Serveis Cloud i Colocation\nUn emmagatzematge segur i fiable de les dades de l’empresa.\nEls serveis de cloud permeten oferir assistència informàtica a través d’Internet, és a dir, ubicats al cloud o núvol, sense necessitat que l’empresa adquireixi i instal·li software o hardware específics per accedir-hi.\nA més, amb els serveis de cloud de Microblau Colt, l’empresa tampoc no necessita dedicar personal d’IT per al manteniment ni el seguiment de la seguretat. Ens encarreguem de tot.\nEls serveis de colocation proveeixen les empreses de servidors ubicats en instal·lacions de seguretat amb potència regulada, connexió a Internet dedicada, seguretat i suport. Això permet un emmagatzematge segur i fiable de les dades.\nTreballa i col·labora més i millor amb tot el teu espai digital al núvol\nLes teves dades segures amb totes les garanties\nFem dels nostres servidors la millor opció per als teus projectes web.\nTecnologia basada en software que permet dividir un servidor físic en diversos servidors virtuals.\nTots els avantatges d'un Servidor Privat al preu d'un hosting compartit.


LA GOLA. PUJOL CRUELLS, ADRIÀ. Libro en papel. 9788417796198 Fundació Llibreria Les Voltes\nPUJOL CRUELLS, ADRIÀ\nEl golafre és víctima i culpable. La golafreria ha passat de ser una ofensa a Déu a ser un pecat social. Llevat dels dies assenyalats en què el tiberi i el descontrol són de recepta, i tret dels que tenen butlla per càrrec o per ofici, la golafreria desbridada se sol veure de mal gust. La gola ha mutat en malaltia: ha passat de vici voluntari a infortuni hereditari, de pecat de rics a pecat de tots, de depravació individual a tendència social. Hem socialitzat les virtuts, però també les tares.\nAmb una prosa d'una gran riquesa expressiva, Adrià Pujol ofereix un recorregut molt singular per la tradició literària, cinematogràfica, artística i iconogràfica d'Occident al voltant de la gola.\nLa sèrie «Pecats capitals» pretén oferir una visió fresca i rigorosa de cada «pecat» a càrrec de noves veus de l'assaig català.\nLA RELIGIÓ DE L'ATEU\nMÈLICH SANGRÀ, JOAN-CARLES\nLa mort de Déu és el final de lAbsolut, però no el final de la religió. Hi ha una altra manera de viure, una altra manera de fer front a les preguntes fonamentals de la vida, als interrogants sobre el sentit de lexistència. És el que, seguint Milan Kundera, Joan-Carles Mèlich anomena la prosa.\tLa prosa és la vida de les singularitats, de la matèria no material, dels objecte...\nCALVO I GUARDIOLA, LLUÍS\nLa lluita social que es manifesta al carrer, en grup i a cara descoberta no és lúnica via per reivindicar una altra realitat o capgirar-la. No hi ha acció política col·lectiva sense un veritable combat individual.\tEn aquest assaig, Lluís Calvo ens proposa tres estratègies de resistència individuals complementàries a les accions a camp obert: vagarejar, amagar-se i practicar...\nFORA DE CLASSE *\nAquest és un llibre de filosofia de guerrilla. Pensar radicalment fa que ens relacionem amb el que som i amb el que fem a través de preguntes no esperades que tenen conseqüències no previstes. La filosofia crea, així, el seu propi camp de batalla. Els textos aplegats en aquest llibre fan del pensament un lloc d?interpel·lació i de trobada, obren camins, i el conjunt és un mapa ...\nVOLUNTAT DE COMPRENDRE, LA\nEls noranta-sis articles aplegats en aquest llibre són una invitació a la reflexió, a posar en qüestió allò que ens envolta i que se'ns presenta en forma d'imatges, gestos, paraules... i també el que configura la nostra memòria, amb els seus secrets i le ...\nEscrit al segle IV aC, la Poètica d'Aristòtil és considerat el text fundacional dels estudis literaris i la seva vigència encara avui és incontestable. La intenció del filòsof va ser analitzar i descriure, amb voluntat exhaustiva, les diverses formes d'expressió artístiques, específicament les literàries. I en aquest sentit cal entendre «poètica» com «l'art de compondre o escri...\nLLIBRE DE LA CREACIÓ\nMisteri és la millor paraula per definir el Llibre de la Creació, un breu i antic opuscle d?especulació cosmològica i cosmogònica d?origen imprecís, de difícil datació, d?autor desconegut, de contingut difús, d?estil lacònic i de sintaxi obscura, potser el text més enigmàtic de la literatura hebrea de tots els temps. Tanmateix, tot i la seva brevetat i les extremes dificultats ...\nCom sobreviure i no morir en l'intent. Acabo d'estrenar el meu DIARI de VACANCES. Vull explicar tot el que anem fent durant l'estiu. La nostra família voltarà un mes per França, de càmping en càmping i amb la furgoneta nova. Serà emocionant! El pare ens ha advertit que havíem de sortir ben d'hora, per no sé què de l'Operació Sortida, però, com sempre, ens hem entretingut més d...\nLA CARPETA ÉS BLAVA\nPICADURA DE BARCELONA\nBarcelona té l?habilitat de viure immersa en un batibull considerable. Els Jocs Olímpics, el Fòrum, els okupes, les acampades, els preus que pugen, la gent que passa i els carrers, que es queden. La ciutat és un rusc de passions. Uns l?adoren. D?altres la cremarien. Després d?enlluernar la crítica amb Escafarlata d?Empordà i Alteracions, Adrià Pujol s?atreveix ara a dissecciona...\nLautor que el seu llibre Picadura de Barcelona ja s'havia mostrat com un bon flâneur surt als\tcarrers de Barcelona armat amb els cinc sentits i una llibreta. Lobjectiu és mirar de descobrir qui\tsón i com són els barcelonins. I ho fa a través duna sèrie de personatges, no sempre ficticis, que\tper a ell resumeixen el ser barceloní: «Triaré els que sen senten i en fan bander...\nL'1 D'OCTUBRE EXPLICAT A LA MENUDA\nFa anys que anem a manifestacions cada 11 de setembre. Hem fet consultes i concentracions, sovint amb els nostres fills. Per a ells ja és una tradició més del calendari. Però l1 doctubre va ser diferent perquè ens hi va convocar per primera vegada el nostre govern i tots els catalans vam tenir el dret de manifestar-nos votant.\tPer fer-lo possible, molts vam dormir als col·leg...


Un dels principals miners d'Ethereum [ETH] OKEx Pool es compromet a donar suport a Ethereum 2.0\nOKEx Pool, un dels principals miners de cinc criptomonedes de prova de treball, està llest per al canvi a Ethereum 2.0. La nova versió de la xarxa Ethereum, prevista per al futur proper, encara es troba en fase de proves.\nAlysa Xu, Director d’estratègia d’OKEx, va comentar per a Coingape:\n“Agraït per convertir-se en un dels primers grups de mineria connectats amb la xarxa de proves Topaz ETH 2.0, amb l’ajut de Prysmatic Labs. Creiem fermament que OKEx Pool, com a millors productes financers orientats als miners, ajudaria els miners a gestionar el risc de preus i la sortida prevista d’efectiu mitjançant participacions en els propers dies. Més encara, enriquiria dràsticament l’adherència dels usuaris al nostre ecosistema OKEx “.\nEl testet Ethereum 2.0 Topaz ha atret el grup OKEx com un dels seus seguidors. Topaz va entrar en línia el 15 d’abril de 2020, amb el suport de Prysmatic Labs. OKEx Pool es va associar immediatament amb Prysmatic, convertint-se en un dels validadors del testnet. Després del llançament d’Ethereum 2.0, s’espera que OKEx Pool llanci l’accés immediat a la participació en ETH per a propietaris a petita escala.\n1 Ethereum 2.0 es va dirigir al llançament de juliol\n2 La mineria d’Ethereum encara es retorna?\n3 Com ajudarà el llançament d’Ethereum 2.0 a l’assistència de la piscina OKEx?\nEthereum 2.0 es va dirigir al llançament de juliol\nBasat en els nivells de preparació actuals i el rendiment de testnet, el llançament d’Ethereum 2.0 està previst per a la primera meitat del 2020. La majoria dels desenvolupadors esperen que el nou mecanisme de participació estigui a punt abans del juliol. D’aquesta manera, la xarxa Ethereum actual passarà de la mineria a través de targetes GPU o màquines especialitzades, a una aposta completa. Això significa que els validadors produiran blocs a Ethereum 2.0, amb una participació mínima de 32 ETH.\nActualment, Piscina OKEx té 151 miners actius, amb un hashrat total de més de 27 GH / s, de més de 192 TH / s per a tota la xarxa Ethereum. Després del llançament d’un mecanisme de participació, OKEx pot començar a oferir recompenses per emmagatzemar ETH dins de la cartera de canvi o de la piscina.\nLa xarxa Topaz ha continuat convidant socis com a validadors en les últimes setmanes. L’augment del nombre de validadors mostra un suport esperançador per al llançament eventual de mainnet. Tenir més validadors significa una xarxa més segura, sense entitats capaces d’incidir en el consens. Ethereum 2.0 tindrà com a objectiu preservar totes les funcionalitats de l’antiga xarxa, inclosos els tokens, les aplicacions distribuïdes i les organitzacions de finançament descentralitzades.\nLa mineria d’Ethereum encara es retorna?\nLa mineria, però, continua sent una possibilitat d’obtenir monedes ETH o d’altres monedes de prova d’estaca. Les monedes ETH mineres s’han mantingut en els últims mesos, cosa que ha permès que les grans piscines i les operacions més petites continuïn obtenint recompenses en blocs. El canvi a Ethereum 2.0 també significa un entorn dinàmic per als miners, que hauran de revalorar constantment la seva rendibilitat.\nEcosistemes com Coinfly hem optimitzat la informació minera per a situacions com el canvi a Ethereum 2.0. Coinfly ha passat amb èxit diverses forquilles dures Ethereum i pot oferir una avaluació fluida de la rendibilitat. El servei però la piscina està disponible per a tot tipus d’equips, oferint un fàcil canvi entre els diferents actius. Coinfly també opera la seva pròpia agrupació minera Ethereum d’alt rendiment amb nodes a Microsoft Azure per a treballs transparents i pagaments PPS + amb comissions del 0%. El pagament mínim és de 0,05 ETH; els pagaments es fan cada 24 hores.\nLa piscina PPS Etherium més estable, segura i rendible. Els nodes es troben a Microsoft Azure. Avui oferim una oportunitat excepcional per explotar de forma gratuïta amb un 0% de comissió, límits de pagament baixos, sense registre, etc..\nCoinfly, a diferència de NiceHash, no depèn de l’alimentació de l’ordinador contractat. En canvi, el servei té com a objectiu retornar la mineria a qualsevol propietari d’ordinadors o màquines. La mineria s’ha accelerat per a Bitcoin abans de reduir-se a la meitat i durant les últimes setmanes de la prova de participació d’Ethereum. Per aquest motiu, el seguiment de la rendibilitat i el canvi a l’algoritme més rendible és una característica única disponible a través de Coinfly. El seu servei agrega mineria tant per a monedes grans com petites, alguns dels quals són accessibles per a la mineria de CPU.\nEthereum 2.0 suposarà nous reptes per bloquejar els creadors. En lloc d’invertir en electrònica, els possibles validadors hauran de contenir una certa quantitat de fitxes ETH en un procés anomenat estacament. Als preus actuals, ETH se situa just per sobre dels 200 dòlars, una participació bàsica de 32 ETH costaria més de 6.400 dòlars. L’aposta de les monedes també requerirà socis fiables.\nCom ajudarà el llançament d’Ethereum 2.0 a l’assistència de la piscina OKEx?\nEl grup OKEx pot convertir-se en un d’aquests socis, que pot estendre les recompenses del bloc Ethereum 2.0 als propietaris més petits. L’anunci de la inevitable actualització a Ethereum 2.0 també ajuda a augmentar els preus de mercat de l’ETH, ja que les fitxes trobaran una demanda creixent en la participació. Amb un subministrament limitat de 110 milions d’ETH, algunes fitxes quedaran bloquejades en participacions, mentre que d’altres restaran tancades en organitzacions financeres descentralitzades. La disminució de la circulació i l’augment de la demanda crearan una escassetat addicional per a l’ETH.\nA més, Ethereum 2.0 generarà molt menys tokens nous. Les recompenses esperades baixaran a uns 2 milions anuals, des dels nivells actuals de 4,7 milions anuals. Ethereum ha retallat la recompensa per blocs dels darrers anys, en un esforç per eliminar gradualment la mineria. Ara s’espera que el llançament d’Ethereum 2.0 guanyi més suports i popularitat, ja que és un dels esdeveniments més grans de la criptografia per al 2020.


