David Casas, 25 anys al Consell Esportiu del Maresme\nEl Consell Esportiu del Maresme té com a principal objectiu el foment, l’organització i la promoció de l’activitat esportiva en edat escolar dins de la comarca. El seu gerent i secretari tècnic és David Casas, que ara compleix un quart de segle en aquesta entitat privada d’interès públic i social i sense afany de lucre. En David treballa a la seu del CEM a Mataró amb Jordi Matas com a president i Ivette Callorda i Manoli Ríos com a tècniques.\n“Volem que els nens i nenes (també els adults) practiquin esport i activitats en moviment, no importa la competició”\nAcabes de celebrar 25 anys al CEM, t’ho esperaves?\nDoncs no. Hi vaig entrar provisionalment en un torn de mitja jornada per substituir una persona que canviava de feina i encara hi soc.\nEstava de monitor i coordinador a dues escoles de Calella. L’any 1996 havia col·laborat amb el consell en l’organització de la Trobada Aleví, un esdeveniment amb prop de 3.000 nens i nenes fent esport per tota la comarca. Els responsables del consell en aquell moment em coneixien, especialment Jaume Sagrera, que va ser qui em va proposar. Unes setmanes més tard, el tècnic del consell volia canviar de feina i jo vaig entrar com a solució provisional.\nDe la provisionalitat a la gerència.\nDes de finals del 1996 a la situació actual tot ha canviat molt. El meu primer contracte amb el consell és del gener de 1997; el CEM d’aleshores i el d’ara són molt diferents. En aquests 25 anys he fet totes les funcions i ja en fa set que ocupo la secretaria tècnica/ gerència. Hem passat èpoques de tota mena, dolentes, molt dolentes amb greus problemes econòmics i ara, per sort, i amb molt d’esforç, estem possiblement en el millor moment del consell; col·laborem amb molts ajuntaments, amb el consell comarcal i tenim una junta directiva, formada per tècnics, professors i representants polítics que comprenen i defensen l’esport escolar.\nQuines coses destaques d’aquests 25 anys?\nLes relacions personals. Per exemple, amb la Manoli, que fa més de 20 anys que estem junts. Ara fa uns anys que la Ivette s’ha incorporat al consell. Les persones de cadascuna de les juntes directives, els membres dels comitès… amb tants anys he conegut molta gent que estima l’esport.\n“En esports d’equip, el voleibol, amb més de 1.000 participants, és l’esport capdavanter”\nAlguns exemples del canvis?\nFer les classificacions, fotocopiar-les, enviar-les per correu a les escoles, o anar a Barcelona a tramitar les assegurances ocupaven pràcticament tot el temps del personal del consell dels anys 90. Ara, amb internet, tot això es fa amb uns minuts i estalviem muntanyes de paper. Avui dia tot es tramita de forma telemàtica i amb molta immediatesa.\nEn això també hi ha hagut canvis. Els primers anys, el futbol sala i el bàsquet eren molt predominants en l’esport escolar. Avui el bàsquet ha desaparegut a les escoles de tota la comarca i el futbol sala va clarament a la baixa. En esports d’equip, el voleibol, amb més de 1.00 participants, és l’esport capdavanter i el patinatge i les gimnàstiques són els més practicats en esports individuals. Això fa que, contràriament al que passa a moltes comarques catalanes, al Maresme l’esport escolar femení supera al masculí.\nQuines coses destaques del que s’ha anat fent tots aquests anys?\nEl grup de treball de professors, les trobades poliesportives i de vòlei platja, la celebració del dia Mundial, la Campanya de Mataró a Tòquio i l’enorme repercussió que ha tingut a les escoles, als mitjans de comunicació, els premis rebuts… el treball actual amb les escoles és molt més que posar en marxa una lliga. Treballem per oferir esport i activitat més enllà de la competició del cap de setmana. Per al Consell allò important és l’esport i l’activitat física. També és destacable la formació, tant del professorat com dels joves que volen entrar professionalment al món de l’esport. Finalment, esmentar les activitats de lleure per a adults.\n“Hi ha moltes coses que el consell pot fer encara; Hem d’arribar a més escoles i entitats”\nI quines coses queden per millorar?\nLa gestió directe dels Tutors de Joc és un objectiu que ens hem marcat per als propers cursos. Cal augmentar l’oferta d’esport i activitat física per a infants i persones amb diversitat funcional. Sobretot, també hem de seguir treballant per tal que la comarca ens conegui més. El consell és encara força desconegut en alguns municipis. Hem d’arribar a més escoles i entitats ja que la nostra opció és una alternativa clara a l’esport federat.\nLa pandèmia ha dificultat algunes activitats, però al Maresme, tenim més llicències escolars aquest curs 2021/2022 que la temporada anterior a la Covid.\nA més del Consell, la teva relació amb l’esport està molt lligada al voleibol.\nFa gairebé 30 anys que estic lligat al voleibol com a jugador, entrenador, coordinador i directiu a Calella, Mataró i a la federació catalana. També vaig tenir la sort de ser membre del comitè organitzador de les proves del campionat del món de volei-platja que es van fer a Barcelona dos anys seguits. Una experiència inoblidable.\n“Contràriament al que passa a moltes comarques catalanes, al Maresme l’esport escolar femení supera al masculí”\nFinament, l’esport escolar en general a Catalunya com el veus?\nDurant massa anys s’ha vist l’esport escolar com el germà petit de l’esport. En aquest sentit, les institucions no han apostat gaire per un esport escolar potent com s’ha fet en altres països. Un exemple clar d’això va ser quan durant la pandèmia es permetia entrenaments de grups federats i no d’escolars que practicaven les mateixes modalitats. Per sort es va rectificar i ara ja està resolt. Potser caldria apostar per un esport purament escolar fins a una determinada edat, per tal que tots els nens i nenes puguin fer esport amb les companyes i companys de l’escola. Cal incidir molt que nens i nenes, joves, adults i gent gran ha de fer activitat física, ja sigui esport federat, escolar o de lleure. Des del Consell Esportiu del Maresme seguirem treballant per fer-ho possible.\nArriba el 3r Concurs Fotogràfic sobre activitat física i esport


Terrassa crea una targeta d'autobús per viatjar de franc fins a l'hospital de la ciutat - Social.cat\nTerrassa crea una targeta d'autobús per viatjar de franc fins a l'hospital de la ciutat\nS'anomena T-Hospital, es unipersonal i es pot utilitzar de forma il·limitada\nDimecres, 18 de desembre de 2019 | 11:00 h\nMés de 600 veïns ja han sol·licitat la THospital | Norma Vidal (ACN)\nEls veïns i veïnes de Terrassa ja poden viatjar gratis fins l'hospital de la ciutat. Aquest dimarts ha entrat en funcionament la nova T-Hospital, un títol de transport unipersonal que permet utilitzar de forma il·limitada i gratuïta els servei d'autobús urbà per accedir a aquest centre sanitari.\nLa iniciativa pretén donar resposta a la reivindicació ciutadana que exigia millorar i facilitar l'accés a aquest equipament, a l'hora que vol potenciar l'ús del transport públic. Totes les persones que estiguin empadronades a la capital vallesana poden sol·licitar el nou títol de transport. Fins ara més de 600 ciutadans ja l'han demanat.\nLes línies d'autobús que connecten el centre de la ciutat amb l'Hospital de Terrassa registren prop de 500.000 usuaris anuals. La tinenta d'alcalde de Territori i Sostenibilitat de Terrassa, Lluïsa Melgares, ha explicat que la idea de posar en marxa aquest títol de transport va sorgir pel fet que l'Hospital de Terrassa es troba en una “ubicació complicada”. Ha recordat que els ciutadans que hi van en cotxe troben problemes d'aparcament i en cas de voler estacionar el vehicle al pàrquing del centre sanitari han de pagar.\nLa implantació de la T-Hospital tindrà un cost aproximat per a l'Ajuntament de 130.000 euros anuals. La mesura forma part de les accions que el govern municipal ha promogut per avançar cap un nou model de ciutat per preservar el medi ambient i combatre la crisi climàtica que Melgares ha denominat “revolució verda”.\nLa T-Hospital no té caducitat i el seu cost és d'1 euro en concepte d'emissió i gestió de la targeta. La poden sol·licitar les persones empadronades a Terrassa que no siguin beneficiàries dels títols de transport T-Blanca o T-16. La demanda es pot fer a través de la pàgina web de TMESA, a l'Oficina de Mobilitat o a l'entrada de l'Hospital de Terrassa.\nPer garantir que els viatgers fan un bon ús d'aquest títol, s'ha establert un mecanisme de control que obliga els usuaris a validar-lo dos cops, primer en una màquina específica que hi ha a l'entrada de l'autobús i després quan arriben a l'hospital, en un aparell ubicat a l'accés principal del centre. La utilització fraudulenta de T-Hospital comportarà la seva anul·lació i la inhabilitació de la mateixa durant un període de sis mesos. En aquest cas renovar-la costarà cinc euros.\nLa mesura ha tingut molt bona acollida entre els usuaris. Cristina Gómez, una empleada de l'Hospital de Terrassa, valora molt positivament la iniciativa perquè adverteix que “l'hospital es troba molt allunyat del centre de la ciutat”. Amb tot, considera que s'hauria d'ampliar l'horari de l'autobús el cap de setmana perquè els treballadors ”no poden fer-ne ús”.\nPer la seva banda, Rosa Campos, explica que es desplaça al centre sanitari “gairebé cada dia” i apunta que aquesta targeta permetrà als veïns i veïnes guanyar en "comoditat". Així mateix reconeix que venir en cotxe fins l'hospital “tenia un cost molt elevat” perquè suposava haver de pagar el pàrquing.


Geis (JxCat) reclama el vot útil pel seu partit en l'acte central a Figueres - El Gerió Digital\nGeis (JxCat) reclama el vot útil pel seu partit en l'acte central a Figueres\nLa candidata assenyala que cal guanyar "amb força"\nDissabte, 6 de febrer de 2021 11:00h\nRedacció / Gironès / Figueres\nLa cap de llista de Junts per Catalunya (JxCat) a les comarques gironines, Gemma Geis, ha remarcat avui que el proper 14 de febrer el país tria "o ser la majoria àmplia o la via àmplia. I la majoria àmplia sabem el que és i és la que ens porta a la independència". "El vot útil és el de Junts, hem de guanyar amb força", ha defensat Geis, en l'acte central de campanya a Figueres.\n"Figueres serà la capital de la victòria de Junts a Catalunya. Estic convençuda, primer perquè tenim un bon equip, a l'Alt Empordà, i també perquè tenim molt clara la realitat d'aquesta i de la resta de les comarques gironines. I perquè hem d'aixecar el país. Nosaltres volem transformar el país i per fer-ho tenim talent i equip", ha destacat. Geis també s'ha referit a les declaracions de la ministra Calvo, "de les coses més deplorables que he llegit en els tres anys que porto en política. No tenen vergonya", ha dir.\n"Perquè no volem un tripartit, i si sumen el faran. Si voleu unitat, suma, a Junts ho som. El vot útil és el de Junts, hem de guanyar amb força. I el lideratge internacional ens obre moltes portes, el president Puigdemont n'és un clar exponent. També hem de votar Junts per fer de la Laura Borràs la primera presidenta de la Generalitat", ha afegit.\nEl president Carles Puigdemont ha recordat que "en 3 anys de repressió i exili, no han estat capaços de proposar unes pàgines alternatives on expliquin que a més de pegar-nos, tenen un projecte per les comarques Gironines, per a la llengua i l’economia. No el tenen. I com que nosaltres sí, no passarem pàgina". "Josep Borrell, cada vegada que vulguis donar lliçons, algú que et recordarà que el teu govern ha pegat persones innocents i pacífiques, que volien votar. Que heu destituït un govern escollit democràticament, dissolt un Parlament i empresonat líders polítics", ha denunciat. "A l'Estat espanyol i a la Unió Europea, els ensenyarem la triple majoria: majoria absoluta al Parlament en escons; superarem el 50% de vots independentistes a les urnes; i tercera majoria, i la que més els dol, Junts liderarà aquesta majoria independentista", ha avançat Puigdemont.\nLa candidata a la presidència de la Generalitat, Laura Borras, ha explicat que "amb Junts tindrem l'única garantia de tenir un govern independentista, que sense dreceres, però sense aturar-nos, avanci fermament cap a la independència que ens cal".\n"Hem de tenir l'ambició de la independència perquè només amb la independència tindrem els recursos i la capacitat de decisió per tirar endavant les mancances estructurals que no ens volem permetre com a país", ha indicat. "Hem de fer que el català sigui una llengua de futur. No ens hem de preguntar què passarà amb el català, sinó què volem que passi; El futur del català depèn de nosaltres", ha destacat Borràs.\nFerran Roquer ha subratllat que "l'Empordà és terra de contrastos, compta amb un gran patrimoni cultural artístic, gastronòmic i natural, però també tenim l'Empordà de les persones amb risc d'exclusió social. Estem obligats, la propera legislatura, a reduir aquest risc. Quan siguis presidenta, Laura Borràs, farem un pla de xoc per l'Empordà", ha explicat Roquer, que ha recordat que "l'Empordà també necessita reduir la bretxa digital amb el 5G i la fibra òptica" i comptar "amb un servei d'ocupació eficient". Finalment, Josep Maria Bernils, ha apuntat que la comarca "viu una crisi estructural important, que la pandèmia no ha fet més que agreujar. És per això que necessitem un govern fort a Catalunya, sensible a les reivindicacions territorials i que ens projecti cap al futur".\nA banda de Bernils i Roquer, la llista integra dos candidats més de l'Alt Empordà, Míriam Lanero i Montse Mindan.


