Roger-Canals-Som-conscients-de-lomnipresencia-de-la-falsedat-i-lengany-visual-Malgrat-aixo-seguim-establint-llacos-de-confianca-amb-les-imatges - Facultat de Geografia i Història - Universitat de Barcelona\nRoger Canals: "Som conscients de l'omnipresència de la falsedat i l’engany visual. Malgrat això, seguim establint llaços de confiança amb les imatges"\nNotícia | 31-05-2021\nA principi d'any es va fer públic que el Consell Europeu de Recerca (ERC) li havia concedit un Consolidator Grant. Enhorabona! Ens podria explicar què suposa aquest ajut?\nL’obtenció d’una ERC-Consolidator Grant ha estat una gran notícia, que m’ha fet moltíssima il·lusió.\nCal tenir en compte que les ERC són projectes de 5 anys molt competitius i amb una alta dotació econòmica. Permeten crear un equip de treball amb doctorands i postdoctorands, adquirir material d’investigació, fer treball de camp i emprendre iniciatives per a divulgar la recerca en accés obert.\nEn aquest sentit, gaudir d’una ERC vol dir disposar de recursos per a dur a terme una recerca pública i de qualitat. Això és cada cop més difícil, especialment per a les ciències socials.\nUn dels aspectes més interessants de les ERC és que valoren que els investigadors i investigadores experimentin amb nous mètodes de recerca i amb estratègies originals per a difondre el coneixement i incidir en la societat. Són ajuts que valoren el risc i la innovació, profundament transdisciplinaris.\nEn el meu cas, això significa que podré continuar fent cinema de recerca des de la universitat, i alhora establir ponts amb institucions culturals, centres de recerca i professionals del sector audiovisual.\nEn resum, aquest guardó és un enorme repte a nivell personal i professional. Una fita positiva no només per mi, sinó també per la meva Facultat i per la UB en general.\nEl projecte que ha presentat i ha resultat guanyador s’anomena «Visual trust. Reliability, accountability and forgery in scientific, religious and social images». En què consisteix aquesta iniciativa?\nAquest projecte gira al voltant del concepte de “confiança visual”. El seu objectiu és analitzar les relacions de confiança i desconfiança que individus pertanyents a diferents contextos socials i culturals estableixen amb imatges de naturalesa diversa –com ara imatges científiques, religioses o socials. Confiar en les imatges significa considerar-les un mitjà legítim i honest per a conèixer el món i comunicar amb els altres. Actualment vivim en una època de gran desconcert visual. Ja no sabem si creure les imatges que ens envolten o no. Som conscients de l'omnipresència de la falsedat i l’engany visual. Malgrat això, seguim establint llaços de confiança amb les imatges. Per exemple: si el metge ens mostra una imatge del nostre cos, tendirem a confiar-hi, com també confiarem en una imatge de l’espai publicada en una revista especialitzada. Confiem en les imatges que ens envien els nostres amics així com en algunes de les imatges que veiem als media. Els creients confien en les imatges per a dur a terme certs rituals. Ja ho deia Umberto Ecco: ningú pot viure únicament en el règim d’allò fals. El que jo vull veure és com aquestes actituds de confiança i desconfiança cap a les imatges es materialitzen en pràctiques concretes i s’articulen amb la percepció de la mentida i l’engany visual. Per això cal fer una recerca qualitativa i a través de mètodes visuals.\nDues de les principals especificitats del projecte són la seva dimensió comparativa i el seu mètode de recerca. El projecte és comparatiu a diferents nivells: d’una banda, perquè es basa en investigacions etnogràfiques que es faran a Europa, el Carib i a Àsia, i, d’altra banda, perquè englobarà l’anàlisi d’imatges aparentment molt diverses (des d’imatges de l’espai exterior fins a icones religioses passant per imatges “fake” que trobem per internet). En relació amb la metodologia, és important subratllar el paper central que ocuparà la imatge com a tècnica d’investigació. Els investigadors i investigadores associats al projecte (i jo mateix) utilitzarem la càmera durant el treball de camp i està previst que el projecte doni lloc a diverses pel·lícules. Del que es tracta és d’estudiar la imatge a través de la imatge, i de fer-ho des d’una perspectiva antropològica.\nA nivell teòric, aquesta recerca entronca amb els debats contemporanis al voltant del fake, la postveritat i l’engany visual, però també connecta amb temes clàssics de l’antropologia, la filosofia i l’art, com ara la qüestió de l’iconoclasme, el concepte de “representació” o el ritual. A més a més, el projecte pretén ser una contribució a les recerques actuals al voltant de “l’ètica visual”, així com una exploració, des de l’antropologia, del concepte de “confiança”, del qual avui tothom parla.\nEn aquest sentit, quin paper creu que ha tingut la desinformació i manipulació visual, durant la crisi sanitària de la COVID?\nEl que ha posat de relleu aquesta crisi, és que la gestió d’una pandèmia implica també la gestió de les seves imatges.\nLa crisi de la COVID-19 ha estat la primera pandèmia hiper-visualitzada. Ja abans que el virus arribés a Catalunya, tots i totes havíem vist imatges de Wuhan amb els carrers deserts. A partir d’aquí, l’allau d’imatges que hem rebut ha estat imparable: hem vist imatges d’hospitals plens, selfies de metges i metgesses o fotografies esborronadores de cementiris improvisats. Fins i tot, el virus ha adquirit una identitat visual pròpia (tothom té al cap la imatge de l’esfera de colors vius envoltada d’una espècie de ventoses). No només hem rebut imatges, sinó que també n’hem fet. Hem fotografiat i hem fet circular imatges del nostre espai domèstic. A causa del confinament, la nostra presentació al món s’ha realitzat en gran mesura a través de la mediació visual. Jo mateix com a professor fa més d’un any que no dono classes presencials. Amb molts estudiants només hi he interaccionat telemàticament –és a dir, en tant que imatge.\nAquesta abundància d’imatges que hem rebut i que hem fet ha despertat sentiments de tota mena: horror, curiositat, sospita, fatiga, diversió, interès, angoixa...\nEn termes de manipulació i desinformació, l’heterogeneïtat d’imatges sobre l’evolució del virus i la pandèmia han creat un gran desconcert i han donat lloc, en efecte, a rumors, sospites i interpretacions de tota mena. Davant d’aquest desconcert hem tendit a “creure” en les imatges que rebíem a través de les nostres xarxes de confiança.\nÉs fàcil dir que avui dia totes les imatges són falses o que no podem creure en res. Aquestes són però generalitzacions massa simplificadores. No totes les imatges són iguals, ni ho són les relacions que establim amb elles. Un dels grans problemes de molts estudis sobre les imatges és que tendeixen a caure en sentències totalitzadores. A més, rarament inclouen mètodes de recerca visuals en què es parteixi de l’anàlisi de les pràctiques de la gent. I això és precisament el que vull fer: un estudi de baix a dalt, en què, a través de la càmera i la fotografia, s’explori com la gent es relaciona amb imatges diverses. En el fons, del que es tracta és de contribuir a incrementar la nostra cultura visual. Cal saber discernir les imatges i pensar-les en els seus contextos de producció i circulació.\nEl que voldria analitzar és, en resum, l’ètica de la imatge.\nÉs especialista en antropologia visual i cinema etnogràfic. I com diu, des del confinament, s’ha disparat l’ús de tota mena d’eines virtuals per mantenir el contacte amb familiars i amics. Creu que això pot comportar un canvi en la nostra cultura visual? Com ho valora com a realitzador audiovisual?\nLa pandèmia ha intensificat el nostre consum i producció d’imatges, però també ha suscitat entre molta gent, una certa fatiga digital i visual. La crisi ha posat al descobert les paradoxes de la mediació visual. Quan fem una videoconferència tenim una sensació contradictòria, pel fet que la persona amb qui parlem és present i absent alhora. La imatge apareix com una extensió de la persona, però no n’és un substitut. La crisi ha mostrat la força de la imatge, però també les seves limitacions. Potser per això hem passat a valorar més la dimensió material i corporal de la vida quotidiana. En tot cas, és evident que les imatges formen part de la nostra quotidianitat, i que tenen una dimensió ètica: ens serveixen per a prendre decisions i accions, i per a determinar allò que és bo o dolent, correcte o incorrecte. Ara bé, no sabem prou bé com es construeixen aquests judicis.\nÉs cert que avui tothom fa imatges i vídeos. Hi ha qui diu inclús que els realitzadors i realitzadores ja no hauríem de fer més imatges, sinó només reciclar o resignificar les imatges ja existents. Jo no hi estic d’acord. Tota imatge és l’empremta d’una mirada, d’una intenció. Tota imatge és també un compromís ètic. Des de les ciències socials podem i hem de fer imatges que es contraposin a les imatges existents. Hem de fer el que jo anomeno contra-imatges, és a dir, imatges que desafiïn els cànons icònics, orientades a entendre millor el món que ens envolta. Paradoxalment, aquest exercici pot passar, en el cas de les ciències socials, per un viatge cap a la ficció...\nÉs professor agregat del Departament d’Antropologia Social i fins ara, coordinador del màster d’Antropologia i Etnografia. Quina ha estat la seva trajectòria a la Universitat de Barcelona? I quin balanç pot fer de la tasca de gestió en l’experiència del PDI?\nLa meva vida acadèmica (i, en gran mesura, personal) estàs lligada a la Universitat de Barcelona. Vaig estudiar-hi la llicenciatura de filosofia i un màster d’antropologia i comunicació audiovisual. Després vaig marxar a l’EHESS de París per fer-hi un doctorat en Antropologia i Cinema, on vaig inscriure a la UB en règim de cotutela. Més tard, vaig treballar a la UB com a membre de l’equip docent d’un Màster propi d’Antropologia Visual. L’any 2009 vaig ingressar-hi com a professor associat, després com a BDR, professor lector i, finalment, professor agregat.\nL’experiència de gestió com a coordinador del Màster d’Antropologia i Etnografia ha significat un aprenentatge per mi, i sens dubte serà valuosa de cara a la realització de l’ERC. Ara bé, també cal dir que és una tasca molt exigent, que implica moltes hores i dedicació, i que no sempre és prou reconeguda. La gestió és part de la nostra feina, d’acord, però no pot esdevenir un fre per a la recerca ni per a la qualitat de la docència. Cal més personal estable per a la gestió acadèmica.\nLa darrera promoció del grau en Antropologia Social i Cultural, el va escollir com a padrí de graduació, tot un reconeixement a la seva tasca com a docent. Què considera indispensable per als antropòlegs i antropòlogues del futur?\nSer padrí de la promoció va ser un reconeixement molt important. Jo gaudeixo molt donant classe. Sovint és durant les classes que se t’acudeixen les millors idees per a articles, projectes o recerques. El contacte amb els estudiants és un estímul per a la investigació. Cal poder articular docència i recerca perquè totes dues en surtin afavorides. Per fer això cal òbviament recursos per a la recerca i condicions per a fer una docència pública i de qualitat.\nViure de l’antropologia no és fàcil, ni dins ni fora de l’acadèmia. Als antropòlegs i antropòlogues del futur els diria en primer lloc que cal tenir molta perseverança i tenacitat. També els diria que, facin el que facin a la seva vida, intentin aplicar la mirada crítica de l’antropologia, sempre atenta a relativitzar allò que es considera obvi i universal. L’antropologia es fixa en els detalls aparentment més ínfims per a qüestionar allò que és comunament acceptat. L’antropologia és un compromís ètic, polític i epistemològic amb el món i amb els altres.\nUna pregunta que s’acostuma a fer a les dones però no als homes sobre conciliació familiar: Com compatibilitza la feina (docència, gestió, recerca d’alt nivell) amb la cura de criatures petites?\nAquesta pregunta és molt important per mi. Jo tinc una família amb nens petits. El fet que la pregunta es plantegi ja és un símptoma d’un problema social. Sembla que per reeixir a la recerca cal sacrificar altres aspectes de la vida d’una persona, quan és totalment al revés: només tenint una vida feliç a nivell relacional (amistats, família, entorn laboral) es pot ser creatiu i productiu a nivell de la investigació. A nivell de recerca, la cura dels infants ha penalitzat i penalitza encara molt més a les dones que als homes. Però els homes també n’han pagat un preu (sovint sense adonar-se’n): per voler ser més competitius, s’han lliurat obsessivament a la feina, i han deixat de viure moments irrepetibles amb els seus fills i filles. Jo per aquí no hi vull passar.\nEl problema de fons és que tenim una visió quantitativa de la recerca. Cal publicar cada cop més articles, i en revistes més bones. Hi ha gent que té dos i tres projectes alhora, sense comptar la docència i la gestió. Això és una bogeria. Abans podies estar dos o tres anys sense publicar perquè preparaves un llibre o una pel·lícula. Ara això és impensable. Pensem a curt termini i en termes de rendiment. La gent no diu que no a res perquè ha de fer currículum, i al final és la vida familiar i afectiva la que en paga les conseqüències. És un model insostenible. La recerca exigeix un temps determinat, i aquest l’estem perdent.\nProjectes a llarg termini com l’ERC permeten defugir d’aquest model basat en la immediatesa i articular (almenys això espero) la recerca amb la vida familiar.\nMoltes gràcies pel seu temps i de nou: Enhorabona!