El Col·legi » Deontologia\nUna de les funcions primordials dels col·legis professionals és vetllar pel correcte desenvolupament de la professió. La Junta de Govern del Col·legi de Farmacèutics de Barcelona té delegada aquesta tasca en el Servei de Deontologia.\nA través d'aquesta secció qualsevol ciutadà pot fer arribar al Servei de Deontologia qualsevol consulta o comunicació i, també, les possibles queixes, reclamacions i denúncies que l'actuació d'algun dels nostres col·legiats hagi pogut originar.\nEl Servei de Deontologia respondrà al ciutadà i, en el seu cas, iniciarà les actuacions pertinents orientades a resoldre la situació exposada.\nPer iniciar el tràmit, cal fer arribar el formulari corresponent que podrà tenir la consideració de:\n- Queixa, reclamació o denúncia (Decret 121/2013 del 26 de febrer): referida a l'actuació professional d'algun dels nostres col·legiats. En aquest cas, si presenteu la sol·licitud per via telemàtica, cal que accediu amb certificat digital o DNI electrònic, ja que la inequívoca identificació de la persona que presenta la sol·licitud és un requisit indispensable per a la seva tramitació. També podeu descarregar el formulari aquí i enviar-lo per correu postal (c/Girona 64-66, 08009 Barcelona).\n- Consulta: en aquest cas, tot i que és recomanable, no és preceptiu l'accés amb certificat digital o DNI electrònic. Podeu enviar qualsevol consulta que estigui relacionada amb la professió farmacèutica.\n- Comunicació: aquest tipus de sol·licitud implica que el remitent no espera una resposta, simplement creu convenient que, en aquest cas, el Col·legi de Farmacèutics conegui uns fets determinats, una opinió, una notícia, etc.\nPer a més informació, podeu contactar a través del telèfon 93 244 07 10 o per correu electrònic deontologia@cofb.cat\nAccés sense certificat\nRecordi introduir la targeta en el lector abans d'accedir a l'apartat "Amb Certificat"\nNOTA: El navegador Google Chrome ja no admet els complements NPAPI, en conseqüència no és possible utilitzar aquest navegadors en l’inici electrònic de procediments ni en l’accés a traves de COFB.org.\nAl ser una eina que funciona en forma d’applet de Java, ha de tenir instal·lada en l’ordinador la màquina virtual Java (Java Runtime Environment, JRE). Es recomana que la versió de Java sigui la més actual (www.java.com).


La Cimera Iberoamericana\nUna empresa d’alta volada\nActualitzada 03/12/2019 a les 07:05\nHi ha esdeveniments que sobrepassen la capacitat de comprensió del ciutadà per la seva dimensió, com el de la Cimera Iberoamericana que l’any vinent tindrà Andorra d’escenari. Aquestes reunions de caps d’Estat i de Govern, que neixen l’any 1991 i se celebren cada dos anys, estan integrades per 19 països de l’Amèrica llatina, a més dels tres de la península Ibèrica –Espanya, Portugal i Andorra, que hi ingressa com a membre de ple dret l’any 2004–. Tots plegats representen una població de 622 milions de persones i integren una part important dels territoris americans colonitzats per Espanya i Portugal, amb el castellà i el portuguès com a nexe d’unió. Les cimeres van néixer impulsades per Espanya, exemple de país que havia fet amb èxit una transició de la dictadura a la democràcia, però també influïdes per l’interès dels bancs i les empreses espanyoles en aquests territoris. Algunes no han estat exemptes de confrontaments polítics, com quan el rei d’Espanya va etzibar a Hugo Chávez: “¿Por qué no te callas?” L’any 2018, dels 22 països van assistir 18 líders entre caps d’Estat i de Govern. La cimera que se celebrarà a Andorra sota el lema Innovación para el desarrollo sostenible - Objectivo 2030 vol promoure objectius de desenvolupament sostenible als països iberoamericans. Es preveu l’assistència de les 22 delegacions, a més d’uns 300 empresaris interessats en la Trobada Empresarial Iberoamericana, organitzada per la CEA en les mateixes dates. Cal afegir la presència de cossos especials dels països veïns que col·laboraran en la seguretat de la reunió. El director de la fundació privada del sector públic Oficina Cimera Iberoamericana Andorra 2020, òrgan creat per garantir l’operativa de la trobada, afirmava al Diari d’Andorra que “és difícil calcular quin serà el rèdit que n’obtindrem en el futur, però que són uns minuts de publicitat molt importants. No és una despesa és una inversió”. Les dimensions del país i la categoria de l’esdeveniment generen incertesa i sentiments contradictoris, entre l’optimisme pel ressò internacional i el recel de saber si serem capaços d’assumir el repte. El Govern hauria de ser més didàctic i compartir amb la ciutadania i els seus representants els beneficis que espera obtenir i els costos que s’hauran d’assumir.\nCom andorra hem sento venut k fem els andorrans amb els iberoamerans....nosaltres som andorrans amb llengua pròpia k per cert es la k es tindria de fer servir almenys les nostres autoritats. Ja traduirant. O els portuguesos parlen castellà.i una cosa k per mi és intolerable perquè venen policies espanyols.mossos... i no ho ha la gendarmeria francesa... som neutrals i el nostre co.princep es mereix un respecte...\nProposo que despres de la cimera aquesta canviem de forma oficial la llengua del pais a l'espanyol. Ja no ve d'aqui.\nClub de paisos pobres i que amb poques excepcions, no tenen cap importancia estrategica. Una altra fantasmada de les moltes...\nEstà fora de dubte el reconeixement que aquesta cumbre pot donar per Andorra. Pero algú ens hauria d'explicar en com es tradueix aixó a nivell del retorn que s'espera obtenir pel país i que s'espera de tota la ciutadania. És de preveure que la moguda serà, com a mínim, important i que ens afectarà en tota la vida quotidiana, però també hem de saber quin és el cost real. De moment, ja s'han creat uns quants llocs de treball i s'ha nomenat un nou ambaixador, que no seran gratuits. També cal afegir la nova fundació creada a l'efecte, com si no hi hagués prou personal a Exteriors i a les ambaixades existents.\nTot plegat, poc clar.\n#1 Una lliura de carn\nEl globalisme necessites les cimeres, és un projecte polític per transformar tots els processos de la vida, de la societat, de la política, de l'Estat i la cultura en un mercat, on tot té un preu, fins i tot les persones.


La Misió Obrera entre dos generals. La visita d'Arrupe a Franco (Maig 1970). Els jesuïtes de la presó de Zamora\nde la presó de Zamora\nAquest paragraf d'en García Salve en diàleg -fictici- amb el P. Llanos (autor del pròleg)...\n...el vaig trobar creïble quan vaig llegir aquest llibre, fa ara bastants anys, per primera vegada.\nRecordava que un jesuïta català, Andreu Vilà Tintoré, aleshores sacerdot-obrer a la ciutat de Sabadell, membre de la primera comunitat de Missió Obrera a Catalunya (va començar pels anys 64-65), a la Parròquia de Torreromeu, havia estat una temporada a Zamora per aquells temps.\nVaig pensar que un segon podia ser el propi García Salve. És veritat que hi havia estat a la presó de Zamora, però haig d'admetre ara que una lectura reposada del llibre no dóna peu a fer aquesta suposició: que ell estigués allà durant el viatge del P. Arrupe a Espanya. Més aviat, dintre del desordre cronològic del llibre, es pot assegurar que en García Salve no podia formar part d'aquest suposat "trio".\nNo era impensable que un tercer jesuïta, en aquells temps en què una part de la Companyia d'Espanya donava ja proves de voler abandonar el "yate del Caudillo", ja fos del País Basc o de Madrid, estigués també a Zamora.\nAixí, doncs, vaig donar per bona la lectura, sense renunciar, tanmateix, a fer les oportunes investigacions.\nDesprés d'aconseguir, a través d'amics, l'adreça postal d'en García Salve i de l'Andreu, els vaig escriure una carta expressant el meu desig de poder conversar amb ells.\nVolent aprofitar un viatge a Madrid, em vaig prendre la llibertat de fer-li una trucada telefònica: la nit del diumenge de Pasqua, quan els madrilenys tornen de la "Sierra". Ell, certament, acabava d'arribar, i ja havia recollit de la bústia la meva carta, però encara sense obrir. No el vaig veure molt animat per la feina. I no existint entre ell i jo especials relacions de coneixença o d'amistat, he respectat -igual que amb d'altres- el seu refús a penetrar " en el túnel del tiempo ".\nDe l'Andreu, tampoc en vaig tenir cap resposta. Després els amics em van consolar dient que no era gens estrany, que moltes vegades les cartes es quedaven sense obrir.\nAixí, doncs, he mantingut durant tot aquest temps el suposat grup dels "tres jesuitas" a la presó de Zamora, i fins i tot, en carta al P. Miquel Batllori arribava a afirmar, referint-me a García Salve, que " en aquells moments de la visita del P. Arrupe era un dels jesuïtes empresonats a Zamora ".\nTinc el consol de pensar que el P. Batllori, com ja sabeu, no va tenir temps material de fer ús d'aquesta falsa informació.\nI en descàrrec meu, haig de dir que aquestes referències a la visita al clan Oriol i a la no-visita a Zamora, han sortit fins aquí com de passada, ja que han d'ésser objecte d'estudi, a la mida que trobi col·laboració, en el seu moment oportú: els dies que el P. Arrupe va fer estada a Madrid.\nCom a la meva web, he parlat -farà un parell d'anys i en un altre context- dels germans Berrigan, nascuts a Two Harbors, Minnesota (USA), (un d'ells jesuïta, en Daniel; l'altre, en Philip, sacerdot dintre de la Societat de Sant Josep), lluitadors pacifistes contra la guerra del Vietnam i contra les armes atòmiques, vaig quedar sorprès quan, llegint un llibre d'en Michel de Certeau, un jesuïta francès, La faiblesse de croire (1987), vaig trobar la següent nota a peu de pàgina:\nDurant el seu viatge als Estats Units al maig de 1971, el P. Pedro Arrupe, superior general dels jesuïtes, va voler visitar a Daniel Berrigan a la presó\nPoc temps més tard, llegint el llibre de Pedro Miguel Lamet, Arrupe. Un profeta para el siglo XXI, m'adonava que aquesta visita del P. Arrupe a Daniel Berrigan podia ésser ja suficientment coneguda dels lectors de llengua castellana.\nI vaig tenir la gosadia ( la ignorancia es atrevida ) de posar aquesta "coletilla" en lletra petita:\nEls lectors de Pedro Miguel Lamet, després de la lectura del seu libre, segueixen ignorant que durant el viatge del P. Arrupe a España de 1970 havia jesuïtes a la presó de Zamora\nI aquí, gràcies a Déu,\nPedro Miguel Lamet demana la paraula...\nDe: "Pedro M. Lamet"\nEls lectors de Pedro Miguel Lamet, després de la lectura del seu llibre, segueixen ignorant que durant el viatge del P. Arrupe a España de 1970 havia jesuïtes a la presó de Zamora.\nAquesta intervenció d'en Pedro Miguel Lamet podia significar la mort "in partu" d'un futur historiador i la pèrdua del prestigi què amb les meves col·laboracions a " Selecciones de Teología " m'havia anat guanyant de "condensador" fidel i intel·ligent (intus-legere). Calia, doncs, actuar, amb rapidesa.\nAconseguir el número de telèfon d'en Andreu Vilà, fer-li un truc, quedar per veure'ns: a casa seva, a Sabadell. El dissabte 3 de gener del 2004, em venia a recollir a l'estació de Sabadell, anàvem a casa seva, xerràvem una bona estona i fèiem un dinar familiar.\nDesprés d'aquesta xerrada (estrenava una d'aquestes registradores petites) podia ja donar una resposta a Pedro Miguel Lamet. La veritat és que com bon jugador de poquer ensenyava unes cartes i em quedava algunes.\nPara: "Pedro M. Lamet"\nDesprés he vist\nque el mateix Garcia Salve\nparla de les angules\nHas comptat ja quan acabarien els "6 meses y un día" a partir del dia 8 de desembre del 69?\nAquell mateix dia en Pedro Miguel Lamet em contestava dient que per problemes de mobilitat física no li havia estat possible enviar-me la referència de Vida Nueva , " puesto que, aunque tengo la colección en mi despacho, está en los estantes de arriba y no puedo acceder a ellos por la inmovilidad a que me obliga la pierna escayolada ". Posava en dubte la fiabilitat històrica d'en García Salve, ja que " todo el mundo sabe que García Salve estuvo siempre outside, y en todo caso no es una fuente histórica de fiar por su ligereza. ", i s'allargava en consideracions sobre la persona i la figura del P. Arrupe (" cuando hoy Arrupe es para un importante sector de la Iglesia oficial una especie de «hereje» o «comunista» que quería destruir la Compañía de Jesús. "). No deixeu de llegir " La meva correspondència... amb Pedro Miguel Lamet" , però no perdeu el fil...\nLa meva resposta tampoc es va fer esperar i ara ja li descobria totes les cartes\nEls documents "boca arriba"...\nde Zamora Documents\nen format .pdf Ja sense antecedents\nantecedents Els dies\nResumint una miqueta...\nDurant el viatge del P. Arrupe a Espanya no hi havia cap jesuïta a la presó de Zamora\nEn un període anterior (del 8 de desembre 69 al 9 de març del 70) hi havia estat n'Andreu Vilà Tintoré\nSegons el testimoni d'en Vilà Tintoré cap jesuïta hagués ingressat posteriorment\nQuan nosaltres vam arribar al desembre del 69, de jesuita no n'hi havia cap.\ni durant tot aquell temps només hi vam estar nosaltres, perquè no va entrar ningú més\nQuan nosaltres vam sortir, no hi havia ningú més; només quedaven els d'Euzkadi\nI casi fins un any després no hi va entrar ningú més\nHo sé segur, perquè al cap de 6 mesos de sortir nosaltres hi va haver un intent de fuga allà\nN'Andreu Vilà va ingressar a Zamora amb altres dos capellans del clergat secular, ambdós de Sabadell, que, detinguts i encausats conjuntament,havien estat condemnats a la mateixa pena. Aquest grup era conegut per la resta de sacerdots com "els jesuïtes"\nAquí, em temo, que quan una mica alegrement es parla de "tres jesuïtes" en temps de l'Arrupe, es refereixen als "tres catalans", perquè entre els tres catalans, l'únic que sonava era "jesuïta", pel nom que tenien els jesuïtes, pel que fos...\nAquest grup de tres va sortir de la presó el mateix día ("por indulto resto pena")\nLa possibilitat esmentada al principi de que el García Salve pogués éser un dels "tres jesuïtes", cal descartar-la totalment\nEl 31 de gener de 1968 "deixava" la Companyia de Jesús, "cuando salí sin decir nada a nadie, camino de la estación".\nTreballant ja com capellà-obrer a Madrid, ingressa a la presó de Zamora per una multa (un mes per 100.000 pts) imposada pel gobernador de San Sebastián\nUna nova multa el retorna per segon cop a Zamora, el mes de setembre (possiblement el de 1969)\nPossiblement no retorna a Zamora fins a ser detingut (21 juny 1972) i condemnat per l'anomenat Proceso 1001 (19 anys rebaixats després pel Suprem a 5)\nSortia de Zamora (29 de novembre de 1975)per la petita amnistia concedida pel rei després de la mort d'en Franco\nI deixant preguntes obertes\nconcedit als "tres catalans"\nera una pràctica normal\nen aquells anys del T.O.P.?\nO va se un dels\ndel viatge del P. Arrupe a Espanya?\nÚltima actualització: 27 maig 2009 Per dir la teva


