Maite Avilés "La Comunicació ha de servir per unir camins professionals"\nMaite Avilés, estudiant del màster: «La Comunicació Corporativa ha de servir per unir, enllaçar camins professionals»\nMaite Avilés Ruiz, nova alumna a la UOC i matriculada aquest any 2019 al Màster universitari de Comunicació Corporativa, Protocol i Esdeveniments de la UOC, comparteix il·lusions, expectatives i experiències al camp de la Comunicació Corporativa i organització d’esdeveniments, al sector multinacional, sector químic industrial. Ara en vistes de nous reptes professionals de la mà d’aquest màster.\nDesprés de 19 anys al sector multinacional, empreses alemanyes i holandesa, ja fa anys que tenia pensat completar els meus estudis de Ciències Empresarials (UPF, Barcelona 1995) amb un màster. La meva trajectòria professional, a més de donar-me un bagatge d’experiència i vivències, m’ha servit per a identificar, en aquests anys, la meva passió per la Comunicació (interna/externa) i l’Organització d’esdeveniments corporatius. Amb el Màster de Comunicació Corporativa, Protocol i Esdeveniments faig realitat les meves ganes de seguir aprenent i, en definitiva, em fa un regal personal – sí, ens hem d’anar premiant al llarg de la vida, un dels meus lemes – amb el que enriquir-me i especialitzar-me professionalment. Amant de l’estudi de les llengües estrangeres, vaig estudiar anglès i francès, i posteriorment italià i alemany. Amb això, intentava enriquir la meva debilitat per les relacions públiques, ser eficaç i pròxima, amb més varietat d’interlocutors. Parlar un “mateix idioma”, literalment, considero que en l’àmbit de l’organització d’esdeveniments m’ha proporcionat una agilitat en la gestió amb els interlocutors internacionals, així com una proximitat molt especial amb cadascun dels participants convidats a aquests esdeveniments. Si a això se li suma un adequat protocol i una directa i clara comunicació, tot plegat pot crear un vincle durador en el temps, de segur ben útil per ambdues parts i potser indestructible.\nA tot això li sumo la col·laboració que sempre he realitzat amb el Departament de Global Corporate Communications de l’empresa, valoro especialment el treball que existeix darrere d’una organització, de la comunicació interna i externa, és un treball ardu i delicat, que ha de servir per a unir els interlocutors, fer-los còmplices dins el mateix àmbit corporatiu de les experiències, el dia a dia i els nous reptes de l’organització. Ningú pot quedar fora.\nEn l’àmbit d’organització d’esdeveniments corporatius, compartir amb vosaltres com l’any passat vaig tenir la gran oportunitat professional d’encarregar-me de l’organització d’un esdeveniment internacional amb clients a l’empresa holandesa a la qual vaig treballar fins al 30 de setembre d’aquest any. Els esdeveniments corporatius tenen la màgia d’unir diferents professionals vinguts de diferents parts del món en una sola jornada. Per a mi, aquesta quedarà per sempre al meu record.\nSorpresa per la gran professionalitat i coordinació de la UOC als seus esdeveniments informatius així com a la publicació d’informació al Campus, Fòrums i Reptes; realment l’estudiant té a les seves mans una potent font de coneixements. El temps – per variar – no juga massa a favor nostre, ja que les hores volen davant del meu ordinador, però cal saber optimitzar-lo i ser molt constant. Apassionar-se, també!\nM’agradaria pensar que la meva passió per la Comunicació trobarà en aquest interessant màster una font d’eines per professionalitzar encara més tot allò que vaig realitzar en un passat. Actuar de cara al futur amb una estructura molt més clara a la meva ment; saber tenir, gràcies a la UOC, un poder d’organització dels plans estratègics de comunicació a les empreses; i saber quina informació utilitzar per a la presa de decisions.\nÉs curiós perquè s’identifiquen com a “REPTES” els exercicis que hem de realitzar, i tota la progressió d’assimilació de coneixements l’anirem realitzant a través de l’avaluació contínua. I sí, tot és, en el seu conjunt, un gran repte que en els propers semestres haurem d’anar desgranant, anant al detall de cada informació, investigant, per aconseguir – amb caràcter creatiu i estratègic – un conjunt de directrius per aconseguir un pla de comunicació corporativa que sigui fidel ambaixador de cada empresa.\nConstància. Mai he cregut, almenys des de la meva experiència, en res més valuós i més enriquidor que tenir el sentit del treball entès des d’una perspectiva de continuïtat en el temps, sense abaixar la guàrdia. Ser resolutiu, involucrar-se en cada repte, impulsar les relacions públiques des del positivisme i les ganes de créixer, i saber deixar una subtil petjada personal en tot el que fem.\nMirar al futur (com em veieu a la foto) des d’una perspectiva que ens permeti, a través del treball constant, encaminar aquest màster cap al nostre creixement professional i personal. Estic segura que tot això serà possible, juntament amb tot l’equip docent i tots els companys del Campus on-line.\nLes distàncies, on-line, són menys. Ànims i anem cap endavant amb el semestre i tots els seus REPTES!


Vides desdibuixades a Dublín – Llegir en cas d'incendi\nVides desdibuixades a Dublín\tAlfabia publica 'Las fuentes del afecto: Cuentos dublineses' recull de relats de la irlandesa Maeve Brennan\tPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t05/05/2015\tJúlia Costa. Barcelona / @liujatasco\nMaeve Brennan (1917-1993) va ser una escriptora d’origen irlandés que va viure als Estats Units a partir de 1934. El seu pare, nacionalista irlandès, va ser nomenat ambaixador després de la independència del país i d’haver patit persecucions per les seves idees i el seu activisme polític. En un dels contes d’aquest llibre es relata una d’aquestes situacions familiars, amb la irrupció de la policia a la llar, fent alguns registres bastant brutals i buscant al pare de l’escriptora. Maeve Brennan no va tornar a Irlanda i no és estrany, ja que va ser un esperit lliure i els costums morals o el pes excessiu del catolicisme al seu país d’origen no havien atreure-la.\nAquest llibre, publicat per Alfabia amb traducció d’Isabel Núñez, té tres parts diferenciades. Els quatre primers relats són clarament autobiogràfics, fins i tot l’escriptora utilitza el seu propi nom en ells. Malgrat el pes de la religió catòlica, present sobretot a El diablo que nos habita, on s’evoca una situació d’injustícia i humiliació en una escola religiosa, dirigida per aquestes temibles monges irlandeses catòliques, l’autora sembla distanciar-se del que explica i fins i tot tenen aquestes narracions una certa llum lligada a la infància i a les seves vivències.\nEls altres relats s’agrupen al voltant de dues famílies, els Derdon i els Bagot, a les quals seguim de forma irregular al llarg de les seves vides. Unes vides sense alegria, marcades per la monotonia, la desesperança i la incomunicació. Sense que passi res especialment tràgic aquestes narracions, meravellosament escrites, ens omplen d’inquietud i desassossec ja que aquests personatges grisos no són bons ni per a ells mateixos i l’alegria de viure només l’han arribat a percebre de forma fugaç i incompleta.\nHi ha moltes coses que s’intueixen encara que no ens expliquen. Fins i tot percebem que tampoc els nens o els joves, fills d’aquests matrimonis sense sortida resignats a sobreviure guardant unes aparences, tindran prou recursos per intentar aconseguir un cert nivell de felicitat. Les narracions reflecteixen una època concreta i una ciutat, Dublín, en uns anys en els quals hi havia poques perspectives de promoció social, encara menys per a les dones, mestresses de casa dependents econòmicament d’uns marits que també semblen atrapats de forma irreversible en unes famílies convencionals de les quals no poden escapar.\nAquests contes dublinesos de Brennan poden recordar altres situacions, més pròximes i altres autors i autores del seu temps. Hi ha una certa universalitat i intemporalitat en aquests estudis psicològics profunds que l’autora ens ofereix, detallistes i sense concessions. Maeve Brennan va tenir una vida complicada, sentimentalment desgraciada i encara que comencés el seu treball d’escriptora i periodista amb bones perspectives, admirada i ben acollida pel món intel·lectual de Nova York, potser a causa del seu propi procés vital va caure en l’oblit. En els últims anys s’està recuperant i reivindicant la seva obra, lloada per escriptores com Alice Munro.\nAl nostre país la reivindicació de Brennan ens va arribar sobretot a través de les magnífiques traduccions d’Isabel Núñez, escriptora i molt més, desapareguda de forma prematura el 2012. Per sort per als lectors, en aquest núvol virtual en el qual ens movem encara podem llegir els molts articles i comentaris que Núñez va dedicar al seu bloc literari i personal a Brennan. No va ser ràpid ni fàcil que es publiquessin els llibres de l’escriptora i Núñez va tenir molt a veure en això, però ha estat una sort que puguem conèixer els contes doblinesos a través d’un d’aquests grans llibres d’Alfàbia, que ens reconcilien amb la literatura profunda i de qualitat.\nEncara que Maeve Brennan ens evoqui molts autors i encara que aquestes històries ens parlin de mediocritats i de vida quotidiana sense perspectiva, es percep en el seu contingut la màgia que singularitza els bons escriptors fins i tot sense que ningú ens hagi parlat abans d’ells. Les grans històries literàries sovint repeteixen escenaris perquè l’ànima humana, la vida familiar i els condicionants socials lligats a la religió, la família, els costums o la política són universals i correspon a cada escriptor saber trobar la manera de renovar aquest mirall estrany que és la bona literatura.\nÉs interessant que es pari de nou atenció a la narració breu, un gènere que no sempre ha merescut l’estima dels lectors o crítics i que, al meu entendre, la concessió del Nobel a Alice Munro ha contribuït a recuperar amb certa força. En altres temps les publicacions periòdiques, fins i tot les frívoles, oferien narracions breus en les seves pàgines i molts escriptors van començar a publicar en elles, potser seria el moment de pensar en la possibilitat de comptar de nou amb aquest mitjà de difusió literària.\nCategoriesLLIBRESRelats\tCOMPARTIR AQUEST ARTICLE\tARTICLE ANTERIOR\tMaribel Medina: “Sóc escèptica respecte a l’eradicació del dopatge”\tPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t-\nmaig 4, 2015\tSEGÜENT ARTICLE\tMireia Vidal-Conte o la poesia que alimenta\tPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t-\nmaig 6, 2015\tSense comentaris\n2 + nou = ALTRES ARTICLES\tLLIBRES\tLa filla petita de Freud\tJúlia Costa. Barcelona / @liujatasco Fresas silvestres para Miss Freud (Berenice), d’Elisabet Riera, és un d’aquells llibres difícils de classificar. És una biografia però no del tot i tampoc...\tArquitectura\tCalatrava no va actuar sol\tRomán Fernández. Barcelona La pertinença d’identificar o no l’arquitectura com art és un debat sense fi en el si de la professió. Si bé és indubtable que comparteix...\tLLIBRES\tPoca vida però molt llibre\tSalvador Rich. Barcelona Aquesta és la història de quatre amics al llarg dels any. Es coneixen a la universitat i els seguim al llarg de tres dècades més....\tLLIBRES\tPostals del vell Japó\tAntoni Garcés. Barcelona A través de la col·lecció “Maestros de la literatura japonesa”, Satori Ediciones ens apropa obres no tan conegudes dels grans autors nipons com Soseki o...\tPremis Llegir en cas d’incendi


LIFEINFUSION - Àrea Metropolitana de Barcelona\nTractament intensiu d'efluents residuals i conversió en productes sostenibles útils: biogàs, nutrients i aigua.\nFundació EURECAT, ES\nAREA METROPOLITANA DE BARCELONA, ES\nAMIU Genova S.p.A. , IT\nFCC AQUALIA S.A. , ES\nCompañía para la Gestión de Residuos Sólidos en Asturias Sociedad Anónima Unipersonal – COGERSA, ES\nDetricon bvba, BE\nInstitute of Agrifood Research and Technology – IRTA, ES\nPressupost total: 3.119.601 € Pressupost AMB: 256.598 €\n55% de cofinançament\nEl projecte LIFE INFUSION (LIFE19 ENV/ES/000283) és un projecte demostratiu cofinançat per la Comissió Europea mitjançant el programa LIFE. El consorci està format per 9 entitats de 3 Estats Membre (Bèlgica, Espanya i Itàlia).\nL'objectiu principal de LIFE INFUSION és demostrar la viabilitat d'un esquema innovador per recuperar recursos (biogàs, biofertilitzants i aigua regenerada) dels efluents de gestió municipals a través d'un procés de descàrrega gairebé nul, sempre des del punt de vista de l'economia circular. Els efluents d'estudi són els lixiviats provinents de dipòsit controlat i del digestat de la fracció orgànica municipal. La solució innovadora és demostrada en dues plantes pilot: el dipòsit controlat de COGERSA situat a Gijón, i a l'Ecoparc 2 de Montcada i Reixac.\nDins del projecte, la Direcció de Serveis de Prevenció i Gestió de Residus de l'AMB acull un dels pilots demostratius a una de les instal·lacions de tractament de residus metropolitanes i és la responsable de les accions de preparació específiques d'emplaçament d'aquests. De la mateixa manera, també desenvolupa l'estratègia de comunicació i disseminació del projecte així com els diferents materials de difusió.\nLa participació en el projecte LIFE INFUSION permetrà canviar l'actual model de gestió de residus municipal convertint les instal·lacions de tractament existents en plantes de recuperació i producció de recursos.