Web del CPFPA Francesc Bosch i Morata\nInscripcions i oferta 2021/22\nSeminari: Estiu Viu 2022\nDefinició y trets\nDefinim la nostra escola com a Valenciana i Popular. Entenem aquests dos conceptes com els principis vertebradors a partir dels quals es configuren els trets d'identitat següents:\n1.- Una escola que assumesca la realitat valenciana com a pròpia, en tots els seus aspectes i de, manera específica, en tot allò que es relaciona amb la llengua, la història i la cultura.\n2.- Una escola que partesca de la cultura diferenciada, la realitat social, les vivències i els coneixements previs de les persones joves i adultes.\n3.- Una escola que faça progressivament del valencià la llengua vehicular de les persones joves i adultes -veieu PIL-\n4.- Una escola que, tot respectant les diferents cultures, siga integradora en la nostra cultura i societat de les distintes persones joves i adultes.\n5.- Una escola organitzada sobre la base de la participació directa, real i igualitària, de totes les persones joves i adultes en una gestió social de l'escola, no oblidant mai que elles són els principals subjectes actius del procés educatiu.\n6.- Una escola que, tot partint de les diferències de gènere, siga integradora, comprehensiva i que potencie el desenvolupament de les persones adultes despotenciant les actituds sexistes, els prejudicis i els estereotipus dominants.\n7.- Una escola que compare i critique els valors ideològics, econòmics, culturals, religiosos i ètnics de la societat dominant front als valors que conformen altres societats.\nAquests trets es desenvolupen en els Objectius Generals que a continuació s'exposen :\n1.- Estructurar una via col·lectiva de caràcter sociocultural d'aproximació al coneixement crític de l'entorn social, econòmic, cultural.\n2.- Potenciar un procés de formació/acció permanent al qual accedisca la població adulta local i/o comarcal.\n3.- Promoure un procés d'autoformació i/o autoorganització que incidisca en la vida col·lectiva, i que possibilite l'adquisició de tècniques, actituds, capacitats i habilitats.\n4.- Integrar el procés d'ensenyament-aprenentatge dins d'un marc global d'anàlisi sobre la realitat local i/o comarcal, de cara a encetar la seua transformació.\n5.- Potenciar la discriminació positiva de les dones per tal d'aconseguir la seua participació educativa, sociocultural, etc. plena en tots els àmbits, tant públics com privats.\n6.- Potenciar els processos d'aprenentatge de la població immigrada així com la seua participació en l'escola i en la societat.\nPer tal de garantir una organització i funcionament del Centre coherent amb els trets i objectius abans esmentats, considerem que tant l'organització com el funcionament haurien de basar-se en la participació democràtica i el consens com a estratègia de presa de decisions. La gestió social seria un instrument de plasmació d'aquests dos eixos de l'organització i funcionament del Centre. Una possibilitat de plasmació d'aquest instrument seguiria el següent esquema:\n1.\tllengua i cultura popular: c1, c2, j, h, a, b, d\n2.\tformació, ocupació i integració: f, g, e2, h, b1 c1,c\n3.\tsolidaritat, igualtat i llibertat: e1, e2, e3, b1, h, j, a, b, d\n4.\talfabetitzacions: a1, h, e1, e2, f, c\n5.\tformacions bàsiques i accés als béns educatius i culturals: a2, b2, b3, d, c1, c2, f, e1, e2\n6.\taprén: a2, b2, b3, d, c1, c2, f, e1, e2\n7.\togoa: tots els programes\nEl Centre hauria de configurar-se en una àrea d'intervenció: formal - no formal - informal. Cadascun dels aspectes d'aquest continuum es caracteritzaria per: l'àrea formal és aquella que es configura a partir de les pràctiques educatives, i que respon més directament al currículum prescrit mitjançant programes formatius, la no formal, que seran totes aquelles accions educatives o no, que en virtut d'uns programes específics es duen a terme; i la informal que s'articula al voltant de totes les accions que no tenen res a vore amb els programes, però que desenrotllen aspectes educatius-formatius relacionats tangencialment amb el currículum: reconeixement del coneixement pràctic que propicien les experiències viscudes i a viure.\nAquestes àrees d'intervenció tractaran de donar resposta, des d'una perspectiva de permeabilització entre les diferents accions desenvolupades des de cadascuna d'elles, a les metes prefixades per a cadascú dels cicles que configuren l'oferta educativa constituïda.\nAquesta oferta es vehicularà mitjançant l'elaboració d'itineraris formatius: planificació, desenvolupament i avaluació, configurats per les mateixes persones adultes amb la col·laboració -guia i assessorament- del centre, i que atenguen tant els aspectes personals com els col·lectius. Aquesta oferta educativa s'organitzarà en virtut de les possibilitats de cadascuna de les persones joves i adultes: nivell de partida, tot i atenent al seu grau d'autonomia, d'experiències Tanmateix aquesta oferta educativa es construirà seguint els següents criteris metodològics:\n-\tContextualització, partirem de la pròpia realitat, tant del medi com de les persones adultes potencialment participants.\n-\tMulti-Interculturalitat, partirem de les diferències culturals de les persones adultes, tot garantint la seua diversitat i singularitat.\n-\tTransdisciplinarietat i/o globalització, partirem de la realitat, cosa que suposa tenir en compte la seua composició, i tractar-la des d'una perspectiva que ens informe de les diferents vessants dels sabers que la construeixen, la signifiquen, i l'analitzen. Utilitzarem la configuració transdisciplinar quan els grups destinataris tinguen un grau d'autonomia i pensament crític prou desenvolupat: grups d'aprenentatge de: EB, GE1, GE2; i la globalització quan aquest desenrotllament acaba d'iniciar-se: grups d'aprenentatge de: AL, POST-AL, NE.\n-\tAutonomia, creativitat i pensament crític, partirem de la situació inicial de cadascuna de les persones adultes, per tal d'implementar els processos que provoquen una acció comunicativa i/o transformativa.\n-\tParticipació democràtica, comunicació dialògica i autogestió o gestió social, partirem de la proposició de viure la democràcia a l'escola per a desenrotllar processos oberts de comunicació i/o acció que possibiliten l'emergència de subjectes amb possibilitat de possibilitats: agents.\nAquests criteris metodològics els desenvoluparem des de la flexibilitat i/o sensibilitat que diferents teories, coherents amb ells, ens procuren mètodes, tècniques, procediments... que fonamentaran l'acció educativa, com ara: aprendre a aprendre, mètode psicosocial, procés de lectura de la realitat (pedagogia de la comunicació), aprenentatge significatiu, mapes conceptuals, projectes de recerca... Una possible actuació des d'aquesta perspectiva seria:\nL'organització del currículum es fa tant des de mòduls com des d'altres tipus d'estructures organitzacionals: tallers, seminaris, blocs de continguts, àrees... però sempre hauria de configurar-se en virtut de proporcionar a les persones joves i adultes un currículum obligatori i al mateix temps la possibilitat de construir elles mateix, en interacció amb el seu grup de classe, els itineraris formatius pertinents. Tot això suposa que el currículum ha de respondre a les demandes, interessos i necessitats de les persones joves i adultes, però també a les que s'estableixen des de la pròpia societat: diversitat cultural, validació de les experiències prèvies, participació i transformació... Des de la nostra perspectiva educativa, i atenent els trets d'identitat, els objectius generals i els criteris metodològics plantejats, optem per una organització curricular que es desenvolupe a partir de la concreció dels conceptes, procediments i actituds en:\n-\tparaules i nuclis generadors, des d'una perspectiva clarament globalitzadora, per als grups de persones adultes amb una formació instrumental provocadora d'exclusió, amb un cert pensament màgic plenament subjectiu, i per tant amb un grau d'autonomia i de possibilitat d'optativitat escàs.\n-\tSeminaris, tallers i accions puntuals -xarxes de tòpics i/o projectes -, des d'una perspectiva clarament interdisciplinar o transdisciplinar, per als grups de persones adultes amb una formació instrumental-estratègica incardinada en un pensament científic amb una capacitat d'abstracció, un grau d'objectivitat i una potencialitat cap a la recerca i la possibilitat d'optativitat més desenvolupada.\nAquest model i procés de planificació respon tant als desigs , interessos i demandes de les persones joves i adultes educandes com de les educadores a aquests i, a més a més, respon a un concepte i pràctica de l'acció i/o estratègia que insereix la complexitat/complicació/problematització de la realitat als processos educatius fent implicatius i correlatius al mateix els elements de l'atzar, la iniciativa, la decisió -elecció/distinció-, la conscientització, l'autonomia, la llibertat, la participació, els contextos...\nCopyright 2022 APAP Bosch i Morata


