor ni agredolça. Podeu retallar l’exterior abans de coure amb la mantega.\nPer què la meva mantega té una forta olor de formatge?\nLa mantega no suposa que faci olor de curses. Si fa olor de formatge, la mantega gairebé s’ha espatllat. Llençar a les escombraries.\nPuc cuinar amb mantega que ha passat els 3 mesos?\nÉs poc probable que sigui segur, però si fa una bona olor i té un color brillant, pot estar bé per menjar. Tot i això, la seguretat no està garantida.\nPer què la mantega fresca salada o sense sal ha rebut una estranya olor agre? Compro a Anglaterra i a França en diferents punts de venda diferents, i trobo que 9 vegades sobre 10, aquesta nova olor és a la mantega.\nEs podria tractar d'una mantega "cultivada". Abans d’agradar-se, s’inocula la crema amb un cultiu de lactobacil (similar al cultiu utilitzat en el iogurt). Generalment es considera una cosa bona, encara que potser és estrany si no esteu acostumats. L’altra possibilitat és desvincular-se d’alguna altra cosa a les botigues (la mantega recollirà olors i sabors d’altres coses que l’envolten, inclosos els productes de neteja).\nQuant durarà un pal de mantega obert?\nCompreu mantega amb més freqüència en lloc de lliurar-se. És millor mantenir la mantega el més fresca possible a la llar. Utilitzeu mig pal o petits blocs de mantega si no us atrabeu la mantega molt ràpidament.\nLa vida de la mantega es pot allargar congelant-la. Tot i això, la mantega congelada no és bona per cuinar ja que pot aportar humitat quan es descongela.\nGuardeu sempre la mantega embolicada. No s’ha de deixar sense embolicar ni exposar a la llum. Utilitzeu el seu embolcall original o utilitzeu paper o paper.\nAixò s’aplica a la mantega de qualsevol font lletera de llet, per exemple, llet de vaca o llet de cabra.\nCom aclarir la mantegaCom congelar la mantegaCom fer mantega d'alvocatCom fer Beurre ManiéCom fer mantega a partir de llet cruaCom fer mantega dibuixadaCom fer mantega d'allCom fer mantega de pel·lícula per a les vostres crispetesCom mesurar la mantegaCom preparar la mantega de marihuanaCom suavitzar la mantegaCom suavitzar la mantega ràpidamentCom emmagatzemar mantega


WhatsApp pren mesures i decideix limitar temporalment algunes funcions d'ús\nL’aplicació de missatgeria imposa una retallada en l’enviament de vídeos a través de l’app: No podran superar els 15 segons de durada\nNo és aquesta la primera notícia que ens arriba d’aquest tipus en els últims dies. A mesura que diversos països decretaven l’estat de confinament obligatori pel coronavirus, com és el cas d’Itàlia, Espanya, Alemanya o França, les autoritats europees van demanar als proveïdors de serveis en streaming que reduïssin l’amplada de banda de les seves emissions per a no col·lapsar el servei d’internet.\nPlataformes com Netflix, Amazon Prime Vídeo, YouTube, entre altres, van decidir reduir la qualitat de la imatge de les seves emissions a qualitat SD (480p) i no van ser els únics a prendre mesures: també Sony o Microsoft, van decidir reduir la velocitat de les descàrregues en les seves plataformes de joc.\nEl cas és que amb l’excusa que a penes enviam missatges de text o que les imatges no pesen més que uns pocs kilobytes, semblava que WhatsApp quedava exclosa d’aquestes limitacions però finalment no serà així. I bona culpa d’això la té que el creixement del trànsit en l’aplicació ha aconseguit gairebé el 700% només en l’Estat.\nPer aquesta raó, WhatsApp ha decidit prendre mesures perquè estalviem dades i a partir d’ara s’imposa una retallada (temporal) en l’enviament de vídeos a través de l’app de missatgeria. Ja no podrem adjuntar al nostre estat clips que tinguin una durada de 16 segons o més, sinó que el nou màxim se situa en 15.\nNotícies relacionadeslimitacions funcions d'úsVideosWhatsapp\nUn comerç xinès de Cala Rajada fa donació de 350 mascaretes per al personal de diferents serveis municipals de Capdepera\nEl Congrés aprova la sisena pròrroga de l’estat d’alarma\nS’estendrà fins al 21 de juny El Ple del Congrés dels Diputats ha aprovat aquest dimecres la sisena pròrroga de...\nAquest dijous torna l’activitat als jutjats de Manacor\nAmb l’ús obligatori de mascareta i la instal·lació de mampares com a mesura de seguretat La suspensió dels terminis processals...\nMantenir la distància és clau per evitar infectar-se\nSempre ha estat la principal recomanació dels organismes internacionals, però ara ho avala un estudi Mantenir la distància és clau....\nEl vent del sud ha provocat aquest dimecres un important contrast de temperatures, de quasi 5 °C de diferència, entre el...


Com traduir de Wordpress a diversos idiomes desde el Català\nCom podeu veure en aquest Bloc, apareixen uns botons a l’àrea de la dreta que ens obren un altre pàgina amb la traducció de la pàgina actual al idioma que indica.\nAixò es gracies a un servei Web, que si posem uns codis html a un Giny (“Widget”) de WordPress que s’anomena “Text”, s’encarrega de obrir-nos una pestanya nova amb el text traduït al idioma seleccionat.\nLa pagina Web que ens dona els codis per introduir es http://www.empresadata.com/trad/ , aquesta traducció no es 100 per 100 perfecta però es una molt bona aproximació per poder escriure el nostre Bloc en Català i permetre que persones d’altres parles natives puguin també llegir el contingut.\nPer fer-ho hem de posar el Giny Text a la barra lateral principal i posar-li el contingut adequat segons els idiomes als que vulguem la traducció.\nAquí teniu una imatge que ensenya que ni ha de posar-se al giny Text per poder tindre aquest resultat.\nEs una forma de trencar la mandra i/o la dificultat tècnica de fer un Bloc multi llenguatge per poder fer servir el nostre i no limitar-nos a qui nomes entengui el Català.\nEn el cas que no vulguem / puguem fer servir el Giny de Text, també podem (si sabem el que fem) editar les plantilles del tema de WordPress afegint els codis html que indica la pagina de la traducció.\n← Historia de un ex fumador Servei gratuït de conversió d’arxius a la WEB →\n5 pensaments a “Com traduir el Bloc de WordPress a diversos idiomes desde el Català”\nSandra 11 abril 2013 a les 16:24\nJordi Llobet 18 abril 2013 a les 12:24\nÉs interessant, jo faig servir el qtranslate que facilment em permet canviar de idioma i et posa la web en multiidioma. Li faré una ullada amb al widget que comentes aviam que tal xuta i aviam si em puc estalviar el google translator. Bona feina i ànims amb el blog, m’agrada veure gent que publica en català!\nmargaridaortiz 5 desembre 2013 a les 21:05\nHola, gràcies per la informació.\nI què pots fer si et trobes un dia que tens ho tens tot traduit al castellà? He tornat a posar el català com a idioma, però els textos de les entrades estan en castellà i m’ha desfet els tags i les entrades que hi tenia.\nUtilitzo una versió lliure i no trobo el giny que em torni a la llengua original els textos.\nMoltes gràcies i bona feina\nRobert Dols Dols Autor de l'entrada 5 desembre 2013 a les 22:24\nGracies per el comentari, de totes formes no acabo de veure clar el problema que m’exposes, si amb dones mes detalls potser et podré ajudar.\nmargaridaortiz 13 desembre 2013 a les 19:17\nHola Robert, bé és complicat. Amb les actualitzacions, el tema s’ha modificat una mica. Però això no hauria d’haver-me eliminat les entrades i les dues que m’hi ha deixat no es tornen a posar en català, m’ha tret, els widgets, els enllaços, els tags, les imatges de la galeria… i tot, en castellà. No m’atreveixo a actualitzar-lo, perquè abans hauré de copiar-me els continguts tal i com surten ara pel web i anar copiant-los de nou… Sé que és ben extrany i no s’entén què ha passat. Les actualitzacions no donen aquests problemes. Gràcies de totes maneres per l’atenció.