► Homenatge a Catalunya\nDebolsillo (cast.) Labutxaca (cat.)\n► El banquer anarquista\nQuaderns Crema (cat.) Ed. Berenice (cast.)\nFernando Pessoa (1888-1935) va publicar El banquer anarquista l’any 1922. La crítica ha considerat el text “una sàtira dialèctica, un sofisma financer”, desenvolupat amb un estil lògic deductiu on l’ordre de les raons segueix una concatenació necessària que pretén demostrar que la forma més conseqüent de ser anarquista és convertir-se en banquer. A Pessoa —escriptor d’una fina intel·ligència a qui la ideologia anarquista no li era aliena des del punt de vista teòric— li agraden les paradoxes, les cabrioles literàries on les contradiccions lògiques es difuminen mitjançant una argumentació subtil que demostra la conciliació entre allò que és incompatible; és per això que Pessoa troba en aquest desafiament pel sentit comú que suposa la confessió entre la teoria anarquista i la pràctica del banquer no hi ha divergència sinó identitat un repte perquè el seu talent brilli amb llum pròpia.\nPaga la pena aturar-se en el raonament.\nAnarquista, raona el banquer en el curs d’un sopar amb un periodista, és aquell que es rebel·la contra la injustícia que naixem socialment desiguals, raó per la qual s’imposa lluitar contra les ficcions socials que possibiliten dita desigualtat i anul·len allò que de natural hi ha en l’ésser humà. Per tant, els diners, l’Estat, la família o la religió, en tant que ficcions socials, són condemnables. Pròpiament parlant, natural és tot allò que pertany a l’instint; la ficció natural que més s’assembla a l’instint és l’hàbit, i el sistema burgès és una ficció social feta ja hàbit entre nosaltres. Com promoure el pas d’una societat burgesa a una altra anarquista i lliure? S’obren dues alternatives: una violenta, la revolució social, que en comptes de conduir a la societat lliure porta a una dictadura, a un règim militar despòtic l’objectiu del qual és eternitzar allò que havia de ser transitori tot oblidant l’ideal de la llibertat; l’altre és pacífica i consisteix en una propaganda intensa que predisposi els esperits a lluitar per l’alliberament de tota la humanitat. Ara bé, en el si d’aquesta acció propagandística els individus, que es diferencien per naturalesa quant a les seves qualitats i aptituds, generen involuntària i naturalment tirania entre ells mateixos ja que espontàniament els més intel·ligents s’imposen sobre la resta —efecte indesitjable per la teoria anarquista. No hi ha doncs més alternativa que l’acció individual. A més, si la lluita contra les desigualtats socials implica l’altruisme i el deure de ser solidari, per una mentalitat materialista que no creu en la vida eterna, ni admet cap altra llei que no sigui la de la naturalesa —tot oposant-se a l’Estat, el matrimoni i als diners en la mesura en què són ficcions socials— també el deure de la solidaritat esdevé una ficció social, car l’home neix per ser ell mateix i per tant és naturalment egoista. En definitiva, l’anarquista conseqüent és qui promou la llibertat sense generar tirania i combat la principal ficció social, el diner, per tal d’alliberar-se de la seva influència mitjançant l’acaparament d’una quantitat tal que s’alliberi del seu efecte tirànic, camí que el condueix a triar la pràctica del banquer. Subtil…\nL’altre text, l’obra de George Orwell Homenatge a Catalunya, escrita entre juny i desembre de 1937 i publicada l’any següent, ha esdevingut una obra d’imprescindible lectura per tot aquell que vulgui conèixer la primera fase de la guerra civil a Catalunya. L’estil d’Orwell s’apropa en aquesta ocasió al gènere periodístic de ploma àgil amb voluntat documentalista i descriptiva on el llenguatge retrata allò que uns ulls intel·ligents veuen a la Barcelona convulsa dels primer mesos de 1937 des de la militància en el POUM, perspectiva que en el seu cas és premissa declarada i no amagada en nom d’una suposada objectivitat a la qual honestament l’autor renuncia per impossible en el relat dels fets descrits, tot conferint un vernís de credibilitat a l’obra. El propi Orwell declara que pel que fa a uns esdeveniments com aquests “ningú no és ni pot ser completament veraç”, ja que “tots escrivim amb parcialitat”, i adverteix amb lucidesa: “cura amb la meva parcialitat, els meus errors o la deformació que inevitablement es deriva del fet que només hagi pogut veure una part dels fets. Però cura també amb aquesta mateixa qüestió en llegir qualsevol altre llibre sobre aquest període de la guerra espanyola”. Honesta declaració de principis de la qual hauria de partir tot aquell que, integrat en qualsevol dels bàndols en litigi, pretengui escriure la història d’una lluita en la qual va participar.\nEl relat s’inicia en el mes de desembre de 1936 quan Orwell arriba a Barcelona amb la intenció d’escriure articles periodístics i pren la decisió de militar al POUM —partit oposat a la burocratització creixent de l’estalinisme soviètic i partidari d’un control obrer tant de les forces productives com de l’exèrcit (aquesta línia ideològica apropava el POUM d’Andreu Nin als anarquistes de la CNT amb els quals Orwell declarava sentir-se més identificat). Aviat se n’adona amb lucidesa que dins de la guerra civil s’està produint una revolució obrera i que les forces que lluiten a favor d’ella són els militants del POUM i la CNT, mentre que la resta de formacions, inclòs el PSUC, proper a una línia política estalinista, s’oposen a la revolució.\nDoncs bé, aquest és l’ambient revolucionari que Orwell troba a Barcelona al desembre de 1936, ciutat en què —malgrat l’escassetat d’aliments bàsics— vivia, en paraules de l’autor, “un moment de llibertat i igualtat propiciat pel control obrer i sindical de la situació”.\nAmb clarividència descriu Orwell les setmanes de formació a la milícia del POUM a la caserna Lenin de Barcelona, on la manca d’armament, la supressió d’un ordre jeràrquic de comandament (en teoria cada milícia era democràtica i rebutjava la tradicional organització militar), o la inutilitat de la formació militar rebuda li fan concloure amb amargor: “¿com dimonis es pretén guanyar la guerra amb un exèrcit així?”.\nCal subratllar que en cap moment la seva militància li porta a una idealització de les milícies del POUM, ans al contrari, car si demolidora resulta la descripció que fa de les condicions organitzatives de la milícia —«No teníem cascos ni baionetes, mancaven revòlvers o pistoles i no hi havia més que una granada de mà per cada cinc o deu homes. A l’escassetat d’armes se sumava la de tots els altres elements d’importància en una guerra. No teníem mapes ni plànols, per exemple…»—, no menys esgarrifosa esdevé la descripció de la lluita en les trinxeres del front d’Osca on romangué en les pitjors condicions imaginables, tot descrivint una situació que actua com a relat antibel·licista per qualsevol generació que pugui caure en el parany de la idealització de la guerra.\nA la segona part del text assistim a la crònica dels esdeveniments de maig de 1937 a Barcelona que van culminar amb la repressió dels anarquistes i del POUM per part de les forces comunistes contràries a la revolució. Són aquestes unes pàgines escrites amb ritme trepidant que tenen la virtut infreqüent de mantenir-se fresques i actuals —tan sols la bona literatura és capaç de suprimir el vel del temps.\nEn definitiva, lliçó magistral de periodisme de guerra la que ens regala aquest anglès que va salvar miraculosament la vida lluitant per uns ideals ben lluny de la seva pàtria, i que anticipa molts dels temes que després desenvoluparà a la seva obra mestra: 1984.