La sombra de la ley : [giroque] : cartellera cinema\n:. La sombra de la ley .:\nAny 1921. Espanya viu un moment agitat i caòtic: són els anys del plom, fruit dels violents enfrontaments al carrer entre matons i anarquistes. El gangsterisme i els negocis il·legals estan instal·lats en la societat. En aquesta situació de disturbis, Aníbal Uriarte és un policia enviat a Barcelona per col·laborar en la detenció dels culpables del robatori a un tren militar. Aníbal i les seves formes no troben molt suport entre els seus companys, i de seguida comencen els enfrontaments i desconfiances amb l'inspector Rediu, un superior corrupte. Aníbal entrarà en contacte no només amb els baixos fons de la societat barcelonina, sinó també amb el món anarquista més radical, disposat a tot per aconseguir els seus objectius. Allà coneixerà Sara, una jove lluitadora i temperamental, la trobada tindrà conseqüències inesperades per a ambdós.


Malàisia dóna per morts a tots els passatgers de l'avió desaparegut\nLa companyia aèria Malaysia Airlines ha comunicat als familiars dels passatgers del vol MH370, desaparegut des del 8 de març, que totes les persones que viatjaven a bord del Boeing 777-200 ER estan mortes, segons ha informat la BBC.\nAixí, el primer ministre de Malàisia, Najib Razak, ha confirmat que el vol de Malaysia Airlines MH370, que va desaparèixer el 8 de març amb 239 persones a bord, va acabar estavellant-se en el sud de l'oceà Índic i que no hi ha supervivents. "És amb gran tristesa i pesar que haig d'informar-los que el vol MH370 va acabar en el sud de l'Oceà Índic", ha confirmat el mandatari malasio sobre la base de noves anàlisis, que han confirmat que l'aeronau va volar durant diverses hores per corredor sud i que la seva última posició ho situava enmig de l'Oceà Índic, a l'oest de Perth. "L'àrea es troba en un lloc remot, lluny de qualsevol lloc terrestre", va agregar.\nDesprés d'anunciar que demà dimarts celebrarà una altra conferència de premsa, va demanar respecte a la privadesa de les famílies dels passatgers en aquests moments. "Per a ells, les últimes setmanes han estat esquinçadores; Sé que aquesta notícia ha de ser encara més difícil", va dir Najib Razak.


⚡ Colpejada per la tragèdia: El drama de Tamara Falcó pel coronavirus\nTamara Falcó travessa el pitjor moment per culpa del coronavirus\nEl marquès de Griñón va morir el passat divendres als 83 anys\nper Redacció dimarts, 24 de març 2020 - 22:26h\nTamara Falcó no ha pogut acomiadar-se del seu pare | cedida\nCarlos Falcó va morir divendres passat, 20 de març, a causa del coronavirus als 83 anys. Quan va sentir malestar va acudir a la Fundació Jiménez Díaz, a Madrid, i va ser hospitalitzat immediatament després d'haver donat positiu en la prova de Covid-19.\nA l'Instagram de la seva filla més mediàtica, Tamara Falcó, vam poder llegir un comiat emotiu i colpidor. I és que, a més del dur sot de perdre a un pare, també s'enfronta a la realitat que no pot acomiadar-se d'ell en una vetlla, com en tots els casos de morts per COVID-19.\nLa setmana passada l'Ajuntament de Madrid va ordenar a l'Empresa Municipal de Serveis Funeraris i Cementiris que no se celebressin vetlles de persones mortes per coronavirus o amb símptomes d'alguna malaltia respiratòria. S'ha pres aquesta mesura per a evitar que hi hagi aglomeracions de persones i així evitar més contagis. Un dur cop per a la família del marquès de Griñón, però també per a totes les altres famílies que estan passant per aquesta difícil situació.\nUna vida plena de relacions\nCarlos Falcó es va casar en 1963 amb Jeannine Girod, dona amb qui va tenir els seus dos primers fills: Manuel i Xandra. Ella es va enamorar de Ramón Mendoza, trencant així el matrimoni amb el marquès de Griñón. L'any 1980, Falcó es va casar amb Isabel Preysler, i junts van tenir la seva filla Tamara Falcó. L'any 1985, la parella anunciava la seva separació.\nVuit anys després, Carlos es va casar amb Fátima de la Cierva, i va tenir amb ella els seus dos fills Durant i Aldara. L'any 2014 es van divorciar. Finalment, el marquès de Griñón es va casar amb Esther Doña, una model 42 anys menor que ella i relació amb la qual no tots els seus fills estaven d'acord. No obstant això, van acabar cassant-se l'any 2017.\nÚltima hora: Rècord de morts per coronavirus a Catalunya en un sol dia


La salut mental no para per Sant Jordi - Social.cat\nLa salut mental no para per Sant Jordi\nLa Fundació Joia celebra la diada amb diferents activitats organitzades pels usuaris dels serveis de l’entitat\nDimarts, 23 d'abril de 2013 | 10:15 h\nEl servei de Rehabilitació Comunitària de Sants farà recapte d'aliments sota el lema: "Porta'ns aliments i una rosa et regalem". Regalaran una rosa de paper, feta pels usuaris, a cada ciutadà que doni un aliment. El recapte serà donat al Banc d'Aliments i Gent del Barri. Trobareu la paradeta a l'Avinguda Josep Tarradellas, 35-45 de Barcelona.\nEls serveis de Fundació Joia de Sant Martí també participen en aquest recapte i els usuaris de Rehabitació Comunitària regalaran punts de llibres artesans feta amb paper marmolat i amb un espai per posar una dedicatòria. A més, trobaran una caixa de poesies escrites pels usuaris del servei per a que la persona pugui agafar una poesia a l'atzar. Trobareu la paradeta al carrer Bac de Roda cantonada amb carrer Andrade.\nEl club social de l'entitat, amb el grup de teatre, utilitzaran els contes que han creat altres companys i faran una lectura expressiva, que inclou una intervenció verbal. Aquesta activitat la realitzaran el 23 d'abril a l'esplanada del centre de cultura de La Farinera de Barcelona, explicant contes expressius i alternatius, a partir de les 18h fins les 20h. També participaran a l'activitat de Micro Obert on es llegiran poemes i microrelats de 3 minuts.\nEl servei Prelaboral de Sant Martí de Fundació Joia s'ha proposat fer accessible els llibres per a tothom, per això ha organitzat pel proper 23 d'abril un intercanvi de llibres, a la porta de la seu de Sant Martí, amb una cessió inicial amb més de 90 títols, gràcies a les aportacions dels usuaris i els professionals de l'entitat.\nEl Servei de Rehabilitació Comunitària de Joves també farà intercanvi de llibres en aquest día, donant a cada visitant un obsequi al fer l'intercanvi. Podreu trobar la paradeta a l'Avinguda Josep Tarradellas, 19-21.


Els petits pobles recuperen l’únic espai de reunió i tertúlia dels veïns amb la fase 1 – Comarques de Ponent\nEls petits pobles recuperen l’únic espai de reunió i tertúlia dels veïns amb la fase 1\nPer a alguns pobles petits entrar a la fase 1 de la desescalada ha suposat recuperar el bar, l’únic espai de reunió i tertúlia dels veïns. Els responsables dels bars d’aquests pobles són conscients de la seva funció, motiu pel qual són molts els que han apostat per obrir portes coincidint amb la fase 1 tot i saber que serà complicat cobrir despeses, tenint en compte que només poden obrir la terrassa i amb un 50% del seu aforament. Sebastià Mata, del bar Centre de Maldà, va destacar que «nosaltres tenim clar que fem una funció social i pública d’espai de trobada, que durant aquests mesos s’ha trobat a faltar, de manera que nosaltres, tot i tenir la sort de comptar amb una bona terrassa, no ens ho vam pensar dues vegades, teníem ganes de tornar a exercir la nostra funció social i també de socialitzar amb el nostre treball «. Mata va revelar que aquests dos primers dies havien detectat «moltes ganes dels veïns per tornar a omplir aquests espais de trobada, sempre amb la prudència corresponent».\nClients del bar Centro de Maldà i del bar El Foment de Sant Martí de Maldà van coincidir que «el bar és important en els pobles petits on s’ha convertit en el nostre punt de reunió, aquí no tenim una altra cosa».