Les parts i el tot: polítiques de representació nacional – A*Desk\nLa dificultat d’un debat desapassionat sobre els diferents nacionalismes depèn de la posició des de la qual volem parlar. Quan l’economia entra en joc, sembla que la discussió sobre la identitat es vegi alleujada: els diners ordenen, són l’agència que gestiona les vides i la misèria de moltes persones en situació de precarietat. Quan el principi de rendibilitat entra en joc, les polítiques identitàries dels nacionalismes es repleguen cap a noves posicions estratègiques. D’aquí es deriva una de les preguntes més conflictives d’acord amb la crisi econòmica a Espanya i la constant pèrdua de credibilitat en els anomenats “mercats”: ¿Resulta rendible seguir estant associats a la “marca” Espanya? De la qual sorgeix aquesta altra qüestió: Què hi ha allà fora? En l’economia financera del capitalisme tardà, on el valor de les nacions es taxa com al Monopoly, els sentiments sobre les identitats nacionals queden relegats al basar especulatiu de les “marques en els mercats”. L’esfera de l’art contemporani hauria de ser un lloc per a aquest debat desapassionat, un espai per a la discussió protegit dels vaivens de la política però amb vista a una interacció amb les polítiques públiques en matèria d’art. Almenys amb aquelles administracions que en tinguin. Els conceptes d’estat-nació, diferència cultural o identitats híbrides s’han convertit en comercialitzables. “Vendre nacions” o “vendre autenticitat” són part d’una activitat comercial. D’una banda, els productes culturals intensament connotats per la pertinença a un lloc són candidats al mercat de l’exòtic. De l’altra, tota especificitat cultural resulta d’un valor indefugible en un món cada vegada més globalitzat. Els grans museus d’art contemporani i les biennals són aparadors per a aquest intercanvi comercial. La transformació dels museus en corporacions els confereix un caràcter d’instruments del capital al servei dels governs. Una de les conseqüències d’aquesta transformació del museu contemporani en un complex d’entreteniment és l’exposició de gran èxit, un esdeveniment de gala ribetejat amb cridaneres campanyes de publicitat i màrqueting. Els defensors d’aquestes actuacions afirmen que aquests programes pretenen millorar la comprensió entre diferents cultures. Segons narra Brian Wallis, exposicions de masses com “Turkey: The Continuing Magnificence” (1987-88) i “Mexico: A Work of Art” (1990) van girar pels Estats Units amb la finalitat de vendre la imatge i els productes dels països en desenvolupament als mercats nord-americans . Els museus convertits en receptacles per a l’espectacle i el turisme van servir de contenidors per al branding d’identitats nacionals. A la dècada que va seguir, els museus i el comissariat simplement van heretar aquesta transacció de “paquets” nacionals. No cal acudir a les hemeroteques per recordar els rius de tinta que l’exposició d’art espanyol “The Real Royal Trip” va generar fa ara gairebé una dècada, quan l’any 2004 va recalar a el PS1 de Nova York sota la signatura de Harald Szeemann. Aquella intervenció participava de la tradicional (i encara en voga) promoció dels pavellons nacionals en exposicions internacionals però en l’era del Curating.\nAllò veritablement interessant d’aquestes modalitats representacionals rau en la mateixa d’idea de l’estat-nació, la qual és la solució al problema i el problema al mateix temps. És sabut que actualment aquest concepte travessa una crisi manifesta. D’una banda, la dissolució dels estats-nació en una supra-nació anomenada Europa és objecte d’un euro-escepticisme que té el seu epígon en la postura desconfiada (hereva del thatcherisme) de David Cameron al Regne Unit. D’altra banda, la Unió Europea únicament pot mantenir en un estricte recompte i ordenació dels seus membres integrants: els estats-nació. La dialèctica entre les parts i el tot, el fragment i la totalitat, poques vegades aconsegueix tanta complexitat com quan pensem en els extrems territorials i fronterers, doncs a la discontinuïtat simbòlica i política se li suma la continuïtat geogràfica i espacial. L’omnipresent bandera de la Unió Europea pot servir com tota una metàfora de les apories de l’estat-nació. Ella ensenya orgullosa dotze estels perquè aquest número és tradicionalment el símbol de la perfecció i l’harmonia, el complet i la unitat. Al contrari de la creença popular, el nombre d’estrelles no té res a veure amb el nombre dels estats membres (molt més nombrós). El cercle mostra un ordre, un sentit de la racionalitat mesurable. Tot el contrari a allò que una constel·lació d’estrelles realitza, és a dir, ordenar un aparent caos entre punts diametralment distants. Punts que apareixen desconnectats entre si i que poden generar una forma, un sentit, a través d’un exercici d’imaginació col·lectiva. En una constel·lació europea, quines serien les estrelles? A la bandera de la Unió Europea, cada estrella significa la figura jurídica de l’estat-nació. On ha quedat aquella idea d’articulació basada en una Europa de les regions? Existeix alternativa a l’estat-nació? ¿No és, en tot cas, un retorn a l’estat-nació tancat i abstret el que els corrents anti-europeistes populistes intenten forçar a l’actual conjuntura de col·lapse? L’estat espanyol ofereix un cas paradigmàtic en aquest sentit, amb dos nacionalismes puixants com el basc i el català contínuament pressionant sobre els vèrtexs sensibles de la integritat de la Forma. Lògica però paradoxalment, la única manera d’assolir un nou estatus vindria d’aquesta mateixa figura a la qual se li ha diagnosticat estar en crisi: l’estat-nació. Una Europa forçada a gestionar les estrelles apareix llavors com a horitzó, alternativa i solució però també com el problema de la realització.\nUna de les teories del postmodernisme que va establir al seu dia una nova relació entre el particular i l’universal va ser la del regionalisme. Els termes de “particular” i “universal” semblen ara més apropiats que el binarisme gastat de la relació entre allò local i allò global. Dins del debat de l’arquitectura, el regionalisme crític va emergir a finals de 1970 i principis dels 1980 com un corrent crític que usava les forces contextuals del lloc (la geografia, el clima i la cultura locals) per donar sentit a les noves construccions. Primer Alex Tzonis i Liane Lefaivre, i més tard Kenneth Frampton, van establir una teoria on la sensibilitat cap a l’entorn circumdant influïa decisivament en les formes de fer arquitectura. Però el regionalisme va ser més que això: va ser també una eina política del postmodernisme, crítica amb l’homogeneïtat de la modernitat, la forma d’organització política suprema de la qual era l’estat-nació modern. Les teories regionalistes pregonaven l’alliberament dels localismes, el culte al vernacle, la diferència i l’exotisme sense necessàriament haver de donar ales als múltiples nacionalismes inscrits dins de l’estat-nació . Aquest cant a la distinció podria fins i tot veure’s com una variant europeïtzant de l’aleshores tan de moda multiculturalisme. Però qui gosa avui dia ni tan sols emprar la paraula “regionalisme”? Lamentablement va passar a millor vida com una categoria cultural difícil de traduir a l’arena de l’idiolecte de la política.