Nous estàndards en fotografia digital | Consumer\nNous estàndards en fotografia digital\nQuatre terços i micro quatre terços són els nous estàndards que permetran fabricar càmeres réflex més petites\nPer Antonio Delgado 12 de maig de 2009\nEn la segona meitat de l’any, molts fabricadors de càmeresdigitals trauran al mercat els seus mésnoves propostes, que es caracteritzen per la seva menor grandàriagràcies a la creació de nous estàndards. Algunsprototips presentats en fires recents, basats en l’estàndardmicro quatre terços, han sorprès a la pròpia indústria.\nL’estàndard quatre terçosportarà en un futur proper càmeres digitals d’una grandàriasimilar a les compactes actuals, i que disposaran de lesmateixes característiques, o fins i tot superiors, que les réflexdigitals. En aquestes, els enormes objectius i el gran pes igrandària dels cossos han dotat d’una essència pròpia a lafotografia professional.\nActualment es donen citen al mercat fotogràfic els següents formats, establerts segons la grandària del sensor de les càmeres: les denominades càmeres compactes munten un sensor que varia entre les 1/1,7 polzades i les 1/2,5 polzades; el sistema quatre terços, del com es deriva el nou sistema micro quatre terços; l’APS-C, utilitzat comunament en les càmeres réflex per a afeccionats i semiprofesionales i el “Full Frame” o format complet, que llueixen les réflex professionals i que té una grandària idèntica al format de 35 mil·límetres de les càmeres analògiques.\nL’estàndard quatre terços portarà en un futur proper càmeres digitals d’una grandària similar a les compactes actuals amb prestacions iguals o superiors a les de les réflex\nEls sistemes utilitzats en lesdigitals réflex, tant òptics com de processament deimatge, venen heretats de les càmeres réflexanalògiques, i és per això que les càmeres réflexdigitals tenen una grandària similar a les analògiques isón tan pesades, la qual cosa les pot fer incòmodes per elcomú dels usuaris malgrat la seva qualitat superior.\nD’altra banda, cada fabricant decàmeres réflex utilitza una arquitectura diferent, iper tant els objectius de la marca només poden ser utilitzatsen les càmeres del fabricador, sent incompatibles amb uns altresfabricants. Empreses com a Cànon o Nikon acusen aquest tipus deproblemes i, en menor mesura, els segueixen Olympus, Sony i Pentax.Tots aquests inconvenients provoquen que mentre el mercat de les càmerescompactes creix i es consolida, el de les réflex segueixi sent minoritari. No obstant això, s’espera que l’arribada de l’estàndard micro quatre terços remeï aquesta situació.\nL’estàndard quatreterços va néixer en 2003 de la mà de les empreses Olympus iKodak per a la seva secció de càmeres réflexdigitals. Aquest estàndard proposa que elsfabricants puguin comercialitzar lents intercanviables entre les diferents marques de càmeres. Actualment, formenpart del consorci quatre terços les empreses Olympus, Kodak,Leica, Fuji, Panasonic, Sanyo i Sigma.\nAquest estàndard proposa que elsfabricants puguin comercialitzar lents intercanviables entre les diferents marques de càmeres\nD’altra banda, les lents s’hanadaptat a les necessitats específiques dels sensorsdigitals i s’han eliminat peces i sistemes heretats de lescàmeres analògiques, que imprimien un volum i pesexcessius. El sensor utilitzat és molt més petit quel’usat en càmeres de 35 mil·límetres. La relaciód’aspecte de les imatges preses amb aquest format és de 4:3,enfront del format habitual de 3:2 provinent del format de 35mil·límetres.\nActualment, la llista d’objectiusdisponibles pels fabricants que conformen el consocio quatreterços no és molt gran. Olympus disposa d’una vintena de lentsper a aquest format, mentre que altres marques, com Sigma, hanadaptat una desena de les seves lents al nou format.\nEl passat mes d’agost, les empresesOlympus i Panasonic van anunciar la creació del format microquatre terços, que es diferencia del format quatre terços i delréflex en què no utilitza mirall darrere de l’objectiuper eliminar els errors d’enquadrament en el visor òptic, alestil de les càmeres compactes, que tampoc utilitzen mirall.No obstant això, el nou format sí permet l’ús d’objectiusintercanviables i manté la grandària del sensor de 4:3. Pertant, no disminueix la qualitat de les fotografies obtingudes, cosaque sí ocorre en les compactes.\nUn desavantatge d’aquest nou estàndardés que les lents pensades per a ell són més petitesque les usades en quatre terços, si bé es poden utilitzar les deaquest últim estàndard per mitjà d’un adaptador.\nPerò el gran avantatge delsistema és que poden fabricar-se cossos i lents amb un pes igrandària molta menors que les càmeres réflexactuals. S’estima que poden ser fins a un 50% més primesque les càmeres quatre terços. A més, al no utilitzarmiralls, s’eliminen les vibracions causades aquests en lescàmeres réflex convencionals.\nA la tardor de 2008 va sortir al mercat la primera càmera digital de format micro quatre terços: la Panasonic Lumix G1. Aquesta càmera, el pes de la qual no supera els 385 g i mesura 124 mil·límetres d’ample x 83,6 d’alt (com les compactes avançades), té 12,1 megapíxeles efectius, una sensibilitat de 100 a 3.200 ISO i una velocitat d’obturació que va des dels quatre minuts fins a 1/4.000 parts de segon. El proper mes de juny Panasonic posarà a la venda a Espanya la nova Lumix GH1, de format micro quatre terços i amb un sensor de 12,1 megapixeles, però no només dissenyada per prendre fotos sinó també per gravar vídeo en alta definició. Segons Panasonic, el preu, amb un objectiu de 14-140 mil·límetres, girarà entorn dels 1.500 euros.\nAlgunes fonts de la indústria situenen el mateix mes de juny lapresentació per part d’Olympus de la seva primera càmeraamb el format micro quatre terços, amb un disseny diferental prototippresentat l’últim trimestre de 2008. Aquest llançament aniriaacompanyat d’una nova gamma d’objectius micro quatre terçosamb unes lents focals equivalents als 24 mm, 35 mm i 50 mmtradicionals.\ncàmeres formato-ca micro-ca reflex terços\nComprar una càmera fotogràfica en 2013: aspectes que tenir en compte


El món cultural vol l'antic monestir de Sant Ruf protegit per la Generalitat - Teleponent\nInici Cultura El món cultural vol l’antic monestir de Sant Ruf protegit per la...\nEl món cultural vol l’antic monestir de Sant Ruf protegit per la Generalitat\nCongreguen més de mig centenar de persones davant del temple després que el Departament de Cultura desestimés declarar l'immoble com a Bé Cultural d'Interès Nacional\nEl Centre d’Estudis Comarcals del Segrià (CECS), amb el suport de la Plataforma d’Entitats Culturals de Lleida, ha organitzat aquest dissabte un acte divulgatiu i reivindicatiu davant de l’antic monestir romànic de Sant Ruf de Lleida per reclamar públicament que sigui protegit per la Generalitat amb el reconeixement de Bé Cultural d’Interès Nacional (BCIN). La visita comentada ha congregat més de mig centenar de persones. L’edifici, de titularitat privada, forma part del patrimoni medieval de la capital del Segrià però és molt desconegut. Durant anys es va utilitzar com a habitatge i magatzem agrícola i ara mateix es troba en estat ruïnós. Al setembre el Departament de Cultura va desestimar la declaració de l’antic temple com a BCIN en la categoria de monument, fet que ha generat malestar entre experts en art, historiadors i entitats culturals de la ciutat. Ara la conselleria estudia reconsiderar la decisió però, en tot cas, el reconeixement de BCIN seria en la categoria de lloc històric. Les restes del monestir, que es remunten als segles XII-XIII, sí que tenen la catalogació per part de la Paeria de Bé Cultural d’Interès Local. Per això, a l’acte d’aquest dissabte també s’ha demanat a l’Ajuntament que vetlli per protegir les restes i el seu entorn. L’immoble s’ubica a l’Horta de Lleida, a la partida la Plana, i alguns estudis apunten que podria ser l’assaig previ per edificar la Seu Vella, el gran monument de la ciutat. Els experts fan una crida a protegir Sant Ruf perquè asseguren que és clau per a l’estudi de l’arquitectura de l’època.\nEls encarregats d’explicar els valors històrics, artístics i socials pels quals es reclama la protecció de l’antic temple han estat els historiadors de la Universitat de Lleida Joan Busqueta i Francesc Fité i Joan Ramon González, també historiador, arqueòleg de la Diputació de Lleida i president de l’associació Amics de la Seu Vella. A banda de persones a títol individual i membres d’entitats culturals lleidatanes, a la visita comentada hi han assistit també representants de partits polítics i els directors del Museu de Lleida i del Morera, Josep Giralt i Jesús Navarro respectivament.\nUn espai de titularitat pública i visitable\nEls experts consideren que la prioritat no és reconstruir el monestir sinó consolidar l’estructura arquitectònica de l’edifici perquè sigui visitable i contextualitzar-lo perquè tothom pugui valorar la importància històrica i artística de l’indret. Segons Joan Ramon González, s’hauria de convertir en una mena de “parc arqueològic” que fos atractiu tant per les restes monumentals com també per l’entorn natural i paisatgístic de l’Horta de Lleida on s’ubiquen.\nI per aconseguir-ho Gonzàlez assenyala dues fites. La primera, que l’antic monestir passi a ser de titularitat pública, en concret de l’Ajuntament de Lleida, ja sigui a través d’una compra o d’una cessió d’ús. Aquesta segona opció seria la que tindria més opcions de prosperar, segons el principi d’acord anunciat per la Paeria amb la família propietària . La segona fita és, precisament, que Cultura el declari Bé Cultural d’Interès Nacional, “amb la qual cosa la Generalitat també estaria més implicada i ajudaria molt més al reconeixement de la vàlua artística històrica que té per al territori”.\nTambé en aquest sentit, la presidenta del Centre d’Estudis Comarcals del Segrià, Txus Llavero, ha assenyalat que “l’objectiu és la preservació de Sant Ruf per promocionar-lo, que la ciutat de Lleida el conegui l’assumeixi com a patrimoni propi”. A més, Llavero afegeix que “en el moment que estem demanant que la Seu Vella sigui Patrimoni de la Humanitat, el que és lògic és que tot el que està relacionat amb aquest monument també es preservi”.\nDe fet, l’acte d’aquest dissabte ha tingut un primer objectiu de difondre els valors d’un element patrimonial molt desconegut entre els lleidatans. La part del valor històric l’ha explicada Joan Busqueta, que ha destacat que el de Sant Ruf va ser el primer monestir que es va construir a Lleida al segle XII coincidint amb la conquesta de la ciutat als musulmans i promogut pel comte Ramon Berenguer IV.\nBusqueta també la remarcat que l’orde de canonges regulars que el va fundar, els rufins, eren experts en dret romà i això va ser molt significatiu en la formació de Lleida com a municipi. A més, un dels abats de Sant Ruf que arriba a Lleida amb la conquesta després serà nomenat Papa amb el nom d’Adrià IV. L’ordre dels rufins va abandonar el monestir el segle XV. Aleshores l’immoble se’l va quedar el Bisbat i amb la desamortització del segle XIX va passar a mans privades.\nPel que fa al valor artístic, Francesc Fité, professor d’Història de l’Art de la Universitat de Lleida, ha assegurat que Sant Ruf “és important perquè és un monument clau per entendre la història i l’evolució de la nostra arquitectura en el pas del romànic al gòtic”. A l’antic monestir encara predomina l’estil romànic, amb una planta de creu llatina, però “incorpora elements novedosos com la volta de creueria, pilars compostos o arcs doblats” que després seran reproduïts a altres grans monuments com la mateixa Seu Vella o els monestirs de Santes Creus i Poblet.\nEl vessant més reivindicatiu s’ha dirigit cap a la Generalitat, ja que es reclama al Departament de Cultura que reconsideri la seva posició i reconegui l’antic temple com a BCIN. I és que, després de tenir 36 anys l’expedient sobre la taula, el Diari Oficial de la Generalitat va publicar el 26 de setembre una resolució per la qual es va desestimar la declaració de l’antic monestir de Sant Ruf de Lleida com a Bé Cultural d’Interès Nacional en la categoria de monument.\nArran de les crítiques, el Departament de Cultura ha confirmat que estudia la possibilitat de revisar l’expedient sobre l’antiga església perquè pugui ser reconeguda com a BCIN però en la categoria de lloc històric, “atesa la rellevància històrica d’aquest conjunt patrimonial per al territori de Lleida”. Segons fonts del Departament, el nou expedient de declaració es podria tancar en els propers mesos.\nD’altra banda, el passat 20 d’octubre, després de la sessió de constitució del Consell Municipal del Patrimoni, l’alcalde de Lleida, Àngel Ros, va explicar que la Paeria i la família propietària de l’immoble havien arribat a un principi d’acord perquè els particulars cedeixin l’ús de les restes, fet que permetria emprendre accions de conservació patrimonial i rehabilitació conjuntament amb altres administracions. L’Ajuntament també va acordar demanar a la Generalitat que reconsideri qualificar-lo Bé Cultural d’Interès Nacional.\nArticle anteriorEl saló DeNuvis amplia i diversifica la seva oferta a altres àmbits socials\nArticle següentIceta insta a “passar a l’ofensiva” davant de governs “inútils” a Catalunya