Les dones no som (tan) complicades...: Consultori: entre 2 homes\nConsultori: entre 2 homes\nFa dos setmanes vaig conéixer un xic en una festa i ens vam enrotllar. Com que no vam cardar, vam pensar de retrobar-nos per Cap d'any. Per què tan tard? Doncs perquè és basc, xica. Què hem de fer?\nUns dies després, les converses degeneraren en "no vull fer-te mal", "hi ha sis-cents quilòmetres de distància" i merdes d'eixes. Vaig tallar de socarrel els sentiments amb una cita.\nUn valencià em convidà a sa casa el passat dimarts a sopar, a mirar una pel·li i al que va després. Després d'un ejaculador precoç, mola saber que es pot estar més de deu minuts cardant :p\nI esta vesprada, més. El problema és que he enviat al basc la descripció de l'habitació d'hotel on anirem, "amb finestra al sostre per a mirar les estreles", que tinc només noranta euros a la butxaca i que diguí al valencià en acabar de follar que cancel·laria el viatge.\nDe conya, no?\nTe mola el basc de veritat?? i el valencià?? per què li vas dir al valencià que anaves a cancel·lar l'hotel?? regla num 1: No li parles MAI a un tio d'altre amb qui has estat/podries estar/ t'agradaria estar/estas.\nAra ja ho has fet. No hi ha volta enrere. Vols passar el cap d'any amb el 1er o amb el 2on?? et fa igual?? només has de triar. No és tan dificil.\nSi vols anar amb el basc: Digues-li al valencià que tens altres plans (MAI que has quedat amb altre tio) i te'n vas amb el 1er.\nSi vols anar amb el valencià: Li dius al basc que tens un dinar familiar el dia 1 i et resulta impossible anar i lamentant-ho molt has de cancel·lar la cita (o una cosa semblant) i ja quedaràs amb ell més endavant...\nSempre hi ha una opció 3: quedar amb un de nou ;)\nciber-besets i sort,\nEstant a tanta distància, el valencià i el basc, jo m'ho haguera manegat per a estar amb els dos -el dia de cap d'any no, però sí al llarg de les vacanes-. Gran error el d'explicar al valencià que quedes amb un altre. Als hòmens no els solen agradar aquestes coses. I si acaba descobrint-se el joc i no els mola, jo de tu feia que es jugaren la plaça d'amants a una partida de pilota.\n29 de desembre de 2009 a les 18:35\nPerò xica, si la solució és clara i transparent i Luc te la va donar fa uns dies al post anterior: Hi ha amor? No, doncs el que la tinga més llarga és el bo!\n30 de desembre de 2009 a les 7:42\nLady in red: clar que sí!! en aquest cas sí es pot tindre tot.\nmonyofiné: crec que ho has entés malament. La cosa no va així. La mida no importa sempre que siga una cosa dins de la normalitat. Si és massa menuda p massa gran sí importa. M'agrada tan poc un penis de 5cm com un 20.


Bad Homburg vor der Hohe25>\nCerca totes les ofertes d'hotels a Kirdorf Entrada:\n2 ComentarisHotel Garni Schick...Habitacions per nit per només113 EUR Hotel Molitor...Habitacions per nit per només129 EUR Apartment Götzenmühlweg...Habitacions per nit per només Més zones a Bad Homburg vor der Hohe\nKirdorf és una de les destinacions més visitades de Bad Homburg vor der Hohe. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Kirdorf ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Bad Homburg vor der Hohe. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Vegi les ofertes d'hotels més ben qualificades a Kirdorf insertant les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Kirdorf, Bad Homburg vor der Hohe\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Garni Schick és una elecció...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bad Homburg vor der Hohe, Hotel...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Götzenmühlweg és una elecció...\nHotels a Kirdorf: Apartment Götzenmühlweg


Còmic de Genovés - Generalitat Valenciana\nPilota en edat escolar\nCòmic de Genovés\nLa Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport i la Universitat de València mitjançant la Càtedra de Pilota Valenciana ha editat un còmic amb l'objecte d'acostar a l'alumnat d'Educació Primària i Secundària una figura mítica de la pilota i del poble valencià, Paco Cabanes, el Genovés, i alhora, contribuir a augmentar el coneixement i la pràctica de l'esport de la pilota valenciana.\nAmb aquest material didàctic, volem col·laborar en el fet que els nostres joves estudiants valoren la importància que el nostre esport nacional té com a llegat dels nostres avantpassats al temps que l'aprenguen, el practiquen i coneguen els efectes beneficiosos que la pràctica regular de l'esport té sobre les condicions de salut, individual i col·lectiva, i la qualitat de vida.\nAquest material digital és d'ús exclusiu docent, el poden utilitzar de la forma que creguen més convenient dins del procés d'ensenyament-aprenentatge. És per a això que ha estat concebut. També hem editat una tirada d'exemplars que arribarà a poc a poc a tots els centres educatius per tal que l'alumnat el puga manipular. Som conscients que el nivell d'aprenentatge augmenta a mesura que hi participen més sentits en el procés.\nFent clic ací, el podeu obtindre en format pdf.\nDe cara al futur, tenim projectat editar més material en aquest format d'altres jugadors i d'altres aspectes que creiem que us puguen ser útils en la pràctica diària del professorat. En eixe sentit, us demanem que si teniu alguna temàtica en concret que creieu necessària abordar, ens ho feu saber per tal de tenir-ho en compte en futures publicacions.\nEsperem que aquest material servisca al professorat, i en conseqüència a tota la comunitat educativa. Li preguem que transmeta aquesta informació a tot el professorat per tal que en puga fer ús en cas que ho considere necessari. Moltes gràcies.


Tot sobre l'illa fantasma de San Borondón\nUn tros de terra misteriós que alguns situen a les Canàries i que apareix i desapareix\nper Horóscopo Mágico dilluns, 13 de maig 2019 - 20:00h\nAlguns l'han anomenat 'La vuitena illa', i fins i tot Colom va arribar-ne a parlar | HOROSCOPOMAGICO.COM\nEn cas que visitem l'illa de Gran Canària, obligadament haurem d'aturar-nos a Telde, una localitat coneguda per posseir un gran nombre de restes arqueològiques. De fet, és un municipi d'allò més bonic amb accés al mar, amb imponents penya-segats i amb diverses platges de lava triturada. Una d'aquestes platges s'anomena d'una forma ben singular: San Borondón.\nAquesta denominació, San Borondón, ens podria fer pensar en alguna figura religiosa del municipi, però es tracta d'un nom relacionat amb una llegenda que explica que a les illes Canàries n'hi ha una que va apareixent i desapareixent, i que s'hauria pogut documentar fa un bon grapat d'anys. Per descobrir-ne totes les curiositats, continua llegint.\nLa llegenda de San Borondón, la misteriosa illa fantasma de les Canàries\nSan Borondón és un nom que ve de Sant Brandan de Clonfert, un monjo d'Irlanda que, tal com ha explicat 'Horóscopo Mágico', els manuscrits dels segles IX i X diuen que va viatjar per l'oceà Atlàntic amb diversos companys. En alguns casos, de fet, hi ha qui situa la vida del monjo fins a 500 anys abans.\nUn dels increïbles periples de l'home va fer-lo aturar en una illa propera a les Canàries i, tan bon punt el vaixell s'aturava, la superfície de l'illa va esvair-se dins de l'aigua, un esdeveniment que ha fet que molts pensin que la suposada illa en realitat hauria pogut ser l'esquena d'una balena de grans dimensions. Més tard apareixia la seva peculiar història en un llibre redactat en llatí, i això va fer que molts exploradors s'interessessin per la singular i misteriosa illa i miressin de trobar-la.\nPer això, el nom d'aquest monjo va començar-se a vincular amb una suposada illa fantasma que es trobaria al davant de la costa dels arxipèlags de Madeira i les illes Canàries. Alguns la coneixen també amb el nom d'illa de Sant Brandan, i consta d'una singularitat molt important: apareix i desapareix amb el temps.\nTambé pots llegir: Com era i on estava situada l'Atlàntida?\nConquerint San Borondón\nAl llarg de l'antiguitat, la possibilitat que existís aquesta misteriosa illa ja s'havia contemplat, en una època en què es qüestionava la realitat de les illes de l'Atlàntic. Des de l'edat mitjana i, més precisament, a partir del segle XV, les potències navals d'Europa van fixar-se l'objectiu de descobrir l'illa per tal que passés a formar part dels seus imperis colonials respectius.\nAra bé, què va passar realment amb aquesta descoberta i conquesta? Malauradament, no va haver-hi cap expedició que aconseguís arribar a la riba de l'illa. Això no obstant, alguns individus afirmaven que havien pogut veure aquesta misteriosa illa fantasma i, en alguns casos, hi havia mariners que indicaven que havien pogut atracar-hi mentre tenia lloc alguna tempesta.\nHi va haver diverses expedicions que van anar a buscar l'illa de San Borondón, i van seguir donant lloc a diverses declaracions que feien que l'interès en el misteri i la llegenda de l'illa estigués sempre ben viu.\nNo et perdis: Descobreix què és el node sud dins de l'astrologia\nSan Borondón dins de la cartografia\nTal com hem pogut comprovar, la llegenda d'aquesta misteriosa illa no era una història i prou: hi havia molta gent que va mirar d'arribar-hi i de conquerir-la. De fet, hi ha diverses cartografies en què apareix la presumpta vuitena illa de les Canàries que, de vegades, també s'ha arribat a anomenar Isla Perdida. Pels volts de 1234, hi fa referència Marcos Martínez. Igualment, apareix en un mapamundi de l'any 1275. Alguns altres mapes medievals també se'n fan ressò, com en el cas del de Pizzigano, fet l'any 1367, el de Weimar, de 1424, el que va elaborar Beccari l'any 1435, el que va confeccionar Toscanelli el 1467 i el de Cazorla, Torriani o Pedro Agustín del Castillo, que data de 1686.\nUn dels diaris del cèlebre Cristòfol Colom ens explica que els mariners que viatjaven amb ell van pujar a un pal del vaixell per tal de veure la misteriosa illa de San Borondón, i que n'hi va haver uns quants que la van veure. Poc després, però, va esfumar-se.\nHi ha altres llegendes que ens diuen que ningú no la va descobrir pel fet que als mariners els era impossible decidir de manera consensuada quin d'ells havia de trepitjar el primer la terra de l'illa. De fet, les cròniques afirmen que això es va produir amb l'expedició que Roque Núñez, un portuguès, va dur a terme a San Borondón pels volts del 1556.\nLa darrera gran expedició destinada a trobar la misteriosa illa es va produir l'any 1721, i va estar dirigida per Juan Mur y Aguirre, capità general de les Canàries.\nPerò atenció, perquè aquesta llegenda no va quedar-se oblidada al passat: durant el segle XX encara hi havia persones que explicaven que havien pogut veure aquesta curiosa illa. De fet, alguns mitjans de comunicació ben coneguts com ara l''ABC' van publicar, durant els anys cinquanta, una suposada fotografia de San Borondón que hauria pogut fer un habitant d'un poble de l'illa de Tenerife.\nEt recomanem: Les 8 religions amb més seguidors del món\nSan Borondón es pot vincular amb la sèrie ‘Lost’?\nAquest relat d'una illa fantasma que en ocasions apareix i en d'altres desapareix podria fer que molts seguidors de les sèries pensessin en la popular 'Lost', que ens explica la història d'un avió que s'accidenta i que fa que els passatgers que sobreviuen a l'accident arribin a una illa màgica que, a banda de posseir altres virtuts, és capaç de modificar la seva localització.\nNo resulta senzill esbrinar si els guionistes de la popular sèrie havien sentit a parlar de San Borondón, però sí que és cert que a la producció finalment es fa l'ullet a l'arxipèlag canari, en concret al capítol número nou de la darrera temporada, que va veure la llum el dia 23 de març de l'any 2010.\nEn aquell moment, vam poder veure que la figura de l'immortal Richard Alpert, interpretada per l'actor Néstor Carbonell, va viure a Tenerife al segle XIX. Abans que se'l conegués com a Richard, de fet, s'anomenava Ricardo i residia a l'indret denominat El Socorro. És casual aquesta relació que estableix la sèrie entre les illes Canàries i una illa fantasma? Igualment, algunes persones afirmen que aquest vincle també podria haver-se establert perquè a les Canàries el 1977 va tenir lloc l'accident aeri més mortífer de la història, amb un total de 583 víctimes, i perquè l'illa de Tenerife rep el sobrenom d''Illa de l'infern'.\nSetmana de vaga a FGC: Mira els trens i hores en què circularan\nL'error que podria deixar molts conductors catalans sense punts al carnet