\nNo obstant això, no fa tant que la idea d’una “Europa de les Regions” ha estat impulsada des de diversos estaments europeus. Aquesta “Europa de les Regions” no ha acabat d’enlairar-se del tot com a entitat supranacional al temps que com a utopia realitzada de manera que el País Basc, Galícia, Catalunya, Bretanya, Saxònia, Valònia, Flandes, Tirol o Gal·les (per posar alguns exemples) poguessin establir una relació de veïnatge paritària dins d’una nova categoria: l’Euroregió. Estrelles en una galàxia. Sens dubte, hi ha tímids experiments, per exemple quan s’arriba a acords transfronterers, estrictament puntuals. Des del lloc on escric, l’Euroregió s’estén entre el País Basc i Aquitània incloent diferents territoris pertanyents als estats d’Espanya i França. Existeixen una sèrie de tractats econòmics per implementar aquesta Euroregió sorgida de l’aliança de dues regions en dos països veïns. Aquestes relacions transfrontereres són encoratjades per governs autonòmics i regionals així com pels propis estats; el regionalisme, en qualsevol de les seves variants, sembla sempre més tolerable que el nacionalisme. Però mentre que el concepte d’estat-nació sembla en decadència en un món globalitzat, l’actual configuració del mapa d’Europa podria fer efectiu el vell ideal neoliberal que Occident ha arribat finalment a un punt de la seva realització on (després de la desintegració de la ex-Iugoslàvia) el mapa sembla definitivament completat, i sense ànim de tornar a ser modificat. El credo neoliberal, però, es regenera constantment, com una substància mutable que elabora dels seus residus matèria de primera mà. Per aquest principi de rendibilitat inherent al capitalisme que apuntava al començament, si cal canviar els mapes, es canviaran. Allò que sembla estàtic als ulls de l’observador contemporani resulta mudable en el decurs de la història.\nPerò en el mercat global, el regionalisme té dificultats per vendre. A diferència de les ciutats, en competència les unes amb les altres per atreure al turisme i convertir-se en marques comercials, les identitats regionals mantenen una resistència a l’hora de vendre al mercat de la cultura internacional. Sociòlegs com Richard Sennett han reflexionat sobre les aliances econòmiques subreptícies entre ciutats pertanyents a països diferents, en una nova actualització de la constel·lació com a forma latent. N’hi ha prou d’agafar el prospecte comercial de qualsevol companyia aèria per visualitzar aquestes constel·lacions. Les grans i mitjanes ciutats són els llocs on les fluctuacions del capital global més se senten. El camp ha estat apartat del negoci ja fa temps. Tot això comporta el desplaçament de ciutadans a través de les fronteres. Això és encara més perceptible en l’àmbit de l’economia immaterial i cognitiva de la creativitat, de manera que la internacionalització dels contextos artístics ja no hauria de veure’s exclusivament com a “producte interior exportable”, sinó també en la hibridació internacional d’aquests focus urbans que són les ciutats. Quants comissaris i artistes internacionals d’altres latituds tenim a les nostres ciutats? La clau ja no està en com forçadament s’exporten artistes, sinó en com involuntàriament s’importen als nuclis urbans. “Importació” i “exportació” difereixen per complet del concepte d’”immigració”, que sempre és obligat, per molt que s’utilitzi desafortunadament l’eufemisme de “mobilitat exterior” com ha ocorregut en boca de la ministra d’Ocupació per descriure l’actual fugida de joves espanyols. Els corrents i els fluxos migratoris en l’art contemporani suposen una bona vara de mesura per a l’estimació del capital creatiu d’un país; quins països exporten, quins importen, etc. La reciprocitat d’ambdós moviments és la prova d’una situació a l’alça. No és casual que poguem fer una ullada a alguns països en ple procés d’expansió econòmica, Brasil, Mèxic a Llatinoamèrica; o Turquia; Polònia a Europa, i comprovar l’emergència d’artistes, comissaris i institucions d’aquests mateixos països. Algú coneix algun país amb major nombre de joves artistes i comissaris en contínua mobilitat global que Turquia?\nQualsevol identitat diferencial necessita d’un procés de trans-codificació o mediació dirigit al consens de l’aparell curatorial i discursiu de la institució art. Ara per ara, la forma de l’estat-nació és la que garanteix aquesta traductibilitat. L’altre gran paradigma que ja ha estat integrat i està sent explotat és el dels antics països comunistes d’Europa de l’Est. La imatge de l’artista de l’Est és completament localitzable i figurable en l’imaginari de la institució art. Però fora d’aquesta representació, l’estat-nació és l’agència que executa la realitat social i històrica d’aquest país traduïble a la comprensió regulada de les identitats. Els pavellons d’algunes nacions sense estat a la Biennal de Venècia, com en el cas conjunt de Catalunya i Illes Balears, parteixen amb un handicap des del començament i en la majoria de casos estan destinats a ser productes de consum intern, tot i estar davant d’un aparador internacional. Una veritable posició post-nacional per les artistes i agents productors implicats davant la disjuntiva d’haver d’actuar en representació implicaria no haver mai de prendre partit per alguna de les dues parts en conflicte, sinó més aviat el poder participar alhora d’una i l’altra però també, en una realització dialèctica, de cap de les dues.\n Brian Wallis, “Selling Nations: International Exhibitions and Cultural Diplomacy”, en Daniel J. Sherman/Irit Rogoff, eds., Museum Culture: Histories, Discourses, Spectacles (Minneapolis, MI, 1994), pp. 265-81\n Veure Peio Aguirre, “The State of Spain; Nationalism, Regionalism and Biennialization”, a e-flux Journal # 22, 2011. http://www.e-flux.com/journal/the-s…