Les dones manen a la Sala Atrium\nLa Sala Atrium ha presentat la temporada 2016-2017, amb tots els seus espectacles protagonitzats per dones.\nRamon Madaula debuta com a dramaturg\nRamon Madaula reuneix en la seva obra un director encara jove que acaba una legislatura al capdavant d'un teatre públic i un veterà crític teatral que marca tendència a través de la premsa.\nWajdi Mouawad, abans de l’incendi\nWajdi Mouawad (Beirut, Líban, 1968) va escriure 'Litoral' sis anys abans de l'obra 'Incendis'. Ara s'acaba d'estrenar al Romea sota la direcció de Raimon Molins. 'Litoral' fa realitat aquella hipòtesi que diu que sempre s'escriu la mateixa obra, encara que s'expliqui de manera diferent.\nLa comèdia 'El nom' ('Le prénom' en versió original) és una altra de les múltiples històries que els veïns del nord ens han ofert sobre les relacions humanes com si es tractés d'un lliurament per fascicles.


Semal I Vigo di Fassa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Vigo di Fassa, no busqui més enllà de Semal I. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nSemal I també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Vigo di Fassa. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, ascensor.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses centre esportiu, esquí, jardí, sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Semal I no troba competidors en cap categoria.


COMPENSACIÓ DISPOSITIU ÀGORA – Sindicat de Mossos d'Esquadra\nCOMPENSACIÓ DISPOSITIU ÀGORA\nL’SME ha adreçat un escrit a la Subdirecció de Recursos Humans per què ja som gairebé a mitjans de gener i encara no se sap de quina manera es compensaran les hores realitzades dins el Dispositiu ÀGORA.\nA l’hora d’activar els efectius per aquest dispositiu o per qualsevol altre, sempre es fa de forma ràpida i els agents responen sempre positivament, amb rapidesa i amb gran professionalitat.\nPerò a l’hora de compensar, d’informar, etc, l’Administració sempre demora terminis, amb manca d’informació, descoordinació entre SGRH i els caps de les diferents regions i serveis d’administració locals… I tot aquest ventall d’imprecisions i mancances l’acaben sempre patint els mateixos: els agents!!!\nL’SME creu que els agents no es mereixen aquest tracte. Creiem que de la mateixa manera que ells donen la cara, compleixen i es sacrifiquen quan hi ha necessitat, l’Administració ha de ser clara i ràpida a l’hora de compensar i informar.\nNo pot ser que tres mesos després d’un dispositiu, la resposta de l’Administració a la pregunta de com es compensarà aquest dispositiu sigui el silenci.\nÉs per aquest motiu que li hem demanat a l’Administració que informi ja de forma clara de quina manera seran compensades les hores realitzades en aquest dispositiu i que es compensin el més aviat possible.\nDescarrega’t el PDF: COMPENSACIÓ DISPOSITIU ÀGORA


Gran éxit del curs Advanced de laminació organitzat pel CentreTecnològic Manel Xifra Boada (n131/2013)\nGirona, 18 de juliol de 2013.- El CentreTecnològic Manel Xifra Boada va realitzar el passat mes de junyelcurs Advanced de laminaciódirigit a empresesvinculadesamb el sector del envasat flexible. La formació es va dur a terme entre el 18 i el 20 de juny a les instal·lacions de Comexi Group a Riudellots de la Selva i a les aules que disposa el Centre Tecnològic Manel Xifra Boada al Parc Científic de la Universitat de Girona. Lasol·licitud de placesva ser tan alta que el Centro Tecnològic Manel Xifra Boada va optar per programar un segon cicle pels dies 16 al 18 de juliol, per així donar resposta a la demanda.\nEl curs Advanced de laminació que organitza el CentreTecnològic Manel Xifra Boada estàdissenyat per a un màxim de 15 persones i se les orienta a gerents de secció de laminació, gerents de plata, operadors de laminació experimentats i altres professionals del sector del envasat flexible que desitgin aprendre i aprofundir els seus coneixements de laminació.\nDurantles jornades, que van iniciar-se amb un tour per les instal·lacions de Comexi Group a Girona, es van destacar aspectes essencials per al procés de laminació com les característiques dels materials, els adhesius, el procés industrial, les solucions als possibles defectes o la eficiència i control de la productivitat. Les sessions pràctiques es van realitzar en l’establiment recent estrenat DemoCenter de Comexi Group, espai de més de 2000m2on hi ha instal·lades 12 màquines d’última generació del sector de la conversió: impressores flexogràfiques i de rotogravat, laminadores, talladores i equips de logística.\nTant l’edició de juny com la de juliol es van realitzar exclusivament amb castellà, encara que el Centre Tecnològic Manel Xifra Boada té previst organitzar noves sessions pels professionals del mercat anglosaxó durant la tardor de 2013.


Què fem | Residual Gurus\nQuè fem Tornem amb un nou espectacle!\nAquest cop volem posar l’ènfasi en alló que sabem fer millor, la música, i per aixó estem preparant un muntatge on escenogràfia, llums, i só van dirigits a treure’n el màxim dels nostres instruments originals i crear un espectacle que torni a sorpendre a casa nostra i a arreu.\nA més, per donar-li moviment a l’escena comptarem amb una convidada de luxe, la ballarina de vogue Jenny Xtravaganza, que hi serà posant el seu toc sensual i femení i enriquint la nostra música amb una dansa d’alt nivell. Una nova producció encaminada a donar una volta més a la manera d’entendre la música en viu i la posada en escena d’aquesta, no us ho voleu perdre!\nQuatre executius de les altes esferes político-econòmiques internacionals arriben al col.lapse existencial, un punt de no retorn a les seves vides.\nExperimentaran una metamorfosi a través de la música, passant a representar els valors del Respecte, Sostenibilitat i Amor.\nSonoritat electrònica, llenguatge rítmic de l´Índia, instruments originals, humor i improvisació teatral, es combinen en un ritual col.lectiu irrepetible.\nCARRER O INTERIOR / TOTS ELS PÚBLICS / SENSE TEXT / 50min\nCONCERT EN ESCENARI\nESCENARI GRAN / CAL EQUIP DE SO / TOTS ELS PÚBLICS / SENSE TEXT / 50min\nQuatre personatges basats en l'univers Residual/Gurus deambulen pels carrers tocant instruments contruïts amb materials en desús. Són èssers que han integrat múltiples i variades influències les quals han estat condensades en un so únic, al més pur estil d'una Fanfarria Contemporània.\nSonoritat electrònica, llenguatge rítmic de l'Índia, instruments originals i cridaners, humor i improvisació teatral s'afegiran a aquesta atrevida i extrovertida cercavila.\nITINERANT / TOTS ELS PÚBLICS / SENSE TEXT / 50 min\nRESIDUAL/GURUS és una companyia única amb una proposta versàtil, apte per a escenaris, auditoris, museus, discoteques, etc. En què consisteix la versatilitat de RESIDUAL/GURUS que els ha permés actuar en llocs tan dispars i prestigiosos com el Palau de Congressos de Catalunya o el Museu Van Gogh d’Amsterdam?\nINTEGRACIÓ I SORPRESA\nEls actors caracteritzats en alts carrècs executius poden passar desapercebuts allà on sigui: una convenció, una conferència, una recepció, etc. Aquesta integració els transitar per un terreny indefinit provocant en el públic intriga, atracció i sorpresa. INTERACCIÓ AMB EL PÚBLIC\nMentre transcorre l’actuació els intèrprets tocan i interactuen amb el públic, integrant-lo i creant diferents situacions. MOBILITAT\nEl diseny dels instruments permet a RESIDUAL/GURUS tocar tant en un escenari com deambular per petits recorreguts, pujar i baixar escales, etc. En aquest sentit els artistes poden conduir a la gent d’un espai a un altre d’una forma diferent i divertida, poden començar camuflats entre el públic i acabar a l’escenari o per contra començar en l’escenari per acabar tocant i ballant a la pista.\nPRODUCCIONS FETES A MIDA\nLa formació básica de RESIDUAL/GURUS és de quatre músics-actors però es pot ampliar en funció de l'esdeveniment afegint a l'equip ballarins, artistes de circ, músics, actors. etc.\nÉs molt habitual que després de l'espectacle la gent s'apropi encuriosida a preguntar d'on venen els personatges, quina és aquella estranya llengua que parlen, i a veure com i de què estan fets els instruments, fer-los sonar, etc. És per això que ha anat prenent forma la idea d'oferir aquest taller que mostra bona part d'allò que hi ha darrere de l'espectacle: el konnakol, la construcció d'instruments amb material reutilitzat, i la interpretació musical en grup.\nAquestes són les peces que conformen la columna vertebral de RESIDUAL/GURUS, però a la vegada son eines que per elles mateixes poden ser d'interès a músics, mestres de música, educadors socials, o simplement a gent que es vol introduir al món de la percussió d'una manera original i diferent, independentment de si han vist o no l'espectacle.\nLa proposta és que el que s'aprendrà en la secció de konnakol s'aplicarà en la secció d'interpretació musical en grup, el qual es durà a terme amb els instruments que s'han fet en la secció de construcció amb material reutilitzat.\nLa profunditat a la que es treballarà durant el taller variarà molt en funció del col.lectiu al que es dirigeixi, així com també la seva duració.\nTALLER / TOTS ELS PÚBLICS / TEMPS A PACTAR ( 3 hores mínim )


Detingut un home a Itàlia per haver-ne assassinat un altre a València al febrer - À Punt\nDetingut un home a Itàlia per haver-ne assassinat un altre a València al febrer\nL'agressió es va produir a Marxalenes després de discutir per un patinet elèctric\n10 de maig 2022 - 12:21\nFuncionaris adscrits a l'equip italià de la Xarxa Europea d'Equips de Cerca de Fugitius (Enfast) han detingut a la ciutat italiana d'Udine un home acusat de matar-ne un altre al febrer al barri Marxalenes de València després de discutir per un patinet elèctric.\nSegons ha informat la Prefectura en un comunicat, sobre el detingut pesava una orde europea de detenció que van sol·licitar els investigadors després de conéixer que havia fugit del país amb autobús després de cometre el crim.\nLa investigació es va iniciar el 20 de febrer després d'una agressió al barri de Marxalenes de València. Un home va causar la mort a un altre apunyalant-lo amb una arma blanca al cor.\nLa víctima i el presumpte autor es coneixien entre si i l'agressió es va produir després d'una discussió per la possessió d'un patinet elèctric.\nPoc després de produir-se l'apunyalament, els investigadors van detectar que el presumpte autor del crim havia abandonat la ciutat en un autobús amb destinació a Barcelona, des d'on va fer transbord per a traslladar-se a la ciutat italiana de Milà.\nAmb tota la informació disponible, els agents van aconseguir situar l'investigat a la regió italiana de Friül-Venècia i, posteriorment, a la ciutat d'Udine, on finalment el van arrestar després de sol·licitar la col·laboració a l'equip italià de la Xarxa Europea d'Equips de Cerca de Fugitius (Enfast).