Benvinguts al web del Grau en Psicologia de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna-URL, una formació que et permet comprendre el comportament humà i que t’apropa al món professional.Llegir +\nLa metodologia Blanquerna garanteix la formació de psicòlegs competents i especialitzats en l’àmbit de la salut, de l’educació i de les organitzacions.Llegir +\nFORMACIÓ DE QUALITAT PER SER UN PSICÒLEG COMPETENT\nLa formació de grau, màster i doctorat inclou les diferents orientacions psicològiques i els diversos àmbits d’intervenció de la psicologia, amb pràctiques en institucions de reconegut prestigi.Llegir +\nLes aportacions des dels diferents àmbits professionals de la psicologia permeten obrir les portes del món laboral als nostres estudiants, vinculant la universitat als diferents àmbits d’especialització de la professió.Llegir +\nPsicologia i societat: la percepció del temps\nCatedràtic de Psicologia Bàsica de la Universitat Autònoma de Barcelona\nDoctora en Filosofia. Psicòloga General Sanitària. Professora associada de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna – Universitat Ramon Llull\nEl passat mes de novembre vam celebrar la primera sessió de les conferències universitàries a la FPCEE Blanquerna-URL, sota el títol “Psicologia i canvi social”, i el Dr. Ramon Bayés va impartir la conferència “Psicologia i societat: la percepció del temps”. Convençut que “les persones són el viatge”, Bayés va voler compartir amb l’auditori algunes de les fites que han marcat el seu trajecte existencial: decisions, lectures, reflexions… La seva participació en la jornada va esdevenir una autèntica lliçó de vida, plena de saviesa i sinceritat.\nA propòsit del tema de la seva conferència, Bayés va apuntar que ens trobem en un moment de canvi de paradigma, i que les xarxes socials estan generant una altra manera de viure i de pensar: el tuit curt, l’opinió breu, l’expressió emocional, l’adhesió al blanc o al negre, el pensament acrític, la immediatesa… “Avui es valora la rapidesa amb què un és capaç d’adaptar-se als canvis i la necessitat d’estar sempre connectats”.\nDra. Tary Gómez Hinojosa\nDoctora en psicologia. Psicòloga General Sanitària. Professora associada de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna, Universitat Ramon Llull.\nA vegades ens entestem que una relació funcioni, per diferents motius romanem en una rutina que no ens agrada, que no ens fa realment feliços. Una relació sana és aquella que es dona entre dues persones completes, que s’uneixen per estar millor. Si no és així, sempre estàs a temps de canviar. Els canvis sovint signifiquen crisi, i aquestes crisis ens condueixen a prosseguir en tres camins, el primer dels quals podria ser estancar-se en la pròpia crisi; en aquest sentit tindríem el que diem una relació tòxica.\nSeguint la narrativa de Lucía Etxebarría (2013), gran escriptora sobre el tema de la personalitat dependent i les relacions tòxiques, en la història d’una relació no hi ha culpables i víctimes, sinó causes i conseqüències, batalles i supervivents, mecanismes que no funcionen i que cal desmuntar i reparar. És aquí on la teràpia actua, on es produeix el treball terapèutic en tornar a construir les estructures que s’enderroquen.\nEl segon camí és sortir reforçat de les crisis, cosa que significa que la relació establerta en la parella ja era sana i segura, per tant, la crisi no fa més que enfortir la unió i la convivència, oferint-se ajuda mútua en les dificultats. Existeixen sis principis bàsics en la parella que s’han de complir en la seva totalitat per conformar una relació d’intimitat sana i segura (Chelune, Robison i Krommor, 1984): (1) el coneixement dels aspectes més profunds de cada un, és a dir, el que seria necessari per sentir-se mútuament compresos, valorats i acceptats; (2) la mutualitat, que implicaria compartir el que cada un és i posseeix, així com compartir el poder i el control en la relació; (3) la interdependència, basada en l’acord respecte a la forma en què cada un vol dependre de l’altre; (4) la confiança plena en la integritat, veracitat i intencions de l’altre; (5) el compromís, que implica voler i acceptar la continuïtat de la relació, així com el fet d’actuar i comportar-se de manera que es procuri aquesta continuïtat; i finalment, (6) la mútua preocupació i cures, que comporta l’afecte necessari en qualsevol relació íntima. El fet de “sortir reforçat” també pot requerir l’ajuda del psicòleg psicoterapeuta per treballar la relació en funció de l’establiment dels sis principis bàsics esmentats.\nAlumni: vint-i-cinc anys de Psicologia a Blanquerna\nManel Noguera, Toni Chaves, Olga Bruna i Mercè Gimeno\nFacultat de Psicologia, Ciències, de l’Educació i de l’Esport (FPCEE) Blanquerna-URL\nLa FPCEE Blanquerna-URL ha format professionals en l’àmbit de la psicologia des del 1991, any en què va iniciar els seus estudis la primera promoció de psicòlegs. Durant el curs 2016-2017 hem celebrat el vint-i-cinquè aniversari de l’inici dels estudis de Psicologia a Blanquerna, amb un total de vint-i-tres promocions graduades.\nPer aquest motiu es van dur a terme diferents celebracions d’aquests vint-i-cinc anys de Psicologia a la nostra facultat. La primera d’aquestes va ser el novembre del 2016, quan es va fer una trobada Alumni en què psicòlegs de les diferents promocions de graduats i el professorat de Psicologia van trobar-se i van compartir les seves experiències en el món professional al llarg d’aquests anys. També vam celebrar-ho amb els estudiants que estan cursant el grau a la nostra facultat; d’aquesta celebració en va sorgir un vídeo en el qual van participar els estudiants i el professorat dels diferents cursos del grau. La creació d’aquest Blog de psicologia també ha format part d’aquest aniversari i ofereix aportacions des dels diferents àmbits de la psicologia, donant resposta a preguntes diverses des del rigor científic, l’experiència professional i la innovació docent.\nEls estudiants de la nostra facultat poden gaudir d’una formació que facilita les estratègies per ser un professional competent en el camp de la psicologia i especialitzar-se tant en l’àmbit de la salut com en el de l’educació o en el de les organitzacions. L’atenció personalitzada, els seminaris professionalitzadors, la docència impartida per professorat, que compagina la tasca docent amb l’activitat en el món professional i les pràctiques obligatòries en centres i institucions de reconegut prestigi, són els principals trets de qualitat que ens diferencien i ens apropen a les necessitats de la societat actual.\nCal destacar que els estudis de Psicologia a Blanquerna-URL lideren les dades d’inserció laboral. Els resultats del sisè estudi d’inserció laboral (2017) que implementa l’AQU Catalunya (Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya) indiquen que els graduats i graduades en Psicologia a Blanquerna-URL obtenen un índex d’ocupació del 85,7 %. Aquesta dada atorga el lideratge en la inserció professional respecte de la resta d’universitats públiques i privades catalanes que imparteixen els estudis de Psicologia. Cal destacar, també, la puntuació més alta en l’índex de qualitat ocupacional (IQO), cosa que significa tenir els valors més elevats en els indicadors d’estabilitat contractual, en la satisfacció amb la feina, en la retribució i en l’adequació de les funcions professionals desenvolupades amb els estudis. Per a més informació, consulteu aquest enllaç AQU.\nLa Retenció del talent en l’escola del segle XXI. Projecte Comenius\nSusana del Cerro, Lali Ros i Jordi Longàs\nSusana del Cerro Ramon. Doctora en Psicologia. Professora de l’Àrea de Psicologia del Treball i de les Organitzacions. Coordinadora de l’Àrea de Psicologia de les Organitzacions. Grup de Recerca Organització, Persona i Canvi.\nLali Ros Martrat. Doctora en Pedagogia. Professora de l’Àrea de Psicologia del Treball i de les Organitzacions. Coordinadora del màster universitari Psicologia del Treball, Organitzacions i Recursos Humans. Grup de Recerca Organització, Persona i Canvi.\nJordi Longás. Doctor en Pedagogia. Professor del grau d’Educació. Coordinador del màster universitari en Lideratge de la Innovació Pedagògica i Direcció de Centres Educatius. Grup de Recerca PSITIC.\nEl principal repte per a les persones del segle xxi és fer front a la incertesa. L’escola no pot romandre aliena a això. Més aviat al contrari, té davant seu l’enorme tasca de formar les joves generacions en noves competències fins a la data no prioritàries. En l’actualitat el món laboral, l’organització de les societats democràtiques i fins i tot la construcció de les identitats personals ja requereixen adaptabilitat, talent, imaginació, creativitat, col·laboració i valors. Com serà possible educar en aquesta perspectiva si no disposem de docents que creguin en això i dediquin les seves millors energies a aconseguir-ho?\nFamílies i parelles en crisi\nAna María Gil.\nPsicòloga Clínica. Presidenta de la Secció de Família i Parella de la FEAP. Professora associada de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i del ’Esport Blanquerna-URL.\nEn els últims anys s’està plantejant com l’actual crisi macroeconòmica social ha produït un impacte perjudicial en les famílies, cosa que ha generat demanda d’ajuda psicoterapèutica sobretot pels problemes que sorgeixen en l’esfera de la relació de parella, i en la relació pares-fills, especialment amb fills adolescents.\nCom indica la publicació Los determinantes sociales de la salud. Los hechos probados, editada per l’Organització Mundial de la Salut (2003), les persones que pateixen situacions socials desfavorables, ingressos econòmics baixos, mala alimentació, un habitatge en condicions poc saludables, ruptures familiars o de parella, fàcil accés a les drogues, etc . tenen, com a mínim, el doble de probabilitats de patir malalties greus i morts prematures. Aquestes situacions poden provocar episodis d’ansietat,angoixa, depressió, irritabilitat, agressivitat i trastorns del son.\nAvaluació psicològica de l’afecte\nDoctora en psicologia. Professora associada de la Universitat Ramon Llull, Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna. Membre i Professora de la Societat Catalana del Rorschach i Mètodes Projectius, adherida a la International Rorschach Society.\nMassa sovint, l’actualitat informativa ens colpeix amb notícies com la de fa uns mesos sobre abusos sexuals a menors en escoles de Primària a Barcelona. Fets com aquests generen molt debat social i professional que ens interpel·la de ple com a psicòlegs i ens planteja, entre d’altres, qüestions com la de la detecció d’aquests abusos, la intervenció i la presa de decisions. Presa de decisions que en aquest cas es fa en l’àmbit judicial i en la qual el rol del psicòleg esdevé clau, ja que la seva avaluació ajudarà el jutge a prendre una resolució amb repercussions legals i psicològiques per a les persones involucrades. Són vivències molt traumàtiques i delicades d’explorar, que requereixen d’instruments específics, com poden ser les Tècniques Projectives, per facilitar l’expressió de sentiments dolorosos i difícils d’expressar.\nLa nostra societat, als inicis del segle XXI, cada cop és més complexa i necessita d’avaluacions psicològiques que puguin anar més enllà del valor d’una puntuació o una etiqueta diagnòstica, i que aprofundeixin en l’avaluació i comprensió de la personalitat global del subjecte. En aquest sentit, les Tècniques Projectives són una de les eines que ens permeten aquest tipus d’avaluació psicològica, tal com es va abordar en el XVII Congrés Nacional de la Societat Rorschach i Mètodes Projectius, celebrat a Barcelona el passat 16 i 17 d’octubre del 2015 a la nostra Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport Blanquerna.\nPsicologia i humanitats\nProfessora de la Facultat de Psicologia, Ciències de l’Educació i de l’Esport, Blanquerna.\nHi ha un saber que fa més humà l’ésser humà i que des dels seus orígens ha servit per orientar-li el rumb, es tracta justament de les humanitats. Un conjunt de disciplines enfocades a l’estudi del pensament i de la creació cultural i artística. No van sorgir com a oposició al saber científic, sinó com un saber més específic d’allò humà. No són l’antítesi de la ciència, sinó un complement necessari, tant per garantir la reflexió ètica del quefer científic com per abastar l’espectre d’experiència i de saber que no assoleixen les ciències.\nLes humanitats proporcionen múltiples vies d’accés a la comprensió de la condició humana i a la seva complexa subjectivitat. Donen la possibilitat de desxifrar l’univers simbòlic de l’ésser humà i les dimensions que el configuren, com ara el llenguatge, l’art, el mite i la cultura. Read more\nCopyright © 2021 . Tots els drets reservats.