pedagogia | enciclopedia.cat\nArt i ciència de l’educació.\nTradicionalment es referia als principis i mètodes per a l’ensenyament, per a la formació completa (física, intel·lectual, ètica, social) de l’infant; actualment, però, va més enllà del període escolar, ja que inclou totes les etapes de la formació de l’individu. Les opcions educatives que en el curs de la història han fet els diversos pobles, cultures i grups ideològics han donat lloc a intuïcions, utopies i realitzacions que es descriuen com a història de la pedagogia i de les quals bona part han estat assumides a partir del segle XIX per la pedagogia pròpiament dita, que les contempla sistemàticament en el pla teòric i pràctic, al costat de nous planteigs científics. En el procés històric cal remarcar les diverses aportacions. La figura del mestre transmetent la saviesa per la paraula i l’austera convivència en la natura, que troba la seva expressió més alta en Buda i en el budisme. L’aprenentatge de la codificació i la descodificació de la saviesa en el text escrit, fonamentant el minuciós ritualisme de l’escola xinesa al voltant de l’obra de Confuci. La formació de l’escriba i del guerrer al servei dels governants a l’Egipte i Babilònia; la del rabí al servei dels llibres sagrats i del poble escollit. La formació de l’heroi homèric, la de l’home culte, harmònicament desenvolupat, que Sòcrates, Plató, Aristòtil, Isòcrates i Xenofont posen al terme d’un procés educatiu descrit minuciosament en llurs obres; procés que és vist a l’antiga Roma com una reivindicació nacional enfront del miratge de Grècia, per Cató, i reprès després per Ciceró, Sèneca i Quintilià, els quals assumeixen l’herència de l’hel·lenisme alexandrí en els motlles romans.\nEl cristianisme, que conserva tradicions i texts educatius en les seves escoles monacals, catedralícies, etc, des de la caiguda de l’imperi Romà, i hi afegeix la visió ascètica de l’home al servei de Déu, d’un Basili, Agustí, Alcuí, etc, i les concepcions de la relació entre fe i ciència que es troben en les obres d’Abelard, Bernat de Claravall, Tomàs d’Aquino, etc, i que són a la base de la intervenció de l’Església en la creació de la universitat medieval. El Renaixement, que amb la seva revalidació de la cultura clàssica ofereix intuïcions pedagògiques com la de l’Escola Joiosa realitzada per Vittorino da Feltre i grans planteigs humanistes com els d’Erasme, Rabelais, Montaigne, Bacon. Les lluites religioses al voltant de la Reforma, que ha posat la Bíblia i l’ensenyament de la seva lectura com a condició indispensable per a la salvació, amb Luter i Melanchton; la reacció catòlica amb l’aparició d’ordes religiosos majoritàriament dedicats a l’educació i amb planteigs propis com els d’Ignasi de Loiola, per als jesuïtes, o els de Josep de Calassanç per a l’Escola Pia.\nEl segle XVII, que prefigura ja amb l’obra didàctica de Comenius i de Nicole i el grup de Port-Royal, les grans intuïcions pedagògiques de l’enciclopedisme, Montesquieu i Rousseau. La Revolució Americana i la Francesa, el desvetllament nacional suscitat per les campanyes napoleòniques, que comencen ja a traduir-se arreu en planteigs i realitzacions d’educació com a necessitat del poble; en aquest sentit i a partir de la darreria del segle XVIII, Condorcet, com a legislador, Pestalozzi, recollint els orfes de guerra, Fröbel, com a organitzador de l’escola elemental, són figures que preparen la concepció i la realització de l’escola per a tots, damunt la qual descansa històricament la pedagogia.\nLa pedagogia com a ciència de l’educació pot ésser datada a partir de l’alemany Herbart (1776-1841), que aplicà per primera vegada una reflexió científica a la seva pròpia pràctica d’educador, la descriví sistemàticament i la justificà en cursos universitaris i en la seva Pedagogia General, obra cabdal de la pedagogia tradicional centrada en la instrucció, la disciplina i una estricta formació ideològica, però obra que, al mateix temps, pel seu planteig científic, s’obre a noves perspectives.\nEl segle XIX en produeix diversos, lligats amb les grans concepcions filosòfiques i socials de Comte, Proudhon, Marx, Spencer i Durkheim, i acaba amb el naixement de l’escola nova o activa, que amb la seva concepció de la classe com a laboratori de pedagogia i d’aquesta, centrada tant en el desenvolupament integral del noi i les seves capacitats com en la transmissió d’un saber i d’unes normes, posa la base al procés dialèctic intern de la pedagogia activa a la primera meitat del segle XX. L’aportació de psicòlegs i metges com James, Key, Montessori, Decroly, Claparède, Wallon, Piaget, etc, fonamenta aquest procés i l’aparició de concepcions i d’experiències pedagògiques pròpies i les de Ferrière, Kerschensteiner, Dewey, Makarenco, Cousinet o Freinet dins el context més o menys explicitat de les societats respectives.\nLa segona meitat del segle XX assisteix, ja dins la concepció de l’educació com una tasca compartida a escala mundial amb organismes com la UNESCO, a l’anomenada explosió educativa, forta demanda social d’educació que es tradueix en noves implantacions i reformes en els sistemes educatius. Aquest procés dóna lloc a una nova dialèctica entre pedagogia i política que enclou la dialèctica interna ja esmentada i que tracta en cada cas d’adaptar a les necessitats socials no sols l’organització del sistema educatiu, sinó la pròpia tasca educativa que contempla la pedagogia. Dins l’acceptació gairebé unànime dels planteigs de la pedagogia activa, activitat investigadora i creadora del noi, treball individual i col·lectiu, disciplina natural, formació integral, etc, les escoles pedagògiques actuals són fortament dependents, per acció o per reacció, de la situació socio política en la qual apareixen.\nEls països socialistes ofereixen planificades investigacions i aplicacions pedagògiques com les de Leontev, Lurja, Lublinskaja i Sukhodolskij i també fenòmens com el de l’alfabetització a Cuba o la Revolució Cultural a la Xina de Mao. Els països occidentals, models tecnocràtics com el que pot servir un ensenyament programat a partir de les investigacions de Skinner; contestacions més o menys profundes, fonamentades en les crítiques i les aportacions de Marx, Ferrer i Guàrdia, Freud, el mateix Freinet i recuperades per sociòlegs com Baudelot i Establet i transformades pedagògicament per Milani i Lodi a Itàlia, Lobrot, Pagès, Vasquez i Oury a França, dins l’anomenada pedagogia institucional, Rogers als EUA, amb el no-directivisme a l’escola, o Illich amb el seu planteig d’antiscola. El Tercer Món ofereix models d’adaptació de diversos corrents i la pedagogia de l’alliberament de Freire.