11 veritats incòmodes sobre la “nova Ucraïna” | eurasiacat\neurasiacat / gener 4, 2015\nEl 2014 va quedant enrere, l’any que va posar Ucraïna al centre de totes les mirades. Amb el pas dels mesos el paper de Rússia i de Vladimir Putin en el conflicte han acaparat cada cop més tota l’atenció mediàtica, deixant progressivament en un segon pla els esdeveniments que tenen lloc a la mateixa Ucraïna. Tot i aquest oblit progressiu, nombrosos informes i comunicats de Human Rights Watch, Amnistia Internacional, Reporters Sense Fronteres, Transparència Internacional, la OSCE i el mateix Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Drets Humans -sovint ignorats pels grans mitjans de comunicació occidentals- descriuen un panorama bastant sinistre en aquell país. A continuació s’exposa un petit recull de les situacions i tendències més alarmants que s’estan donant en aquesta “nova Ucraïna”, lliure ja de l’opressió i avançant amb pas ferm en el seu camí cap a la democràcia, segons el relat oficial amb el qual alguns s’esforcen a fer-nos combregar.\nViolacions de drets humans i de les Convencions de Ginebra. En un discurs realitzat el passat més de novembre a la ciutat d’Odessa el president Poroshenko va pronunciar les següents paraules en referència al conflicte del Donbass: “Nosaltres tindrem treball – ells no. Nosaltres tindrem pensions – ells no. Nosaltres tindrem assistència per als nens, la gent i els jubilats – ells no. Els nostres nens aniran a les escoles i als jardins d’infància – els seus s’amagaran als soterranis. Perquè no són capaços de fer res! I així és com guanyarem aquesta guerra!” Aquestes expressions donen una idea de fins on és capaç d’arribar l’actual govern ucraïnès amb tal de recuperar els territoris de Donetsk i Lugansk, sense cap consideració aparent pel que fa a qüestions humanitàries. No és d’estranyar doncs que durant els darrers mesos Human Rights Watch hagi denunciat en diverses ocasions l’ús -demostrat en alguns casos, presumpte en altres- de bombes incendiàries, bombes de dispersió i inclús coets Grad contra població civil per part de les forces pro governamentals. Així, i segons el darrer informe de Nacions Unides sobre la situació a Ucraïna, els bombardejos indiscriminats sobre àrees residencials haurien provocat la mort de centenars de civils, i també danyat infraestructures, hospitals, escoles i propietats privades.\nControl de la informació i propaganda. El mes d’octubre el parlament ucraïnès va aprovar la creació d’un “Ministeri de Política Informativa”, al capdavant del qual va situar Yuriy Stets, antic cap del departament de seguretat informativa de la Guàrdia Nacional. Segons fonts oficials, aquest ministeri sorgeix amb l’objectiu d’implementar una “estratègia d’informació estatal” i de prendre mesures per a “protegir” els ciutadans de tota aquella informació considerada com a “parcial, imprudent o poc fiable”. Diversos mitjans i periodistes locals, i inclús la mateixa OSCE, ja han manifestat el seu temor al fet que la creació d’aquest ministeri comporti a la pràctica una extensió de la censura informativa i una erosió de la llibertat d’expressió. Aquesta versió contemporània del Ministeri de la Veritat orwellià significa una tornada a l’època del president Leonid Kuchma, durant els mandats dels quals va existir una autoritat de caràcter similar. La creació del canal oficial de propaganda Ukraine Today -a imatge de Russia Today- i el fet que el govern ucraïnès hagi bloquejat l’emissió de 14 canals de televisió russos a Ucraïna -acusats de portar a terme propaganda de guerra- són dues mesures que van en la mateixa direcció.\nExtrema dreta en posicions de poder. Encara que el govern ucraïnès no sigui una “junta feixista” -com pregonen alguns mitjans russos- el cert és que en l’actualitat diversos elements ultra nacionalistes o directament neonazis ostenten posicions de poder a Ucraïna. Un dels casos més sonats és el de Vadim Troyan, sots comandant del batalló Azov i membre actiu de l’organització neonazi “Patriotes d’Ucraïna” -branca paramilitar de l’anomenada Assemblea Social-Nacional-, qui va ser nomenat cap de l’autoritat regional de la policia de Kiev pel Ministre de l’Interior Arsen Avakov el passat 31 d’octubre. Una altra figura destacada de l’extrema dreta, membre de Svoboda i amb lligams amb el batalló Azov és Yuriy Mykhalchyshyn, qui també des del passat 31 d’octubre està al càrrec del servei de propaganda i anàlisis del Servei de Seguretat d’Ucraïna. Es dóna la circumstància que el 2005 Mykhalchyshyn va obrir un blog anomenat “Centre de Recerca Política Joseph Goebbels” i en més d’una ocasió ha recomanat públicament la lectura d’obres d’aquest, fet que dóna una idea de la ideologia d’aquest personatge. Un altre exemple és el del comandant del batalló Azov Andriy Biletsky, membre també de l’organització “Patriotes d’Ucraïna”, qui va ser escollit com diputat pel parlament ucraïnès a les eleccions del dia 26 d’octubre per la llista del “Front Popular”, liderada pel primer ministre Arseny Yatsenuk.\nSistema judicial “a la carta”. Un any després de l’inici de l’Euromaidan hi ha hagut pocs progressos en relació a la investigació de les violacions de drets humans comeses durant aquelles setmanes, sobretot en relació al possible paper de forces opositores en la massacre del carrer Institutska del 20 de Febrer, la qual va provocar en darrer terme la caiguda de Yanukovitx. Pel que fa a la massacre d’Odessa del 2 de maig -en la qual van morir 48 persones, dues d’unionistes de i 46 de profederalistes, amb un total de 247 ferits-, no s’ha obert cap tipus d’investigació sobre la manca d’acció del cos de bombers durant l’incendi a la Casa dels Sindicats –on es van produir la gran majoria de morts-, i es dóna la paradoxa que dels 40 sospitosos que estan pendents de processament només un és d’unionista i els 39 restants profederalistes. També s’han destruït proves que evidenciarien l’organització d’un escarni contra els prorussos, i el Ministeri de l’Interior ha ignorat les evidències que demostren l’ús d’armes de foc. En la mateixa línia, destaca la no d’investigació d’episodis com ara els enfrontaments que van tenir lloc a la ciutat de Kharkiv del 14 de Març -dos morts-, i l’intercanvi de trets de Mariupol del 9 de maig -onze morts-, episodis en els quals forces del Ministeri de l’Interior ucraïnès o actuals membres de diversos batallons van estar involucrats.\nPersecucions, assalts i agressions. Durant els darrers mesos s’han produït múltiples intimidacions, agressions i atacs per part d’organitzacions d’extrema dreta contra persones, seus de partits polítics (sobretot el Partit Comunista d’Ucraïna) i inclús negocis de capital rus, en la majoria dels casos sota l’acusació de separatistes o terroristes. Aquesta onada d’atacs es produeix davant la permissivitat de les autoritats del país, amb els quals molts d’aquests grups -sovint vinculats amb batallons que lluiten al Donbass- col·laboren estretament.\nGuerra bruta, detencions arbitràries i tortures. Els esforços del govern ucraïnès per defensar la unitat territorial d’Ucraïna i restaurar el seu control sobre la zona de conflicte han vingut acompanyats de detencions arbitràries, tortures i desaparicions forçoses de persones sospitoses de fomentar el “separatisme i el terrorisme”. La majoria d’aquestes han estat perpetrades per batallons de voluntaris o pels Serveis Secrets d’Ucraïna (SBU). Els drets dels presos no sempre són respectats, i existeixen diversos informes que denuncien maltractaments i represàlies contra persones després de ser alliberades.\nIngerència estrangera. Tres dels nous ministres del nou govern format el darrer 2 de desembre són estrangers, tots ells amb vincles amb els Estats Units. Natalia A. Jaresko, nord-americana que havia treballat per al departament d’Estat dels EUA -de 1992 a 1995 va ser cap de la secció econòmica de l’ambaixada nord-americana a Kiev- i recentment al USAID, directora general de WNISEF –un fons de capital privat- és la nova Ministra de Finances; Aivaras Abromavicius, banquer lituà que fins fa poc gestionava un fons d’inversió suec a Ucraïna, va ser nomenat ministre d’Economia i Comerç; Alexander Kvitashvili, georgià, nomenat Ministre de Sanitat, càrrec que ja va ostentar a Geòrgia entre 2008 i 2010, i la dona del qual hauria treballat per la CIA. A tots ells se els hi va concedir la ciutadania ucraïnesa en el mateix moment del seu nomenament, requisit indispensable per a poder exercir el càrrec de ministre segons la Constitució d’Ucraïna. Destaquen també casos com el del Hunter Biden -fill del vicepresident nord-americà Joe Biden-, el qual el mes de maig va ser nomenat membre de la junta directiva de la principal companya privada ucraïnesa en el sector del gasístic i petrolier.\nPersistència de les pràctiques corruptes. Segons el darrer informe sobre percepció de la corrupció de Transparència Internacional els progressos reals fets durant els darrers mesos a Ucraïna en matèria de lluita contra la corrupció han estat pràcticament inexistents. Així, l’índex de TI de 2014 atorga a Ucraïna una puntuació de 26 sobre 100, el que la situa en la posició 142 sobre un total de 175 països, precedint només Tadjikistan, Uzbekistan i el Turkmenistan d’entre totes les antigues repúbliques de la URSS, i amb un augment total de només dues posicions en relació a 2013. Al mateix temps, segons denuncia Nacions Unides alguna de la nova legislació adoptada en l’àmbit de la lluita contra la corrupció i la seva posterior implementació aixeca dubtes en matèria de drets humans, sobretot pel que fa a l’acomiadament de funcionaris públics arran de l’anomenada “Llei de Lustració”, la qual pot ser aplicada de manera arbitrària i discriminatòria.\nRetallades i privatitzacions massives. El nou pressupost per a 2015 recull les dures condicions imposades pel FMI a canvi d’un crèdit de 17mil milions de dòlars concedit al govern ucraïnès, una quantitat que ja s’ha demostrat insuficient donada la contracció del PIB d’un 7% el 2014 i la caiguda del valor de la hrívnia (moneda local) d’un 48% respecte al dòlar. Aquestes mesures inclouen la privatització d’unes 1.200 de les 1.500 empreses estatals existents al país –procés en el qual els inversors americans i europeus tindran preferència de compra-, importants retallades en serveis socials, educació i sanitat, i pujades d’impostos. Tot i això, la despesa militar passarà de prop del 2% al 5,2%, en un pressupost la darrera visió del qual es va votar sense que bona part dels parlamentaris en poguessin llegir el text complert, sota la pressió d’adoptar-lo abans de la finalització de l’any per a poder aspirar a rebre nous crèdits del FMI.\nNova Ucraïna, vella oligarquia. Més enllà de les disputes que puguin sorgir, i com qualsevol altra oligarquia, la ucraïnesa té els seus propis interessos de classe, els quals es diferencien dels de la resta de la societat sobretot pel que fa a la preservació de l’estatus quo. És per això que en moments en el que es produeix una possibilitat de canvi sempre troben la manera de moure els fils necessaris per bloquejar aquelles reformes que puguin afectar els seus interessos corporatius. Amb aquest objectiu, grans magnats com ara Rinat Akhmetov, Igor Kolomoisky, Dmitro Firtash, Viktor Pinchuk, Vadim Rabinovich, Vadim Novinsky i inclús membres de la “família” de Viktor Yanukovich s’han assegurat comptar amb nombroses persones afins -normalment comprades- en les llistes de diferents partits amb representació al parlament arran de les eleccions del mes d’octubre, però sobretot entre aquells parlamentaris escollits per representació uninominal -un 50% del total-. Una pràctica que, tot i els grans canvis que se suposa havien de venir amb el “triomf” de l’Euromaidan, es manté.\nEl Donbass, escanyat econòmicament. Tot i que bona part de les empreses situades en territori sota control dels rebels segueix pagant els seus impostos a Kiev, el govern ucraïnès va decidir fa unes setmanes tallar els subsidis socials, pensions i altres pagaments destinats a les zones del Donbass controlades per les milicies separatistes. La situació en aquella zona és cada cop més desesperada, patint sobretot els nens, la gent gran i els sectors més desafavorits. Per si això no fos suficient, durant les darreres setmanes diferents batallons -sota comandament del Ministeri de l’Interior ucraïnès- han bloquejat l’accés d’ajuda humanitària a la regió -sobretot menjar i medicines- impedint que aquesta arribi a la seva destinació. Segons declaracions de Oleksiy Nozdrachov, cap de cooperació civil i militar a l’est d’Ucraïna, l’estratègia de Kiev és continuar retirant els serveis públics de les zones controlades pels rebels, confiant en què això incrementi el patiment de la població local i aquesta es giri en contra dels milicians. Així, on Nacions Unides veu una crisi humanitària cada cop més greu, Kiev hi veu una oportunitat.\ngener 4, 2015 in Ucraïna. Etiquetes: Azov, Donbass, Drets Humans, Eurasiacat, extrema dreta, Kíev, Odessa, oligarquia, Poroshenko, Ucraïna\n← Eleccions a Moldàvia: breu anàlisi de resultats i perspectives de futur\nXina: el despertar del drac →


La Unitat de Seguretat del Pacient presenta el projecte d'humanització a través de la música, Plantagrama\nCreat el 06 Octubre 2016\nLa Unitat de Seguretat del Pacient (USP) va estrenar ahir a les 17:30 h a la sala d'espera de les plantes d'hospitalització de Medicina Interna (plantes F4 i G4) de l'Hospital Can Misses Plantagrama, una iniciativa d'humanització en l'àmbit sanitari a través de la música.\nEls músics cubans Santi Pérez, pianista i compositor, i Ramsés Puente, violinista, van plantar cara ahir tarda a la malaltia a través de la música amb un concert de 45 minuts de durada en què han tocat Jazz, cançó americana, cançó tradicional cubana i temes de musicals i bandes sonores de conegudes pel·lícules.\nPlantagrama recorrerà, al llarg dels propers mesos, la totalitat de les plantes d'hospitalització amb diferents projectes musicals. Amb aquesta iniciativa es pretén fer de l'Hospital un lloc més amable, més càlid.\nL'elecció per a l'inici d'aquestes activitats musicals de les plantes de Medicina Interna, que compta amb 66 llits i que actualment es troben ocupades pràcticament en la seva totalitat, s'ha degut al fet que les estades dels pacients en aquest servei són habitualment les més llargues. Per als membres de la USP "qualsevol petit moment d'alegria que se'ls pugui oferir en ingressos llargs suposa una gran fita i un alleujament per a aquests pacients".