Nova versió de BlackBerry Key2, ara amb doble Sim\nLa companyia ja té a disposició del mercat una variant millorada de la seva reconeguda BlackBerry Key2\nBarcelona - Divendres, 26/04/2019 - 16:41\nL’anunci d’aquesta nova versió de la Key 2 es va produir a Barcelona durant el MWC i ja està al mercat. Es tracta d’un producte, per característiques, posicionat en la gamma alta i destaca per la capacitat per a doble SIM, els 128 GB de capacitat interna i una àgil memòria RAM de 6 GB.\nEs tracta, segons confirmen les proves de laboratori, d’un terminal que treballa amb una velocitat i eficiència molt notables, d’estètica diferenciada i accés segur. Destaca també per aportar en l’àrea frontal un teclat físic intel·ligent i una pantalla de 4,5 polzades. Altres característiques destacades són la seva càmera de 12 MP i el potent i equilibrat processador de Snapdragon.\nEl BlackBerry Key2 doble SIM i 128 GB està disponible per uns 700 euros i afegeix respecte a altres versions de la marca noves funcions de software, inclosa una barra d’acció al BlackBerry Hub + i una IU actualitzada per al Calendari i el BlackBerry Hub.\nUn ‘smartphone’ diferent\nEn l’actualitat, la majoria dels mòbils tenen una configuració en la qual resulta difícil distingir unes marques i models d’altres. Amb el Key2 doble SIM és diferent, la integració del teclat físic el dota d’un aspecte únic. El terminal utilitza materials de qualitat en els acabats, un aspecte singular i més solidesa. La part posterior és de tacte suau i presenta una bona ergonomia.\nTeclat físic, però intel·ligent\nEl dispositiu es caracteritza per un teclat intel·ligent que permet, per la seva disposició i mida, escriure de manera senzilla i amb un menor nombre d’errors que els que presenten els teclats digitals. S’ha augmentat la mida de les tecles en un 20 per cent alhora que s’ha optimitzat l’espai entre aquestes.\nEl teclat inclou un detector d’empremtes la precisió del qual és molt destacable. També s’afegeix la tecla Speed Key, que facilita l’accés directe a diverses funcions. En l’ús, i una vegada que l’usuari s’ha acostumat a les tecles físiques, resulta més ràpid que el teclat predictiu a l’hora d’enviar missatges, també ofereix una experiència de navegació més intuïtiva.\nPantalla de 4,5 polzades\nLa pantalla té una mida de 4.5 polzades i inclou 2.5D Corning Gorilla Glass, que ofereix una resistència a les esgarrapades i crea un disseny uniforme i amb una estètica que no passa desapercebuda.\nMemòria de fins a 128 GB\nIntegra 6 GB de memòria RAM i dues variants de 64 GB (650 euros) i 128 GB (700 euros) d’emmagatzematge intern (les dues versions ofereixen un suport d’emmagatzematge expansible MicroSD).\nPresenta una càmera posterior dual de 12 MP que afegeix una millora en l’autobalanç de blancs, un focus automàtic més ràpid, estabilització d’imatge millorada i noves experiències de captura de fotografia. La càmera frontal és de 8 MP. El sistema permet oferir la modalitat de Mode Retrat que captura fotografies amb desenfocament del fons. La firma ha inclòs Google Lens, que permet buscar fàcilment conceptes a Google amb tan sols enfocar ítems de la vida real.\nS’afegeixen també noves maneres de captura, com el SuperZoom Òptic per fer fotografies amb més detall. Utilitza un tipus de captura multimarc per reduir el soroll a les fotos amb zoom.\nEl dispositiu ofereix fins a dos dies d’autonomia. A més de la càrrega ràpida Qualcomm Quick Charge 3.0, el dispositiu presenta una interessant funció de bateria intel·ligent que aprèn dels hàbits diaris de càrrega i recomana quan carregar.\nNo podem acabar sense esmentar l’aportació de seguretat que aquest smartphone afegeix tant a l’àrea professional com de lleure. El sistema operatiu s’ha vist enfortit mitjançant una tècnica patentada per la marca per establir hardware d’arrel de confiança, afegint claus de seguretat al processador. Ve precarregat amb DTEK, aplicació BlackBerry que elimina la complexitat d’altres mecanismes de seguretat proporcionant un mesurador de confiança ‘a simple vista’. El sistema mostra la valoració general de seguretat del telèfon i proporciona una manera senzilla de veure com les aplicacions poden accedir a les dades i gestionar els permisos d’aplicació. Per tant, es pot veure i gestionar fàcilment com les aplicacions descarregades accedeixen a les dades personals del mòbil com la localització, l’accés a la càmera, micròfon i més, amb controls actius sobre la privacitat mòbil i seguretat.\nEl DTEK inclou ara la característica de revisió Proactive Health, que permet escanejar el telèfon i rebre informació instantània en possibles vulnerabilitats i optimitzacions de seguretat.\nPer la seva part el Locker també s’ha millorat per oferir més privacitat personal i control sobre el contingut. Amb característiques com carpetes privades per a documents i fotografies, que permeten que no pugin al núvol, i un cercador privat. A aquesta aplicació de privacitat precarregada només es pot accedir amb empremta o contrasenya, ajudant l’emmagatzematge i protegint les dades sensibles de l’usuari.\nGalaxy Note 10 de Samsung, eina per al lleure i la feina\nUn megapont de Leonardo da Vinci seria viable