L'obra de Miguel Trillo sobre tribus juvenils urbanes es projectarà a Tarragona | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'obra de Miguel Trillo sobre tribus juvenils urbanes es projectarà a Tarragona\nL'obra es podrà veure del 27 de juliol al 25 d'octubre\nUna de les instantànies de l'obra de Trillo, captada a Los Ángeles el 2012\nL'obra 'Trajectes. Cinc dècades de retrats d'estètiques urbanes juvenils arreu del món', del fotògraf Miguel Trillo, es projectarà a la pantalla de la Tabacalera de Tarragona del 27 de juliol al 25 d'octubre. Aquesta projecció, que forma part de la programació d'El Teler de Llum, es farà de forma diàra en quatre passis: a les 2 i a les 6 de la tarda, a les 8 del vespre i a les 10 de la nit.\nAquesta obra de Trillo és un intinerari en què el fotògraf ha treballat des dels anys setanta fins a l'actualitat. Als 70 l'artista va fotografiar grups de joves en l'entorn musical, mentre que als 80 va retratar la 'Movida Madrileña'. Aquestes dues últimes dècades Trillo ha viatjat a diversos indrets àrabs, asiàtics i americans sense deixar de reflectir la joventut espanyola per tal de retratar noves estètiques urbanes.\nL'obra de Miguel Trillo s'engloba en el documentalisme fotogràfic amb intencions conceptuals, ja que li agrada reflectir la vida d'algunes minories guiant-se a través del seu instint. A 'Trajectes', Trillo fotografia joves que formen part de diverses tribus urbanes mostrant una relació directa entre els personatges, sense postures ni muntatge, atorgant també una gran importància a l'escenari, que Trillo creu que "és tan important com el model". Segons Gerry Badger, la seva extensa obra sobre la cultura juvenil i la moda urbana “esdevindrà una figura fonamental a tot el món en aquest gènere fotogràfic tan fascinant”.


El Parlament demana al Govern garantir l'avortament als hospitals de cada regió sanitària del país La República\nEl Parlament demana al Govern garantir l’avortament als hospitals de cada regió sanitària del país\nACN Barcelona.-El Parlament insta el Govern a garantir la realització de la Interrupció Voluntària de l’Embaràs (IVE) als hospitals de referència de cada regió sanitària amb l’objectiu que les IVE’s […]\nACN Barcelona.-El Parlament insta el Govern a garantir la realització de la Interrupció Voluntària de l’Embaràs (IVE) als hospitals de referència de cada regió sanitària amb l’objectiu que les IVE’s s’assumeixin des de la sanitat pública i no siguin derivades a centres privats i concertats en tots els territoris. La moció de la CUP sobre el dret a interrompre voluntàriament l’embaràs al sistema sanitari ha estat aprovada majoritàriament per tots els grups del Parlament a excepció de Vox i del PPC. Una iniciativa que reclama a l’executiu català un reglament que inclogui l’accés a la interrupció voluntària de l’embaràs i impedir que es produeixin objeccions institucionals en la pràctica de l’IVE.\nLa moció de la CUP ha rebut el suport de la majoria dels grups a excepció de Vox i del PPC. Alguns dels punts de la moció han estat acordats amb JxCat i ERC. A través d’aquesta moció, el Parlament ha demanat aprovar el Reglament de desplegament de la Llei d’universalització de la sanitat a Catalunya, garantir l’accés a l’atenció de salut sexual i reproductiva de les dones i persones embarassades que es trobin a Catalunya, inclòs l’accés a la interrupció voluntària de l’embaràs. També s’ha reclamat garantir l’existència d’ASSIR (Atenció a la Salut Sexual i Reproductiva) autoritzats per realitzar avortaments farmacològics en totes les regions sanitàries; instar al Ministeri d’Educació a impulsar l’article 8 de la LO 2/2010 sobre la formació de professionals de la salut amb perspectiva de gènere en els programes curriculars de les carreres relacionades amb la medicina i les ciències de la salut, incloent la investigació i formació en la pràctica clínica de la interrupció voluntària de l’embaràs; així com generar un espai de referència tant a nivell assistencial com científic en l’acompanyament, la recerca, la formació i la tècnica de l’avortament i, a la vegada, que pugui fer el seguiment, avaluar i incidir en el retiment de comptes de forma independent. Altres punts de la moció aprovats són els de garantir a tot el territori l’opció d’elecció del mètode farmacològic o instrumental de forma igualitària i que la informació per l’elecció sigui basada en l’evidència, el confort i la tria de la dona, exclusivament; així com combatre els assetjaments per part de grups fonamentalistes contra dones i professionals que accedeixen als centres que practiquen avortaments.L’únic punt que ha generat més diferències, però que també ha tirat endavant, és “el d’anul·lar, per part del Departament de Salut, els convenis públics o contractes en centres sanitaris on es practiquen objeccions de consciència com a mandat institucional, en molts casos avalades pels patronats dels centres on l’església en forma part”. Aquest s’ha aprovat amb 50 vots a favor,19 en contra i 64 abstencions. CUP Laia Estrada, de la CUP, ha destacat que després d’onze anys que s’aprovés la llei per garantir l’avortament, cap Govern “ha integrat la totalitat de la pràctica de la interrupció voluntària de l’embaràs dins de la cartera de serveis sanitaris públics”. Ha apuntat que els hospitals públics “no practiquen interrupcions voluntàries de l’embaràs quirúrgiques o instrumentals”. “Prop de mig miler de dones cada any s’han de veure obligades a desplaçar-se per interrompre el seu embaràs”, ha remarcat, al temps que ha dit que a les zones rurals “la quilometrada és immensa”. A excepció de Vox i el PPC, la resta de grups ha donat suport a la moció. “Al 2021 no volem ajornar més les necessitats de les dones. Amb la despenalització de l’avortament no n’hi ha prou”, ha remarcat la diputada d’ERC, Jenn Díaz. Per la seva part, Anna Grau, de Ciutadans, ha assegurat que l’avortament és “un dret molt dolorós però imprescindible”. Ha confessat que ella mateixa va passar per la interrupció voluntària d’un embaràs. “És una experiència que no li desitjo ni a la meva pitjor enemiga o enemic. Ho explico com un acte d’humilitat i de bona fe”, ha afegit. Vox i PPCVox ha votat en contra de la moció. Ignacio Garriga, de Vox, ha dit que la moció de la CUP fa “apologia de la cultura de la mort” i ha alertat que el seu partit “donarà la batalla cultural davant l’esquerra. Són un perill per a la societat”, ha avisat a la resta de partits. Eva Parera (PPC), del grup mixt, també ha anunciat que votarien en contra de la moció: “No els he escoltat parlar del dret del no nat”.


En primer lloc agraeixo en nom de la Federació local de CiU a tots aquells masnovins i masnovines que han anat a votar, fent-ho per alguna formació política o expressant en les urnes i de manera democràtica el seu sentiment mitjançant altres fórmules. Gràcies a tots.\nMereix reflexió, mes enllà de les bones paraules, l’índex de participació i els vots nuls i en blanc.\nEn segon lloc el meu agraïment personal i de tot cor a les persones que d’una manera més directa ens han fet confiança. Crec que hem pogut capitalitzar el desig de canvi d’una part prou important del Masnou. Avui CiU posa a disposició del Masnou la centralitat, el seny, l’energia tranquil•la i transformadora i la capacitat de construir voluntats a l’entorn d’allò que és essencial. La nostra prioritat son les persones i la creació d’un marc per a la generació d’activitat econòmica i oportunitats de futur.\nUna formació política que ha estat en la oposició aquests darrers vuit anys, com és el nostre cas, no se sent guanyadora. Senzillament sentim ens ha estat donada una oportunitat per a incorporar nous valors i noves perspectives en l’acció de govern. Sentim responsabilitat, il•lusió, compromís i molta, molta humilitat. Si finalment podem assolir responsabilitats de govern -tal com desitgem- som conscients que ni tenim fórmules màgiques ni podrem fer-ho tot tant aviat com ens agradaria. L’ajuntament ha d’escoltar a la gent i la gent s’ha de sentir escoltada. Aquest és el nostre primer compromís, escoltar i escoltar.\nEn l’acció de govern segur que ens equivocarem i cometrem errors, però desitgem estar a l’alçada per aprendre, assumir responsabilitats quan toqui i demanar disculpes sempre.\nJa ens hem adreçat a totes i cada una de les altres cinc formacions que han obtingut representació municipal per establir-hi un diàleg amb sentit ampli, generós i amb voluntat de permanència. Ho hem fet respectant la seva representativitat i sense cap apriorisme inicial. En aquesta primera etapa estem establint, d’acord amb els programes, quines poden ser les coincidències per la creació d’espais de consens amples i sòlids. El nostre objectiu és establir ponts per una amplia complicitat i concertació política més enllà d’una investidura o un acord de govern.\nVolem seguir fent del Masnou un indret on val la pena viure, sense que ningú se senti exclòs i que tots plegats siguem els protagonistes del nostre futur.\nCom ja sabeu, el proper 22 tenim una altra oportunitat de decidir com volem el Masnou del futur.\nJo mateix i tota la gent de Convergència i Unió ens posem de nou a la vostra disposició com la garantia d’una acció de govern sòlida, responsable i cohesionada, fonamentada en els valors de la proximitat, el diàleg i el rigor.\nVolem un canvi per liderar un ajuntament que ha de reconciliar-se urgentment amb la realitat de les coses, sense renunciar a la nostra ambició de futur. Millorar tot el que funciona, que són moltes coses, i canviar per redreçar tot allò altre que no acaba d’anar prou bé. Un canvi per alliberar les energies creadores de la societat i potenciar els actius de tot tipus que hi ha en la nostra vila. Sabem que no hi ha solucions màgiques però si que podem obrir noves perspectives si aportem noves actituds i valors.\nTinc el convenciment que ara és més necessari que mai que tots plegats aportem el millor de nosaltres mateixos, i per aquesta raó, cal que des de la centralitat, la serenitat i la força tranquil•la i alhora transformadora que representa Convergència i Unió es pugui liderar el nou govern municipal per afrontar els reptes de la crisi econòmica, la pèrdua de la nostra identitat local i la manca de confiança en la política en general.\nVolem sentir-nos de nou orgullosos d’arrelar en una comunitat sòlida, oberta, creativa, tolerant i amable, on la qualitat de vida sigui un dels nostres referents immediats.\nEm sento il•lusionat perquè crec en el futur del Masnou i de la seva gent i perquè el canvi és possible.\nM’agradaria comptar amb el vostre suport.\nTots tenim els nostres referents, individuals o col·lectius. Al Masnou hi ha instal·lat un model de gestió metropolità per part del govern municipal. El referent ideològic és ben clar: la gran Barcelona de l’era Maragall. En l’aspecte urbanístic l’encaix és força preocupant i els nostres nous signes identitaris són o seran un pla urbanístic com el de La Estampadora, que ha pres com a referència el model de la vil·la olímpica. O la ferma intenció del nostre Ajuntament que ja ha planificat i facilitarà un complex emmirallat en el Diagonal Mar al sector de llevant del litoral masnoví, en paraules del nostre Alcalde. Si bé aquest dos grans projectes resten en dic sec a l’espera de que una marinada econòmica reactivi l’activitat immobiliària, altres ja hi són ben presents com l’edifici de correus; un mini MACBA encaixonat amb calçador en un entorn de construccions nobles i rellevants. També podem afegir els nous pisos del mercat vell i el pas soterrat que no tenen res a veure amb la llum i l’entorn mediterrani de vora mar. Sovint tenim la sensació que el Masnou d’avui és territori abonat per alguns arquitectes més ansiosos de currículum que no pas de fer plausible un urbanisme arrelat a les característiques de l’entorn, sense oblidar els riscos que suposa que un municipi de 22.000 habitants, s’emmiralli en una ciutat de 1.615.000 habitants, capital d’una nació.\nEl model que es reflecteix al Masnou d’avui és el mateix que el del preludi de l’actual Barcelona. Una Barcelona degradada, que ha perdut el respecte i l’autoestima. Les imatges aparegudes a les acaballes de l'estiu passat a El País (que no es caracteritza per manifestar-se en contra dels governs socialistes) de degradació de la convivència al carrer a un lloc tan emblemàtic com la Boqueria, han posat de manifest allò que les paletades del discurs modern i pseudoprogre no han pogut obviar. L’Alcalde Hereu manifesta que no té mitjans i el mateix president Zapatero –reblant-li el clau- li ha contestat que espera que prengui les mesures necessàries per a frenar la degradació de l’espai públic. El problema ja no rau en que si hi ha ordenances o no, la qüestió de fons és la voluntat per fer-les acomplir, el model de ciutat o poble i el pòsit ideològic que desdibuixa els límits entre l’autoritat i la tolerància. Definitivament Barcelona ha perdut el nord.\nA casa nostra i salvant les distàncies comencen a haver-hi símptomes de la mutació barcelonina i l’obstacle principal és el d’un govern on el seu referent i el seu nord és el d’una ciutat que l’ha perdut. La proposta de CiU d’actualitzar l’ordenança de convivència i civisme, recolzada per totes les forces del consistori, dorm el son dels justos setze mesos després, juntament amb la clarificació dels fets de Ca n’Humet de l’estiu de 2008. No solament importem okupes. No és dons cap casualitat que el mirall torni a reproduir idèntica la imatge al Masnou del govern de la capital, és a dir, un Alcalde del PSC amb ICV en minoria i amb el recolzament extern i puntual d’ERC.