Dani Vilaró | paper de vidre | contes\nDani Vilaró (Barcelona, 1972) és periodista, viu a Sant Cugat del Vallès i treballa de director de comunicació d’una organització internacional de drets humans. També és professor col·laborador dels estudis de Comunicació de la UOC i de l’Escola d’Escriptura de l’Ateneu Barcelonès. Ha estat finalista del XX Premi Tinet de Narrativa Curta per a Internet 2017 amb el conte «El salt» (dins: Obsessió i altres contes, Cossetània, 2017). Amb el seu primer llibre, el recull de contes Si em toques, cauré (Viena Edicions, 2017), va guanyar el 26è Premi Literari Ciutat de Badalona de Narrativa – 30è Premi Literari Països Catalans.\n«Tots faríem bé de tornar a començar, preferiblement pel parvulari.»\nKurt Vonnegut, Bressol de gat\nEl Tomàs el va avisar que llogaven gent al metro. Anima’t, li va dir, que treballarem junts, i a ell li va semblar una idea excel·lent: estava sense feina, necessitava els calers i el Tomàs era un bon amic de bar amb qui sempre s’ho passava bé. Va ser així com el Pablo va començar a treballar al metro.\nEls primers temps li agradava: es passejava per l’andana fent dringar un manyoc de claus per anunciar que passava per allà; movia un escuradents d’una banda a l’altra de la boca i xiulava i llançava floretes a les noies, sobretot a les més joves que vestien curt. Si en clissava alguna, s’obria una mica el coll de la camisa, se la descordava fins al tercer botó, caminava inflat com un paó i disposava la cadena d’or just al naixement del pit, enxarxada als pèls, perquè les noies l’admiressin.\nDesprés ja ho va portar molt pitjor. Entrar a treballar a les nou i esperar a la mitjanit —quan el metro tancava portes— perquè es desfermés el pic de la feina, era una mala jugada. Els combois dormien a cotxeres després de cosir la ciutat pels fonaments i llavors començava una revisió arravatada d’estacions i túnels sota els crits i les mirades severes dels supervisors. Li agradava la nit, sí, però per cremar-la, engolir cervesa rere cervesa i enredar-se amb noies, no per fondre’s sota terra com les rates i repassar quilòmetres i quilòmetres de cable.\nLa primera nit que va estar a punt de morir la recordava amb nitidesa. Passejava per l’andana com sempre quan va veure una noia que s’atansava a la boca del túnel. Ella mirava cap endins i després cap on era ell, que la fitava estranyat. Feia passes endavant, estretes, com temptejant el terreny, i després les desfeia amb un saltiró com volent esborrar-les. Quan la noia es va deixar caure a la via el Pablo ja era a tocar, potser a dos o tres metres. Va disparar un ei! impotent i va projectar endavant un braç amb l’esperança, poc fonamentada, de pescar la noia al vol i tornar-la al refugi de l’andana.\nLa noia va caure a la via fent croc! coincidint amb el brogit d’un tren que devorava metres pel túnel, a pocs segons d’emergir i triturar aquella que s’havia llançat als seus peus vés a saber per què. No s’ho va pensar gaire i amb un bot felí, àgil, el Pablo va saltar a la via. Va clavar bé els dos peus i va distingir la noia aclofada enmig dels rails: semblava morta, però només era que estava quieta esperant la fatalitat. En un segon, el Pablo va guaitar el túnel: hi creixia el raig de llum del comboi a punt d’irrompre i no va perdre el temps. D’una revolada va encalçar la noia, la va soltar a l’andana com va poder i, conscient que no tenia temps de fugir, es va entaforar en l’espai, minúscul, entre vies i andana confiant que, encara que fos per un mil·límetre, la màquina no l’aconseguiria i podria salvar la vida.\nAixí va ser. Arraulit, fos amb el mur, el tren va atacar-lo i mossegar-lo, poc però prou per sentir esgarrinxades al pantaló, als braços, a les cames. Amb el tren aturat a l’estació, va ser conscient que era viu quan va adonar-se dels esgarips de la gent. S’atansaven cap on era amb les mans al cap. Està bé, jove?, cridava desaforat un avi. Treguin-me d’aquí!, va aconseguir articular amb un fil de veu. Mitja hora més tard, el van hissar i va comprovar alleugerit que només tenia un parell de rascades. Va topar uns segons, pocs, amb els ulls de la noia que, estesa al terra, mirava d’explicar-se a l’equip d’emergència. Eren uns ulls profunds, els d’ella, però que semblaven buits. Allò va resultar ser la por.\nDes d’aquell dia, cada cop que es va submergir als túnels, encara que fos sense trens, el Pablo no va poder evitar reviure el pànic d’aquell raig de llum que s’atansava i l’anava a envestir. El túnel se l’empassava, era com si el devorés, i sempre va témer no tornar a sortir-ne.\nEls anys, com els combois, van passar de pressa i el Pablo va seguir feinejant als túnels. El matí que feia trenta-dos anys que treballava al metro es va reunir amb el cap de personal, un jove clenxinat amb ulleres sense muntura i el coll segrestat per una corbata verda i ampla. Feia tuf de colònia i es bellugava i parlava com un robot. Potser ho era, un androide d’aquells gairebé reals, pensava el Pablo: havia escoltat a la ràdio que al Japó ja n’hi havia i que eren capaços de fer mil coses.\n—Pablo, vostè es jubila aquest any, oi?\n—Al juliol. Que ja em toca.\n—Miri, hem pensat que aquests últims mesos ja no treballarà revisant túnels; que això és molt dur a la seva edat. El mourem, entesos?\n—Moure’m? Què vol dir?\n—Que el traslladem a una altra banda. Va bé?\nVa acceptar sense remugar —ja li anava bé i començava a patir una salut de vidre— i va canviar túnels per andanes i els cables per un aparell d’aigua a pressió per netejar grafits i tags: esborrar-los. Segur que seria més fàcil, allò, tot i que el Pablo no havia entès gaire la diferència entre els uns i els altres. Va ser el Tomàs qui l’hi va explicar: t’agradarà o no, però el grafit és com un mural o un quadre, i el tag, n’és la firma, com la dels pintors, deia. El Pablo no es deixava convèncer. Per començar, totes les marques a les parets li semblaven traços sense sentit. Ni art urbà, com havien dit una vegada a la ràdio, ni firmes ni hòsties: gargots que embrutaven el metro i que ell havia de bandejar amb l’aigua a pressió.\nVa aprendre de pressa els rudiments bàsics per maniobrar amb l’aparell i complir la seva missió. Amb una brotxa aplicava l’aigua amb dissolvents; deixava que actués alguns minuts perquè diluís la tinta i després —i aquesta era la part que més li agradava— ho esbandia tot amb un raig d’aigua. Es concentrava i s’imaginava projectant el doll a pressió al cara-robot del cap de personal per despentinar-lo i fer-li caure avall les ulleres. En un parell de minuts ja no quedava ni rastre del tag.\nUna nit mandrejava per una estació del centre. Per no avorrir-se solia classificar les estacions en tres categories: les boniques, les normals i les merda. Aquella era de les merda; grisa i mal fotuda, humida, pudia a resclosit i era impossible recordar-ne el nom. A l’extrem de l’andana, davant seu, va topar amb un tag que semblava poca cosa: curt, amb prou feines sis lletres, però de traç gruixut. Va mirar de desxifrar-lo, però no se’n va sortir.\nVa preparar líquid i brotxa. Què deu portar algú a tacar les parets del metro amb les seves inicials o el que sigui? Una vegada va sentir a la ràdio que era com marcar territori, com els animals salvatges quan pixen, però no n’estava segur. A ell, la majoria de pintades li semblaven totes iguals. Va observar-ne les lletres. El traç estava lleugerament ratllat, potser feia mesos que esquitxava la paret. Hi va passar la mà pel damunt i es va quedar uns segons immòbil, fascinat. Què coi sentiu, cabrons?, va remugar.\nSense pensar-hi gaire va treure un retolador de la bossa. Mesos enrere havien enxampat uns grafiters a mitja feina i un dels vigilants li havia regalat el botí confiscat. Així pots estudiar-los i fer proves, no, Pablo? D’alguna cosa et servirà, li havia dit. Pots comptar, va fer ell. Alçant les celles i deixant entreveure la punta de la llengua, el Pablo va escriure el seu nom. Una vegada. Dues. Tres. Cada cop ho feia més de pressa, mirant de copiar el que ja hi havia. Torçava el cap i s’allunyava un metre per copsar millor el conjunt. Sí, el seu tag estava mal fet, però cada cop que el completava sentia un pessigolleig que li corria per l’estómac. Suava i va pensar que potser li pujaria la tensió.\nVa sospirar i va provar-ho de nou. Va escriure la seva firma al costat de l’altra, buscant-ne la còpia: li va quedar millor. Va obrir els ulls i va respirar fondo. Quan va somriure, va decidir que amnistiaria aquell tag i també el seu Pablo irregular. En sentia una atracció inexplicable. Allà era el seu nom: si ell no l’esborrava potser es quedaria allà per sempre. Arrelar. Guanyar l’oblit i derrotar-lo… S’havia passat tota la vida veient passar trens, amb gent dins, i ell allà clavat. On anava tota aquella gentada? I ell, que ho havia sabut mai, on anava?\nL’endemà, d’amagat de la resta de companys, va seguir practicant amb un atreviment acriaturat. Escriure a les parets del metro va resultar com quan era nano i pujava a l’arbre dels iaios, a l’estiu, a Andalusia; un joc divertit, una petita malifeta que es podia permetre sense prendre gaire mal. Va mirar a banda i banda per assegurar-se que ningú no el veia i va plantar el gargot. El seu gest era cada cop més vivaç i confiat. El pit se li va eixamplar. Se sentia capaç de tot. Deixar petjada, encara que fos efímera i sota terra, a les parets del metro i amb aquell traç infantil i estúpid, era just el que volia.\nSetmanes després, el matí que el mirall li va tornar la seva imatge amb vint anys menys, un bleix de cabells negres que queia damunt del nas, la panxa desapareguda i una mirada greu de determini, aquell matí, no es va sorprendre gaire. Un altre potser s’hauria espantat, però el Pablo ho va viure com una conseqüència lògica d’aquella sensació de rejoveniment que havia experimentat des que tacava les andanes amb tags. Ara en tenia la prova visual, física, definitiva; més enllà de la sensació: era ell. Més jove. Però no es va esverar.\nVa asseure’s. El primer que va pensar era que potser havia viatjat en el temps. Ho va escoltar una vegada a la ràdio, que l’home algun dia ho faria possible, que només era una qüestió de física i segur que els japonesos trobarien, tard o d’hora, la manera. Una mirada llampec, primer al calendari de la cuina, i després al carrer, per la finestra, va portar-lo a descartar la idea. No havia viatjat enrere, vivia en el present i semblava que l’únic canvi l’havia experimentat ell.\nQue la història tenia un part bona, positiva, era indubtable. D’acord, no podia desfer les accions del passat, rebobinar i tenir una segona oportunitat, però algunes coses sí que podien canviar a partir d’aquell moment. Havia superat i vençut la vellesa: tornava sorprenentment als anys de joventut. Però aquell caràcter de trenta anys enrere i que tants cops l’havia perjudicat, aquella rauxa, s’havia temperat. Havia après a callar gairebé com un acte de protesta, de rebel·lia: no suportava la gent que parlava i parlava i després no feia res. N’hi havia tants, d’aquests… Era estrany: se sentia jove però alhora gran, com si els anys viscuts haguessin deixat un pòsit que li serviria de molt. Què més podia demanar? Es va agafar el cap amb les mans i va riure nerviosament, encara incrèdul però serè. Es va palpar la roba, que ja no li anava bé perquè s’havia aprimat. Se l’hauria de canviar. Potser aquell seria el primer dels molts canvis que faria, impulsat per l’emoció de la novetat. Se li obria un món de possibilitats, un carpe diem que, per uns segons, li va fer rodar el cap. Viure, tocava. Així de fàcil.\nLes setmanes que van seguir a la descoberta del rejoveniment, va sentir-se encara com un peix fora de la peixera, acostumant-se al nou cos. Però es va proposar (i va fer) un seguit de coses, per ordre: comprar roba i rejovenir l’armari, sortir de nit i tornar a engolir cervesa a manta, conèixer gent nova i un munt de noies, embolicar-s’hi, pertànyer a una nova colla d’amics, plantar la feina sense explicacions i d’un dia per l’altre. I els tags? En va seguir fent gairebé cada nit amb les noves amistats. Eren tots patinadors i passaven l’estona fent alleys i gargotejant.\nEls altres aviat el van considerar el savi del grup. O allò li deien. Se’ls mirava i reia i deixava anar una frase múrria o amb segones que primer feia emmudir el grup i després despertava somriures, quan no crits d’aprovació i entusiasme. Dius coses de vell, ets l’hòstia!, li deien. I ell pensava: si ho sabéssiu!\nVa passar un any i el Pablo ja tenia l’aparença d’un jove adolescent. El seu cos era llargarut i desmanegat, però això no li preocupava perquè també era més ràpid i àgil, sobretot quan tocava fugir dels vigilants, a l’andana, després de pintar per tot el metro amb el nou grup, que es feia dir Wild Boys.\nLa segona nit que va estar a punt de morir va començar amb crits i molta gresca. Tot eren corredisses per les andanes. Els agradava entrar en un vagó i riure ben fort i que la gent els mirés amb cara mig de fàstic mig de curiositat. Això, els que gosaven alçar la vista perquè la majoria giraven el cap a una altra banda per evitar contactar-hi. El que va empentar l’Anti Pink Bambi, una de les noies del grup, va ser el Demon, que anava mamat de feia hores. Va riure i va clavar una empenta a la noia que va projectar-la uns metres endavant. A un parell de segons de silenci i de sorpresa col·lectiva va seguir-los un esclat de riures i udols de la resta de la colla.\nElla, divertida per convertir-se en el centre d’atenció i explotant al màxim aquell protagonisme inèdit, va saludar a una banda i a l’altra com si visqués el final d’una obra de teatre i va saltar cap a les vies per fer la gràcia. Més riures i crits i algun uala! Agafant-se els uns i els altres es van atansar a la via i van veure que la noia s’havia fet mal en caure i es premia amb força el braç, amb una ganyota de dolor. Una de les cames es cargolava de manera impossible cap enrere i semblava que pengés d’un fil de putxinel·li.\nQui llavors el va empentar, a ell, no ho va saber mai. De cop, el Pablo es va trobar amorrat a la via i a mig metre de l’Anti Pink Bambi. Que venia el tren ho va percebre als tres o quatre segons de ser a la via. El soroll no li arribava per les orelles i sí pel cos, que vibrava i tremolava tot. Quan va mirar dins del túnel va veure les putes llums, idèntiques a les que recordava d’aquella primera vegada, anys enrere. La noia intentava arrossegar-se a l’andana i ell, paralitzat, es va posar dret acarant el tren. Sortiu, vinga, que ja arriba!, cridaven tots. Reaccionant, va fer un bot cap a l’andana —ell no s’havia fet res en la caiguda— i va estirar el braç per enxarpar la noia. Però era lluny i no hi va arribar. Que la noia moriria ho va entendre tres o quatre segons més tard, quan el tren va entrar a l’estació udolant, sense temps de frenar, i la colla i la resta de gent que era a l’andana bramaven. Va arronsar el braç enrere poc abans que el tren atropellés la noia. Li va veure els ulls abans del xoc mortal. Era una mirada de pena, potser de por, però sense pànic. Uns ulls que se li van clavar ben endins, com els d’aquella noia que havia salvat tants anys enrere. Profunditat. Buidor. Por. El mateix, però aquesta vegada sense final feliç.\nEnmig del terror general i d’un tornado de xiscles, va clavar un parell de cops de colze per sortir d’allà. Per tornar al món, a la superfície. I respirar. I fugir. En un parell de minuts estava sol i va començar a córrer. Primer a poc a poc perquè no se sentia les cames. Després a tota velocitat i sense cap direcció concreta. Quan ja no podia més, esbufegant i tossint, revinclat, va aturar-se. Va contenir les llàgrimes i va baixar un altre cop al metro, tremolant, uns quinze minuts abans que tanqués. Un tren va irrompre a l’estació; hi va pujar, va creuar els genolls i es va tapar els ulls amb la gorra mentre sanglotava. Els pocs que hi viatjaven el miraven amb desconfiança i mala llet, la cara que tothom gasta ben entrada la nit.\nVa baixar en una estació qualsevol. La va reconèixer. Era l’estació merda on havia trobat per primer cop el tag; on va començar tot. Va buscar-lo i encara era allà, intacte. No l’havia tocat ningú. Al seu costat, un dels primers Pablo que va dibuixar. Va passar-hi la mà pel damunt. Es va netejar els mocs amb la màniga i es va asseure a esperar l’últim comboi.\nPoc després va entrar a l’estació un treballador gran. S’arrossegava i remugava alguna cosa i el Pablo el va reconèixer. Li va semblar que el Tomàs el mirava com si pensés que un nano de la seva edat ja hauria de ser a casa dormint. El vell es va atansar a la paret i va palpar-hi les marques. Va grunyir i va començar a maniobrar amb el líquid i la brotxa per esborrar-les. N’hi havia cinc o sis, potser set. Quan va acabar d’esborrar el primer tag, el Pablo era un nen perplex. Amb el segon, que es va resistir a l’eliminació i que l’home va haver de ruixar amb una doble capa de dissolvent, ja s’havia convertit en una criatura. Mirava en silenci com operava el Tomàs i els seus peus es gronxaven a dos pams del terra, assegut al banc. En netejar el tercer va arribar l’últim tren amb un gran xiulet per avisar els ressagats, un grup que va devorar els graons de l’escala de dos en dos i cridant. El comboi va tancar portes i el túnel se’l va empassar. A l’andana, el Tomàs esborrava un quart gargot, i un cinquè i un sisè. Va trobar la gorra del Pablo, va mirar a una banda i l’altra i, amb un moviment ràpid i furtiu, se la va guardar a la bossa per al seu nét.\nEtiquetes : Dani Vilaró\n← Andrei Platónov\nAntoni Martí Monterde →