QUE EREN LES ARTS I OFICIS (ANGLÈS/FRANCÈS) – Guiding\nQUE EREN LES ARTS I OFICIS (ANGLÈS/FRANCÈS)\nFes-ho en un altre idioma\nARTS I OFICIS ( ANGLÈS/ FRANCÈS)\nEls oficis gremials de la ciutat varen tenir una representació molt important a la Barcelona medieval, altres han adquirit importància segles després i existeixen altres oficis del nostre temps. Al llarg del recorregut els alumnes aprendran els oficis que hi havia a l’Edat Mitjana i aquells de major prestigi; també parlarem dels oficis més actuals i botigues centenàries.\nLa visita es durà a terme en anglès o francès atenent al curs i els coneixements de l’idioma. Els alumnes aprendran nou vocabulari i practicaran el que ja han adquirit prèviament. Fomentem la participació dels alumnes, utilitzant un llenguatge simple amb uns objectius de contingut molt clars.\nRECOMANAT PER PRIMÀRIA, SECUNDÀRIA\nCATEDRAL, CLAUSTRE, BARRI JUEU\nSANT GELIP NERI\nSANTA MARIA DEL MAR, I CARRERS ADJACENTS\nDESCOBREIX LA NOVA VALÈNCIA I L'ALBUFERA\nVALÈNCIA I L'ALBUFERA València, una de les\nCON VIVIEN ELS ROMANS A BAETULO\nLES TERMES ROMANES I EL MUSEU ROMÀ\nCONEIX LES INSTITUCIONS CÍVIQUES I POLÍTIQUES A CATALUNYA\nLES INSTITUCIONS CÍVIQUES I POLÍTIQUES Des de


Clàssics a la romana.: 01/01/13 - 01/02/13\nRecordant vells i bells temps, mirant fotografies de quan era més petita, vaig veure que tenia moltes fotografies a l’antiga escola on anava abans de començar primer de batxillerat i havia passat tots els meus anys d’aprenentatge allà. Parlo de l’estimada escola Sant Lluís Gonçaga, localitzada a La Garriga.\nBé, abans de que us pregunteu perquè redacto la meva vida i els meus records escolars, aniré al gra i explicaré el perquè ho estic fent.\nResulta que cada any, a la primavera, cada curs amb el seus tutors es feia una foto de grup a l’entrada de l’escola. Analitzant totes les fotografies dels darrers setze anys, a part de veure l’evolució dels meus companys i meva també he notat que un missatge de l’edifici mai canviava, deia així:\nEl principi de la saviesa és el temor del senyor.\nHi ha una cosa que al principi no entenia referent a aquesta frase, si aquesta escola és una escola religiosa, per què té aquest missatge que sembla contradictori? Simplement perquè pensava que aquest “temor” tenia a veure amb la por, i anava equivocada, aquest temor no té res a veure amb la por, sinó que es refereix a l’adhesió i l’estimació.\nFotografia de quan feia P5 en què s’aprecia molt bé el missatge gravat a l’edifici.\nPublicat per Anna Vallhonesta 11 comentaris:\nPublicat per Paula Campelo 11 comentaris:\nPublicat per Carla Espinosa 9 comentaris:\nEl neoclassicisme és un art que es va formar a la segona meitat del s. XVIII. Va començar en conseqüència dels descobriments que es van fer a la ciutat de Pompeia, que portava anys enterrada sota la destrucció del volcà Vesubi, que ho havia deixat tot petrificat. La ciutat de Pompeia havia quedat sepultada i oblidada i, en estar tot petrificat, s'hi van trobar coses que normalment no es conservaven: persones petrificades, ous, gossos, mobles, roba, decoració de les cases, sabates... Això va fer que es posés de moda tot el que fos antic, i així es va crear l'art neoclàssic. Els neoclàssics creien que l'art perfecte era el dels antics i el copiaven.\nEls escultors ho tenien bastant fàcil ja que el marbre es conservava bé, però s'equivocaven en fer les escultures sense pintar, ja que els antics les pintaven però la pintura no s'havia conservat. Volien copiar i estaven innovant.\nEscultura de Maria Paulina Bonaparte\nEls arquitectes També ho tenien bastant fàcil, ja que els edificis també es conservaven, però no podien construir un temple romà perquè no era pràctic, així que adaptaven l'estructura a altres edificis com universitats, esglésies, casernes militars... Així que també innovaven, com els escultors.\nEls pintors eren els que no ho tenien gens fàcil, ja que no hi havia cap tipus de resta o vestigi de com pintaven els antics, així que quan volien pintar s'inspiraven en l'art clàssic i en mites grecs i romans, que era bàsicament l'únic que pintaven. El pintor de referència de l'art neoclàssic és Jaques-Louis David.\nJaqcues Louis David va néixer a Paris el 30 d'agost del 1784. El va ser el pintor que va introduir l'art neoclàssic com a l'art oficial de la Revolució Francesa del 1789 i també era el pintor neoclàssic més reconegut. Ell havia anat a Itàlia per estudiar els antics, i quan va esclatar la Revolució Francesa va tornar al seu país per interès, David era un oportunista que va arribar a estar al parlament francès. Ell va convèncer els líders de la revolució que l'art neoclàssic era l'art perfecte per la revolució, ja que s'adaptava molt bé a les idees democràtiques.\nPer últim us deixo una presentació molt completa sobre el neoclassicisme. Voldria agrair al professor d'història Joan Antoni Padrós per l'explicació del neoclassicisme i La mort de Marat.\nPublicat per Maria Guallar 7 comentaris:\nHola, som les noies de 4t d'ESO de l'institut Can Record. Aquest any hem començat l'itinerari de llatí, la nostra professora és la Majka Llibre Massaguer.\nEstem il·lusionades en poder participar en aquest bloc. És el nostre primer any en aquesta assignatura i trobem que estaria molt bé poder compartir opinió amb vosaltres, per això ens ha semblat una gran idea poder començar junt amb vosaltres a formar part d'aquest bloc.\nPublicat per ainhoabaque 11 comentaris:\nPublicat per Martina Maldonado 10 comentaris:\nPublicat per Laia Fernández 12 comentaris:\nPublicat per Angi Johana 10 comentaris:\nL'Art d'estimar, més conegut com Ars Amandi o Ars Amatoria és un poema didàctic. El va escriure Publi Ovidi Nasó. Aquest escriptor és un poeta romà molt conegut per aquest llibre i sobretot també per Les Metamorfosis, un recull de relats mitològics de l'antiga Grècia i Roma. Va viure entre el segle I a.C. i el II a.C. Feia sobretot poesia eròtica i mitografia, literatura dels mites.\nArs Amandi és un poema escrit en llatí. En aquest llibre Ovidi dóna consells sobre les relacions amoroses i tot el que les envolta, com trobar-les, com conquistar les dones, com fer l'amor, com evitar que algú et robi la parella, entre d'altres temes relacionats. Tot i que és un escrit didàctic, que dóna consells per millorar, està escrita en forma d'elegia, un tipus de poema dedicat a lamentar-se ja sigui per la mort d'un ésser estimat, per la pèrdua de la felicitat anhelada, per la bellesa o per algun mal que hi ha dins la teva vida.\nEstà dividit en tres llibres. El primer tracta sobre com i on aconseguir l'amor d'una dona. El segon és sobre la manera de mantenir l'amor aconseguit de la dona. Per tant, ambdós van dedicats als homes. El tercer, en canvi, va dedicat a explicar a les dones com seduir un home. Primer es van publicar els dos inicials, però en veure l'èxit que van tenir dins la civilització romana, l'autor va decidir editar el tercer llibre.\nTot i que va tenir molt èxit entre la població de Roma, els sectors més conservadors de la civilització van ser detractors dels temes que tractava Ovidi, fins i tot el seu propi protector, l'emperador August. Més tard, empès per la pressió que tenia, Ovidi va publicar Remedia Amoris, una obra on pretén adoctrinar a les persones contra els amors dolents i interessats.\nA més, hi ha un grup molt conegut en espanyol que es diu igual, Ars Amandi. Aquí us deixo un vídeo perquè pugueu escoltar-los.\nUs agrada aquest tipus de música?\nPer què creieu que han escollit aquest nom pel seu grup?\nQuè en sabeu de Publi Ovidi Nasó?\nHeu llegit mai aquest llibre?\nTranquils, si no ho heu fet, no patiu, ja que l'haureu de llegir a 2n de Batxillerat perquè surt a la Selectivitat.\nPublicat per Anna Solà 8 comentaris:\nPublicat per Martina Maldonado 14 comentaris:


Totes les col·leccions Visites Enoturistiques\nPícnic KM0 entre vinyes\nDefault Title - €25.00 EUR Quantitat\nEsmorzar, dinar o berenar entre vinyes; els primers raigs de sol del dia, sota un arbre centenari al migdia o al jardi del celler a la tarda. Envoltat de les vinyes ecològiques i biodinàmiques del celler, al cor del Penedès, i en un entorn ple d'història.\nCistella en mà, i plena d'embotits i formatges de proximitat, amb una ampolla de vi i dos copes, endinsat a les vinyes i boscos del celler, descobreix per tu mateix la màgia del Penedès i gaudeix de la companyia. Escull un dels espais seleccionats de la finca on estar còmode amb familia, amics o parella i contempla el paisatge..., sent el vent a la cara i degusta un vi extret dels ceps que es troben a pocs metres de tu.\nPícnic amb productes KM0:\nOli d'oliva Aigua\nAmpolla de vi Cepell Blanc 2020 o Eudald Cava Brut Nature (una ampolla per 2 persones)\nEl preu inclou plats, coberteria i copes Riedel.\nDins la finca del celler hi hauràn diferents espais entre vinyes a escollir.\nConsultar per opcions vegetarianes, veganes i/o intoleràncies\nPunts de Pícnic:\nEl jardí de la casa I\nEl jardí de la casa II\nUn Balcó sobre el Macabeu\nA la ombra del Roure\nA peus de L'Alzina\nhorari de 10.30 a 16.00(només dissabte dia 4)\nS'acceptaran cancel·lacions sense cost si es realitzen 48h abans de la data de l'activitat.\nSi les condicions meterològiques no són bones, el celler i el client proposaràn una data alternativa.\nSi és per causes de força major o bé relacionades amb el COVID s'oferirà realitzar l'activitat en una altra data que tant el Celler com el client convinguin.\nTambé oferim servei de winebar de 10.30 a 14.30h amb Ecoaperitius\nTast de most al celler amb visita\nVisita sostenible al Celler Eudald Massana\nCopyright © 2022 Eudald Massana