Meu nome é Bagdá | Mostra Internacional de Films de Dones de Barcelona\n> La Mostra es mou a Sant Quirze del Vallès\nEl tema més important de la pel·lícula és la solidaritat entre dones. Juntes som més fortes. El món ja és prou difícil per a les dones (i per a altres persones LGTBI). Si no construïm aquestes illes d’afecció estem ben fumudes.\nMeu nome é Bagdá (El meu nom és Bagdá)\nCaru Alves de Souza, Brasil, 2020. 99’. VOSE. VOSC.\nBagdá és una noia amb molta personalitat. Només respecta a qui es mereix el seu respecte. Té el cabell curt, porta els pantalons cordats a la cintura i no se separa del seu skate. Viu a una casa plena de dones fortes i emancipades i passa els seus dies a l’skatepark amb una colla de nois.\nCom la seva protagonista, la directora es mou a través de la pel·lícula amb total confiança i originalitat, sense defugir qüestions com la violència, el sexisme o la lgtbifòbia, però sense deixar de celebrar la solidaritat, el sentit de l’humor i la resistència.\nPotser un dels aspectes més destacats del film és el seu ritme agradable: la pel·lícula està carregada d’una espontaneïtat molt difícil d’aconseguir en la ficció. Bagdá (Grace Orsato) és una jove andrògina i la única noia d’un grup d’skaters. […] A casa seva, en companyia de la seva mare i les seves germanes petites o passant la tarda a la perruqueria on treballa la seva mare, Bagdá és provocadora i provocada, però sempre troba un ambient afectiu entre dones.


Canadian Internet Marketing Conference, el que hem après » DeMomentSomTres Màrqueting Digital\nDMS3 > El blog de màrqueting digital > Blog de comunicació i màrqueting digital > Canadian Internet Marketing Conference, el que hem après\nCanadian Internet Marketing Conference, el que hem après\nper Anna Mata | 16-04-2016 | Blog de comunicació i màrqueting digital\nEncara som a l’aeroport de Vancouver i no ens podem esperar per explicar tot el que hem vist i après els darrers tres dies al CIMC2016, o el que és el mateix, Canadian Internet Marketing Conference, on hi hem pogut assistir gràcies a Raven Tools, un proveïdor nostre ubicat a Nashville, Tennessee.\nParitat real: En dos dies de conferències, més d’una trentena de conferenciants per dia. Homes i dones per igual. No hem fet estadístiques exactes ni era una llista cremallera, però era així, com la realitat. Els directius de Yahoo i Disney eren dones.\nProfessionalitat: Malgrat haver-hi gent de Google, Yelp i altres grans marques relacionades amb el món digital, ningú havia vingut a parlar dels seus productes en concret. Es tractava de presentar la seva visió com a experts. I compte, sense gens de postureo. Ens va agradar molt l’absència de hípsters, que abunden en el sector almenys a casa nostra.\nEgo, el justet: Acostumats com estem a tractar amb estrelles del món digital, en aquesta ocasió, no es valorava el número de followers, ni likes, ni contactes que tenien els ponents. La mesura de la seva professionalitat es marcava en el càrrec que s’ocupa, no en la grandària de la seva xarxa.\nCol·laboració: Sentir Google parlant de Facebook amb tota tranquil·litat, així com Yelp de costat d’una cadena d’hotels que treballa amb Tripadvisor et fa adonar que el fair play no és una postura, és una realitat.\nEntusiame: Entusiasme per part dels ponents d’haver arribat a Squamish per parlar de màrqueting digital. I també entusiasme de l’audiència, entregada, malgrat que no totes les ponències tenien un ritme trepidant. Fer-nos connectar amb els conferenciants se n’ocupava una speaker fantàstica, un encert de l’organització.\nProximitat: Molts dels ponents i participants estàvem allotjats al mateix hotel, fet que ens ha permès conèixer-los de prop. Els organitzadors se’ns van venir a presentar per donar-nos la benvinguda i demanar-nos el parer com a europeus.\nHumor: Moltes de les presentacions, en especials les més interessants, eren plantejades perquè t’hi poguessis fer un tip de riure. Molt storytelling amb ironia fina.\nI el que hem après del CIMC2016\nQue no anem gens desencaminats quan diem que la clau la tenim en el client, no en el producte. Que la mètrica és súper necessària, tant com saber-la interpretar. Que hem de deixar de parlar de sessions i visites per centrar-nos en moments del usuaris, que han de definir les ocasions que la nostra marca hi ha de ser presents. I sobretot deixar-nos de tonteries i anar al gra.\n[Cal tenir present que aquest post està escrit entre l’aeroport de Vancouver i d’Àmsterdam, amb un jetlag de tres parells i noséquanteshores sense dormir. Perdó, doncs, per les incoherències]


DUGi: Item | DUGiDocs - Simulació d’un motor monocilíndric 4T amb lotusengine® per a pràctiques en banc de proves\nSimulació d’un motor monocilíndric 4T amb lotusengine® per a pràctiques en banc de proves\nL’Àrea de Màquines i Motors Tèrmics de l’Escola Politècnica de la Universitat de Girona disposa d’un laboratori equipat on s’imparteixen algunes de les pràctiques del Grau en Enginyeria Mecànica. Es vol millorar les pràctiques existents sobre el banc de proves perquè els alumnes aprofundeixin més en el coneixement dels motor de combustió interna. Es demana realitzar una simulació del motor monocilíndric utilitzat en el laboratori, per complementar aquestes pràctiques sobre el banc . Per crear aquesta simulació es disposa del programa LotusEngine® que permet crear un model informàtic amb les característiques i prestacions del motor desitjat, en aquest cas un motor Otto mono cilíndric de 4T de Briggs&Stratton. L’objectiu del present projecte és realitzar una simulació del motor 4T amb el programa LotusEngine® de manera que quedi el més semblant a la realitat. Es vol incorpora aquestes simulacions a les pràctiques en el banc de proves de motors per tal de millorar l’aprenentatge dels alumnes i aprofundir en el coneixement dels motors tèrmics. Posteriorment es volen validar els resultats obtinguts del programa informàtic LotusEngine® respecte els que proporcionen les dades experimental. Amb la simulació ajustada al motor físic, es simularan diferents variacions d’aquest motor\nPérez Martín, MarioPérez Martín, Mario\nManager: Comamala Laguna, Martí\nAuthor: Pérez Martín, Mario\nAbstract: L’Àrea de Màquines i Motors Tèrmics de l’Escola Politècnica de la Universitat de Girona disposa d’un laboratori equipat on s’imparteixen algunes de les pràctiques del Grau en Enginyeria Mecànica. Es vol millorar les pràctiques existents sobre el banc de proves perquè els alumnes aprofundeixin més en el coneixement dels motor de combustió interna. Es demana realitzar una simulació del motor monocilíndric utilitzat en el laboratori, per complementar aquestes pràctiques sobre el banc . Per crear aquesta simulació es disposa del programa LotusEngine® que permet crear un model informàtic amb les característiques i prestacions del motor desitjat, en aquest cas un motor Otto mono cilíndric de 4T de Briggs&Stratton. L’objectiu del present projecte és realitzar una simulació del motor 4T amb el programa LotusEngine® de manera que quedi el més semblant a la realitat. Es vol incorpora aquestes simulacions a les pràctiques en el banc de proves de motors per tal de millorar l’aprenentatge dels alumnes i aprofundir en el coneixement dels motors tèrmics. Posteriorment es volen validar els resultats obtinguts del programa informàtic LotusEngine® respecte els que proporcionen les dades experimental. Amb la simulació ajustada al motor físic, es simularan diferents variacions d’aquest motor\nDocument access: http://hdl.handle.net/10256/12038\nSubject: Motors de quatre temps -- Simulació per ordinador\nMotors tèrmics -- Simulació per ordinador\nHeat-engines -- Computer simulation\nFour-stroke cycle engines -- Computer simulation\nTitle: Simulació d’un motor monocilíndric 4T amb lotusengine® per a pràctiques en banc de proves\nDensity functionals Information storage and retrieval systems -- Geography -- Congresses Anàlisi multivariable -- Congressos Sòls Introduced organisms Reaccions químiques Ensenyament universitari -- Metodologia -- Congressos\nAnònim Ferrater Mora, José Ministerio de Economía y Competitividad (Espanya) Bertrana, Aurora Universitat de Girona. Departament de Química Universitat de Girona. Departament de Psicologia Universitat de Girona. Departament d’Economia


Cal tant de contingut als tràilers?\nSoc molt aficionat al cinema. Soc d’aquell tipus de persones que va igualment al cine si no troba ningú que l’hi acompanyi. A més, soc molt maniàtic amb els espòilers, fins al punt que no miro...\nDono el meu condol al raper exiliat Valtònyc per la mort de la seva mare.D.E.P.Barcelona\nPandèmia a la pantalla\nA les fàbriques, oficines, botigues, escoles i fins i tot al carrer, la mascareta és obligatòria per al ciutadà. No obstant això, a la televisió la lluita contra la Covid-19 –que bé cobreix les...\nEl català, a l’UCI\nPeriòdicament, anem llegint l’evolució de la llengua catalana en els seus diferents aspectes i, darrerament, la seva preocupant evolució negativa en l’ús públic.I és que una llengua pot ser compresa...\nAmb el dictamen en contra del Comitè de Bioètica i l’oposició de nombrosos experts, l’aprovació en la comissió de Justícia i després en el Congrés obre el camí final per a l’aprovació de...\nAgraïment a l’equip del PADES Girona\nEscrivim aquesta carta per fer públic el nostre agraïment a tot l’equip del PADES de Girona, que es dedica a l’atenció sanitària dels malalts que necessiten cures pal·liatives al domicili. Des...\nLa meva àvia es una malalta alegre des de fa anys, a més de metgessa. Sento que no es tracta d’un caràcter superficialment optimista, sinó d’alguna cosa profunda, quelcom de veritable. Transmet...\nDijous 7 de gener, es va publicar, amb aquest títol, una carta signada per Joana Polo denunciant la persecució que pateix el català. Enlloc de la carta se citava el Talmud per justificar el títol...\nEntrevista a Sànchez-Mústich\nEn relació amb l’entrevista a Cèlia Sànchez-Mústich publicada el 24 de desembre passat en aquest diari, el primer que s’hauria de tenir en compte: no hi ha cap avi que vulgui anar a un geriàtric!...\n“Entén les noves restriccions?” Aquesta pregunta, formulada pel periodista Josep Cuní des de SER Catalunya, rebé els següents resultats: sí, 37%, i no, 63%. Des de l’inici de la pandèmia, hi...