Reflexionant sobre fotografia | Centre Cívic Casa Golferichs\nHome Activitats de l'Espai de fotografia Francesc Català-Roca Reflexionant sobre fotografia\nDonem veu a diferents fotògrafes per tal d’entendre millor la seva visió de la fotografia, la seva trajectòria professional, els seus projectes, la seva mirada fotogràfica.\n“Habitar la imatge. El relat fotogràfic en la literatura per a infants”\nBiblioteca Roca Umbert de Granollers, 29 i 30 de juny de 2018.\nLa fotografia es converteix en un tic\nDeixem d’explicar el món i ens expliquem a nosaltres mateixos\nHem passat de valorar una imatge pel que ens està explicant a valorar la quantitat d’imatges\nEntenia la fotografia com una forma d’estimar\nFer fotos no és només produir imatges; fer fotos sempre és alguna cosa més\nLa fotografia com una manera de passar el temps, de generar un espai de vincle, no només d’observació\nLa fotografia com a mecanisme o dispositiu relacional\nBernardita Morello conversa amb Agus Bres.\n“Being a woman in photography”\nHamdan International Photography Award, Dubai, 14 de març del 2019\nDonna Ferrato fa un repàs de la seva trajectòria professional, des del moment en que decideix apostar pel que és la seva passió, la fotografia, deixant enrere una vida com a “esposa de” per convertir-se en una dona independent. Il·lustra i explica diferents projectes fotogràfics en els que ha treballat, com “Living with the enemy”, el seu primer llibre, en el qual va treballar al llarg de més de 3 anys documentant casos de violència domèstica.\nM’interessen aquestes parts ocultes, amagades, del món\nHi ha una contradicció en el fet d’intentar capturar allò que no es veu fotografiant escenes que jo puc veure\nVull entendre què significa estar viu i la natura em deixa veure coses que em fan sentir el moment\nJohn Berger i Susan Sontang\nExplicar històries confronta dues direccions, per una banda està connectat amb la veritat i, per l’altra banda està connectat amb la idea d’invenció, imaginació, mentides\nEl relat existeix en algun lloc entre la ficció i la veritat\nLa raó per la qual vols explicar una història és perque aquesta et va commoure\nNo creus que algunes històries haurien de ser explicades en comptes d’unes altres?\nÉs en el fet que aquesta vida va ser viscuda que hi veig una mena de significat en ella que vull retenir per tal que no es perdi, que no caigui en l’oblit\nCada història té la seva pròpia subjectivitat. Emfatitzo això perque aquesta subjectivitat és una àrea en la qual allò que anomenes vertader i allò fantàstic coexisteixen\nMartha Rosler conversa amb Lucrecia Palacios\nBIENALSUR 2019, Argentina\n“Semiòtica de la cuina” és una paròdia de la publicitat de l’època. Va ser entesa per totes les dones, però als homes els hi va produir una por incommensurable. Una conducta quotidiana de les dones podia ser amenaçadora.\nEls rols poden canviar i això s’enllaça amb una jerarquia patriarcal.\nL’art no genera canvis, qui fa que canviïn les coses és la gent. Per això és molt important canviar la conducta. S’ha de sortir al carrer i oblidar el “clicktivisme”\nLa ubiqüitat d’internet ho ha canviat tot\nL’art serveix per cristal·litzar les lliçons de la vida. L’art serveix per arribar a conclusions\nL’art ja no té a veure amb la veritat.\nMai m’ha interessat el món de l’art\nEl discurs artístic moltes vegades està marcat pel discurs polític. El poder polític marca el discurs de l’art\nGarcía-Alix entrevistat per Cayetana Guillén Cuervo\nPrograma “Atención obras” de RTVE, 4 de juliol del 2014\nLa fotografia és un acte totalment intencionat\nL’artista s’alimenta de tot. Jo em vaig alimentar més de la pintura que de la fotografia quan vaig començar a fer fotos\nLa pregunta que em faig és què he de trobar en un rostre per tal que m’interessi fotografiar-lo\nLa fotografia digital em roba la fe\nEn la selfie hi ha banalitat; hi ha allò grotesc d’estimar-se tant\nAllò privat ha deixat d’existir\nLa por és creativa, és un motor que mou el món. L’amor no mou el món\nConferència de Joan Fontcuberta. “La furia de las imágenes”\nJornada de portes obertes del Màster en Fotografia de la Universitat Politècnica de València. Juny 2016\nVivim en la hipermodernitat en la qual veiem la realitat a través de les pantalles i de les imatges produïdes\nLa massificació de les imatges ens situa en la postfotografia, marcada per l’accés i l’excés\nLa visió de la fotografia ha canviat. Roland Barthes deia “això ha estat”; ara diem “jo he estat aquí”\nS’han de canviar els paràmetres i teories per interpretar les imatges. La seva massificació fa que sigui urgent una ecologia de les imatges\nTothom pot fer fotografies i estar al lloc del succés. Per tant, on queden el document i la fotografia documental?\nLa postfotografia ens porta a com definir l’artisticitat. Aquest concepte ens porta a parlar de l’autoria. Qui és l’autor de la fotografia? Perque hi hagi autor hi ha d’haver voluntat, perque hi hagi voluntat hi ha d’haver intenció, perque hi hagi intenció hi ha d’haver consciència i perque hi hagi consciència hi ha d’haver condició humana\nSally Mann és entrevistada per Charlie Rose. Maig 2016\nSally Mann preparant un Martini. Així comença aquesta entrevista de to amigable en la qual l’artista, considerada una de les fotògrafes contemporànies més influents, parla del projecte en el qual està treballant, de projectes passats, de la família, de la vida, de la mort, entre d’altres temes.\nLa fotografia et roba la memòria.\nHi ha fotografies que, si no les tinguessis, no recordaries el moment; i també hi ha fotografies que, pel fet de tenir-les, no recordes la dimensionalitat del moment.


DIJOUS DE LA SETMANA XII DURANT L’ANY – Estudi78\nInicioESTUDI78DIJOUS DE LA SETMANA XII DURANT L’ANY\nJoaquim tenia divuit anys quan començà a ser rei. Va regnar a Jerusalem tres mesos. La seva mare es deia Nohestà, filla d’Elnatan de Jerusalem. Va fer el mal que ofèn el Senyor, imitant en tot el seu pare. En aquell temps l’exèrcit de Nabucodonosor, rei de Babilònia, pujà a Jerusalem, i la ciutat quedà assetjada. Nabucodonosor mateix vingué a la ciutat mentre el seu exèrcit l’assetjava, i Joaquim, rei de Judà, s’entregà a Nabucodonosor amb la seva mare, els seus dignataris, els seus oficials i els seus eunucs. El rei Nabucodonosor s’apoderà d’ell l’any vuitè del seu regnat.\nTal com el Senyor ho havia anunciat, Nabucodonosor s’endugué tots els tresors del temple i del palau del rei, va trinxar tots els objectes d’or que el rei Salomó havia fet fer per al santuari, i deportà la gent de Jerusalem, deu mil en total, és a dir, tots els oficials, tots els homes de guerra, i tots els ferrers i els altres artesans. Només hi deixà la gent senzilla del poble. També deportà a Babilònia Joaquim amb la seva mare i les seves esposes, els seus amics i els principals del país. Els homes de guerra que deportà a Babilònia eren set mil, i els ferrers i altres artesans, mil, tots homes en edat de prendre les armes. En lloc de Joaquim, el rei de Babilònia nomenà rei el seu oncle Matanies, i li canvià el nom pel de Sedequies.\nR. Per l’honor del vostre nom, Senyor, allibereu-nos.\nper l’honor del vostre nom,\nUna casa construïda sobre la roca,i una altra sobre la sorra\nEn aquell temps, Jesús digué als seus deixebles: «No entrarà al Regne del cel tothom qui em diu: «Senyor, Senyor»; hi entraran només els qui compleixen la voluntat del meu pare del cel. Aquell dia molts em diran: «Senyor, Senyor, no recordeu que en nom vostre profetitzàvem i trèiem dimonis i fèiem molts miracles?» Però jo els diré clarament: «No us he conegut mai. Aparteu-vos de mi, vosaltres que obràveu el mal!»\nPer això tothom qui escolta aquestes paraules meves i les compleix és com un home prudent que ha construït la seva casa sobre la roca. Quan venen les pluges, creix la riuada i el vent envesteix contra aquella casa, res no la fa caure, perquè té els fonaments sobre la roca. Però tothom qui, després d’escoltar aquestes paraules meves, no les compleix és com un home sense seny que va construir la seva casa sobre la sorra. Quan vingueren les pluges, cresqué la riuada i el vent es llançà contra aquella casa, la casa s’ensorrà i no en quedà ni rastre».\nFrater Barcelona – Cloenda Curs 2012-2013


La importància del cribratge periòdic per a professionals | Hospital de Bellvitge\nDe dilluns a divendres, en horari de 7 a 9h del matí i de 14 a 16h de la tarda, i diumenges de 6 a 10 h del matí i de 14 a 16h de la tarda està disponible un espai a la planta 3 (antics quiròfans) on es poden deixar les mostres preses per automostra, prèviament identificades amb les etiquetes corresponents.\nAquest cribratge és exclusiu per a treballadors de l'HUB, per tant és imprescindible portar la targeta identificativa. En cas que no es puguin obtenir etiquetes caldrà posar-se en contacte amb el personal de microbiologia per tal de resoldre la incidència al moment. Fora d’aquest horari la recepció estarà tancada. Els resultats es podran consultar a La Meva Salut i al SAP. Es prega no trucar a Microbiologia per demanar resutats.\nL'objectiu del cribratge és detectar positius nous. Si us plau, si heu tingut una PCR positiva en els últims tres mesos no fa falta que us prengueu cap altra mostra. En cas de símptomes, com sempre, consulteu directament amb la UBP. La detecció precoç de personal sanitari positiu per PCR de SARS-CoV-2 és molt important pel risc que comporta de transmissió a pacients vulnerables. Us demanem que, per responsabilitat envers els pacients i els vostres companys, us cribreu regularment.