TotAlzir@: Firma del conveni Alzira i Caixa Popular per afavorir la creació de projectes emprenedors i d'autoocupació.\nL'objecte del present conveni és fixar les condicions de col·laboració entre l'AJUNTAMENT D'ALZIRA i CAIXA POPULAR per a l'establiment d'un acord per al desenvolupament d'iniciatives emprenedores de creació d'autoocupació.\n2. VIGÈNCIA: la vigència del present acord és d'un any, prorrogable per períodes iguals, fins un màxim de tres anualitats més, tret que expressament es determine la seua modificació per qualsevol de les parts amb antelació a la data de venciment.\n3 . CONTINGUT\nSUPORT ALS PROJECTES EMPRENEDORS I D'AUTOOCUPACIÓ\nCaixa Popular, conscient de la importància que té en el teixit social i econòmic de les poblacions la generació i suport de projectes emprenedors i d'autoocupació i la necessitat d'oferir vies de finançament per a aquelles persones que vulguen desenvolupar un d'aquests projectes, ofereix a aquest col·lectiu una alternativa de finançament mitjançant la concessió de\nPer a la concessió d'aquests microcrèdits és necessari que la proposta arribe a l'entitat a través de IDEA, Iniciativa per al desenvolupament econòmic d´Alzira, i que depén de la Regidoria de Promoció Econòmica, Ocupació i Comerç de l´ Ajuntament d'Alzira, des d'ara IDEA, en la qual el titular de l'operació haja presentat la mateixa.\nCaixa Popular es compromet a la revisió i estudi de totes les operacions que arriben revisades per IDEA, acollides a aquesta línia de finançament, informant-li a esta entitat del resultat de l'estudi i, en cas de ser negatiu, treballar amb ella la recerca de possibles alternatives.\nMicroempreses o persones físiques, que tinguen previst obrir un negoci d'índole comercial o empresarial en l'àmbit geogràfic de la localitat d'Alzira així com ciutadans d'Alzira que tinguen previst iniciar un negoci d'índole comercial o empresarial en altre municipi on tinga oficina Caixa Popular.\nEmpreses de recent creació que desenvolupen la seua activitat en el municipi d'Alzira o la gerència del qual siga d'Alzira i desenvolupe la seua activitat en altre municipi on tinga oficina Caixa Popular.\nA estos efectes s´entén per microempresa a tota empresa que complisca els següents criteris:\n• menys de 10 empleats.\n• Volum de negoci anual inferior a 1 milió d'euros o Balanç General anual inferior a 1,4 milions d'euros.\n• No estar participada en més d'un 25% per gran empresa.\nAmb caràcter general, s’establixen com preferents per a l'obtenció del finançament a concedir per esta línia de Microcrèdits, els quals complint el requisit definit en el paràgraf anterior, s'enquadre dins dels grups de població següents:\n• Llars monoparentals\n• Desocupats de llarga durada\nImport: Fins al 95% de la inversió a realitzar, amb un màxim de 30.000 €.\nFinalitat: El finançament concedit, es destinarà, exclusivament, al foment de la autoocupació i la inserció soci-laboral del beneficiari.\nManca: Opcional fins a 6 mesos\nTipus: eur 360+4%\nComissió obertura: 0,75 %\nDespeses estudi : 0,--\n4 . PROCEDIMENT DE PRESENTACIÓ, CONCESSIÓ I SEGUIMENT\nIDEA, a través del Servici de creació d´empreses prestarà l´assessorament necessari a l´emprenedor o a les empreses de recent creació, per a la posada en marxa del seu negoci, des de l´elecció de la forma jurídica, els tràmits administratius per a la constitució de l´empresa, possibles subvencions i ajudes, així com altres recursos que s´adapten al seu cas particular.\nDes d´IDEA es posarà a la seua disposició la ferramenta per a la realització del Pla d´Empresa, mitjançant l´accés a ENCERTA "Simulador virtual per a la millora o creació d´empresa" que es proporciona de manera gratuïta per la Conselleria d´economia sostenible, sectors productius, comerç i treball, en la web alzira.portaldelcomerciante.com.\nEl Pla d'Empresa serà tutelat per un tècnic de l'Agència de desenvolupament local amb l´objectiu d´analitzar l´oportunitat del seu negoci i examinar la viabilitat tècnica, econòmica i financera el qual serà confeccionat amb les dades que facilite l'emprenedor o l'empresari.\nL'entitat estudiarà l'operació presentada, sol·licitant al/els interessats la documentació, dades complementàries i vinculació que estime precisos per a l'adequada valoració de l'operació procedint seguidament a aprovar, denegar o proposar modificacions sobre la proposta presentada, informant d'aquest resultat a IDEA.


El Bloc de Joan Sabaté: Tortosa ha canviat\nTortosa ha canviat\nFa uns quants anys, a l'equador de l'anterior mandat, alguns veïns i veïnes em manifestaven el seu neguit perquè no s'acabaven de veure els canvis necessaris que reclamava una ciutat com la nostra, que tot i reunir un bon grapat d'atractius, no ocupava el lloc que li pertocava en el mapa català. Avui, asseguren que hem aconseguit una dinàmica sensiblement diferent a la que va marcar les darreres dècades del segle XX.\nS'ha erigit la nostra en una ciutat que ha sabut assumir el seu lideratge en solidari amb la resta del territori encapçalant reivindicacions tant vitals com la llutia contra el PHN o la dotació de les infraestructures necessàries per garantir el creixement de les Terres de l'Ebre. Avui comptem amb la complicitat dels governs estatal i autonòmic per fer realitat els projectes que considerem cabdals per a la Tortosa del segle XXI. La universitat pública ja és un fet, el polígon Catalunya Sud ha despegat i tenim un bon grapat de projectes acabats i en marxa que defineixen el nostre model de ciutat en què la prioritat són les persones des de l'aposta per un creixement sostenible i equilibrat.\nEn aquest model, un dels nostres grans projectes ha estat la construcció del pavelló firal i esportiu que permetrà dotarnos d'un equipament que reclamàvaem i que acollirà enguany la fira Expoebre. Amb aquesta obra hem fet més capitalitat. Hem donat solució a velles reivindicacions com són l'obertura del nou accés de Santa Clara o la remodelació del Mercat del Peix, per a la qual comptem amb la implicació de comerciants i empresaris tortosins, que entenen que la ciutat demanda gent emprenedora com ells.\nTambé ha canviat el nostre nucli històric gràcies a la iniciativa de l'Ajuntament amb el PinCAT, la nova biblioteca, el nou espai Sant Domènec, el projecte d'urbanització de l'entorn de la Catedral i l'adquisició d'habitatges, entre altres, i el decissiu suport del govern de la Generalitat per donar-li la volta i recuperar la nostra ciutat històrica, amb la construcció del nou Palau Abària, la urbanització de la plaça dels Dolors. Una recuperació que també reclama la injecció privada necessària per donar-li la volta definitiva, i que avui ja trobem amb exemples com la remodelació de la casa Grego o la construcció d'habitatges per part de diferents empreses constructores.\nUna prioritat per al pròxim mandat serà la remodelació definitiva de les instal·lacions esportives, amb unes noves piscines, entre altres equipaments, a Ferreries, i el velòdrom a Vinallop. Però hi ha més projectes en marxa, Renfe, l'hospital, el port fluvial, el centre comercial i un llarg etc. Tortosa ha canviat.\nPublicat per Joan Sabaté a 10:53\nUn deu per als tortosins i tortosines\nUn any més, Tortosa es prepara per celebrar la fir...\nPreocupació pels recs en la neteja de l’embassamen...\nPassejar i gaudir de la fira\nTortosa fa goig per Sant Jordi\nEl nostre casc antic agafa força


Vignal viatja a Múrcia però no jugarà perquè encara no ha arribat el seu trànsfer internacional\nL'Espanyol ha viatjat cap a Múrcia per jugar un partit que pot ser clau per a la recuperació de l'equip. Després de la victòria de la setmana passada, contra el Mallorca, l'equip blanc-i-blau té l'oportunitat de superar un rival directe i abandonar la posició de cuer. El nou fitxatge, Grégory Vignal, viatja, però no podrà jugar perquè no ha arribat el trànsfer internacional.\n10/01/2004 - 00.00 Actualitzat 11/01/2004 - 03.15\nL'última incorporació de l'Espanyol, el francès Gregori Vignal, ha pujat per primera vegada a l'autocar de l'Espanyol. Però tot i viatjar cap a Múrcia amb la resta de l'expedició blanc-i-blava, el lateral esquerre cedit pel Liverpool no podrà jugar avui a La Condomina perquè el club espanyolista encara no té el trànsfer del futbolista. Toni Velamazán és l'única novetat de la convocatòria, en què Òscar i Jarque, per decisió tècnica, i Raúl Molina, per lesió, n'han quedat fora. En aquest desplaçament, l'Espanyol té l'oportunitat d'abandonar l'última posició de la taula si guanya el Múrcia, però per l'entrenador blanc-i-blau, Luis Fernández, el més important és encadenar una bona ratxa de resultats que sigui indicadora que l'equip es pot salvar a final de temporada. Fernández té previst alinear demà el mateix onze titular que va guanyar el Mallorca, però podria optar finalment per situar Morales en el doble pivot en substitució d'Àlex Fernández, que té molèsties en un peu.