\nAvui la pedagogia ha de tenir en compte no sols els avenços de la psicologia, sinó també els de la sociologia, que permeten d’adaptar la tasca educativa a situacions i objectius concrets. Ha de contemplar el noi provinent d’un grup sociocultural i dins el grup classe, estudiat com un ambient organitzat on funcionen canals d’instrucció, comunicació i creativitat; ha de tractar també del paper del mestre com a organitzador d’aquesta classe, coneixedor i integrador progressiu dels nois en la tasca de la pròpia educació, i de la gestió de la mateixa classe. La didàctica de cadascuna de les matèries ha d’ésser relacionada amb l’ambient natural i socio cultural del noi, tenint en compte llengua, costums, etc. Exigeix una institució escolar amb coherència en l’equip de mestres i relació positiva amb els pares i els organismes d’administració educativa.\nLa pedagogia als Països Catalans\nLa introducció dels moviments culturals a Catalunya als voltants del 1900 afavorí el contacte amb les experiències que, dins la línia de l’escola nova, es portaven a cap a Europa. Més que un sistema pedagògic coherent i ben determinat, hom aplicà uns mètodes didàctics avançats on eren inclosos els principis alternatius que conformaven la nova pedagogia, i que només influïren en un àmbit reduït d’escoles privades que coexistien amb l’escola tradicional.\nParal·lelament es desenvolupà un corrent pedagògic anarquista recollit en els principis de l’escola racionalista, que es concretà a la fi del segle XIX en les escoles dels ateneus obrers i en la creació de l’Escola Moderna (1901) de F. Ferrer i Guàrdia. L’opció que representà l’escola única fou recollida pel Pressupost Extraordinari de Cultura de l’ajuntament de Barcelona del 1908; però, com sigui que, finalment aquest no fou aprovat, la possibilitat d’implantar una escola única de caràcter públic fou deixada de banda fins a ésser de nou recollida el 1936 en el pla del CENU. L’assaig dels mètodes didàctics de l’escola activa —Fröbel—, fonamentalment dirigit a l’ensenyament primari, fou aplicat per Pau Vila a l’Escola Horaciana (1905), a les Escoles Catalanes del districte VI, dirigides per J. Estrany (1906), i a l’Escola de Mestres de Joan Bardina (1906), que foren les que recolliren més fidelment les orientacions socials de l’escola nova.\nAltres centres privats, de caire però més classista, assajaren també l’aplicació dels mètodes actius, especialment des de la difusió del mètode Montessori: escola Vallparadís d’A. Galí (1910), Col·legi Mont d’Or i el Nou Col·legi Mont d’Or, que els aplicà també al segon ensenyament. El programa de Prat de la Riba promogué la racionalització dels ensenyaments tècnics i afavorí l’experimentació dels nous mètodes des dels organismes públics: el Consell d’Investigacions Pedagògiques (1913), dirigit per A. Galí, emprengué la tasca difusora mitjançant l’organització de cursets, escoles d’estiu, etc., on participaren els iniciadors del moviment de renovació pedagògica. La creació de la Comissió de Cultura per l’ajuntament de Barcelona a càrrec de M.Ainaud permeté la creació de centres pilot de caràcter públic —Escola del Mar, Escola del Bosc, lligades al moviment higienista de les escoles a plein air—. Malgrat el fre que suposà el període de la Dictadura de Primo de Rivera per a l’oficialització d’aquestes noves institucions, en l’àmbit privat s’avançà en l’experimentació de la seva aplicació —Mútua Escolar Blanquerna—. Amb la Segona República es pogué establir per primera vegada una escola catalana que recollia els principis de l’escola nova, però que no es dugué a terme d’una forma general fins el 1936 amb el pla del CENU.\nA partir del 1939, poques iniciatives tingueren lloc al marge de l’escola tradicional. Des del 1960 hom començà a introduir en escoles privades els mètodes propis de l’escola activa. L’Escola de Mestres Rosa Sensat representà el nucli promotor de la recuperació del moviment de renovació pedagògica i de les escoles d’estiu des del 1965 (ensenyament primari)


Assumir el diagnòstic - Fundació Kàlida\nÉS NORMAL QUE TINGUIS ESTRÈS, I POTS REDUIR-LO\nUn diagnòstic de càncer trasbalsa, esperis o no la notícia. L’allau d’emocions acostuma a ser aclaparadora, perquè imagines el pitjor encara que molts càncers responguin bé al tractament. Et qüestiones tot i la família i els amics també volen respostes, precisament quan encara estàs intentant assimilar el dictamen mèdic i allò què significa per a tu.\nEn aquesta pàgina t’ajudem a assumir un diagnòstic de càncer i a tractar amb les emocions i els problemes pràctics que això planteja.\nSi estàs llegint aquest article, probablement t’han dit que tens càncer o el té una persona estimada i estàs experimentant una varietat d’emocions aclaparadores o et sents confós, especialment si fa poc que t’han donat la notícia. La paraula fa por, poques coses hi ha que espantin més, malgrat que molts càncers responen bé al tractament.\nEls primers dies i setmanes solen ser desconcertants. Potser creus que reps molta informació o massa poca. No només et preocupa la malaltia, què significa per a tu i com afecta l’entorn més pròxim, probablement tens moltes altres coses al cap.\nEl càncer quasi mai arriba en un moment adequat. La vida, la feina, l’escola, la universitat, la família… tots exigeixen el seu temps i sovint també preocupa la situació financera i com resoldre aquest aspecte durant el procés oncològic.\nSi demanes consell, informació i suport des del principi, sentiràs que controles millor la situació. Probablement vols fer preguntes, esbrinar quina és la millor manera de superar el tractament de manera pràctica i emocional. Els suggeriments següents, recollits per l’equip de Kālida, t’ajudaran a afrontar el diagnòstic en els pròxims dies i setmanes.\nManeres d’afrontar un nou diagnòstic\nDescobreix els fets: és útil saber què esperar del tractament, quines altres proves calen i quant de temps durarà la teràpia. La capacitat de cadascú per assimilar informació és diferent, i és possible que vulguis anar-hi acompanyat perquè escolti i prengui notes per tu.\nAtenció a Internet: consulta pàgines fiables d’organitzacions reconegudes on la informació està dissenyada per ser realista però no aclaparadora. Trobaràs enllaços útils a la pàgina de Kālida.\nReconeix les emocions: viuràs una varietat de sentiments durant els pròxims dies i setmanes. Generalment es calmen quan avança el procés i s’adopten decisions, però cal admetre que aquest és un moment trasbalsador.\nTreball i finances: si estàs treballant, informa els teus caps que marxes per rebre tractament. Si les finances són una preocupació, busca consell. Pots visitar Kālida per parlar amb un assessor en serveis i prestacions socials.\nConeix a l’equip d’atenció mèdica: si tens contacte amb una infermera especialitzada a l’hospital on t’atenen, fes-li qualsevol pregunta. O explica el diagnòstic al metge de capçalera. També és recomanable guardar en un arxiu o carpeta la informació (cartes de l’hospital, cites…) i apuntar en un calendari les dates importants.