30 de abril de 2021 (16:12 CET)\nL'alcalde de València, Joan Ribó, ha reiterat aquest matí en el marc del Consell d'Administració del Port la necessitat d'un nou estudi d'impacte ambiental de l'ampliació portuària projectada. Tal com ha dit l'alcalde "no es pot donar per vàlida la Declaració d'Impacte Ambiental de 2007 perquè el projecte d'ampliació del port s'ha modificat d'una manera substancial". Ribó ha traslladat així la moció aprovada ahir al ple del Consistori que, amb els vots de l'equip de govern (Compromís i PSPV), i l'abstenció de PP i Ciutadans, va acordar també sol·licitar a l'Autoritat Portuària "un estudi paisatgístic de la nova terminal i de la seua afecció a les platges", i apostar per l'alternativa ferroviària.\nL'alcalde ha destacat davant els mitjans de comunicació que "nosaltres demanem hui al port una sèrie d'elements que van ser aprovats ahir per majoria al Ple de la corporació. Vull ressaltar que la moció també va tindre l'abstenció dels dos principals partits de l'oposició a l'Ajuntament. Jo crec que és una posició bastant unànime, prou àmplia, prou consensuada i que al port li posa unes condicions clares. L'Ajuntament no té una posició contra el port. Volem que el port faça les coses com vol la majoria ciutadana de València".\nJoan Ribó ha desglossat les peticions de l'Ajuntament a l'autoritat portuària i ha destacat "que exigim que es faça un estudi d'impacte ambiental, volem que el port es descarbonitze d'ací al 2030, que es revise la seua política de mobilitat per a optar per una mobilitat ferroviària, i no haver de veure la ciutat i l'àrea metropolitana travessada de camions". Ribó considera imprescindible que eixe estudi d'impacte ambiental "estudie els materials necessaris per a fer l'ampliació, la mobilitat i l'impacte geogràfic i paisatgístic sobre les costes del nord i del sud que tindria eixa ampliació". I l'alcalde ha conclòs demanant que, "per descomptat, es renove la declaració d'impacte ambiental de 2007, pel que fa a l'afecció mediambiental, i que es complisquen les mesures contemplades, que no s'han complit fins ara, per a regenerar les platges del nord i del sud de València".\nEn la roda de premsa posterior al Consell d'Administració, l'alcalde ha mostrat "la seua preocupació per les costes, especialment les del sud de la ciutat". Joan Ribó ha recordat l'informe de la Universitat Politècnica de València, fet per encàrrec del consistori, on "es considera que la regressió de les platges del sud és profunda i clara. Sé que no és només cosa del port. Hi ha d'altres factors com la pujada del nivell de la mar, el canvi climàtic i la intensificació de les grans tempestes".\nEl regidor s'ha mostrat convençut que "amb l'ampliació del port les noves grues s'acostaran prou a les platges de la Malva-rosa i el Cabanyal". L'alcalde s'ha preguntat per "l'afecció de l'ampliació també sobre el turisme, que és un factor clau per a aquesta ciutat" i com afectarà el nou port al paisatge. Segons ha afirmat, "les platges són fonamentals per a la nostra forma de viure i hem de conservar-les i treballar en eixa direcció".\nEn aquest sentit, Ribó considera que "cal fer un estudi d'impacte ambiental perquè el projecte de 2007 s'ha modificat substancialment i, a més, no s'ha complit". En paraules de l'alcalde, "és imprescindible complir el que apareix publicat al Butlletí Oficial de l'Estat (BOE) i això és necessari per a la ciutat. I no s'està fent".\nEl Ple de l'Ajuntament de València va aprovar ahir de vesprada una moció en què afirma que "el port del futur ha de ser més sostenible, competitiu i ha d'estar integrat a la ciutat per continuar sent valor positiu a València i un motor d'ocupació, un port que treballe per la seua descarbonització garantint la reducció de les emissions fins a assolir l'objectiu de zero emissions abans de 2030".\nEl text acordat també demana que es complisca "tota la normativa ambiental respecte al desenvolupament del Port i per això demanem que es realitzen les mesures correctores que estan previstes en la declaració d'impacte ambiental de 2007 per a compensar l'actual basculament de les platges del nord (Cabanyal i Malva-rosa) així com la greu regressió de les platges del sud (Pinedo, el Saler, el Perellonet, etc.) així com potenciar el desenvolupament del transport ferroviari de mercaderies del port de València i la seua connexió amb el corredor mediterrani i el corredor atlàntic fins a assolir quotes similars en l'ús del tren a les que tenen els majors ports europeus".\nPer últim, el Plenari va acordar "sol·licitar a l'Autoritat Portuària, com a Òrgan Substantiu, que valore la realització d'un estudi d'impacte ambiental, tal com suggereix el Ministeri de Transició Ecològica, que continga com a mínim una anàlisi de l'augment de mobilitat que comporta el projecte d'ampliació i mesures de gestió sostenible d'aquesta, l'increment de materials necessaris per a la construcció de la nova plataforma on s'ubicarà la terminal i un estudi paisatgístic de la seua afecció a les platges del Cabanyal i la Malva-rosa".\nCONCENTRACIÓ D'ENTITATS VEÏNALS\nA les portes de l'edifici del Rellotge, on s'ha celebrat la reunió del Consell d'Administració de l'Autoritat Portuària, hi havia una concentració d'entitats ciutadanes, veïnals i sindicals que protestaven contra l'ampliació del port i que han saludat l'alcalde i li han explicat novament les seues reivindicacions.


Catalunya, una revolució social\n- 25/03/2014 - 15:52 h\nEl que està succeint a Catalunya no té antecedents en la història de la humanitat. A casa nostra estem vivint una veritable revolució, una revolta popular. Però, per primer cop, es tracta d’una revolució pacífica, cívica, que pretén canviar la forma de govern però sense derrocar ningú, sense tallar el cap a un tirà, sense cremar edificis i sense fotre trets o posar bombes. Crec que ni tan sols nosaltres mateixos som conscients d’aquesta barbaritat cívica que estem fent.\nCrimea: un referèndum putinejat\n- 17/03/2014 - 19:48 h\nEstic d’acord amb el president Mas: Catalunya no es pot comparar amb Crimea. Però no perquè aquí no tinguem militars patrullant pel carrer, no perquè aquí es tracti d’un moviment democràtic sorgit del poble, de baix a dalt, no. Si bé tots aquest motius són certs, no són, des del meu punt de vista, els més rellevants. Continúa leyendo\n- 13/03/2014 - 20:37 h\nL’obsessió del govern del PP per recentralitzar Espanya i acabar, de facto, amb les competències de les comunitats autònomes, els ha portat a brandar, sense pudor, la bandera de la unitat de mercat. Francament, a mi aquesta excusa em sona ridícula. El que hi ha darrera d’aquesta expressió és una LOAPA, sí, aquella fallida Ley Orgánica de Armonización del Proceso Autonómico, que a principis dels vuitanta pretenia uniformar a totes les comunitats autònomes.\n- 05/03/2014 - 18:24 h\nL’ajuntament de Barcelona prepara una normativa per a prohibir i multar els propietaris de gossos que els portin deslligats per la ciutat. Em sembla una mesura encertada tot i que no discutiré quin ha de ser l’import de la sanció. Des de sempre, m’han inquietat els propietaris de gossos que els deixen anar lliurement pel mig de la ciutat. Quan les meves filles eren més petites havia demanat ocasionalment a algun d’aquests propietaris que, si us plau, si el podia lligar. Normalment la seva resposta era agressiva (la qual cosa no em tranquil·litzava gaire respecte a com havia educat el seu gos) i molt sovint em deien que “tranquil, que no mossega”. Jo els deia, potser sí o potser no, però no tinc ganes de comprovar-ho amb la meva filla. Continúa leyendo


Més de 200 assistents a la VII edició del Garrigues Guitar Festival a les Borges Blanques\nterritoris.cat 18:02 23/07/18\ngarrigues les borges blanques parc del terrall Garrigues Guitar Festival\nNogales i Hernando al Parc de Terrall de les Borges\nEl cicle Garrigues Guitar Festival va arribar aquest diumenge a les Borges Blanques en l'escenari incomparable dels jardins del Parc del Terrall, una convocatòria a la qual van respondre més de 200 persones. La capital de les Garrigues va gaudir del concert de Sílvia Nogales, a la guitarra clàssica i del saxofon de David Hernando. El duet va oferir un repertori amb la fusió d'autors clàssics de reconegut prestigi i noves composicions creades pels propis intèrprets.\nBorges Blanques ha estat la novena d'un total de 17 actuacions programades entre els mesos de juliol i setembre de 2018, i ha arribat després d'haver actuat, entre altres, en poblacions com el Cogul, Bellaguarda, la Granadella i Torrebesses. Pròximament, està previst que l'esdeveniment també recaigui a Vinaixa, Granyena de les Garrigues, la Floresta, Arbeca, l'Espluga Calba, Juneda i la Pobla de Cérvoles.\nEl Garrigues Guitar Festival està coordinat pel Consell Comarcal de les Garrigues i organitzat per la regidoria de cultura de les Borges Blanques, i es duu a terme en homenatge al mestre, guitarrista, pedagog i musicòleg lleidatà Emili Pujol, qui fou una figura representativa internacional de la guitarra del segle XX.\nLes Borges Blanques convoca ajudes per a la implantació i millora de comerços\nEnric Mir reclama a Crespín celeritat en la millora de la N-240


Experiència voluntàries camps de treball - Peaceweek - SCI Catalunya\n“M’he adonat de la degradació que hi ha entre la llei escrita i la seva aplicació” – Peaceweek\njuliol 26, 2019juliol 26, 2019\nArticle de Selin Alpaslan (Turquia), participant de la peaceweek 2019\nÉs ben sabut que hi ha conflictes, vulneracions de drets humans i corrupció per tot el món. Durant la sessió (de contextos nacionals) vam parlar sobre les vulneracions (de drets humans) que observem i a les que hem de fer front als nostres països. Vaig intentar trobar punts en comú de les vulneracions entre el meu país, Turquia, i altres països com Bulgària, Itàlia, Sàhara Occidental, Catalunya i Palestina. Segons els exemples i els casos ocorreguts en els nostres països, he pogut adonar-me de la degradació que hi ha entre la llei escrita i l’aplicació de la llei.\nPer començar, a Turquia podem trobar vulneracions del dret a la vida, obstacles en la llibertat de culte/expressió/assemblea i en l’exercici dels drets ètnics, discriminació i tortura o maltractaments. Tot i que aquests drets són garantits en la Constitució de la República Turca, s’ha pogut observar que les autoritats toleren algunes vulneracions contra els més febles. Per desgràcia, hi ha una tendència a protegir el més fort en lloc del més feble.\nAl final de la sessió me n’he adonat de la importància del dret a la vida quan he escoltat les greus situacions que tenen lloc en algunes part del món.\n“Nosaltres continuem buscant la veritat, sense importar-nos la resta” – PeaceweekExperiències d’una setmana per la pau


VIU ACTIU :: 10 trucs per controlar la gana\nFONT: Vitónica. David Díaz Gil | 22 de juny de 2015\nUn dels grans problemes als que ens enfrontem quan tractem de seguir una dieta per baixar pes (hipocalòrica) o simplement per mantenir-nos (normocalòrica), és controlar aquestes ganes irresistibles que ens assetgen de vegades a l'hora de dinar. Avui us donem aquests 10 trucs d'or per controlar la gana.\n1. Evita el pica-pica i menjar entre hores: estableix uns horaris i procura no saltar-te'ls. Programa els menjars bàsics amb regularitat (3-4 hores) i fes un berenar lleuger i nutritiu.\n2. Mastega a poc a poc: no mengis molt ràpid, dóna't el teu temps per mastegar i assaborir. Calen uns 20 minuts perquè el cervell envii el senyal de sacietat a l'estómac. Si vas amb calma millor el menjar.\n3. No facis la compra amb fam: intenta anar al supermercat quan ja hagis menjat, d'aquesta manera evitaràs comprar coses de caprici i que realment ni necessites ni et vénen bé.\n4. Menja en entorns tranquils: evita menjar en zones de treball o mentre realitzes altres activitats o estàs veient la televisió. En aquests moments estem menjant distrets i tenim la possibilitat de menjar més del compte. Procura fer-ho d'una manera tranquil·la i donant al cos l'oportunitat de gaudir de cada mos.\n5. Augmenta el consum de fibra: intenta incloure en la teva dieta fruites, verdures i vegetals. La fibra és un bon aliat, gràcies al fet que es digereix més lentament i ens dóna aquesta sensació de sacietat durant més temps. Per a aquesta època de l'any és ideal menjar amanides, a les que pots afegir proteïnes per aconseguir una dieta completa.\n6. Estigues ben hidratat: beure és fonamental en qualsevol dieta i a més aconseguim un efecte de sacietat. Si t'ataquen aquestes ganes irresistibles de menjar, prova a beure't un got d'aigua.\n7. Dorm suficient: quan no dormim les hores necessàries ens aixequem amb aquesta sensació de cansament. Les nostres hormones de la gana estan desequilibrades i és molt probable que caiguem amb més facilitat en el parany de menjar malament.\n8. Controla les teves emocions: moltes vegades ens deixem portar pel nostre estat d'ànim. No mengem per gana sinó per ansietat, avorriment ... i moltes d'aquestes vegades devorem just el que menys falta ens fa. Intenta controlar aquests moments.\n9. Evita aliments que incrementin la fam: limita al màxim aliments com dolços, pastissos, pastes ... que aporten nivells alts de sucre en sang. Intenta substituir-los per alguna cosa que no t'aporti massa calories. Un truc que us proposem per a aquest estiu són glaçons de gel amb aigua de sabors (maduixa, menta, llima ...) et satisfaran gairebé sense aportar-te calories.\n10. Practica esport de manera regular: a més de ser una cosa imprescindible en la teva vida i per mantenir-te en forma, ajudarà a entretenir-te i motivar-te, i d'aquesta manera no et refugiaràs en el menjar.\nA vegades controlar aquests impulsos de menjar no resulta senzill, però esperem que aquests consells us ajudin.