Cloenda del programa “Platges i Rutes 365 dies”\nIniciInformacióCloenda del programa “Platges i Rutes 365 dies”\nDivendres passat 21 de juliol va tenir lloc a la sala polivalent de Vil·la Casals la cloenda del programa “Platges i Rutes 365 dies”, organitzat per l'EINA Espai Empresarial. Al llarg de la jornada, i després d'una presentació inicial a càrrec de Kenneth Martinez, Regidor d'Ocupació de l'Ajuntament del Vendrell i Pere Condom, Director del Programa Catalunya Emprèn de la Generalitat de Catalunya, es van presentar els projectes seleccionats i es van lliurar els diplomes entre els alumnes participants.\nEl programa “Platges i Rutes 365 dies” s’emmarca dins els programes per promoure l’emprenedoria territorial especialitzada, impulsat pel Departament d’Empresa i Coneixement i cofinançat pel Fons Social Europeu. En concret, té com a objectiu el foment de l’emprenedoria mitjançant la creació de negocis innovadors de base tecnològica per a l’explotació de platges i rutes durant els 365 dies de l’any.\nPer tal d’assolir aquest objectiu, es proporciona un entorn de treball adequat a les característiques del programa, així com els mitjans necessaris que permetin als emprenedors provar i testejar les seves idees de negoci.\nLes accions formatives específiques i de qualitat en noves tecnologies, turisme i empresa -sumades a la naturalesa multidisciplinària dels participants i a l’assessorament expert d’una entitat com l’Eina-, asseguren l’empenta que els nous emprenedors necessiten per generar i tirar endavant el pla d’empresa.


El pes de la història | Històries del sud\nPosted in Futbol, Uncategorized by jordimartifabra on 23 Juny 2010\nQuan el 1950 l’Uruguai va pispar-li un mundial al Brasil a l’estadi de Maracanà, Quintín Cabrera tenia sis anys. La tardor de 2008, poc abans de morir després d’una vida nadada contra corrent, el cantautor em va dir, més o menys, aquestes paraules: “Per molts uruguaians, el mundial de 1950 va ser un punt culminant de les nostres vides. Guanyar-li al Brasil, i a casa seva! Sempre he recordat tots els dies de festa amb què es va celebrar a Montevideo aquella victòria. Allò va ser inigualable”.\nA més de músic, esquerrà de peu dret i activista sindical, veïnal, etc., Quintín Cabrera era seguidor dels Wanderers. L’altre dia pensava en el que em va dir després que Uruguai guanyés per 0-3 a la fogosa selecció amfitriona del Mundial, Sud-àfrica. Al fubol, com a la resta de les arts i a la literatura, la tradició té un pes important. L’Uruguai sempre podrà presumir de la mítica i modesta voluntat de ferro d’Obdulio Varela, l’elegància principesca de Francescoli i una meravella de la cultura popular com és Fútbol a sol y sombra. Esperem que arribin lluny a Sud-àfrica.\nTagged with: futbol, mundial, Quintín Cabrera, Uruguai\n« Risc en la intimitat\nEl pal de paller »


Pla americà del líder d'Unides Podem al Congrés, Jaume Asens, i la presidenta de CatECP al Parlament, Jéssica Albiach\nAsens confia que Calvo compareixerà «per iniciativa pròpia» per explicar la «fuga» de l'exmonarca\nActualitzada 06/08/2020 a les 21:50\nUnides Podem durà al Congrés dels Diputats una proposició de llei orgànica amb un seguit de mesures per regular la monarquia i retirar el títol de rei emèrit a Joan Carles I. Ho ha anunciat el president del grup parlamentari, Jaume Asens, en una roda de premsa telemàtica en què també hi ha participat la líder dels comuns al Parlament, Jéssica Albiach. Segons ha detallat Asens, la bateria de mesures que duran al Congrés a partir de setembre permetran regular el paper de la Corona i sotmetre-la «al principi democràtic i de transparència». «Ja hi ha un marc de joc definit però creiem que és poc detallat», ha justificat.\nAixí, es publicarà el «cost real» de la Casa Reial, incloent-hi les transferències que alguns ministeris hi fan, per conèixer-ne l'origen, les despeses i el patrimoni dels seus membres, que hauran de passar pel control del Tribunal de Comptes. També es vol prohibir «de forma expressa» que els membres de la Casa Reial puguin realitzar tasques d'intermediació per a terceres persones o empreses ni puguin obrir comptes a l'estranger i que, a més, hagin de retre comptes anualment davant de la ciutadania «com fa el fiscal en cap o el defensor del poble». Així mateix, es volen regular els supòsits d'inhabilitació del cap d'Estat i, alhora, plantejar la possibilitat de consultar la ciutadania en referèndum sobre una república, tot i que Asens ha matisat que aquest punt l'han de «treballar».\nPreguntat pel paper del govern espanyol davant de la marxa de Joan CarlesI I, el dirigent lila ha insistit en la deslleialtat dels socialistes envers Unides Podem, a qui no van informar dels moviments de la Casa Reial, i ha deplorat que el president espanyol, Pedro Sánchez, «no ha actuat com a president d'un govern de coalició sinó com a president d'un govern del PSOE només». «Qui no te res a ocultar, no marxa. Es queda aquí i intenta demostrar la seva innocència», ha afegit en referència al rei emèrit.\nSobre el paper que la vicepresidenta primera, Carmen Calvo, hauria jugat entre La Moncloa i La Zarzuela per negociar la «fuga» de Joan Carles I, Asens ha dit desconèixer si la dirigent socialista té intenció de comparèixer al Congrés per explicar-ho, però ha confiat que ho farà «per iniciativa pròpia». «La ciutadania en general agraeix les explicacions», ha conclòs.\nPer la seva banda, Albiach s'ha referit al ple que aquest divendres se celebra al Parlament per abordar, precisament, la situació de la monarquia espanyola. La presidenta de CatECP ha assegurat que «el republicanisme no pot ser només paraules o declaracions polítiques», sinó que ha d'anar acompanyat de «fets i actes per lluitar contra la corrupció». «En una democràcia, cap ciutadà pot estar per damunt de la llei i, en aquest cas, també ha d'estar sota la llei el cap d'estat», ha advertit. Per això, ha avançat que els comuns presentaran un seguit de propostes de resolucions al ple en dos sentits: la lluita contra la corrupció associada a la monarquia, per una banda, i la necessitat de consultar la ciutadania sobre una república espanyola confederal, per l'altra.\nComenta el contingut : Unides Podem presentarà una llei al Congrés per regular la monarquia i retirar el títol de rei emèrit a Joan Carles I


El programa ‘Voluntariat pel Valencià’ aconseguix reunir a un total de setze parelles este 2020 a Almussafes. Un any més, l'Ajuntament s'ha adherit a esta iniciativa impulsada des d'Escola Valenciana i que en el municipi es coordina a través del Centre Municipal de Formació de Persones Adultes. La nova edició del projecte es va presentar, dilluns passat en el propi centre educatiu amb la presència del regidor de CMFPA, Pau Bosch, el coordinador del programa en Escola Valenciana, Vicent Font, el tècnic, Carles Crespo, la directora del centre d'adults, Iolanda Corella, i la professora de valencià al capdavant de la iniciativa, Marta Malet. La importància de difondre i promoure la llengua valenciana va quedar patent durant l'acte públic, que va congregar a voluntaris i aprenents.\nDesprés del període de difusió de la iniciativa i inscripció dels participants, el programa ‘Voluntariat pel Valencià 2020’ va arrancar oficialment durant la vesprada de dilluns passat a Almussafes. Coordinada a través del Centre Municipal de Formació de Persones Adultes, i davall el lema “Et trobem parella”, la iniciativa promociona l'ús del valencià “a través del contacte entre les persones que volen aprendre el valencià i les que parlen la nostra llengua autòctona i que estan disposades a dedicar part del seu temps d'oci a ensenyar-la”, va comentar l'edil del CMFPA, Pau Bosch.\nDurant l'acte, celebrat a les 18 hores en el CMFPA, es van presentar les setze parelles que s'han embarcat en el projecte durant la present edició, als quals se'ls va fer entrega també del material necessari per a abordar les sessions planificades, que es desenrotllaran durant un mínim de 10 setmanes fins al mes de juny. “Almussafes porta avalant este projecte durant diversos anys i donant suport a totes les iniciatives que es facen en promoció de la nostra llengua. A més, és una oportunitat per a acostar la nostra llengua i cultura a persones d'altres comunitats i països que han triat Almussafes com el seu lloc de residència”, va postil·lar Bosch.\nEn representació d'Escola Valenciana van assistir el coordinador del programa d'Escola Valenciana, Vicent Font, i el tècnic del projecte, Carles Crespo. Ambdós van presentar un muntatge audiovisual explicatiu de la iniciativa per a la creació de nous parlants i, amb posterioritat, van invitar a un dels voluntaris d'Almussafes a relatar la seua experiència en edicions anteriors. “A més d'enriquir-me quant a noves amistats, la meua participació en el programa m'ha permés parlar el valencià molt millor que abans”, va comentar Aure.\nL'Ajuntament d'Almussafes està molt compromés amb la promoció de la llengua autòctona i d'ací el foment d'iniciatives com el programa Voluntariat pel Valencià, un servici, sense classes teòriques ni exàmens, de gran utilitat per a la integració i la defensa de la identitat.