\nLes proves necessiten temps: prepara’t per al joc de l’espera. El diagnòstic sovint només és la primera fase d’unes setmanes ocupades: hi ha més proves, escànners i cites abans d’obtenir tota la informació. Si t’angoixes o tens ansietat pels resultats, si les coses semblen trigar més del previst, no temis insistir en el seguiment.\nCuida el cos i la ment: intentar menjar bé, fer exercici suau i controlar l’estrès sempre ajuda durant el tractament contra el càncer, i també després. Kālida ofereix una varietat de tallers, cursos i grups que proporcionen les habilitats per afrontar el procés oncològic.\nSigues amable amb tu mateix: Si necessites allunyar-te de la feina o prescindir dels compromisos socials, fes-ho. Estableix contacte amb les persones que t’importen, però no sentis que t’han de veure per afrontar-ho. Aquest és el teu moment per reflexionar.\nParla amb els altres. Al principi, és possible que no en tinguis ganes, però parlar amb altres persones alleuja la tensió i les preocupacions. La família, els amics, l’entorn laboral poden ser una font de suport i consol. Si t’ofereixen ajuda, no dubtis a acceptar-la. (És possible que els hagis d’aclarir com et poden ajudar).\nDecisions sobre el tractament: és possible que hagis de triar entre diferents. No tinguis por de fer preguntes per aclarir dubtes amb l’oncòleg, la infermera especialitzada o el metge de capçalera. I si parles amb els nostres especialistes de suport oncològic, t’ajudaran a comprendre l’allau d’informació.\nCerca suport a través de grups presencials, fòrums en línia o centres com Kālida per a recuperar el control. Parlar amb altres persones que han viscut experiències similars, escoltar com van superar el tractament i com és ara la seva vida, acostuma a generar una sensació d’optimisme.\nÉs normal sentir-se aclaparat i molest en rebre un diagnòstic de càncer. Algunes persones se senten insensibles i entren en “pilot automàtic” per afrontar la situació des del primer dia. No hi ha una manera adequada de reaccionar, però si no dorms bé, has perdut la gana o l’ansietat t’aclapara, avisa a algú. Parlar dels teus sentiments amb el metge acostuma a ajudar.\nSi estàs esperant que comenci el tractament i tens símptomes que empitjoren o nous problemes, informa l’equip d’atenció mèdica. De vegades no cal preocupar-se perquè no estan relacionats amb el càncer, però és aconsellable comprovar-ho.\nSi desitges obtenir més ajuda, suport i informació per assimilar un diagnòstic de càncer i bregar amb les emocions i problemes pràctics que implica, som aquí per a acompanyar-te de forma gratuïta.


Actuacions legals per donar de baixa una assegurança - Advocat.cat | Advocats de Catalunya\nIniciar Sessió\tPublicar\tAssegurances\nActuacions legals per donar de baixa una assegurança\n12 juny, 2012\t0\tActuacions legals per donar de baixa una assegurança\nNo s’ha de fer però molts assegurats no tenen en compte els terminis marcats per Llei a l’hora de no renovar una assegurança i actuen sense miraments.\nAixí, les asseguradores es troben amb rebuts retornats pel banc, moltes vegades sense prèvia notificació per part dels seus clients, de manera que tot sovint es veuen temptades a reclamar l’import de la pòlisa. Això és difícil ja que en el moment d’anular la pòlissa normalment s’interromp el servei i per tant és complicat justificar el deute. Tot i així hi ha qui s’ha vist registrat a asnef o experian per aquest motiu. Estar en aquestes llistes pot ser problemàtic.\nSegons la Llei del Contracte d’Assegurança, i quan es refereix a les assegurances de cotxe o altres (no s’ha de tenir en compte això per les de vida), la durada d’una assegurança s’ha de contemplar a la pòlissa, sempre per menys de 10 anys, amb la possibilitat d’establir que es renovi una o més vegades per un període no superior a l’any cada vegada. El mateix article 22 d’aquesta Llei diu que les parts poden oposar-se a aquestes renovacions amb 2 mesos d’antelació (Nota a 2017: Aquest escrit es va fer l’any 2012 i la Llei va ser modificada posteriorment).\nAixò es pot malinterpretar avui més que mai, sobretot pels professionals del sector que es preocupin únicament de renovar un any més i citin només la part de l’Art.22 que més favorable els sigui. Es recomanable consultar amb especialistes ja que tothom s’atreveix a dir la seva però, tot i que moltes vegades sí se’n surten amb la seva, la Llei i les pòlisses són clares en aquest sentit.\nasseurancesbaixa assegurancesrenovació assegurancesseguros\tSobre l'autor\nNo s'ha de fer però molts assegurats no tenen en...\tDeixar una resposta


L'humanisme català\nUn jove Martí de Riquer (1914-2013) ofereix en aquest llibre la primera síntesi sobre les més rellevants manifestacions literàries que l’humanisme va deixar a Catalunya a la tardor de l’edat mitjana i l’albada dels nous temps moderns. A destacar l’afirmació: “en el segle XIV, només hi hagué humanisme a Itàlia i a Catalunya. A França i a Espanya entrà mig segle més tard”. És, aquest, un llibre que tants anys després de la seva primera edició continua essent una obra de referència per al lector interessat a conèixer un període cabdal de la història literària i cultural dels països de parla catalana.\n12 x 16,5 cm, 126 pàgines\nMartí de Riquer i Morera (Barcelona, 1914 - 2013) va ser un dels millors romanistes especialitzats en literatura catalana medieval, trobadoresca i del segle d'or espanyol. Llicenciat en Filosofia i Lletres per la Universitat de Barcelona, el 1942 comença a exercir la docència a la universitat i el 1945 obtingué el títol de doctor en Filologia Romànica per la Universitat de Madrid. El 1950 esdevingué el primer catedràtic d'Història de les Literatures Romàniques i el 1965 va ser nomenat vicerector de la Universitat de Barcelona. Entre el 1970 i el 1976 va impartir classes a la Universitat Autònoma de Barcelona i, de nou, a la Universitat de Barcelona fins el 1982. Va ser professor emèrit de la Facultat de Filologia fins el 1990. Part de la seva obra se centra en els estudis monogràfics i les nombroses edicions de La Chanson de Roland, el Cantar de Mío Cid, el Tirant lo Blanc i el Quixot.\nMembre de la Real Academia Española i la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, Martí de Riquer va rebre nombrosos guardons tant per la seva obra com per la seva trajectòria professional. Entre ells, destaquen els premis Ramon Llull (1970), Medalla d'Or de l'Ajuntament de Barcelona (1983), Menéndez y Pelayo (1990), Príncep d'Astúries de Ciències Socials (1997), Lletra d'Or (1999), Nacional de las Letras (2000) i la Creu de Sant Jordi (1992).