Cronologia Board 2008 – 2011 (part 1) – Brotherhood of St. George, Banyeres de Mariola\nCronologia Board 2008 – 2011 (part 1)\n8 January Holiness Benedict XVI has accepted the resignation from the pastoral governance of the Archdiocese of Valencia presented by Monsignor Agustín García – Gasco Vicente y ha nomenat Arquebisbe Metropolità de la Seu valenciana a Carlos Osoro Sierra.\n2 de febrer al 25 març és duen a terme els treballs de restauració del Cambril de Sant Jordi, situat al fons de la Capella de la Comunió, Temple Parish of St. Mary of Mercy; Consistents en la compactació dels paraments, sòcol i sostre, allisat i decorat de les motllures existents, neteja i restauració de les pintures de les parets i sostre i canvi de l’aparell d’il•luminació, així com el repàs de la porta corredissa de ferro i cristall, així mateix es canvia el sol, de formigó hidràulic per un de nou en marbre “blanc macael” a joc del de la Capella de la Comunió.\nAt 12,30 h al Saló de la Seu de la Confraria de Sant Jordi, Vicent Berenguer Micó i la seua filla Clara Berenguer Revert firmen un Conveni d’Edició amb la Confraria de Sant Jordi per la cessió dels drets sobre l’adaptació del text per a la publicació del conte “Ja arriba Sant Jordi a Banyeres de Mariola”.\nArriba un exemplar del Conte de Sant Jordi al Monestir de Montserrat, Barcelona, i més concretament al germà benedictí Josep Miquel Bauset.\n10, 17 i 24 May, es realitzen les XXX Jornades Musicals de l´Octavari de Sant Jordi. La Confraria comença a repartir a tots els Confrares la fulleta – octavilla anunciadora i invitació per assistir a les Jornades Musicals de l´Octavari de Sant Jordi.\n10 de maig finalitzen els treballs de restauració del Pal•li: Reparant-se i adreçant-se els pals, espàrrecs i remats que per l’ús, caigudes i colps estaven molt deteriorat. Arribant inclús a estar diverses barres totalment soltes, tan sols subjectes per la funda de tela del propi Pal•li. S’ha netejat la tela adomassada i brodada amb els escuts de les 10 filaes, recuperant-se el color original de la tela i dels dibuixos, així com les diferències tonals dels escuts brodats.\n5 June, s’inicien els treballs per als estudis previs i necessaris per al disseny i creació de la pàgina web de la Confraria de Sant Jordi.\n17, 18 i 19 of July, Brotherhood of St. George, i més concretament els membres de la Junta Directiva juntament amb els seus fills, participa per primera volta en la Fira – Mercat Medieval de les festes de la Malena, amb una paradeta, en la que s’ofereixen tots els articles que la Confraria de Sant Jordi comercialitza per generar ingressos pel seu sosteniment.\nMentres s´inicia la Solemne Processó de la Relíquia, se li fa entrega del conte de San Jordi al xiquet Jordi Estruch Molina, batejat este any, amb el nom del nostre Patró. Processó de la Relíquia que es veu afectada pel síndrome de la “Grip A”, davant de l’alarma social creada des dels mitjans de comunicació les últimes setmanes. Avent-se demanat informació als coordinadors metge i d’infermeria del Centre de Salut de Banyeres de Mariola, a fi d’informar-nos de les recomanacions en referència a la transmissió de la tan temuda Grip A. I per al que a nosaltres com a responsables de la Confraria ens competeix, al realitzar-se la veneració de la Relíquia de Sant Jordi com últim acte dels quals es realitzen en honor del nostre Patró al finalitzar la Processó, amb el besamà per part de tots els fidels. Se’ns informa que “A data de hui podem dir que en contraposició d’allò que s’ha succeït en algunes comunitats autònomes, la Generalitat Valenciana no ha dictat cap norma o recomanació respecte d’això d’este tema”. So, en principi la Confraria donarà a besar el reliquiari, com sempre ha sigut tradicional, a totes aquelles persones que desitgen venerar la Santa Relíquia i per a les persones que no vulguen besar el reliquiari se’ls farà entrega d’una estampa amb la Imatge de la nostra Relíquia de Sant Jordi i que en cada cas particular podran venerar o no.\n6 d’octubre comencen les labors i treballs per a la reclassificació, segellat, catalogació, registre i arxiu de tot el material gràfic i documentació de la Confraria de Sant Jordi. Treballs, que una vegada conclosos, permetran a tots els Confrares i persones interessades consultar d’una forma ràpida i eficaç les bases documentals que el componen: iconografia de Sant Jordi, documentació històrica, llistes de socis, boards, Consiliaris, Majorals de Sant Jordi, àlbum fotogràfic, etc.\n27 October, el nostre President participa com a membre del jurat del Concurs del Cartell anunciador de la cavalcada de Reyes del 5 January 2010.\nFinalitzen les labors de restauració de totes les estructures metàl•liques que la Confraria utilitza en els distints actes que organitza (Trasllats, Do Major, Processons, etc.), sent ajustats i repintats pels membres de la Junta Directiva.\n1 de març és celebra la 3ª Assemblea General de la Confraria de Sant Jordi. En la que és elegit com a nou President per al període 2008 – 2011 EN Jorge Enrique Esteve Romero, Vice President: Juan Vicente Martínez Valero, Secretary: Jorge Sempere Avellán i Tresorer: Ernest Berenguer Bridge.\n3 May, es duu a terme el Trasllat de Sant Jordi desde el Temple Parroquial de Santa Maria de la Misericòrdia a la seua Ermita en el que participa per primera vegada la nova Junta Directiva i, al finalitzar el mateix, es celebra el Sopar de Canvi de Juntes Directives al Maset de la Filà de Marrocs, juntament amb els membres de les diferents directives i acompanyants que es celebra tradicionalment cada tres anys.\n27 de maig El M. I. Ajuntament de Banyeres de Mariola ha iniciat, mitjançant un acord unànime del ple en sessió de 27 de maig del 2008, l’expedient per a sol•licitar la declaració de l’Acte del Cementiri com Bé d’Interès Cultural, B. I. C., de caràcter immaterial, a la Conselleria de Cultura i Esport. Davant de la invitació de l’Ajuntament, la Confraria de Sant Jordi s’ha adherit oficialment, després de l’assessorament oportú amb l’assessor legal de la Parròquia, als tràmits que està realitzant l’Ajuntament per a aconseguir que la missa del dia 25 d’abril que es celebra al Cementiri puga ser declarada B. I. C. amb caràcter immaterial\n2 June, la Confraria de Sant Jordi és inscrita en el Registre Municipal d’Associacions Veïnals del Ajuntament de Banyeres de Mariola.\n3 de juny l´Ajuntament sol•licita la adhesió i el material de la Confraria de Sant Jordi juntament a altres associacions, per a la declaració de Bé d’Interès Cultural de caràcter immaterial dels actes del 25 of April, sol,licitada a la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana.\n5 June, es signa l’adhesió de la Confraria a la sol•licitud de de declaració de Bé Interès Cultural en la Secció d’Immaterial, sol•licitada per l’Ajuntament per als actes del cementeri i Sant Crist que Banyeres celebra cada 25 d'abril.\n10 de juliol es tanca el Llibre d´Actes escrit manualment amb la corresponent diligencia, of the Brotherhood of Sant Jordi. A partir d’aquest moment es realitzarà de forma informatitzada legalment, amb paper oficial de l´Estat i fulls numerats, en compliment de la llei vigent.\n19 of July, el President de la Comissió de Festes de Sant Jordi informa a la seua Junta del començament dels treballs per a redactar un nou Reglament de la Comissió de Festes.\n21 of July, la Diputació concedeix de forma gratuïta a la Confraria de Sant Jordi un equip informàtic complet, ordinador, pantalla, teclat i ratolí.\n7 September, presideix la Missa de la Relíquia de Sant Jordi el Reverendíssim Sr. Juan Melcior Seguí Sarrió, sacerdot titular de la Parròquia de Santa Maria d’Ontinyent. Al finalitzar l´acte de la firma del Predicador en el Llibre d´Or de la Confraria a la seu de la mateixa, ha sigut anomenat com Majoral de Sant Jordi Tello Navarro Albero President de la Confraria de Sant Jordi durant el període 2005 – 2008, i se li ha imposat la Insígnia de Majoral. Durant la Solemne Processó de la Relíquia de Sant Jordi es recupera la eixida de la Santa Relíquia baix el Pal•li desde dins del Temple Parroquial seguit de la Escolta de festers; s’estrena el nou model de caputxa per als ciris, i així mateix es fa un agraïment per escrit, en el que a més s’inclou la estampa del Gojos, a les autoritats municipals i festeres, filaes, presidents, Comissió de festes, lectors, escoltes y porta Pal•li, portadors del banderins i totes les persones que col•laboren amb la Confraria.\n1 d’octubre La Confraria de Sant Jordi en commemoració del 80é aniversari de la seua fundació edita un facsímil de l’última làmina de “l’acapte”, en la que es reprodueix la imatge de Sant Jordi que va presidir l’altar del Sant des de 1841 a 1936, any en què va ser cremada a causa de la guerra civil. Cal destacar que el dragó reproduït no és el que figurava en la dita imatge. The picture, it was the work of the Valencian sculptor Antonio Esteban Romero, i es venerava a Banyeres de Mariola en 1928, year of the foundation of the Brotherhood of St. George. The plate is printed on laid paper Natural 250\n3 October, s’inicia l’horari d’atenció al Confrare en la Seu Social cada primer divendres de mes, of 20,00 a 22,00 hours; per acostar la labor de la Junta Directiva i les instal•lacions de la Seu Social als confrares i veïns del nostre poble. S’inicien els treballs de restauració de totes les estructures metàl•liques que la Confraria utilitza en els distints actes que organitza (Trasllats, Do Major, Processons, etc.) pels membres de la Junta Directiva.\n4 d’octubre s’inicia la comercialització de les participacions i dècims de loteria per al pròxim sorteig de Nadal de 2008, amb el Nº 76.323. Cal destacar que enguany per a la imatge de la papereta s’ha recuperat la làmina, que representa la imatge que presidia antigament l’Altar Major de Sant Jordi. Imatge que va arribar a Banyeres amb una celebració especial en 1841 i que va ser cremada el 27 of July of 1936, a causa de la Guerra Civil.\n23 November, amb motiu de complir-se el 80é Aniversari de la fundació de la Confraria, és celebra una Missa en acció de gràcies i un concert commemoratiu a càrrec de l´ Ensemble de Vents de la Societat Musical de Banyeres de Mariola, en el transcurs del mateix Benjamín Francés Luna obsequia la Confraria de Sant Jordi, la seua obra original, composta expressament per aquesta efemèride, “Diferencies breus sobre l’ himne a Sant Jordi”. Obsequiant la Junta Directiva al compositor i a la Stat. Musical Banyeres de Mariola de una làmina facsímil amb la imatge de Sant Jordi, que va ser cremada al juliol de 1936, emmarcada.\n1 de desembre La Junta Directiva de la Confraria de Sant Jordi felicita els seus confrares, col•laboradors i a tots els veïns el Nadal 2008 i envia el nou calendari per a l’any 2009. This time an image of St. George on horseback has been used defending the maiden and fighting the dragon, of the nineteenth century, cedida pel nostre Confrare J. M. S. E.\n6 de desembre a iniciat la comercialització de les participacions i dècims de loteria per al sorteig tradicional de “The boy” 2009, amb el Nº 42.823.\n1999-09-05, Procession of the Relic


Holiday Home Duinendaele De Panne Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDuinhoekstraat 127-129, Altres, De Panne, Bèlgica - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday Home Duinendaele\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de De Panne, Holiday Home Duinendaele és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday Home Duinendaele també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a De Panne. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia, lloguer de bicicletes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com parc infantil, piscina exterior, pistes de tennis, ping pong, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Holiday Home Duinendaele la base perfecta per a gaudir de la seva estada a De Panne.\nDescompte a Holiday Home Duinendaele


viurealspirineus 10:18 15/02/18\nLa trobada s’emmarca en el projecte d’ateneus cooperatius I té com a objectius prioritaris dotar el sector agroalimentari de l’Alt Pirineu i Aran dels coneixements necessaris sobre finançament així com posar en contacte els principals agents relacionats amb el sector. També persegueix compartir una visita-experiència on poder extrapolar informació per aplicar-la a la pròpia empresa.\nJornada finançament sector agroalimentari l’Alt Pirineu\nUn camió de Cooperativa Cadí recull la llet al Baridà\nLa jornada s’obrirà amb l’exposició de diversos exemples pràctics de finançament d’associacions i empreses agroalimentàries pirinenques, entre les quals ja han confirmat la seva assistència l’Associació Menja’t l’Alt Urgell i l’Associació Agroalimentària de Cerdanya. Els seus representants respondran a qüestions com ara les fonts de finançament amb què compten, les dificultats amb què s’han trobat a l’hora de buscar finançament o si alguna vegada han utilitzat fonts de finançament cooperatiu o basats en l’economia social. Després, s’obrirà un petit debat. Tot seguit es passarà a una sessió formativa sobre instruments financers cooperatius, que anirà a càrrec de Toni Oró, de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya, i es clourà la jornada amb la presentació de la Cooperativa Cadí i la visita a la Cooperativa Pirenaica.