Roodepoort Farm Self-Catering - Gaudir\nAmb el punt de partida just darrere del Homestead de Lara hi ha una pujada de muntanya de 5 km que cobreix una ruta circular a l'altiplà de muntanya. Comença amb una pujada bastant pronunciada fins al cim de la muntanya per una ruta ben marcada. Un cop al cim es pot recórrer la muntanya amb unes esplèndides vistes del paisatge. Es requereix un nivell mitjà de forma física per a aquesta caminada que triguen unes 2 hores.\nHi ha una ruta BTT de 21 km que recorre la muntanya Roodepoort des de Lara's Homestead. Es compon de 40% pista agrícola, així com 60% secció de camí de terra. Forma part de la cursa de BTT Clarens i és un entrenament popular per als ciclistes locals.\nLa primera part de la ruta ofereix una bonica ruta de senderisme per als excursionistes que no volen intentar l'escalada de muntanya. També hi ha una bona parada en un pou d'aigua que és, en essència, la font del riu Ash abans de la seva unió al projecte d'aigua del riu Ash


Astronomia en familia | CATSUD (Catalunya Sud) Sortides divulgatives\nInici Astronomia en família\nagost 8, 2016 admin 0\nExcursió seminocturna a la Miranda (Serra de Llaberia)\nA casa ens agrada molt caminar, fer senderisme, muntanya i sobretot si és en família. Dissabte passat l’avi ens va regalar una sortida preciosa, fer una seminocturna amb els seus amics de CatSud per la Serra de Llaberia.\nUna excursió circular, perfecte per aquestes calors, ja que al ser seminocturna comencem a les 19 h quan la calor ja no “apreta” i així poder veure com es fa fosc. El capvespre dalt de la Miranda proporciona una sèrie de colors que és tot un espectacle visual.\nDe fet veure el capvespre des de qualsevol punt de la natura és relaxant i preciós, un desplegar dels sentits.\nLa caminada es fa amena, veient l’ EIN Serra de Llaberia, un entorn especial, on s’ha d’anar molt amb compte amb els Dips! Seguirem el camí (PR) del Coll de la bassa de les Fonts, després agafem el camí fins al Portell dels Collivassos, i d’allí el PR fins a arribar a la Miranda. Qua n s’arriba a dalt de tot de la miranda sorprèn veure l’estructura esfèrica, tothom pregunta què és, i és el radar meteorològic de Tivissa-Llaberia, integrat a la Xemec.\nVa ser espectacular com des d’un cantó de la serra veiem un mar de núvols sota nostre que no ens deixava veure la serra de Colldejou, i per l’altra banda ni un sol núvol on la posta de sol era espectacular.\nVam estirar les màrfegues, vam treure el sopar, i entre amics i amb els sorolls de les ones gravitacionals de fons varen començar les explicacions nocturnes. Buscant els nostres estels, les constel·lacions, històries passades, …. una bona estona per a somiar i descobrir, imaginar el cel i també de treure el nostre petit astròleg interior.\nUna nit per recordar i somiar, on ens ho vam passar d’allò més bé, fent cames, natura, cultura i astronomia.\nL’excursió és circular, amb un desnivell de +270, -220 m amb un total d’uns 10 km aproximadament i amb parada al mig per descansar, menjar i observar el cel nocturn. Una gran sortida!\nPublicat per Montse Zaragoza Pàmies


Nova Política de Duanes! Els canvis de regles es manifesten en Importació i Exportació! - Embalatge de la Xina Longkou Fushi\nDuanes de la Xina ha publicat l'Ordre Nº 56 per ajustar Norma de la declaració d'entrada que es va a entrar en vigor l'1 de juny 2018.\nAlguns ajustos es realitzen a la pre-manifest de sortida, per exemple:\n1. La informació completa i precisa de càrrega ha de ser presentada a la duana de la Xina electrònicament 24 hores abans de la càrrega a la vela bord del vaixell a / via d'entrada / sortida dels ports xinesos.\nTAX ID de 2.Shipper, número de telèfon del remitent, nom de l'empresa del destinatari com a dades principals en el pre-manifest s'ajusten per ser camps obligatoris.\n3. Tots els productes sota els coneixements d'embarcament han de ser declarats en el manifest de forma completa i precisa. Duanes de la Xina implementarà Gestió de Llista negativa sobre els productes declarats. Es rebutjarà qualsevol de conformitat amb la regulació de Duanes\nMoltes companyies de transport marítim han emès anuncis relacionats també. I els clients estan obligats a proporcionar instruccions d'enviament exactes i complets abans de l'hora límit de la documentació segons el publicat en els llocs web societats de transport.\nQuins canvis tindrà aquest ajust dur a terme?\nPel que fa a la càrrega importada a la Xina continental o transitat per la Xina continental, les dades del manifest de forma completa i precisa de la càrrega han de ser enviats a través de la duana xinesa de dades electròniques 24 hores abans de l'enviament 1 juny 2018.\nQuin és el significat de les dades manifesta completa i precisa?\nEls noms de tots els càrrecs en virtut del coneixement d'embarcament, hauran d'estar clarament i completament declarades en el manifest, i els elements de dades per a l'ajust del nou manifest inclouen:\n1.USCC de l'expedidor\n2.Phone nombre de expedidor\nCodi 3.Enterprise del carregador\n4.Name del destinatari (o escriure "a l'ordre" a la situació específica)\n5.USCC del destinatari (si el destinatari és "a l'ordre", a continuació, USCC no cal)\n6.Phone número del destinatari (si el destinatari és "a l'ordre", a continuació, poseu-vos en contacte no es requereix informació)\n7.Name de l'expedidor (o escriure "a l'ordre" a la situació específica)\nCodi 8.Enterprise del destinatari\n9.USCC del partit notificar és necessari si el destinatari és "a l'ordre".\nEs necessita el nombre 10.Phone del partit notificarà si el consignatari és "a l'ordre"\nS'han de castigar els violacions en el Manifest Fling?\nordenança pena d'haver estat establerta per la duana pel que fa a les violacions en la presentació de manifest. Nom de l'ordenança és "L'Ordenança d'Aplicació de Sancions Administratives de la Duana de la República Popular de la Xina", que es va publicar i va entrar en vigor el 2004.\n¿El procediment condueix a la divulgació de la informació dels clients?\nEl procediment d'ajust de nou manifesta no condueix a la revelació d'informació comercial sensible dels clients.\nelements de dades sensibles s'afegeixen al manifest (a excepció del nom del signant) no es mostra en el coneixement d'embarcament emès pel transportista. Després del manifest s'envia als costums, el personal de duanes ha de protegir els secrets comercials i secrets relacionats amb el treball en duana de conformitat amb la llei.\n1 de juny és la volta de la cantonada, per tal d'assegurar-se que els productes passen per la duana sense problemes, si us plau, presti atenció a la inscripció de nou manifest, i de mantenir la mercaderia de ser detingut!\nData de Publicació: Jul-12-2018


El nou Pla Estratègic de Turisme de Compres pretén impulsar el sector\nQuant als àmbits d'actuació, el desenvolupament d'aquest pla estratègic, que s'efectuarà per les empreses Intueri i Cushman & Wakefield, passa per la millora en àrees com la comunicació de l'oferta, la diversificació de productes i marques, o l'embelliment dels carrers així com fer una anàlisi de les diferents zones comercials per augmentar la seva competitivitat. Concretament, Intueri s'encarregarà de realitzar la primera part del pla, que se centrarà en la diagnosi i el treball de camp, mentre que, posteriorment, l'empresaCushman & Wakefield s'encarregarà de marcar l'estratègia d'implementació d'accions de millora a curt, mitjà i llarg termini. Els resultats es donaran a conèixer a finals del primer trimestre del 2016.\nEl projecte es liderarà des d'Andorra Turisme i la Secretaria d'Estat de Turisme i Comerç, però també es comptarà amb la participació dels comuns i caldrà la implicació dels privats, les empreses o les diferents associacions del sector, les quals ja han mostrat una molt bona acollida després d'una primera presentació del pla.\nLes millores que aportarà el pla seran fruit de la comparació de la situació actual del sector comercial a Andorra amb altres zones comercials d'èxit ubicades essencialment en centres de ciutats i amb les tendències i canvis que està experimentant el sector en l'àmbit internacional. Un altre dels objectius és que aporti valor al rol i a les polítiques de les administracions per fomentar l'activitat comercial així com eines d'especialització i innovació i suport als comerciants, empresaris i als nous emprenedors.\nArtículo anteriorLa FAE encara la nova temporada amb optimisme i renova part del seu funcionament per «pujar de nivell»\nArtículo siguientePelayo Díaz, el estilista de Cámbiame, al desnudo


Decora i juga amb vinils per a nens | BarcelonaKids\n> Deco>Decoració Paret>Vinils\nVinils (67 items)\nEl Nadal amb Chispum és més Nadal. Gaudeix muntant el nostre arbre de Nadal amb totes les seves boletes i decoració.\nVinil de la xarranca per animar a jugar, imaginar, sorprendre, a moure's i gaudir.\nVinil del parxís per animar a jugar, imaginar, sorprendre, a moure's i gaudir.\nVinil de pluja per animar a jugar, imaginar, sorprendre, a moure's i gaudir.\nVinil de rinoceront per animar a jugar, imaginar, sorprendre, a moure's i gaudir.\nVinil de gronxador per animar a jugar, imaginar, sorprendre, a moure's i gaudir.\nVinil: Mil monos\nVinil de mil monos per animar a jugar, imaginar, sorprendre, a moure's i gaudir.\nEl Nadal amb Chispum és més Nadal. Gaudeix muntant els nostres flocs de neu.\nEl Nadal amb Chispum és més Nadal. Gaudeix muntant els nostres mitjons.\nEl Nadal amb Chispum és més Nadal. Gaudeix muntant el nostre Betlem.\nEl racó de pensar, l'espai relax, el moment de lectura, la zona de mims ... Tot escrit a la paret, grafitejat i omplint el teu espai.\nL'innovador Wallpaper Reposicionable de Chispum Free in the Woods funciona exactament igual que un paper pintat normal, però en lloc d'usar cola per posar-lo a la paret, pots aplicar-lo directament sobre ella!\nAquest model Line Notebook t'ofereix la divertida possibilitat de personalitzar els colors del teu paper pintat, acolorint les siluetes com vulguis. Personalitza'l acolorint-lo amb llapis de colors, ceres de colors i / o plastidecor. Els colors no es poden esborrar.\nAquest model Metropolis t'ofereix la divertida possibilitat de personalitzar els colors del teu paper pintat, acolorint les siluetes com vulguis. Personalitza'l acolorint-lo amb llapis de colors, ceres de colors i / o plastidecor. Els colors no es poden esborrar.\nAquest model A Thousand Animals t'ofereix la divertida possibilitat de personalitzar els colors del teu paper pintat, acolorint les siluetes com vulguis. Personalitza'l acolorint-lo amb llapis de colors, ceres de colors i / o plastidecor. Els colors no es poden esborrar.\nL'innovador Wallpaper Reposicionable de Chispum A Thousand Animals funciona exactament igual que un paper pintat normal, però en lloc d'usar cola per posar-lo a la paret, pots aplicar-lo directament sobre ella!


Endesa a Capdepera:telèfon i contacte\nEndesa en Capdepera: punt de servei\nTelèfon de Endesa a Capdepera\nPunt de servei Endesa a Capdepera\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a Capdepera\nEndesa a Capdepera\nAqui trobaras tota la informació que necessites sapiguer de Endesa a Capdepera. Tot gabelli que tingui preguntes amb el seu subministrament de llum podrá ubicar en esta aquest lloc web tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran percentatge dels ciutadàns de Islas Baleares. Per això, compta amb gran quantitat recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels processos que el gabelli vol completar, pot preferir de anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa a prop de Capdepera. Però, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen seguidament:\nTelèfons de Endesa a Capdepera\nEndesa ofereix una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser atès immediatament. Els punts de servei de Endesa que un gabelli té mes properes es mostran a continuacio:\nCapdepera es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Islas Baleares que compta amb un total de 678149 punts de sumbministrament amb un consum anual de 3078350165 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de Capdepera. Per això, si el ciutadà gabelli vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a Capdepera


Govern recorda que suplantar o falsificar el passaport Covid és delicte\nJover afirma que no es descarta fer campanyes d'inspecció per verificar l'ús correcte del passaport\nEl Govern podria posar en marxa controls per comprovar que es fa un ús correcte del certificat Covid, segons ha declarat avui el ministre Portaveu Eric Jover en la roda de premsa posterior al consell de ministres en afirmar que "no descartem desenvolupar campanyes d'inspecció". El titular de Salut, Joan Martínez Benazet, ha manifestat que els ha arribat que hi ha persones que fan servir de forma fraudulenta el QR sanitari i ha recordat que si alguna persona suplanta la identitat d'una altra perquè s'identifica amb un passaport Covid d'un altre o amb un document falsificat està cometent un delicte tipificat al Codi Penal.\nMartínez Benazet ha assegurat que l'ús il·legal del document seria "minoritari" i que més del 90% de la població és responsable i s'ha comportat bé en presentar el passaport.\nEl delicte és vulnerar la constitució i els drets humans amb mesures covinazis.\n#13 El portaveu del joves ✌\nKoldo va dir..Per 150€ tots els joves saben on els venen.\nDale jo t'ho dic per aquests diners ajuda al país home\nPer 150€ tots els joves saben on els venen.\nJo va dir..Per molts controls que es facin no serviran de res. El fet que govern o un agent de govern identifiqui un passaport covid en mans d'algú que no sigui el seu titular, res no podra fer. Per que sigui delicte la persona ha d'utilitzar passaport covid com a tal, no per requeriment. Així que chao chao.\nI on creus que et farien aquest control? alguns no sou tan llestos...\nPer molts controls que es facin no serviran de res. El fet que govern o un agent de govern identifiqui un passaport covid en mans d'algú que no sigui el seu titular, res no podra fer. Per que sigui delicte la persona ha d'utilitzar passaport covid com a tal, no per requeriment. Així que chao chao.\nLa coacció del Govern no és un delicte?\nJa us fotran ja als que falsifiqueu documents oficials, presumiu presumiu...\nHyya va dir..Exacte Carles! Vulnera totalment els drets humans! Si jo u/o altre No vol ser vacunat: no es vacuna ni ha de veure"s obligat a fer-ho.\nQuéjate cuando vayas a entrar en una piscina y te obliguen a ducharte antes, la constitución te ampara.\nCarles va dir..I jo li recordo al ministre que aplicar discriminacions en funcio de la condicio personal(estar o no vacunat) atempta contra els drets fonamentals recollits a la constitucio.\nLo que tu vulguis. Però lo dels passes falsos dels menors per accedir a les discos, com a pares, és inadmissible!!!\nZasca!!!! Si senyor!!