Disseny pàgina web Arenys de Munt - La Quadra\nDisseny pàgina web Arenys de Munt\nLa Quadra realitza projectes de Disseny pàgina web a mida que s’adapten a la imatge corporativa de l’empresa i de les necessitats que aquesta vol assolir. Al llarg dels anys ja hem desenvolupat projectes web per empreses d’arreu de l’estat en poblacions com Arenys de Munt.\nLa Quadra es un estudi de disseny especialitzat en Disseny pàgina web que ja ha realitzat treballs per empreses de Arenys de Munt.\nSi està cercant Disseny pàgina web Arenys de Munt sàpiga que li podem oferir un servei personalitzat i de qualitat amb el que obtindrà els resultats esperats i probablement millorarem aquests.\nSi desitja tenir més informació sobre Disseny pàgina web Arenys de Munt, l’animem a que ens contacti per a poder atendre’l personalment i encantats li explicarem tot allò que creiem que el pot ajudar a fer rentable el seu projecte web.\nEl convidem a que visiti el nostre portafoli perquè conegui alguns dels projectes desenvolupats i també la secció de serveis, on es farà una idea d’alguns dels nostres serveis, de totes maneres, preferim el tracte personal directe, per tant, si ho prefereix podem concretar una visita perquè ens pugui explicar de primera mà que vol aconseguir amb Disseny pàgina web Arenys de Munt i li proposarem l’estratègia més adequada per assolir-ho amb èxit.


EA la Garrotxa hi ha un problema greu que afecta persones i territori, i és la incapacitat de les successives administracions locals per coordinar el creixement econòmic amb la preservació de l’entorn...\nSegueixo entre fascinada i angoixada el fenomen de l’esclat del volcà de l’illa de La Palma. Fascinada perquè des que tinc memòria, observar-ne un de prop ha estat entre els meus desideris, i angoixada...\nS’acaba l’estiu i penso com ha estat de diferent dels de la meva infància, per més que l’escenari, El Mallol, a la Vall d’en Bas, m’ofereix la mateixa imatge que fa 50 anys. No hem ajudat a...\nM’aixeco amb la idea de dedicar aquest escrit a la fressa i la seva absència, i buscant inspiració al diari em trobo amb la casualitat –de fet, no hi crec– de què el tema ocupa dos peces. Per...\nDiumenge em van robar la bossa. Segons l’assegurança, un furt ja que no hi va haver violència. Com hi duia els carnets, faig la penitència de tramitar-los de nou.Ahir em tocava el DNI, i a Olot, on...


Prop del 40% dels morts per accident de trànsit en zones urbanes són vianants | Consumer\nProp del 40% dels morts per accident de trànsit en zones urbanes són vianants\nLes infraccions més comunes entre els vianants són la no utilització dels passos de zebra i no respectar els semàfors\nGairebé quatre de cada deu morts per accident de trànsit en zones urbanes són vianants. Així es desprèn de l’estudio “Accidentalitat per als vianants en nuclis urbans”, realitzat per l’Institut Mapfre de Seguretat Vial. L’informe indica que 12.602 persones van ser atropellades en 2003, de les quals 787 van resultar mortes, 424 en carretera i 363 en zones urbanes.\nLes infraccions més comunes comeses per vianants van ser la no utilització dels passos de zebra (19,5%), creuar antirreglamentariamente (17,9%) i no respectar els semàfors (7,9%).\nDos transeünts moren atropellats cada dia a Espanya, segons Mapfre\nContràriament al que es creu, el major nombre d’accidents amb implicació de vianant es produeix en ple dia (70,32%) i a la nit en vies suficientment il·luminades (22,94%). No obstant això, la lesivitat és molt més elevada quan l’atropellament es produeix en zones insuficientment il·luminades o no il·luminades amb fins a un 20,51%, enfront del 2,2% del dia i el 3,2% de les calçades amb enllumenat.\nRespecte al clima, la mortalitat en condicions de bon temps (2,78% dels accidents amb morts) és major que en condicions de pluja forta (2,20%). L’explicació pot ser, segons l’Institut Mapfre, que la velocitat mitjana dels vehicles és més reduïda amb pluja o plugim.\nLa majoria dels accidents en pobles o ciutats en els quals va estar implicat un vianant es va deure a infraccions comeses per ell propi vianant. Quant a la resta de causes de sinistres en zones urbanes, només el 7% té una relació directa amb la velocitat excessiva o inadequada del vehicle implicat, d’acord amb els atestats de tràfic.\nMalgrat aquesta conclusió, l’Institut Mapfre de Seguretat Vial alerta que la velocitat d’un vehicle comporta “serioses conseqüències” quan un vianant es veu involucrat, ja que té un 85% de probabilitats de morir si resulta aconseguit a 64 quilòmetres per hora, mentre que aquesta probabilitat es redueix al 5% si la velocitat és de 32 quilòmetres per hora.\nNens i jubilats\nEl grup de vianants més vulnerable davant els atropellaments és el format per nens i jubilats. De la xifra total de víctimes per aquesta causa en 2003, el 24,02% eren majors de 65 anys i el 13,34%, menors de 15.\nEls elements que més s’associen als punts d’atropellament greus són la presència de parades d’autobús, l’existència de boques de metre i la proximitat d’accessos o sortides de garatges.\nMalgrat el dramatisme de les xifres, l’Institut Mapfre de Seguretat Vial destaca que les mesures adoptades a les ciutats en els últims 10 anys han aconseguit reduir en un 20% el nombre de morts per atropellament. No obstant això, insisteix que les dades segueixen sent “alarmants” i, per això, “cal realitzar un esforç major per reduir tant el nombre d’accidents com el de víctimes”.\naccidents peatones-ca tràfic


CoronaZero - Coòpolis\nL’expansió del coronavirus ha portat a una situació que està tenint i tindrà afectacions per molts sectors de la població provocant una duresa en les condicions socials, econòmic¡ques i emocionals, amb una afectació forta als col·lectius amb situacions de precarietat i risc. Al mateix temps aquest context obre la possibilitat de demostrar la capacitat solidària amb la generació d’iniciatives comunitàries, orientades a fer front a la crisi provocada pel Covid-19.\nEn aquest context és de cabdal importància l’organització i la mutualització de serveis per a fer front de forma conjunta a la situació actual.\nEl canal #CoronaZero consisteix en una pàgina web que té per funcionalitat acollir, difondre i cofinançar iniciatives destinades a millorar les condicions de les persones afectades per la crisi del coronavius.\nAmb aquest canal, la Fundació Goteo posa a comissió 0% la seva plataforma de crowdfunding i crowdsourcing a disposició de les iniciatives orientades a fer front a la crisi sanitària actual, posant així a disposició la plataforma i el treball de l’equip tècnic de Goteo.\nEl canal està orientat a acollir iniciatives de diferents tipus:\nSanitàries: vinculades a sindicats, col·lectius, associacions de personal sanitari i/o que treballi a centres sanitaris (també celadores, personal de neteja, etc.) i qui vulgui aportar perquè la seva feina es pugui donar en bones condicions, enfortir xarxes de salut comunitària, prevenció, entre d’altres\nDesenvolupament de software / plataformes (preferiblement opensource), eines de processament de dades o que contribueixin a la investigació científica\nRecolzament a l’economia (pymes, ESS) i/o que s’orienti a evitar catàstrofes laborals, com caixes de resistència, o a cuidar aquells llocs de treball dignes, a enfortir xarxes de treballadors, a visibilitzar i acompanyar treballs invisibles (personal de neteja, de la llar, caixers/es, paradistes de mercats municipals, atenció a domicili a persones grans, etc.)\nAbastiment de productes bàsics: iniciatiques que o bé treballen com a productores locals, dirigides al consum km0, o que estan orientades a fer menys difícil el treball de transportistes, estibadors, que abasteixin de material sanitari bàsic a qui el necessiti, o en productes o serveis dirigits a la població en especial situació de dificultat i risc\nCures i dimensió comunitària: iniciatives orientades a acompanyar, facilitar, valoritzar les cures; així com a enfortir iniciatives comunitàries que les fan possibles\nLa Fundació Goteo, una plataforma oberta de finançament col·laboratiu i ètic que recull i impulsa campanyes de micromecenatge, crowdfunding social i open initiatives for the commons.\nGoteo vol ser una eina a disposició de totes les iniciatives que han sorgit per paliar les conseqüències de la Covid-19, per fer que la vida emergeixi amb més força, per contribuir a la investigació de manera oberta i per no deixar-se a ningú enrere.\nA través del canal, doncs, s’obre la possibilitat de finançar el projecte amb una campanya de micromecenatge i activar el crowdsourcing, és a dir, no només demanar que la gent aporti diners, sinó també sabers, materials i habilitats tot fent emergir els sabers de tothom i compartir-los.