Entendre els models d'emmagatzematge al núvol\nQui hauria pensat que l'emmagatzematge de bits podria ser tan increïblement complicat? L'emmagatzematge sempre ha contingut una gran quantitat de protocols, des de Fibre Channel fins a iSCSI i SMB en totes les seves variacions, però l'arribada del flash i el creixement continu de la virtualització han convertit un tema ja dens en una jungla embullada d'acrònims, protocols i abstraccions.\nLa virtualització del centre de dades també ha provocat una onada de virtualització a l'emmagatzematge, allunyant progressivament l'emmagatzematge dels protocols físics i cap a models d'emmagatzematge abstractes i lògics com l'emmagatzematge d'instàncies i l'emmagatzematge de volum. En proporcionar abstraccions, el centre de dades ha desacoblat constantment les màquines virtuals dels protocols d'emmagatzematge.\nL'augment dels centres de dades al núvol també ha generat una nova classe d'emmagatzematge anomenada emmagatzematge d'objectes, que sacrifica la forta consistència dels protocols d'emmagatzematge tradicionals per oferir espais de noms únics a escala global.\nEn aquest article proporcionaré una mica de claredat col·locant l'emmagatzematge d'instàncies, volums i objectes a l'evolució del centre de dades i mostraré com aquestes noves abstraccions s'ajusten a sobre o al costat dels protocols d'emmagatzematge existents.\nLa història de l'emmagatzematge al núvol és en molts aspectes una història de virtualització. Començaré amb entorns físics, passaré a la virtualització, on els models virtuals i físics comencen a divergir, i acabaré amb el núvol, on els models virtuals abstreuen el físic gairebé completament.\nA l'arrel de tot l'emmagatzematge hi ha un conjunt de protocols d'emmagatzematge físic, així que començaré amb un resum ràpid de l'emmagatzematge físic. Actualment s'utilitzen tres classes principals de models d'emmagatzematge físic: emmagatzematge connectat directe (DAS), la xarxa d'àrea d'emmagatzematge (SAN) i emmagatzematge connectat a la xarxa (NAS).\nDAS. L'emmagatzematge connectat directe és el model d'emmagatzematge més senzill. Tots estem familiaritzats amb DAS; aquest és el model utilitzat per la majoria d'ordinadors portàtils, telèfons i ordinadors de sobretaula. La unitat fonamental del DAS és el propi ordinador; l'emmagatzematge d'un servidor no es pot separar del propi servidor. En el cas d'un telèfon, és físicament impossible eliminar l'emmagatzematge de l'ordinador, però fins i tot en el cas dels servidors, on teòricament és possible extreure unitats de disc, un cop separada una unitat del servidor, generalment s'esborra abans. reutilitzar. SCSI i SATA són exemples de protocols DAS.\nSAN. Finalment, la indústria de l'emmagatzematge va reconèixer la utilitat de separar l'emmagatzematge de la computació. En lloc d'adjuntar discs a cada ordinador individual, vam col·locar tots els discos en un únic clúster de servidors i vam accedir al disc a través de la xarxa. Això simplifica les tasques de gestió de l'emmagatzematge, com ara la còpia de seguretat i la reparació d'errors. Aquesta divisió d'emmagatzematge i càlcul sovint s'anomena emmagatzematge compartit, ja que diversos ordinadors utilitzaran un sol conjunt d'emmagatzematge.\nEra més senzill comunicar-se entre el client i el servidor a través de la xarxa mitjançant els mateixos protocols de bloc (o molt similars) que s'utilitzaven per comunicar-se amb unitats de disc connectades localment. L'emmagatzematge exposat d'aquesta manera s'anomena xarxa d'àrea d'emmagatzematge. Fibre Channel i iSCSI són exemples de protocols SAN.\nEn una SAN, un administrador agruparà un conjunt de discs (o una part d'un conjunt de discos) en una LUN (unitat lògica), que després es comporta com una unitat de disc única amb els ordinadors externs. El LUN és la unitat fonamental que s'utilitza per gestionar l'emmagatzematge SAN.\nNAS. Tot i que les SAN ens permeten moure els LUN entre un ordinador i un altre, els protocols de bloc que utilitzen no estan dissenyats per compartir dades simultàniament al mateix LUN entre ordinadors. Per permetre aquest tipus de compartició necessitem un nou tipus d'emmagatzematge creat per a l'accés simultani. En aquest nou tipus d'emmagatzematge ens comuniquem amb l'emmagatzematge mitjançant protocols de sistema de fitxers, que s'assemblen molt als sistemes de fitxers que s'executen als ordinadors locals. Aquest tipus d'emmagatzematge es coneix com a emmagatzematge connectat a la xarxa. NFS i SMB són exemples de protocols NAS.\nL'abstracció del sistema de fitxers permet que diversos servidors accedeixin a les mateixes dades al mateix temps. Diversos servidors poden llegir el mateix fitxer al mateix temps i diversos servidors poden col·locar fitxers nous al sistema de fitxers alhora. Així, el NAS és un model molt convenient per compartir dades d'usuaris o aplicacions.\nL'emmagatzematge NAS permet als administradors assignar porcions d'emmagatzematge en sistemes de fitxers individuals. Cada sistema de fitxers és un únic espai de noms i el sistema de fitxers és la unitat principal que s'utilitza per gestionar NAS.\nLa virtualització va canviar el panorama del centre de dades modern per a l'emmagatzematge com ho va fer per a la informàtica. De la mateixa manera que les màquines físiques es van abstraure en màquines virtuals, l'emmagatzematge físic es va abstraure en discs virtuals.\nEn la virtualització, l'hipervisor proporciona un entorn de maquinari emulat per a cada màquina virtual, inclòs l'ordinador, la memòria i l'emmagatzematge. VMware, l'hipervisor modern inicial, va optar per emular les unitats de disc físic local com una manera de proporcionar emmagatzematge per a cada màquina virtual. Dit d'una altra manera, VMware va triar el model d'unitat de disc local (DAS) com a manera d'exposar l'emmagatzematge a les màquines virtuals.\nDe la mateixa manera que la unitat fonamental d'emmagatzematge del DAS és la màquina física, la unitat fonamental de l'emmagatzematge del disc virtual és la màquina virtual. Els discs virtuals no s'exposen com a objectes independents, sinó com a part d'una màquina virtual concreta, exactament com els discos locals són conceptualment part d'un ordinador físic. Igual que amb el DAS, un disc virtual viu i mor amb la mateixa màquina virtual; si s'elimina la VM, també se suprimirà el disc virtual.\nLa majoria de les plataformes de virtualització convencionals utilitzen un model d'emmagatzematge en disc virtual. Per exemple, l'emmagatzematge als entorns VMware vSphere, Microsoft Hyper-V, Red Hat Enterprise Virtualization i Xen es gestionen i connecten de manera similar.\nImplementació de discs virtuals\nCom que VMware volia continuar oferint els avantatges de l'emmagatzematge compartit a les màquines virtuals, no podia confiar en un protocol DAS per implementar discs virtuals. La següent opció òbvia seria utilitzar SAN, ja que un SAN LUN s'assembla molt a una unitat de disc local.\nTanmateix, els LUN físics tenen limitacions que fan que els discs virtuals siguin un ajust difícil. Els entorns virtualitzats consoliden una sèrie d'ordinadors lògics en un sol servidor físic, la qual cosa significa que el nombre de discos virtuals en un host determinat serà molt més gran que el nombre de LUN físics per a un host en un entorn físic. El nombre màxim de LUN que es podrien connectar a un servidor físic determinat era massa baix per suportar el nombre necessari de discs virtuals.\nPotser encara més important, els discs virtuals, com passa amb les CPU virtuals, han de ser objectes lògics que es poden crear, destruir i moure amb programació, i aquestes no són operacions per a les quals s'ha dissenyat l'emmagatzematge SAN. Per exemple, VMware necessitava moure dinàmicament màquines virtuals entre amfitrions físics, cosa que requeria accés a l'emmagatzematge compartit durant la migració.\nPer aquests motius, VMware va optar per implementar discs virtuals com a fitxers en un sistema de fitxers (NFS) o en un sistema de fitxers distribuït (VMFS) a SAN, en lloc de com a LUN en brut.\nDes de protocols d'emmagatzematge fins a models d'emmagatzematge\nQue VMware va optar per implementar discs virtuals, un model d'emmagatzematge en blocs d'estil DAS, a sobre de NAS o SAN, il·lustra una de les característiques interessants de l'emmagatzematge modern del centre de dades. Com que les E/S d'una màquina virtual es transmeten al programari de l'hipervisor, en lloc del maquinari d'un bus de dispositius, el protocol utilitzat per la VM per comunicar-se amb l'hipervisor no ha de coincidir amb el protocol que l'hipervisor utilitza per comunicar-se amb el emmagatzematge en si.\nAixò comporta una separació entre el model d'emmagatzematge que s'exposa a la màquina virtual i l'administrador i el protocol d'emmagatzematge que utilitza l'hipervisor per emmagatzemar les dades. En el cas dels discs virtuals, VMware els va dissenyar segons un model d'emmagatzematge DAS, i després va utilitzar un protocol d'emmagatzematge NAS per implementar-los.\nAquesta és una poderosa capa d'indirecció; ens ofereix la flexibilitat de combinar i combinar models d'emmagatzematge i protocols d'emmagatzematge, i fins i tot canviar dinàmicament el protocol d'emmagatzematge sense afectar les màquines virtuals. Per exemple, els discs virtuals s'implementen mitjançant fitxers en NFS, fitxers en VMFS emmagatzemats a LUN de canal de fibra o fins i tot (en VVols o volums virtuals) directament com a LUN iSCSI. L'elecció de la implementació és completament transparent per a l'aplicació, perquè finalment tots aquests protocols tindran el mateix aspecte per a la màquina virtual i l'administrador; semblaran unitats de disc físics locals connectades a màquines virtuals.\nAixí, el desenvolupador d'aplicacions de la majoria d'infraestructures de núvol públic no pot saber quin protocol d'emmagatzematge s'utilitza; de fet, el protocol fins i tot pot canviar de manera dinàmica. No sabem quin protocol d'emmagatzematge utilitza Amazon per a Elastic Block Storage, ni és important que ho sabem.\nA causa de la separació entre el model d'emmagatzematge i el protocol d'emmagatzematge, el protocol d'emmagatzematge es converteix en un problema d'infraestructura, principalment important pel que fa al cost i al rendiment, en lloc d'una decisió d'aplicació que dicta la funcionalitat.\nEl panorama del centre de dades està canviant de nou a mesura que els entorns virtualitzats es transformen en entorns en núvol. Els entorns al núvol incorporen el model de disc virtual pioner en la virtualització i proporcionen models addicionals per habilitar una pila d'emmagatzematge totalment virtualitzada. Els entorns al núvol intenten virtualitzar tota la pila d'emmagatzematge perquè puguin oferir autoservei i una separació neta entre infraestructura i aplicació.\nEls entorns al núvol tenen moltes formes. Les empreses poden implementar-los com a núvols privats mitjançant entorns com OpenStack, CloudStack i la suite VMware vRealize. També els poden implementar proveïdors de serveis com a núvols públics com Amazon Web Services, Microsoft Azure i Rackspace.\nCuriosament, els models d'emmagatzematge utilitzats en entorns en núvol reflecteixen els que s'utilitzen en entorns físics. Tanmateix, com passa amb els discos virtuals, són models d'emmagatzematge abstraits dels múltiples protocols d'emmagatzematge que es poden utilitzar per implementar-los.\nEmmagatzematge d'instàncies: discs virtuals al núvol\nEl model d'emmagatzematge de disc virtual és el model principal (o únic) per a l'emmagatzematge en entorns virtualitzats convencionals. En entorns en núvol, però, aquest model és un dels tres. Per tant, el model rep un nom específic en entorns de núvol: emmagatzematge d'instàncies, és a dir, emmagatzematge consumit com els discos virtuals convencionals.\nÉs important tenir en compte que l'emmagatzematge d'instàncies és un model d'emmagatzematge, no un protocol d'emmagatzematge, i es pot implementar de diverses maneres. Per exemple, l'emmagatzematge d'instàncies de vegades s'implementa mitjançant DAS als mateixos nodes de càlcul. Implementat d'aquesta manera, sovint s'anomena emmagatzematge efímer perquè normalment l'emmagatzematge no és altament fiable.\nL'emmagatzematge d'instàncies també es pot implementar com a emmagatzematge fiable mitjançant NAS o emmagatzematge de volum, un segon model d'emmagatzematge que es descriu a continuació. Per exemple, OpenStack permet als usuaris implementar l'emmagatzematge d'instàncies com a emmagatzematge efímer als amfitrions, com a fitxers en punts de muntatge NFS o com a volums Cinder mitjançant l'arrencada des del volum.\nEmmagatzematge de volum: SAN sense el físic\nL'emmagatzematge d'instàncies, però, té les seves limitacions. Els desenvolupadors d'aplicacions natives del núvol sovint diferencien explícitament les dades de configuració, com ara el sistema operatiu i les dades d'aplicacions, de les dades d'usuari, com ara taules de bases de dades o fitxers de dades. En dividir els dos, els desenvolupadors són capaços de fer que la configuració sigui transitòria i reconstruïble tot mantenint una gran fiabilitat per a les dades dels usuaris.\nAquesta distinció, al seu torn, porta a un altre tipus d'emmagatzematge: emmagatzematge de volum, un híbrid d'emmagatzematge d'instàncies i SAN. Un volum és la unitat principal d'emmagatzematge de volum en lloc d'una màquina virtual. Un volum es pot desconnectar d'una màquina virtual i connectar-se a una altra. Tanmateix, com un disc virtual, un volum s'assembla més a un fitxer que a un LUN en escala i abstracció. A diferència de l'emmagatzematge d'exemples, l'emmagatzematge de volums se suposa que és altament fiable i sovint s'utilitza per a les dades d'usuari.\nCinder d'OpenStack és un exemple de magatzem de volum, igual que l'abstracció de volum independent de Docker. Tingueu en compte de nou que l'emmagatzematge de volum és un model d'emmagatzematge, no un protocol d'emmagatzematge. L'emmagatzematge de volums es pot implementar a sobre de protocols de fitxers com NFS o protocols de bloc com iSCSI de manera transparent a l'aplicació.\nEmmagatzematge d'objectes: NAS a escala web\nLes aplicacions natives del núvol també necessiten una casa per a dades compartides entre màquines virtuals, però sovint necessiten espais de noms que es puguin escalar a diversos centres de dades a través de regions geogràfiques. L'emmagatzematge d'objectes proporciona exactament aquest tipus d'emmagatzematge. Per exemple, l'S3 d'Amazon ofereix un únic espai de noms lògic a tota una regió i, possiblement, a tot el món. Per assolir aquesta escala, S3 havia de sacrificar la gran consistència i les actualitzacions de gran fi dels NAS convencionals.\nL'emmagatzematge d'objectes proporciona una abstracció semblant a un fitxer anomenada objecte, però proporciona consistència eventual. Això vol dir que tot i que tots els clients eventualment obtindran les mateixes respostes a les seves sol·licituds, poden rebre respostes diferents temporalment. Aquesta coherència és similar a la que proporciona Dropbox entre dos ordinadors; Els clients poden dessincronitzar-se temporalment, però finalment tot convergirà.\nEls magatzems d'objectes tradicionals també proporcionen un conjunt simplificat d'operacions de dades ajustades per utilitzar-les en connexions WAN d'alta latència: llistar els objectes en un "cub", llegir un objecte en la seva totalitat i substituir les dades d'un objecte per dades completament noves. Aquest model ofereix un conjunt d'operacions més bàsic que el NAS, que permet a les aplicacions llegir i escriure petits blocs dins d'un fitxer, truncar fitxers a noves mides, moure fitxers entre directoris, etc.