Notícies - Ana Moreno (psicòloga): "La feina és un dels principals factors de risc per a la salut mental"\nAna Moreno (psicòloga): "La feina és un dels principals factors de risc per a la salut mental"\nMoreno forma part de l'equip de Mentupp, un programa per fomentar el benestar mental dels treballadors\nImatge d'Ana Moreno-Alcázar / Foto: Cedida\nel 9/juliol Sara Bella Entrevista PDF\nLa investigadora santcugatenca Ana Moreno-Alcázar està al capdavant de MENTUPP, un programa en línia per millorar la salut mental dels treballadors al seu lloc de feina. L'objectiu final d'aquest programa és incrementar el benestar a l'entorn laboral i augmentar, així, la productivitat empresarial. El programa no té cap cost per l'empresa ni pels treballadors i només requereix una dedicació de 20 minuts setmanals per persona. Moreno-Alcázar també ha obert recentment Isomae, un centre psicològic a la ciutat.\nQuina és la seva trajectòria professional?\nL'any 2007 em vaig llicenciar en psicologia i després vaig fer un doctorat en psiquiatria i psicologia química. Després vaig dedicar uns deu anys a l'estudi de les alteracions cerebrals en diferents malalties mentals. I, paral·lelament, em vaig començar a interessar per l'estudi i el tractament del trauma psicològic, fins que em vaig centrar de ple en aquest àmbit de la psicologia. I des del 2017 estic coordinant la Unitat de Recerca del Centre Fòrum, a l'Hospital del Mar, on participem, també, al projecte Mentupp.\nQuè és Mentupp i d'on sorgeix?\nÉs un projecte finançat per la Unió Europea (UE), que té com a objectiu principal promoure la salut mental en el lloc de feina mitjançant l'accés lliure i gratuït a un programa en línia per millorar el benestar. Sorgeix a partir de l'evidència científica que un de cada cinc treballadors de la UE informa d'un pobre benestar mental, estrès, depressió i ansietat.\nA banda del finançament de la UE, el projecte també compta amb la participació d'altres institucions internacionals, oi?\nSí. De fet, la investigadora principal d'aquest projecte és la doctora Ella Arensman, de la Universitat de Cork, a Irlanda. També hi participem altres entitats, com l'Aliança Europea contra la Depressió, la Universitat de Bèlgica, institucions d'altres llocs com Finlàndia, Albània, Holanda, Anglaterra o nosaltres, des de l'Hospital del Mar.\nFins a quin punt pot afectar la feina a la salut mental?\nLa feina és un dels factors de risc més importants a l'hora de desenvolupar alguns trastorns relacionats amb l'estrès, la depressió i l'ansietat. És un entorn en què s'han de potenciar molt les polítiques de prevenció.\nHi ha feines que ens poden ser més o menys beneficioses per la salut mental?\nHi ha certs factors que poden afavorir l'aparició d'aquests problemes, com els horaris laborals molt rígids, la sobrecàrrega laboral, una mala comunicació i gestió dins l'equip, l'assetjament psicològic o sexual, les tasques massa complicades o les massa fàcils, la falta de control o la falta de decisió. A més, cada entorn té més probabilitats d'enfrontar-se a uns factors de risc diferents. Per exemple, una persona de l'àmbit de la salut, potser està diàriament en contacte amb el patiment humà, mentre que una persona que treballa en la construcció, pot patir més per la seva seguretat física.\nCom es pot mesurar l'eficàcia de Mentupp?\nDurant el projecte fem dues avaluacions als usuaris, completament anònimes. La primera és abans d'utilitzar el programa i la segona, en finalitzar-lo. Així podem veure si hi ha hagut un canvi en la persona i, per tant, podem saber si el programa ha sigut efectiu.\nPer quines empreses podria ser interessant?\nPer totes, però actualment el projecte està centrat en petites i mitjanes empreses de tres àmbits laborals: la construcció, la salut i el món de les noves tecnologies, les TIC. Als àmbits de la construcció i la salut s'ha vist que hi ha una alta incidència de casos de depressió i risc de suïcidi, encara que no se'n parla gaire, perquè és un tabú. I al món de les TIC hi ha molt estrès i trastorn d'ansietat.\nQuant temps cal dedicar al programa?\n20 minuts a la setmana durant sis mesos.\nQuè es fa en aquests 20 minuts?\nLes persones accedeixen a la plataforma i allà hi troben diferents materials: vídeos explicatius, exercicis de mindfulness i respiració, informació psicoeducativa per saber, per exemple, què és l'estrès o com ens afecta, etc. En resum, troba informació i consells per aprendre a gestionar el seu possible malestar.\nEn l'actual context de crisi derivada de la pandèmia, és un bon moment per posar la salut mental al centre?\nSí, més que mai, ja que els nivells d'ansietat i depressió han augmentat de manera significativa a tota la població. Per tant, aquest projecte seria una gran ajuda als treballadors per dotar-los d'eines i estratègies que els puguin ajudar a gestionar el seu possible malestar i fomentar el seu benestar mental. El fet que sigui un programa gratuït, que no li costa res a l'empresa, crec que és una gran oportunitat.\nLes empreses interessades a participar-hi poden contactar amb la investigadora a través del correu amoreno.centreforum@gmail.com.\nSergi Subirà (especialista de cinema): "Entreno actors que em donen 50 voltes, però en el moment de l'escena d'acció soc jo qui controla"\nRoyo (ANC): "Em vaig quedar astorat veient que entre partits i entitats la paraula 'independència' no era de prou consens"\nOusman Umar: "El país dels blancs és un paradís per a qui hi ha nascut, per a un immigrant pot arribar a ser un infern"


Adam Majó deixa el càrrec de comissionat del Centre Històric de Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nA contracor accepta una altra oferta laboral i se'n va demanant que la figura del comissionat es mantingui\nfrancesc galindo manresa 24.09.2018 | 10:50\nAdam Majó amb les Escodines al fons Arxiu/Mireia Arso\nAdam Majó deixarà a finals de mes de ser el comissionat pel Centre Històric de Manresa, una feina que li anava com anell al dit però que ha decidit abandonar perquè ha rebut una altra oferta laboral que li encaixa encara més.\nMajó assegura que marxa a contracor i que li ha costat molt prendre la decisió. Explica que no suposarà cap retorn a la política -ha estat històricament un destacat membre de la CUP- i no dóna més detalls perquè li han demanat que no ho faci fins que s'hagi incorporat.\nAquest matí ha anunciat la notícia fent balanç de la feina acompanyat de Valentí Junyent, alcalde de Manresa, i Marc Aloy, regidor d'Urbanisme i Llicències de l'Ajuntament de Manresa.\nAfirma que des des febrer del 2016 quan va començar a exercir el càrrec s'ha sentit "molt respectat i molt a gust" i, sobretot, "m'he sentit útil, que era el que més por em feia".\nL'encara comissionat considera que ha posat el seu gra de sorra "perquè passessin coses al Centre Històric" i ha demanat que la figura del comissionat no desaparegui amb la seva marxa sinó que el conjunt de grups polítics l'adoptin dintre de les seves respectives ofertes per a la ciutat "perquè és útil que hi hagi una persona dintre de l'Ajuntament fent constantment de mosca collonera per tenir en compta el Centre Històric en tots els àmbits i també ho és que hi hagi un intermediari amb els veïns, comerciants" i amb el conjunt de propostes que es plantegen per aquesta part importantíssima de la ciutat.\nAdam Majó va ser regidor a l'Ajuntament de Manresa per la CUP i el 2016 va assumir el càrrec de Comissionat del Centre Històric de Manresa, càrrec creat per l'equip de govern de CiU amb l'objectiu de revitalitzar el Barri Antic de la ciutat.\nL'alcalde, Valentí Junyent, ha volgut agrair la feina d'Adam Majó i refermar que "el Centre Històric ha estat i és una prioritat d'aquest govern, i per tant la figura del comissionat forma part de l'estructura que hem creat. Afortunadament, vam encertar en la primera persona que ha tingut el càrrec. Agraïm el seu treball i la seva dedicació al llarg d'aquests 32 mesos".\nJunyent ha afirmat que la voluntat del govern és "trobar un relleu com més aviat millor". Ha recordat que d'entrada serà una tasca per vuit mesos, pel fet que es tracta d'un càrrec de lliure designació, que cessarà la seva activitat abans de les eleccions municipals de maig i la seva continuïtat dependrà de la voluntat del futur govern. Tot i així, "estem convençuts que hi ha persones amb vàlua, amb capacitats, i que s'estimen el Centre Històric que podran assumir aquesta tasca".\nL'alcalde ha refermat que la valoració de la feina d'Adam Majó per part del govern "és excel·lent. Que el vinguin a buscar demostra que vam encertar en el seu fitxatge. Estem orgullosos de la tria que vam fer i de la magnífica feina que ha fet, i li desitgem molta sort". Per a Junyent, Majó " sempre ha vist el barri com un actiu de ciutat quan molts no hi acabaven de creure. Li estem donant la volta, amb relativament pocs recursos s'ha fet molta feina i això és positiu. Li volem agrair també el tarannà i la seva visió global, malgrat les limitacions pressupostàries".\nAl seu torn, Marc Aloy ha remarcat que Majó ha estat una persona que ha sabut "teixir complicitats, generar projectes transversals, asseure diferents agents al voltant d'una mateixa taula i impulsar projectes, buscant l'entesa entre tots els implicats". Aloy ha remarcat la capacitat d'Adam Majó per ocupar-se des de temes 'menors', "com alertar que hi ha una fuita d'aigua o una porta el mal estat", fins a d'altres de rellevants, com "ser capaç de facilitar que en un equipament com l'Anònima, que ja era de propietat municipal, hi pugui aflorar un festival com el FABA. Ell ha estat capaç d'anar trucant les portes adients perquè aquestes coses vagin passant i ha empès el govern a prendre decisions".\nPer a Aloy, hi ha un cas que exemplifica el treball en xarxa facilitat pel comissionat: a la cantonada carrer de la Mel carrer Urgell, hi havia un edifici de propietat municipal, els antics Marbres Prunés, en desús i en males condicions. "Amb la intervenció del Comissionat, es van posar d'acord diversos departaments: Urbanisme va enderrocar l'edifici i endreçar l'espai; Barris va fer que s'hi posés nom; Cultura hi va fer pintar un mural extraordinari; Joventut va incentivar que s'hi fessin jocs al carrer; i Comerç va gestionar el tema de la terrassa d'un bar. Era un espai rònec i deixat que donava mala imatge, i hem aconseguit que sigui esplèndid. I amb molt pocs recursos".\nPer tot plegat, Aloy ha afirmat que "estem contents d'haver encertat la persona, que ha estat un facilitador per resoldre problemes i reptes". Per això li ha agraït la feina: "Jo mateix, pel fet que hem treballat estretament, però el conjunt del govern i la ciutat el trobarem a faltar. Li volem desitjar molta sort en el futur".\nBalanç de 32 mesos\nEn la roda de premsa, el mateix Adam Majó ha fet un balanç dels seus més de dos anys i mig al càrrec de Comissionat del Centre Històric, un càrrec inèdit fins ara i creat en l'actual mandat. Majó va començar a treballar com a comissionat el febrer de 2016.\nD'entrada ha volgut deixar clar que " el comissionat no ha fet res ell sol, el que ha fet és facilitar que passin coses, ajudar i intentar que passin, treballant amb les diverses regidories i serveis i amb els agents implicats al Centre Històric". Tot i així, "com que hi ha complicitat entre els agents i també dins de l'Ajuntament, "aquests dos anys i mig han acabat passant moltes coses", d'entre les quals ha destacat:\nVIA PÚBLICA: Majó remarca la "nova manera d'afrontar la problemàtica dels habitatges en desús i les zones degradades. S'ha optat per enderrocar, fer net i endreçar espais: placeta de la Mel, carrer Aiguader, Santa Maria, Barreres, i properament a la cantonada Bastardes/Jueus". Remarca també obres importants que s'han dut a terme o estan en vies d'execució: via Sant Ignasi i Baixada dels Drets, endreça de solars, el projecte de parc a la plaça Milcentenari i l'ordenació de Puigmercadal.\nEQUIPAMENTS: Recuperació de la fàbrica de l'Anònima com un espai viu útil per a la ciutat: "Queda molta feina per fer però, amb una inversió modesta, ja s'ha aconseguit que l'espai sigui un referent a la ciutat i que hi passin coses de tota mena, sobretot vinculades a la cultura". Majó ha explicat que "m'agradaria que l'Anònima fos un exemple de manera de treballar en les circumstàncies actuals: amb relativament pocs recursos, que espais que deixats o oblidats tornin a la vida de manera progressiva". En el capítol d'equipaments, Majó destaca també la remodelació del Museu Comarcal i la modernització de la fàbrica del Salt, inclosa la tercera planta de propietat municipal, així com l'inici de l'arranjament del Xalet de Casa Caritat i millores importants al mercat de Puigmercadal, a més de l'estrena de la residència Sant Andreu.\nHABITATGE: Majó recorda que s'han impulsat temes com els microcrèdits, les bonificacions llicències d'obres i ICIO, i "hi ha hagut actuacions de rehabilitació importants des de l'àmbit privat amb el suport de l'Ajuntament: plaça Pedregar, plaça Creus, carrer Sant Miquel, carrer de les Beates...". Però ha assegurat que "és l'assignatura pendent, però queda molt per fer". Majó considera que seria desitjable que l'empresa municipal FORUM, "ja més sanejada després d'anys difícils, torni a funcionar no només com una entitat que gestiona un parc públic d'habitatges, sinó com un agent capaç de rehabilitar i intervenir directament en edificis degradats o en desús".\nDINAMITZACIÓ: L'encara comissionat ha remarcat també la seva satisfacció pel fet que "el Centre Històric torni a ser un lloc de moda, on la gent té ganes d'anar, de passejar, de conèixer, de fer vida social... Sobretot han estat entitats i privats que han tibat del carro, i els mateixos manresans han vist que tenim un barri amb places i espai públic fantàstic i l'han recuperat com a espai de trobada".\nMajó ha remarcat, en qüestions de dinamització, el fet que portem dos semestres consecutius d'increment d'establiments comercials al barri, la posada en marxa del festival FABA i l'increment d'oferta del sector d'hosteleria. També, en l'aspecte de percepció, considera rellevants les múltiples campanyes que s'han portat a terme, amb la complicitat dels mitjans.\nA la pregunta de què recomanaria al seu substitut, Majó ha afirmat que "li diria que a Manresa no volem ressuscitar el Centre Històric de Manresa, perquè no està ni ha estat mai mort. Que se l'estimi tal com és i que treballi per millorar-lo, no pas per canviar-lo. El Centre Històric de Manresa és un model, perquè és un lloc on s'hi pot viure, és punt de trobada, comercial, patrimonial... Té aquesta combinació, no té un sol punt fort i això és el que hem de preservar. És evident que hi ha molts problemes concrets a resoldre. Que ho faci, miri de millorar-lo i resoldre els problemes. I que s'escolti la gent que estima el barri, que és molta"