'BIRDS OF PREY' I LA BANDA SONORA EXCLUSIVAMENT FEMENINA ESTABLEIXEN UN GRAN PRECEDENT - POP\nLa banda sonora exclusivament femenina ‘Birds of Prey’ constitueix un precedent important i sona increïble\nA la història dels àlbums de bandes sonores massives, és gairebé impossible arribar a un exemple contemporani que només inclogui dones, especialment un que inclogui tantes estrelles properes. Entra Aus de presa: l'àlbum , una entrada molt esperada al cànon de la banda sonora que posa noms emergents com Megan Thee Stallion i Normani a la mateixa cançó (Diamonds), i no necessita cap artista masculí acreditat per aportar força poder estrella a la taula.\nAcompanyant el Esquadró suïcida spinoff, Aus rapinyaires , la distribució de la música registrada imita la trama de la pel·lícula d'alguna manera. Aus rapinyaires segueix a Harley Quinn deixant la seva relació abusiva amb el Joker i entrant així en un territori perillós i desprotegit. És a dir, fins que es troba amb un grup de dones dolentes que es transformen en un equip de facto al llarg de la pel·lícula. També consta que aquestes dones col·laboren i connecten, la compilació les fa augmentar de manera efectiva a un nivell de visibilitat general que (gairebé) cap d’elles podria haver aconseguit per si sola.\nMolts dels cantants i rapers acreditats encara són relativament desconeguts, però les seves ofertes són tan convincents que és difícil escoltar-les sense voler buscar més cançons de cadascun d’ells. Per descomptat, estrelles més grans com Halsey (Experiment On Me) i Megan i Normani amb el seu èxit evident, Diamonds, Summer Walker (I'm Gonna Love You Just A Little Bit More) i Saweetie (Sway With Me) ajuden a aportar oients, però saltar-se basant-se en noms que encara no són del tot familiars significarà que falten algunes de les millors cançons del recopilatori.\nHi ha Maisie Peters, una compositora anglesa que va contribuir amb el que ella anomena bop feminista al projecte amb Smile, incloent-hi el pròxim furatge de subtítols d'Instagram, és la meva festa, el meu cos, el meu negoci, i aquest sentiment emocional es fa ressò en un format sonor totalment diferent en el ganxo Danger del raper de Memphis, Jucee Froot: és tot - festa de noies i no poden venir nois, lliurada en el seu decisiu empat amb un toc de burla i molta actitud.\nEl tema principal de l’àlbum, Boss B * tch, de Doja Cat, també té el potencial de ser un èxit i constitueix una altra entrada al catàleg de Doja, ja contagiós, que demostra que té totes les característiques d’una estrella. Un dels pocs temes estimats del disc és Summer Walker, I'm Gonna Love You Just A Little More Baby, que destaca una mica entre els furiosos i la misandria que impregnen la resta del disc, però és un bon respir. atmosfèricament, i hauria tingut fàcilment cabuda en el seu disc de 2019, Per damunt de .\nA més, hi ha la nova cançó de l’ex-harmonitzadora companya de Normani, Lauren Jauregui, Invisible Chains: una balada dramàtica amb prou percussions per mantenir les coses interessants. En la línia més lenta, la balada popular i negra de Charlotte Lawrence, Joke’s On You i Jurnee Smollet-Bell (també coneguda com la canària negra de la pel·lícula) que cobreix It's A Man’s Man’s Man’s World per al seu debut musical són moments brillants. La portada lenta de la melassa d’Adona, Hit Me With Your Best Shot, reimagina de manera similar l’himne del rock com una burla bluesy i desgavellada de Lana Del Rey, i els fanàtics de reconeixeran Sway With Me com una interpretació de l’emblemàtic estàndard de jazz Sway popularitzat per Dean Martin , que en realitat va ser escrit inicialment pel compositor mexicà Luis Demetrio.\nGalxara, mig nicaragüenc, apareix a la pista amb Saweetie, i la seva versió s’inclina fortament a les arrels llatines de la pista, ressuscitant-la de l’era del jazz i portant-la amb força al 2020, quan el protagonisme del pop llatí és a tot arreu, inclosos els escenaris tan gran com l'espectacle de la mitja part del Super Bowl. També cal destacar que la pel·lícula va ser escrita i dirigida per dones de color ( Christina Hodson i Cathy Yan , respectivament), i la majoria de l'àlbum també està compost per ells. Tenint en compte la composició històrica de les pel·lícules de superherois, es distingeixen principalment els homes, i les estrelles dones rares com Harley també són principalment blanques, cal destacar l’èmfasi en la inclusió aquí.\nTot i que és impossible separar algunes bandes sonores de les seves pel·lícules corresponents, la gran qualitat de les cançons Aus rapinyaires i la temàtica profundament relacionable (d’enfadat, trist, amorós) fa que el projecte sigui una bona escolta encara que no tingueu cap interès ni experiència en la pel·lícula. Tanmateix, la idea d’escoltar algunes d’aquestes cançons enmig d’una seqüència de lluita és un motiu igual de convincent per sortir a veure-la, fins i tot si les adaptacions còmiques no han estat les vostres coses en el passat. Tot el punt de Aus rapinyaires és canviar algunes de les antigues idees errònies i desigualtats històriques del gènere i, amb la cura d’aquesta banda sonora, han fet un pas enorme en la bona direcció.\nAus de presa: l'àlbum surt ara a través de Atlantic Records. Aconsegueix-ho aquí .\nAlguns artistes tractats són artistes de Warner Music. Uproxx és una filial independent de Warner Music Group.\ncom sobreviure al llibre de la presó