Vols barats de Pamplona a Santo Domingo des de 615 € a Iberia\tUtilitzem cookies pròpies i de tercers per millorar la teva experiència i els nostres serveis. Si continues navegant considerem que n’acceptes l’ús. Pots obtenir més informació a la Política de cookies.\nVols barats República Dominicana Santo Domingo Pamplona-Santo Domingo\nNecessitem que ens indiquis les dates concretes del viatge per poder mostrar-te els preus per a aquest trajecte. Vols barats de Pamplona a Santo Domingo (SDQ) de Pamplona a Santo Domingo Pamplona-Santo Domingo, República Dominicana On et portem?\tSi l'origen i la destinació són a Espanya, se't mostrarà l'opció de "família nombrosa". Si, a més, esculls com a origen o destinació algun punt de les Illes Canàries, les Illes Balears o Melilla, se't mostrarà l'opció de "resident" en alguna d'aquestes regions. I, si el vol és entre Madrid i Barcelona, s'activarà l'enllaç de "Buscar Pont Aeri".\nVols Pamplona-Santo Domingo\nConsulta l’oferta de vols de Pamplona a Santo Domingo i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Pamplona a Santo Domingo. Els preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Pamplona a Santo Domingo fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Muralla d'Alzira - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nLa Muralla d'Alzira (província de Valéncia), de la que actualment soles subsistixen restos de muralles i torrellons, pot localisar-se a través dels plans viaris dels anys 1864 i 1870. Està declarada Be d'Interés Cultural.\nFront a la bifurcació dels camins que conduïxen a Algemesí i Alberich s'alçaven les fortificacions defensives del pont de la Calçada o de Sant Gregori que permetia l'accés a la Fortalea Castellet de Sant Pere i a la població. Per la seua esquerra alcançava l'eixida del carrer Salinerías en mur i set torrellons. D'allí al carrer D. Bernardo, en quatre torrellons. Passada el carrer de Carnicers s'alcança el carrer Major i les obres defensives del pont del Raval (Sant Agustí –San Bernardo); d'este tram subsistixen dos torrellons rebeguts en vivendes i en la Ronda en un tram de muralla, merlons i adarps que recauen al carrer Major Santa María.\nDes del pont i paralelament al carrer de la Llonja (actual Faustino Blasco) s'alcança la plaça de l'antic mercat, a on recentment s'ha urbanisat el seu espai recuperant un tram de muralla en tres torrellons i un camí de ronda interior. Fins la recent riuada de l'any 1982 subsistien dos torrellons.\nA partir del carrer Saludador es manté el major sector de muralla en huit torrellons. La seua construcció data originàriament dels primers sigles islàmics estant construïda en manpost de vores rodades. Pese al terraplenat actual, presenten una alçada els torrellons de 7-10 metros i 6 metros per a la muralla, sent el seu grossor de 1,20 metros. La muralla es pert a l'alçada de la casa quarter de la Guàrdia Civil, existint un tram de mur soterrat, unint-se junt a l'obra de l'iglésia de Santa María en el «Castellet de Sant Pere».\nLa muralla prestà refugi als habitants de la vila en accions bèliques (Alfonso el Batallador, Cid el Campeador, almohades, Rei Jaume I, Comunitats, Germanies i contendes civils) i front als desbordaments del riu.\nPerduda la seua valoració estratègica i autorisant-se a lo llarc del sigle XIX la construcció de vivendes sobre les almenes, culminà en l'any 1899 en l'acort de derrocament de les mateixes per a propiciar les eixamplades.\nLa muralla árabe de Alzira: una joya milenaria en la ribera del Júcar - Valencia Bonita\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Muralla_d%27Alzira&oldid=157320»\nEsta pàgina fon modificada l'última volta el 18 dec 2019 a les 19:47.


Guitarra y Baix: Charles Greywolf\nPowerwolf és una banda de power metall alemanya, aquesta frase era d'allò més habitual fa uns anys en què el power metall d'origen alemany o de països centreeuropees i nòrdics omplien l'oferta musical metalera. Dir power alemany no era una simple referència al seu lloc d'origen, suposava una carta de presentació, "fem power a l'estil de Helloween, Gamma Ray, Blind Guardian ...". Powerwolf comparteixen els dos significats, tenen un origen alemany, encara que també tenen membres romanesos, i el seu estil és el power metall que tant ens ha fet gaudir durant anys.\nEn Blood Of The Saints segueix la imatge burleta sobre el religiós, tot el disc aquesta plens de aleluyahs sarcàstics, cable que ens recorda a tants "power", "steel", "metall" usats pels grups defensors del metall a l'estil més Manowar , Virgin Steel ...\nSi bé és cert que Powerwolf tenen un estil propi marcat pel so èpic i ple de reververaciones de cors i teclats, sense anar més lluny en aquest disc s'han gravat en una església, aquest àlbum està ple de referències a grans llegendes del metall. No costarà a ningú percebre influències clares de Running Wild, Manowar, Helloween, Iron Maiden, Hammerfall. Cal remarcar que parlo de gestos, no d'imitacions i és que molts temes passen per fases en què estan estampades els trets de terceres bandes imagino de forma molt intencionada, més tenint en compte el caràcter burlesc de l'àlbum.\nUn disc amb un so perfecte, amb uns cors i teclats que com ja he comentat han estat gravats en una església, donant-li un punt de veracitat a uns efectes idonis per abordar el tema religiós. Si t'agrada el power alemany, velocitat, melodia, contundència no deixis d'anar a combregar amb Powerwolf, tens el gaudi garantit celestialment!


Marc Sureda: “Confiem en el projecte i ens el creiem” | Jornada de Disseny Periodístic\n← La pràctica fa al mestre\nL’hiperlocalisme, un nou model de negoci →\nHas dit que has pensat en fer la pàgina a nivell espanyol. Com ho organitzaríeu?\nLa idea seria exportar la mateixa estructura i filosofia que hem utilitzat aquí a Catalunya a la resta de Comunitats Autònomes. Encara que això requeriria una reestructuració empresarial i redimensionar-nos a nivell de personal i col·laboradors.\nEsteu satisfets amb els resultats que heu obtingut amb la pàgina?\nParlar d’èxit és una mica prematur. Les expectatives són molt bones però la situació dels ajuntaments avui dia és complicada i això dificulta qualsevol aportació. Però de moment estem contents, confiem en el projecte, ens el creiem i pensem que es una bona eina a disposició de tots els ciutadans.\nLa idea seria fer créixer el projecte i el nostres radi d’actuació a nivell espanyol. Finalment que això és convertís en un modus vivendi per nosaltres que som promotors, per tots els col·laboradors que han estat amb nosaltres des del principi i per tots aquells que es vagin incorporant en aquest viatge.