Pau Gasol mostra la seva regularitat amb el primer lloc en dobles-dobles - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nPau Gasol mostra la seva regularitat amb el primer lloc en dobles-dobles\nEl pivot de Sant Boi va impulsar els Bulls a la remuntada a Miami i serà el jugador amb més partits tancats amb dobles dígits de punts i rebots\nagències/efenova york 11.04.2015 | 00:00\nPau Gasol llança per damunt de la defensa d´Udonis Haslem Steve Mitchell/reuters\nEl pivot dels Chicago Bulls Pau Gasol tancarà una temporada regular de l'NBA força reeixida des del punt de vista individual amb el primer lloc d'una classificació que demostra la seva regularitat. El gran dels germans santboiencs va fer la matinada d'ahir, contra els Miami Heat, el seu 52è doble-doble de la temporada, comptant l'aconseguit en el Partit de les Estrelles. Aquesta estadística mostra quan un jugador fa dobles dígits (10 o més) en dos aspectes diferents del joc, en el seu cas punts i rebots.\nGasol va assegurar el primer lloc en la classificació final d'aquesta disciplina, ja que la fase inicial de la lliga s'acaba la setmana que ve, ja que el segon classificat, el pivot dels Sacramento Kings DeMarcus Cousins, en suma 47 i ja no té temps d'atrapar-lo. La classificació dels cinc primers la completen André Drummond (Detroit Pistons), amb 45; DeAndre Jordan (Los Angeles Clippers), amb 44, i Nikola Vucevic (Orlando Magic), amb 43.\nA part d'aquesta fita individual, Gasol va ser decisiu en la victòria del seu equip a la pista dels Miami Heat per 78-89 en la lluita que du a terme per acabar tercers de la Conferència Est. L'equip de l'estat d'Illinois va remuntar 19 punts de diferència i el pivot català va fer 16 punts i va capturar 15 rebots. Els Bulls han recuperat la seva gran estrella, Derrick Rose, per afrontar la part decisiva de la temporada.\nCurry, el millor en triples\nLa matinada d'ahir també va servir perquè el base dels Golden State Warriors Stephen Curry superés amb 276 la seva millor marca de triples en una temporada després d'una nova exhibició. Curry, que és el màxim favorit per guanyar el premi de millor jugador de la lliga, va col·laborar amb 45 punts i una sèrie de 17 de 23 en tirs de camp al triomf del seu equip contra els Portland Trail Blazers per 116-105. D'aquesta manera, el millor equip de la competició va evitar la tercera derrota consecutiva i s'acaba de posar en forma per iniciar els play-off amb plenes garanties d'èxit.


"4 anotacions d'en... Mejan" - Sala Rusiñol\n26 d'octubre de 2012 4 anotacions de...\n• Tu? (nom, naixença i el que vulguis): Josep Mª Mejan i Corbera. Barcelona, 1942. Sóc d’ascendència francesa i, per això el meu cognom s’escriu sense accent. Visc a Camprodon.\n• Una virtut teva a destacar?: La voluntat, la tenacitat, sóc molt tossut.\n• Un punt feble teu a reconèixer?: Tot el contrari de l’anterior: quan la tenacitat o la voluntat no dóna els seus fruits.\n• El teu plat preferit? (per a qui desitgi convidar-te): En general, la cuina empordanesa, però obert a tot el que sigui ben cuinat.\n• Un record de la teva vida?: La primera exposició. Un altre: als 10 anys vaig pintar el primer quadre a l’oli. La meva il·lusió era ser pintor. Al llarg del temps he aconseguit ser-ho: millor o pitjor, però sóc pintor.\n• Un rècord en la teva vida? (pregunta afegida per suggeriment del pintor Román Francés): Arribar als 70 anys i seguir mantenint la il·lusió.\n• Un lloc d’aquest món?: Molts, moltíssims. Si haig d’escollir: Asuan (Egipte), on el Nil queda pràcticament pla (s’estén molt i es navegable contracorrent).\n• Un llibre?: En general l’obra de Tabucchi, (va morir fa poc).\n• Un escriptor?: Un escriptor que m’agrada García Lorca.\n• Del “setè art”: una pel·lícula?: Sens dubte, “Casablanca”.\n• Una afició?: Col·leccionar.\n• Un somni?: Que tothom pugui dormir sense malsons.\n• Què és l’art?: És manifestació de la visió que té cadascú del que veu. El paisatge no existeix: cada espectador es fa el seu.\n• Per a Plató, la bellesa és la crida d’un altre món per a rescatar-nos de la caverna on vivim (què et sembla?): La bellesa està en molts llocs, i cadascú la pot veure com li atrau. Hi ha coses que són boniques per a uns i per altres no. La bellesa respon a la sensibilitat que cadascú diposita en la percepció del que veu. Si no, a tots ens agradaria el mateix.\n• T’has trobat amb la Bellesa (així, amb Majúscula)?: Sí. Afegeixo: moltes vegades de forma sorprenent, no premeditada. Sóc contrari als canons i als “ismes”. Els canons no em condicionen.\n• El teu mestre?: Em considero força autodidacte, trajectòria molt evolutiva dins de l’art. Com a mestre, no tinc ningú especialment.\n• T’identifiques amb alguna escola de pintura?: No. M’interessa molt l’evolució del pintor.\n• Un pintor a qui admires?: Molts. M’agraden molt moltes obres de diferents pintors.\n• El teu primer record del món de l’art?: El primer quadre que vaig pintar als 10 anys (la Plaça Neptuno, de Tiana), que el vaig vendre a la meva mare per 2 pessetes.\n• La teva primera alegria en l’art?: La primera exposició que vaig fer, l’any ’79.\n• La teva primera exposició?: Com acabo d’esmentar, va ser el 1979, a la Galeria de Joan Mas Zammit (al carrer València, de Barcelona).\n• El teu estil?: Divers; respon molt a l’estat d’ànim. No vull estar encasellat en cap “isme”. Em bellugo entre l’abstracció i la figuració.\n• El teu color?: Tots, barrejant-los tots, treballant-los tots.\n• El teu tema?: Paisatge.\n• Ens dius quelcom més? (el que vulguis del que vulguis): No!\n• Alguna altra pregunta? (que desitgis que et fem): Per què el paisatge? Perquè la natura és una font d’inspiració que no acaba mai.\nOne comment for ““4 anotacions d’en… Mejan””\n1 de novembre de 2012 @ 2:16\nEl meu català es encara molt dolent, per això escriu en castellà:\nAunque somos parientes muy cercanos la vida nos ha mantenido separados mucho tiempo y sólo recién nos hemos encontrado. Me he preguntado si Josep Ma no fuese mi primo ¿Me gustaría su arte? y la respuesta es un rotundo sí: la serenidad de todos sus cuadros, la armonía en los colores, el formato de los mismos inspira calma, invita a la reflexión y meditación típica que inspira la naturaleza. Los cuadros de esta exposición sobre su viaje a la China lo ratifica: de la China tenemos siempre la impresión de multitudes que se mueven en espacios justos ya en villas tradicionales o en megalópolis modernas, pero Mejan logra transmitir cuando dibuja calles y escenarios urbanos de China, la misma serenidad y tranquilidad de sus paisajes . Ahora bien, si sumo al comentario el conocimiento que tengo de él, me queda claro que tenía que pintar así como lo hace, sus cuadros son reflejo de su persona y personalidad.\n¡Enhorabuena primo! a seguir por ese camino. Una forte abraçada!


Socialistes de Gandia » Notícies » La justícia dóna la raó als Socialistes en la seua denúncia per presumptes fraus en IPG\nLa jutge del Jutjat d'Instrucció número Tres de Gandia ha absolt al president d’Iniciatives Públiques de Gandia (IPG), Vicent Mascarell, davant la querella presentada per la que fóra representant del PP en esta empresa pública, Lola Moncho, per presumptes injúries i falta a l’honor contra la seua persona, en fer pública la seua relació contractual amb una de les empreses més beneficiades per IPG, dirigida pel seu fill i el seu nebot.\nEn l’auto judicial s’acorda el sobreseïment d’esta demanda, ja que les manifestacions efectuades per Vicent Mascarell es van produir “en un marc de caràcter clarament polític, i responen a una opinió realitzada per qui les emet, que no resulta gratuïta en emetre’s en relació a uns fets o idees que s’exposen”. A més, les afirmacions del president d’IPG es van dur a terme en l’àmbit de l'exercici de la llibertat d'expressió contemplat en l'article 20.1.a de la Constitució Espanyola.\n“No ens van a callar a l'actual Consell d'Administració d’IPG, que partix d'un mandat molt clar de la ciutadania, que no és un altre que aplicar la transparència, llums i taquígrafs davant l'obscurantisme de l'anterior etapa del PP. I és que els gandians es mereixen saber en què es van gastar uns diners, que no tenien, els anteriors gestors de l'empresa pública”, ha remarcat Mascarell.\nL’exedil del PP Lola Moncho va arribar a ocultar a la resta de membres del Consell d'Administració d’IPG l'existència d'una sèrie de contractes signats amb l’empresa Gestiones Técnicas de Desarrollo Económico que facturava 55.000 euros per any, almenys des de 2014. Estos contractes eren, aparentment, ficticis perquè en la pràctica el que es feia era pagar el sou de Lola Moncho a raó de 4.235 euros al mes.\nPosteriorment es va saber que l'empresa, en realitat, estava dirigida pel fill de Lola Moncho, qui va ser gerent d’IPG en la primera etapa de l'anterior govern del PP.