Les aventures d'en Dídac: 2012\nHola, em dic Jian Xi.\nVaig nèixer un 27 de març de 2011 a Ürümqi, una bonica ciutat del oest de Xina, a la província de Xinjiang, un lloc envoltat per les muntanyes més altes del món, mil·lenàries glaceres i arids deserts.\nDesde aquí us aniré explicant les meves aventures.\nPublicat per Josep Viladot a 13:22 11 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Dídac Viladot Pou\nHola, em dic Jian Xi. Vaig nèixer un 27 de març de...


Mor d'un tret un nen de 4 anys en una cacera en Burguillos, Sevilla\nEl succés ha ocorregut al voltant de les 11.30 hores en una finca de la localitat sevillana\n19/01/2019 19:55 | Actualitzat a 19/01/2019 20:17\nImatge d'arxiu de diverses ambulàncies del 061 d'Andalusia | España Diario\nUn nen de quatre anys ha mort en rebre un tret aquest matí durant una cacera, a la finca de 'La lapa', a la localitat sevillana de Burguillos, segons ha informat el Servei d'Emergències 112. El succés s'ha registrat a dos quarts de dotze, quan des de la mateixa finca s'ha donat avís al Servei d'Emergències de la comunitat d'Andalusia que un nen havia estat ferit per una tret.\nEl nen ha acabat morint\nQuan els efectius mèdics han arribat al lloc, el menor encara es trobava amb vida i ha estat traslladat al centre de salut més pròxim, en la mateixa localitat de Burguillos. En aquestes instal·lacions, els sanitaris han intentat reanimar-ho durant dues hores, però ha estat impossible. Els efectius de la Guàrdia Civil i de la Policia Local de Burguillos també han intervingut en el trasllat del menor.\nEs desconeix l'autor del tret\nL'infant ha estat tocat per un tret durant la munteria i es desconeix, de moment, qui ha estat l'autor dels trets o el tipus d'arma amb la qual s'ha disparat. La Guàrdia Civil en la investigació afirma que el tret fortuït és la principal hipòtesi de la mort del nen de quatre anys. D'altra banda, els agents de seguretat es troben procés d'investigar el cas.\nEl nen va ser traslladat pel veïnat\nFins al lloc dels fets es va enviar un helicòpter per poder traslladar al menor d'edat a un centre hospitalari. Però finalment, el nen tocat per un tret va ser desplaçat per les mateixes persones que es trobaven en la finca de 'La lapa' al centre de salut de Burguillos, que resulta ser el més pròxim de la finca on ha passat l'accident i que està situat a 12 quilòmetres del lloc del succés.\nUn altre ferit per trets a Cuitat Reial\nA Ciutat Reial una persona va resultar ferida després de rebre un tret mentre caçava. Aquesta persona va resultar ferida en un braç en rebre un tret d'un altre caçador en la localitat de Valdemanco d'Estores, a Ciutat Reial. Va ser traslladada al centre de Salut d'Agut. Fonts del Servei d'Atenció i Coordinació d'Urgències i Emergències 112 van informar que el succés es va registrar al voltant de les 12.50 del diumenge 30 de desembre.


Projecte de convivència | Escola Salvador Lluch\nÚs de la tecnologia al centre\nCE 14/2/2013 / 19 de juny de 2017\nMantenir un ambient de convivència de qualitat al centre\nVenen donats per: baixa autoestima, impulsivitat, manca d’habilitats socials, carència d’estratègies de resolució de conflictes, manca de models adequats al seu entorn.\nAconseguir un clima de convivència adequat que permeti als nostres alumnes adquirir uns aprenentatges ètics que els ajudin a formar-se com a persones.\nAconseguir una escola de tots i per a tots en la qual es fomenti el respecte, la tolerància, el coneixement mutu.\nPotenciar I sistematitzar l’acció tutorial com a mesura de prevenció de conflictes.\nHarmonitzar mesures preventives i d’intervenció relacionades amb la convivència mitjançant la posada en marxa de diferents programes: programa d’intel·ligència emocional “aprendre a ésser persones”, “iguals perquè som diferents”, “alumne ajudant”.\nPosar en marxa diferents estratègies metodològiques que afavoreixin la convivència: aprenentatge cooperatiu.\nAconseguir la participació de les famílies, mitjançant la Comissió de Convivència.// Assegurar i garantir la participació, la implicació i el compromís de tota la comunitat escolar.\nAjudar cada alumne a relacionar-se amb sí mateix, amb els altres i amb el món (aprendre a ser persona)\nPotenciar la participació dels diferents serveis I Institucions: Serveis Socials, temps del lleure, educadors de carrer, Càritas, …\nESTRATÈGIES PER A MILLORAR LA CONVIVÈNCIA\nIncentivar les relacions professorat/alumnes/famílies.\nPotenciar la formació del professorat en hàbits de convivència I innovació educativa dedicant recursos econòmics, materials i temps.\nSistematizació de l’acció tutorial.\nPrograma “Aprendre a ésser persones”.\nPrograma de modificació conductual. (recollit al Pla d’Acció Tutorial-PAT)\nProjecte “Jo jugo” a l’hora del pati.\nACCIÓ TUTORIAL Els tutors dedicaran un temps setmanal per treballar el programa “Aprendre a ésser persones”.\nFormació de l’alumne com a persona per a poder integrar-se a la societat.\nCompensar les carències del seu entorn\nAPRENDRE A ÉSSER PERSONA\nS’aplica des d’Infantil fins a Cicle Superior.\nA Educació Infantil I Cicle Inicial, contes d’emocions i treball sobre aquests.\nDe 3r a 6è sessions de tutoria.\nGestió immediata dels conflictes a l’aula\nPersonalitat: autoestima, trets positius I negatius.\nEmocions (definir-les, identificar-les, diferenciar negatives I positives, aprendre a controlar-les).\nEstratègies de resolució de conflictes (mètode cognitiu-conductual: saber que tinc problemes davant un estat emocional negatiu, ràbia, enuig); identificar el problema; generar alternatives I triar la solució que em dóna tranquil·litat, content I satisfet, però no perjudico ni faig mal a ningú.\nMotivació mitjançant un conte o història .\nDesenvolupament d’activitats (programació)\nPROGRAMA DE MODIFICACIÓ CONDUCTUAL\nPer alumnes que presentin trastorns greus de conducta.\nEs treballen materials adaptats que després ells presenten als seus companys (reforç positiu davant el grup I interiorització d’allò treballat).\nControlar setmanalment la seva conducta.\nApropar-se afectivament a l’alumne (espai de reflexió).\nFomentar la seva autoestima.\nReforçar habilitats personal\nAconseguir un entrenament en habilitats d’interacció I estratègies de resolució de conflictes.\nMillorar el seu autocontrol.\nPROGRAMA “IGUALS PERQUÈ SOM DIFERENTS”\nPretén afavorir la integració de l’alumnat immigrant I de les seves famílies.\nAprofitem les celebracions.\nPresentació dels països del món.\nÉs una estratègia de resolució de conflicte que pretén implicar els mateixos alumnes.\nMotivació als alumnes (mitjançant presentacions power point)\nPreparació de l’alumnat de cinquè i sisè, voluntaris, a començament de curs.\nL’alumnat de 6è fa de tutor dels nous de 5è (amb la supervisió de l’adult)\nPresentació de l’alumnat que fa de mediador a tota l’escola i explicació de quines són les seves funcions.\nNivell preventiu. Valors i actituds convivencials: Mesures i actuacions orientades a desenvolupar en l’alumnat aquelles actituds i valors propis de la competència social i ciutadana que contribueixin a fer-lo competent en relació amb si mateix, amb els altres i amb el món, tant en el Pla d’Actuació Tutorial con en altres espais. Es fa difusió de les normes a cada nivell, adaptades a les edats (NOFC).\nNivell d’intervenció. Resolució de conflictes: Mesures i actuacions que han de permetre a la comunitat escolar abordar de manera positiva la gestió i resolució de conflictes. Així mateix el Projecte de Convivència es regeix per les Normes d’Organització i Funcionament del Centre (NOFC) i d’acord amb la normativa vigent.\nNivell organitzatiu i de gestió de centre: Mesures, actuacions i marc organitzatiu que han de permetre al centre educatiu gestionar, facilitar i articular tant les actuacions com els processos necessaris per treballar a favor de la convivència.\nAnalitzar la convivència del Centre per saber en quins aspectes es produeixen els conflictes.\nTreballar la prevenció de conflictes a partir dels resultats de l’anàlisi previ.\nEstablir mesures d’intervenció quan es produeix un conflicte.\nRealitzar un seguiment dels alumnes que presenten major conflictivitat.\nPROCEDIMENTS ESPECÍFICS D’ACTUACIÓ PER PREVENIR CASOS DE VIOLÈNCIA I D’ASSETJAMENT ESCOLAR I INCORPORACIÓ DE MESURES ORGANITZATIVES\nRecollir els possibles casos d’assetjament i treballar a l’aula amb els grup classe, per a millorar la relació i posar fi a les actuacions d’assetjament.\nDur a terme un seguiment exhaustiu de l’alumne quan existeixi la mínima sospita o indici de què pot ser objecte d’algun tipus de maltractament (físic o verbal) o d’un presumpte assetjament. Aquesta intervenció consistirà en aplicar a l’alumne un test per detectar si es produeix aquesta circumstància, fer-ne un seguiment de conducta a l’escola i una observació sistemàtica, amb la mateixa finalitat.\nPotenciar les tutories col·lectives, amb tot el grup classe, per a tractar qüestions relacionades amb problemes de convivència entre els membres del grup d’iguals o entre alumnes del grup classe i altres nivells educatius que hagin pogut sorgir al llarg de la jornada escolar a altres dependències de l’escola.\nAplicar sociogrames per detectar possibles casos de rebuig, conflictes o problemàtiques diverses dins el grup classe.\nAplicar a l’alumnat tests/indicadors que ajudin els alumnes a conèixer-se millor, amb l’objectiu d’evitar situacions de conflictes o diferències que hi podrien desembocar (programes d’activació d’intel·ligència, sociogrames, dinàmiques de grup per aconseguir una major cohesió…).\nDinamitzar a través d’activitats a l’aula el treball en equip, el respecte envers els altres i el respecte d’unes normes consensuades.\nDinamitzar el projecte de Jocs de pati “Jo jugo”. L’objectiu és fomentar el respecte de l’altre, l’activitat compartida i el pacte en cas de desacords que es produeixin durant el desenvolupament del joc.\nAplicar el programa de jocs de pati com a via per dotar de contingut un temps lúdic, que contribuirà en gran mesura a evitar el sorgiment de conflictes.\nOferir activitats alternatives al joc en temps de pati (biblioteca, jocs tradicionals, jocs de taula i d’altres diferents al futbol) com a eines didàctiques d’interacció i enriquiment personal en tots els àmbits, de respecte a les normes que regeixen el joc col·lectiu i com a mecanisme ideal per a promoure el consens, la distribució de tasques, el treball en equip, el sentit de col·laboració entre iguals, així com el coneixement dels jocs populars com a element de la nostra identitat cultural.\nActivitats a l’aula: Educació emocional- xtec