IV Simpòsium de l’orgue – 2008 |\nIV Simpòsium de l’orgue – 2008\naaov / dissabte, 15 Novembre, 2008\nL’Associació d’amics de l’orgue del Vendrell ha assistit en el IV Simpòsium de l’orgue organitzat per l’Associació Catalana de l’orgue. El fil conductor de les ponències ha estat: L’orgue a la Catalunya sense fronteres: L’Alguer i el Rosselló.\nLes ponències han estat molt interessants, us afegim els enllaços on podeu trobar una cópia:\nRoberto MILLEDDU i Roland GALTIER\nEn la taula rodona s’han comentat diversos temes relacionats en el canvi de tendència en les restauracions d’orgues històrics. A Itàlia i sobretot a França les restauracions estan dirigides per un inspector/expert per garantir que es faci un bon treball i un control tècnic de la feina feta per l’orguener.\nA Sardenya tenen problemes amb els orgueners i en les administracions. No hi han concerts ni festivals de música ni d’orgue. S’hauria de treballar en tres aspectes per poder reactivar la cultura de l’orgue:\nAconseguir experts, inspectors per dirigir els treballs de restauració i posta a punt de l’instrument\nMotivar les administracions públiques per aconseguir finançament\nAprofitar el turisme que hi ha a l’illa per activar les visites culturals als orgues i als concerts.\nEn el projecte de restauració de l’orgue del Vendrell, aquests tres punts els tenim ben presents:\nHem escollit al Sr. Eric Brottier per fer el seguiment i control dels treballs de restauració\nEstem treballant a que sigui la societat civil la que porti el pes del finançament del cost de la restauració. No podem deixar-ho tot en mans de les administracions. Poca cosa podríem fer i més en aquests moments de crisi financera.\nEstem en una Vila en la que el tema de la cultura pivota en tots els actes culturals i turístics. La figura de Pau Casals ens ajuda a assolir aquests reptes.\nUs transcrivim seguidament la comunicació de l’ACO sobre el Simpòsiun.\nL’ Associació Catalana de l’Orgue, a través de la Comissió Simpòsium, us recordem que el proper IV Simpòsium de l’Orgue: “L’orgue a la Catalunya sense fronteres: L’Alguer i el Rosselló”, convoca una sessió matinal de conferències i comunicacions el Dissabte 15 de Novembre de 10h. a 13:45h. a la Universitat Pompeu Fabra (C/Balmes 132-134)amb la següent estructura:\n10:00 Presentació a càrrec de Ramon Oranias, especialista en organologia històrica\n10:10: Jean Pierre BASTON, Professor d’Orgue del Conservatori Nacional de Música de Perpinyà i titular del gran orgue de la catedral de Perpinyà.\nComunicació: “Pinzellades pedagògiques des del Rosselló”\n10:25: Doctor Roberto MILLEDDU.Tècnic en cap i expert en orgues a Sardenya. Assessor agregat al Ministeri de Bens Culturals per a la conservació i la tutela del patrimoni organístic.\nConferència sobre: “Il rapporto fra Sardegna e levante iberico fino al XVII secolo, con riferimenti generici alla situazione di Alghero“\n11:45h: Doctor Roland GALTIER. Tècnic-Conseller per als orgues històrics agregat al ministeri de Cultura i Comunicacions (Direcció d’Arquitectura i Patrimoni)\nConferència sobre: “Les orgues de Catalogne du Nord, influences entre Catalogne Nord et Catalogne Sud”.\n12:45h: Professor Enrico VICCARDI: Professor d’Orgue a Sardenya en els darrers anys i inspector honorari del Ministeri de Béns Culturals per a la conservació i tutela del patrimoni organístic.\nComunicació: “Pinzellades pedagògiques des de Sardenya”\n13:00: Taula rodona sobre temàtica comparativa. Moderadors: Bernat Bailbè i Guido Iotti\n13:45: Cloenda a càrrec d’Hèctor París, President de l’ACO.\ndissabte, 15 Novembre, 2008 in Activitats.\n← Orgue Arrizabalaga\nVisita de la “Cámara de Comercio de Pamplona” →


COMPROMIS - CLEAN MAR\nClean Mar té un pla de gestió de residus i recollida propi, pensat per reduir l’impacte dels mateixos, segregant-los de forma correcta i col·locant-los al lloc apropiat.\nPer tal de fer més fàcil el reciclatge, facilitem contenidors així com dipòsits per a toners i piles.\nPer la tranquil·litat dels clients i per tal de mantenir la qualitat del servei, l’empresa disposa de responsables que es personen de forma regular al establiment o domicili on es realitza l’activitat de neteja, per tal de resoldre dubtes, incidències o urgències que puguin sorgir. Així com supervisar les tasques de neteja comprovant el nivell de satisfacció dels clients.\nTots els treballadors de Clean Mar, realitzen una formació bàsica prèvia a l’inici de la seva activitat laboral. Posteriorment, el seu supervisor li realitzarà formació especifica del seu lloc de treball, assegurant-se de que el personal és conscient de la importància de la seva contribució per a assolir els objectius de qualitat i medi ambient així com de complir els requisits de servei dels clients.\nL’empresa Clean Mar disposa d’un manual de bones pràctiques, així com un pla d’igualtat.\nEl manual de bones pràctiques té unes directrius per tal de fer un consum responsable dels recursos i reduir els residus.\nClean Mar volt col·laborar amb la reducció de les diferències socials. Amb aquest pla es pren el compromís de respectar els principis d’igualtat dins els processos interns de l’empresa, afavorint les promocions equitatives del personal a tots els nivells i categories així com la conciliació entre la vida laboral i familiar.\n«Una empresa amb compromís social»


Actius i Salut: Mapatge d’actius | Centre d'Informació de la Discapacitat (CID)\n. · by Biblioteques de Sant Boi\t· in Accessibilitat, General, Salut mental.\t·\nArran de la col·laboració entre el Pla Interdepartamental de salut pública i el ComSalut, neix l’Aplicació: Aqui sí. Actius i Salut. Es tracta d’un aplicatiu que pretén difondre totes les actuacions, espais i recursos, que dintre d’una comunitat podem trobar per tal de millorar la nostra salut.\nLa pàgina consta d’un cercador que permet ajustar la cerca al nostre municipi, afegint també filtres per tal de tenir rebre un resultat que s’ajusti a les nostres necessitats.\nSi acotem la cerca als recursos de Sant Boi de Llobregat, hi trobarem una àmplia varietat d’activitats i espais com: Torrents d’Art o l’Espai Situa’t. Activitats com un taller d’estimulació cognitiva o l’hora del conte. El cercador és una eina molt útil per tal de trobar tots els recursos que ens interessen de manera fàcil i clara.\nLes entitats interessades a participar, es poden sumar a la iniciativa afegint les seves activitats a l’aplicatiu, per tal que les persones interessades puguin accedir a la informació.\nEn un moment en el qual la salut s’ha vist força perjudicada per la pandèmia, poder accedir a aquesta informació ens ajuda a conèixer les eines que tenim al nostre voltant. Aquest és un bon recurs tant per col·lectius com per a entitats, ja que així poden conèixer altres institucions amb les quals col·laborar i crear serveis que es complementin.\nSant Jordi amb la Lectura fàcil →


DANI MARIN i XAVI GALERA: «Ara va més gent al pavelló que en l’anterior etapa a l’ACB» - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dimarts, 20 d'octubre de 2015 | 01:30 h\nDani Marin i Xavi Galera conversen sobre la seva trajectòria esportiva i el present i el futur del bàsquet nacional.\nSón dos referents del bàsquet nacional. Després d’una llarga trajectòria a la selecció i al BC Andorra, tant en el primer equip com en el segon, ja no tornaran a la pista. Les han viscut de tots colors, però amb la sort d’haver pogut sumar un bon nombre d’ascensos, que permeten que el club actual sigui el que és. Han estat part activa i són veus autoritzades del bàsquet nacional. Després de confirmar la seva retirada, poden valorar amb la perspectiva suficient el passat, present i futur de l’esport de la cistella al Principat.\n–La temporada passada va ser la darrera que van estar en actiu. La seva retirada arriba en circumstàncies diferents...\n–Dani Marin: El Xavi ho tenia més clar. Jo no del tot. Però al veure el rumb que agafava el club ho vaig tenir més fàcil. Incorporaven un entrenador forà per fer entrenaments també al matí, amb fitxatges de gent jove per deixar pas a noves generacions. Ja no hi tenia lloc.\n–Xavi Galera: S’ha ajuntat tot i ha estat molt més fàcil decidir-se. El club necessita gent jove i algun veterà que ajudi. Jo no podia continuar igual d’implicat per raons personals. Vull tenir més temps lliure per estar amb el meu fill.\n–A certes edats pots pensar que sempre seràs jove. La retirada es veu molt llunyana però van passant els anys i mentre el cos aguanti es continua jugant. Havien anat pensant que aquest dia, el de plegar, s’anava acostant?\n–D.M.: No m’ho havia plantejat mai. Ets jove i van passant els jugadors fins que resulta que ets tu el que ets el veterà. Ara, quan tornes a veure jugar l’equip tens ganes de sortir a la pista i t’entra certa nostàlgia.\n–X.G.: També et condiciona el físic que tens. Quan era jove pensava que no arribaria als trenta jugant. Sempre havia pensat que jo, que he tingut sempre un joc una mica especial, ràpid i espectacular, el dia que no pogués fer-lo igual, ho deixaria, perquè no acabaria jugant d’una altra manera.\n–En tota la carrera esportiva han viscut moments per a tot. Alegries i decepcions s’acumulen. Quin és el pitjor record a la pista?\n–D.M.: L’ascens a EBA que vam deixar escapar a Alella. Guanyàvem de 9 a l’últim minut i vam acabar perdent amb tres triples seguits d’un jugador que no havia jugat en tot el partit. Va ser un drama. Teníem llavors una generació de jugadors molt bona Ho teníem a la mà i no vam aconseguir-ho. Aquell dia van haver-hi molts plors.\n–X.G.: Fixant-me més en temes personals, sobretot quan ets jove, tens moltes ganes de fer-ho bé i potser no et donen l’oportunitat. Si no tens paciència pot ser un problema greu perquè vols anar molt ràpid. Amb dinou anys vaig plantejar-me deixar el bàsquet.\n–D.M.: També va ser un pal important els dos tirs lliures que va fallar Andreu Matalí a Mallorca, que va fer que no pogéssim pujar a la LEB Or. Era un altre partit que teníem l’opció de guanyar i de confirmar l’ascens i ens vam quedar de nou a tocar-ho.\n–El que tots dos van viure va ser un fet dramàtic com la mort d’un entrenador. Alfredo Alquézar va morir després d’una malaltia fulminant. A Andorra no el vam poder gaudir massa, però va deixar petjada. Tothom parla molt bé d’ell tant com a persona com pel que aportava en el món del bàsquet...\n–D.M.: Se’ns dubte, és el pitjor record a nivell personal que tenim tots. Va ser un cop molt fort. Era una gran persona i un entrenador enorme.\n–X.G.: Aquests últims anys hem fet molts minuts de silenci abans dels partits per la mort d’algú i ell sempre se’t passa pel cap. El club està on està en part per ell, perquè amb la seva participació va portar un canvi de rumb increïble. Ens va obrir els ulls que podríem pujar. Ens va aportar moltíssim en molt poc temps. Estic segur que hagués donat molt de parlar al bàsquet espanyol perquè anava avançat en el temps.\n–Jugant també han viscut moltes alegries. I han acumulat un bon nombre d’ascensos de categories, amb el primer equip i el segon. Aquestes són passes obligades per a que a dia d’avui Andorra sigui una plaça d’ACB. Quin és el millor moment que han viscut a la pista?\n–D.M.: Qualsevol dels ascensos, tots són especials. El que vam aconseguir a LEB Plata era donar un pas al bàsquet professional i que el club donés un pas endavant.\n–X.G.: Va ser el salt més important a nivell de categories. Va significar passar del bàsquet amateur al professional. Amb la selecció hem aconseguit coses que ningú esperava, obtenint medalles en Jocs dels Petits Estats i Europeus. Tots dos hem tingut sempre molta sort de ser en equips que tenien aspiracions altes.\n–Mirant enrera, aquell BC Andorra que es trobava a les catacumbes del bàsquet poc té a veure amb el club actual...\n–D.M: El canvi és molt gran. Vam començar de zero, baixant a l’última categoria, anant a jugar a camps descoberts. A casa acostumàvem a guanyar, però a fora patíem de veritat.\n–X.G.: Ara gràcies que això no passa. Alguns dels components de l’actual directiva van viure com a jugadors aquesta realitat a Tercera Catalana. I això fa valorar encara més el que s’ha aconseguit. A més el club sempre a renunciat a comprar places, tant pel primer com pel segon equip. Els ascensos s’han de guanyar a la pista.\n–A Andorra hi ha pocs esports que no es practiquin. L’oferta és molt gran, però hi ha alguns que tenen més sortida. Aquest és un país de bàsquet?\n–D.M.: Està claríssim que sí. S’ha demostrat en diferents èpoques. A Andorra costa arrossegar gent a esdeveniments esportius, però el bàsquet ho ha aconseguit. A tot arreu es parla de bàsquet, del partit, de l’equip, dels jugadors i dels resultats.\n–X.G.: Que s’hagi aconseguit dues vegades no és cap coincidència. Hi ha molta gent que ha acompanyat l’equip i l’entitat, com les empreses que hi han apostat. Al club s’han fet coses molt bé i trobo que ara va més gent al pavelló que en l’anterior etapa a l’ACB. S’ha aconseguit que gent que no té res a veure amb l’esport o que són d’altres esports vagin a veure’l i en parlin.\n–D.M.: I anar a veure bàsquet cada quinze dies s’ha convertit en un acte social.\n–I la repercussió no només de l’equip, sinó del país, és important tenint en compte que juga a la millor lliga del continent...\n–D. M.: Que l’equip sigui a l’ACB és la millor campanya que pot fer Andorra Turisme. A fora es dóna a conèixer l’equip i el país, i aquí la gent es mobilitza per veure un espectacle.\n–X. G.: Si fas molta promoció fora però la gent al país no hi està implicada és un problema. Però tenim la sort que es donen les dues coses.\n–Han estat sempre peces importants de la selecció en les diferents competicions que han disputat. Per tant, la seva retirada es notarà. Quin futur més immediat preveuen?\n–D. M.: Va ser una llàstima no aconseguir als últims Jocs una altra medalla de bronze. Ara hi ha un canvi generacional i segur que vindran temps complicats, com ha succeït en anteriors ocasions. A Andorra sempre hem patit molt a nivell físic respecte els nostres rivals i aquest és un handicap gran. Ara, jugadors que no eren tant important hauran de ser-ho.\n–X. G.: Com a qualsevol canvi generacional suposa moltes dificultats i patir molt. Entre tots s’ha de donar un pas endavant. Hi ha el handicap físic, ja que com a país petit tenim poc on triar. Amb els condicionats que té en jugadors i centímetres el nostre lloc als Jocs potser és més una quarta o cinquena posició.\n–Hi ha gent que critica que amb el BC Andorra no hi hagi cap jugador andorrà a l’ACB, un fet ben diferent de temporades anteriors en categories més baixes. Preveuen que en un futur més o menys proper hi hagi presència nacional a la plantilla i competint-hi regularment, amb minuts en pista?\n–D. M.: És molt complicat. Potser el Guille Colom podria arribar-hi, però tenir un jugador referent andorrà a l’ACB a curt termini ara no ho veig.\n–X.G.: Mirem els equips de l’ACB quants jugadors tenen a les seves plantilles formats a la seva cantera. El Joventut o l’Estudiantes són dos exemples que se surten d’aquesta situació per la filosofia que tenen. Hi ha molts pocs perquè s’han de donar molts condicionats. I que t’arribi el moment. Hi ha molts jugadors que ningú sap com es diuen que no els hi va arribar i que eren millors d’alguns que hi ha ara a l’ACB.\n–A qualsevol jugador que es retira se li pregunta si seguirà lligat a l’esport com a entrenador. Serà el seu cas?\n–D.M.: No m’hi veig. No tinc aquesta vocació. Prefereixo fer altres coses. M’agraden molt també altres esports.\n–X.G.: Sempre he fet d’entrenador de la base. M’agradaria dedicar-me perquè m’agrada molt el bàsquet de base. Els nens t’aporten moltíssim i et fan créixer com a persona. Em veig entrenant en un futur.\n–D.M.: Però no tot s’acaba en ser entrenador. Ens agrada molt aquest esport i podem seguir jugant al 3x3. És una disciplina del bàsquet que requereix un físic diferent. És una altra manera de jugar, divertit, i podem seguir jugant-hi anys. A Andorra s’està treballant molt bé en aquest sentit.


Día Mundial de la Actividad Física | EAP Montserrat\n← 6 d’abril dia mundial de l’activitat física\nHorari de l’ABS Montserrat del 10 al 13 d’abril →\nPracticar activitat física de manera regular és una eina efectiva de millora de la salut i la qualitat de vida, alhora que suposa un factor protector per a diferents trastorns crònics (hipertensió, diabetis, dolors musculars…) i patologies (malalties de l’aparell circulatori i càncer, principalment). Fer exercici també millora la salut mental.\nSegons dades de l’Enquesta de salut de Catalunya, el percentatge de població de 15 a 69 anys que practica una activitat física saludable és del 67,8%. El percentatge és més alt en homes (70,5%) que en dones (65,1%). Les dones practiquen més activitat física moderada. Els homes, sobretot els més joves, són els que practiquen més activitat física d’alta intensitat.\nContra el sedentarisme\nEl sedentarisme és el tercer factor de risc de mort als països occidentals. La Generalitat té en marxa diverses actuacions per prevenir les més 3.000 morts anuals a Catalunya que es relacionen amb el sedentarisme, entre elles el PAFES, una línia estratègica del Departament de Salut i de la Secretaria General de l’Esport. Consisteix a informar les persones sedentàries dels consells sobre activitat física saludable en els centres d’atenció primària.\nEl sedentarisme ha disminuït entre el 2006 i el 2014 en un 7,1%. Segons l’OMS, la despesa sanitària anual d’una persona sedentària és entre 150 i 300 euros superior a la d’una persona activa.\nEts una persona activa?\nInfants més actius\n800 rutes recomanades\nLa Secretaria General de l’Esport (SGE) ha adaptat a l’entorn Wikiloc les rutes saludables dissenyades i validades pel Pla d’activitat física esport i salut (PAFES) per tal de facilitar-hi l’accés a tots els ciutadans. Dins l’apartat Rutes Catalunya – PNPAF – PAFES, es troben les més de 800 rutes recomanades, que sumen un total de 2.800 km en 258 municipis catalans.\nRutes Catalunya PNPAF – PAFES\nAquesta entrada ha esta publicada en Activitat Física, Dia Mundial de l’Activitat Física, Eap Montserrat, gencat.cat, Salut Comunitària. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Rivaldo:"Coutinho no pot marxar com un fracassat, el veig tímid" | We Love Barça\n18 Abril, 2019 - 16:09\nL'exblaugrana Rivaldo ha repassat l'actualitat esportiva del Barça amb diversos temes sobre la taula com l'eliminatòria davant el Liverpool, el moment de Coutinho o l'estat de Leo Messi. El brasiler ha concedit una entrevista al diari AS i també ha recordat moments de la seva etapa al club blaugrana.\n"El guanyador sortirà de la semifinal Barça-Liverpool. Crec que el Barça és lleugerament favorit."\n"El gest de la celebració? Crec que es va equivocar, ha de marcar més gols, treballar més i demostrar que és un gran jugador. El públic l'estimarà a base de gols. Cal tenir constància i, al final, el voldran com a Liverpool."\n"Coutinho arriba de la Premier, que és complicada i més dura. Hauria de brillar més perquè a Espanya hi ha més espais. El veig tímid davant Messi i Suárez. Coutinho per a mi és un gran jugador i s'ha de quedar per triomfar, no pot marxar com un fracassat."\nL'espina clavada de la seva etapa al Barça\n"Sento molt no haver pogut guanyar la Champions amb el Barça. Vam arribar a unes semifinals contra el Madrid i no vaig jugar cap dels dos partits per partits. Tot i això, crec que vaig fer moltes coses bones al Barça."\nMourinho - Van Gaal\n"Mourinho era més proper, més bona persona. M'entenia més amb ell que amb Van Gaal."\nLa xilena contra el València\n"Vaig marcar molts gols bonics i pot ser que aquest sigui el millor o almenys el més recordat."


El documental ''Ingeniería Romana'' estrena dos nous capítols sobre Tàrraco\nHa començat fa 7 hores i 23 minuts.\nPublicat divendres 30 de Novembre de 2018 10:53\nLa comunicació global és una de les tres potes essencials de la gestió del Patrimoni, juntament amb la investigació i la conservació. En 18 anys, han estat moltes les veus que han fet comprensible des d’aquesta micròfons el nostre llegat patrimonial; veus que l'han fet visible en la seva activació. Avui, es compleix la majoria d'edat de la declaració de Tàrraco com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO, designació que arribava de matinada des de la ciutat australiana de Cairns. Nosaltres, seguirem fent de pont entre ells, els monuments, i vosaltres, la societat, que també teniu una bona part del mèrit. Per molts anys!\nEn 18 anys les autopistes comunicatives no tenen resa veure. Han canviat moltes coses, i sobretot, tota la tecnologia que ara tenim a l’abast, també en la tasca de difusió Patrimonial. Estratègia, innovació i creativitat fan la resta. La innovadora sèrie documental Ingeniería Romana estrena el mes de desembre dos nous capítols, Ciudades II i Acueductos II, en què la Tàrraco romana en torna a ser protagonista. En concret, l’Aqüeducte de les Ferreres serà un dels monuments que es podran veure al capítol Acueductos II, que es preestrenarà al Teatre Tarragona el proper 18 de desembre abans de l’emissió a TVE (coproductora de la sèrie), segons han anunciat aquest dimecres el Patronat Municipal de Turisme (PMTT) i l’empresa Digivision. Aquest matí, parlem amb el director de la sèrie i de l’empresa Digivision, José Antonio Muñiz. I es que l’empresa privada, de costat amb el sector públic, té molt a dir en la gestió patrimonial, i en els reptes de present i futur


IniciInformacionsNotíciesActe d’inici de curs dels centres de Ciutat Vella celebrat a l’institut el 4 de setembre de 2015\nEls actes d’inauguració del nou curs 2015-2016 van arrencar el 4 de setembre a Ciutat Vella i l’Eixample. Ciutat Vella va celebrar la seva sessió a l'Institut Narcís Monturiol, amb una conferència del científic Marc Boada, presentador del programa QuèQuiCom de TV3. Amb el títol «Matèria lluminosa. L'enigma del fotó», Boada va utilitzar la llum com a fil conductor per teixir una interessant conferència que va barrejar la història i la ciència.\nAl llarg de la sessió -que va estar presidida per Gala Pin, la regidora de Ciutat Vella- hi van intervenir la nova coordinadora del Servei Educatiu de Ciutat Vella, Blanca Baiges; l’inspector d'educació Àngel Domingo i Fermí Vallvé, del departament d’Educació Ambiental de l'Ajuntament. L’acte va acabar amb una visita a l'Ateneu de fabricació de la Fàbrica del Sol, en la qual es va oferir un petit tast de les activitats educatives d'aquest nou equipament i una mostra d’entitats amb l’oferta educativa a Ciutat Vella.


Ferran Solé classifica un altre cop el Fraikin - somVallès\nEls granollerins passen als quarts de final de la Copa EHF després de l'empat contra l'Aalborg\nDimarts, 29 de març de 2016 | 11:15h\nA vuit segons del final Ferran Solé va marcar el gol de l'empat contra l'Aalborg, que donava el passi als quarts de final de la Copa EHF. Fa un any, Solé, també marcava un gol d'or contra l'Sporting de Portugal per passar a la fase de grups. Amb l'empat contra els danesos, el Fraikin acaba segon del grup A i avui espera rival, el Chambéry francès o el Silkeborg danès.\nEl Fraikin va jugar diumenge amb el suport d'uns 2.500 aficionats. L'equip de Carlos Viver sabia que tan sols depenia d'ell mateix per passar als quarts de final, ja que la victòria deixava els granollerins al primer lloc i l'empat, al segon. L'arrencada granollerina va ser fulgurant amb un 3 a 0 i poc després amb l'11 a 6, màxima avantatge granollerina. Però l'Aalborg, que no es jugava res, es va trobar còmode i va estirar el braç fins marxar al descans, 13 a 10.\nA la represa, el Fraikin va notar la pressió i es va veure superat per l'equip danès. Fins a quatre gols de marge van aconseguir els visitants, que feia trontollar el Palau d'Esports, 16 a 20. Però un gol de Cañellas va aturar l'empenta visitant i van aconseguir empatar a 22 i posteriorment, amb l'èpic gol de Solé, el 24 a 24.\nEl sorteig dels quarts de final serà aquest dimarts. El Fraikin, al bombo 2, pot enfrontar-se contra el Chambéry francès o el Silkeborg danès, primers classificats dels grups C i D respectivament.\nOnze anys després, de nou, als quarts de final de la Copa EHF\nLa classificació històrica del Fraikin als quarts de final de la Copa EHF, que feia 11 anys que no jugava, té com a heroi a Ferran Solé amb el gol final. "Tal i com ha acabat ens hem classificat d'una forma històrica", deia en acabar el partit Solé, que es va mostrar agraït del suport de l'afició: "per moments semblava que el partit estava perdut. Però hem de donar les gràcies a tota la gent que ha vingut perquè ens ha fet creure que teníem possibilitat de tirar endavant i empatar o guanyar el partit. Finalment hem pogut empatar i fer la classificació"