març » 2017 » Centre d'estudis de Gavà\nEnllestit el treball de recerca universitari sobre el patrimoni etnobotànic del Delta del Llobregat\nAvui s’ha lliurat el treball de recerca efectuat per Jon Marin, en col·laboració amb les facultats de Farmàcia i l’Institut Botànic de Barcelona, sobre la dimensió etnològica del patrimoni botànic de les nostres terres: usos tradicionals, coneixements populars, i altres aplicacions de la flora pròpia del Delta del Llobregat. Un interessantíssim recull realitzat a partir de desenes d’entrevistes personals a persones grans, que han explicat per a què es feia servir la rica biodiversitat botànica de les nostres terres.\nProperament serà presentat al públic per l’autor.\nPer llegir el treball de recerca, pitjeu aquí\nEs presenta l’exposició: L’abocador del Garraf. Història d’una lluita compartida\nEn el marc del projecte “Lluites compartides”, d’Òmnium Cultural, el Centre d’Estudis ha col·laborat en la realització de l’exposició promoguda per la secció local d’aquesta entitat, entor de la lluita ecologista pel tancament de l’abocador del Garraf. Aquesta lluita va ser la primera mobilització ecologista de la història de Catalunya, amb una manifestació de prop de mil persones l’any 1972, en ple franquisme.\nLa presentació de l’exposició es va realitzar el 25 de març, amb una taula rodona en què intervingueren alguns dels protagonistes d’aquella lluita, com Àngel Losada, Eliseu Argenté o Miquel Josep, a més d’un representant del Centre d’Estudis. L’acte es va fer a l’aire lliure, al parc municipal de la Torre Lluc.\nDocument: cartell de l'exposició (1.13 MB)\nTancat el termini de participació als premis «Descobrim Gavà»\nAhir dia 15 es va tancar el termini d’admissió per als treballs de recerca de batxillerat als premis que convoquem el Centre d’Estudis, els Amics del Museu, Òmnium i La Mata de Jonc. S’han rebut tres treballs, que ja han passat a avaluació del jurat.\nEl jurat d’enguany està format per dues persones no residents a Gavà:\nJordi Mazón Bueso és Doctor en física i especialitzat en ciències de la terra i medi ambient. És col·laborador de la Càtedra Unesco en Sostenibilitat de la Universitat Politècnica de Catalunya. Actualment és tinent d’alcalde de l’Ajuntament de Viladecans, i professor de la UPC al campus de Castelldefels. És autor d’una dotzena de llibres de divulgació científica. Resideix a Viladecans.\nJosep Maria Comas Aregall és el responsable de la secció de Natura de la Unió Muntanyenca Eramprunyà, des d’on ha impulsat el coneixement del medi, campanyes de defensa mediambiental i de protecció de la fauna i la flora autòctones, i de defensa dels drets dels animals. Resideix també a Viladecans.\nL’acte de lliurament dels premis tindrà lloc el proper dijous 20 d’abril, a les 19.30 h, a la seu de l’Associació Veïnal del Barri del Centre.


Marques de Pneumàtics per a Motos - Rodi\nPneumàtics per Moto\nEn Rodi Motor Services portem més de 50 anys dedicats al món del pneumàtic. El món de la moto tampoc és una excepció, des dels inicis la passió per les motos ha estat a Rodi una constant. Milers de motoristes confien la seva moto als nostres professionals que els assessoren i ajuden en la recerca dels pneumàtics perfectes.\nEn Rodi podràs comprar i instal·lar una àmplia varietat de pneumàtics per a la teva moto. Disposem d'una gran selecció de pneumàtics per a moto amb les millors marques del mercat: Michelin, Pirelli, Metzeler, Dunlop, Continental, Bridgestone...\nQuins tipus de pneumàtics existeixen per a moto?\nDepenent de l'ús i del tipus de moto un pneumàtic o un altre s'adequarà millor a les teves necessitats. En el món de les dues rodes hi ha diferents segments o tipus de motos. Segons en quin segment es situï la teva motocicleta seran més adequats uns o altres pneumàtics. Aquests segments o tipus de moto són a grans trets: Scooter, Trail, Touring, Custom, Naked, Sportiva i Off Road.\nPartint d'aquests segments, podríem identificar tres classes diferents de pneumàtics per a motocicleta en l'actualitat:\nPneumàtics Carretera o Urbà: És el més comú. El munten els models de motos Naked, les motos Scooter i la majoria de Motos 125. Fabricats amb gomes dures que funcionen bé a baixa temperatura assolible amb facilitat. Són ideals per a trajectes urbans i passejos.\nPneumàtic Esportiu: També anomenats Sport o Supersport. Són els pneumàtics que munten les motos esportives, s'usen habitualment en circuit. Implementen la més alta tecnologia en pneumàtics. Ofereixen la millor adherència en condicions de competició. Munten gomes toves amb pocs dibuixos. Requereixen arribar a una temperatura elevada per oferir la màxim adherència a altes velocitats.\nPneumàtic Mixt o Semi-Asfàltic: Estan fabricats principalment per a ser usat en Motos Trail que puguin sortir ocasionalment fora de l'asfalt. Dins d'aquesta categoria hi ha diferents models i classes amb més o menys adequació per a ser usat a Off Road. Es caracteritzen per tenir rodes del darrere amples amb dibuixos grans dividits en tacs que faciliten l'adherència a pista. Fabricats amb gomes dures, tenen una temperatura de funcionament relativament baixa i una molt bona durada.\nPneumàtic Off Road: Es caracteritzen per estar formats per grans tacs amples que permeten al pneumàtic obtenir la màxima adherència a superfícies toves fora d'asfalt. S'utilitzen per a pista de terra, trialeres, camins... Les munten motos d'Off Road per conductors que practiquen Enduro i Motocross. Aquesta classe de pneumàtics son desaconsellats per utilitzar-se a carretera a causa de la poca adherència sobre l'asfalt i, en ocasions, falta d'homologació per a la circulació.\nQuan he de canviar els Pneumàtics a la meva Moto?\nHas observat que el dibuix dels pneumàtics de la teva moto ha deixat d'apreciar-se? Aleshores ha arribat el moment de canviar les rodes. Els pneumàtics de moto, a més, disposen d'un testimoni indicador de desgast. Quan la goma del pneumàtic és consumida fins a arribar aquest testimoni significarà que ha arribat el moment de substituir els teus pneumàtics. Una altra referència que pots prendre és l'establert pel Reglament General de Vehicles on s'indica que el dibuix del pneumàtic ha de trobar-se amb un mínim de 1,6 mm de profunditat.\nEls principals fabricants de pneumàtics han elaborat les seves solucions per a furgonetes. És el cas, per exemple, dels Michelin Agilis CrossClimate, els Pirelli Carrier o els Goodyear EfficientGrip.\n"És molt important que circulis sempre amb els pneumàtics de la teva moto en bon estat. Recorda que, a la carretera, són l'únic que et manté en contacte amb l'asfalt. "\nNecessites canviar els pneumàtics de la teva moto? A Rodi podem ajudar-te.


UNIÓ DE COMUNITATS ISLÀMIQUES DE CATALUNYA: Una nova entitat islàmica opta al solar del polígon per a la mesquita\nLa Comunitat Islàmica Aloumma de Lleida és l'única entitat que ha presentat una oferta al concurs convocat per la Paeria per a la venda del solar del polígon per a una mesquita, que va acabar ahir. Segons ha pogut saber aquest diari, es tracta d'una associació religiosa de nova creació formada per musulmans de caràcter moderat, que ja formaven part d'altres entitats de la ciutat, però que han decidit crear aquesta altra per optar al concurs. No en va transcendir la identitat, però no estarien directament vinculats a la federació d'entitats musulmanes que es va constituir recentment.\nL'ajuntament haurà d'avaluar ara si l'oferta presentada compleix les bases del concurs, en què s'especificava, per exemple, el pagament d'un cànon de 7.956 euros anuals més IVA. També s'exigeixen garanties tècniques i econòmiques que assegurin la viabilitat del projecte i es preveu la possibilitat de rescindir l'acord si dos anys després de l'adjudicació no s'ha destinat a un centre de culte. Al concurs hi podia optar qualsevol confessió religiosa que volgués promoure un temple, però finalment cap altra ho ha fet.\nLa Paeria va convocar aquest concurs de cessió del terreny per un període de 25 anys després de rescindir el conveni firmat al desembre del 2007 amb l'associació de la mesquita del carrer del Nord, per l'incompliment reiterat del compromís de construir una mesquita en aquest solar del carrer Josep Baró i Travé. S'ha de recordar que la mesquita del carrer del Nord va ser clausurada definitivament l'estiu passat i que els musulmans que hi anaven resen des de llavors a la intempèrie.\nPer la seua part, una associació d'empresaris dels polígons del Segre i Entrevies manté la seua oposició a la instal·lació d'un temple al polígon i ha portat el cas als tribunals.


Cap Vermell - Espigolant la premsa. UH: Brega a Cala Rajada\nEspigolant la premsa. UH: Brega a Cala Rajada\nUn turista alemany agredeix brutalment un veïnat de Cala Rajada. La seva família gestiona una popular cafeteria del poble\nLa víctima, de 40 anys d'edat i que acabava de contraure matrimoni hores abans, va rebre un fort cop de puny a la cara i va haver de ser traslladat a l'hospital de Son Espases, on ha passat pel quiròfan per tenir la mandíbula trencada. L'agressor va ser arrestat per la Policia Local de Capdepera.\nEl succés es remunta a la nit de dijous passat. Sobre les 00.45 hores, l'home es trobava amb un grup de familiars celebrant el seu casament. En aquest moment havien sortit del restaurant després del convit. Anaven a seguir amb la festa en un bar pròxim. Al passar per la plaça Castellet diversos joves que es trobaven allà van començar a fer comentaris a les noies menors d'edat que formaven part de la comitiva. El recent casat i diversos familiars més van instar als nois a que cessessin en el seu fustigació, però aquests no van parar. La cosa va anar a més i es va iniciar una batussa entre els dos bàndols.\nEl cop el va noquejar i li va provocar una fractura a la mandíbula. Un agent de la policia local de Capdepera que es trobava fora de servei va intentar intervenir i acabà també colpejat per part de l'arrestat. Així mateix diversos testimonis van avisar la policia, que ràpidament va acudir a el lloc, així com també agents de la Guàrdia Civil de el lloc d'Artà. Allà van arrestar el qual tots els que es trobaven allà assenyalaven com a agressor.\nEl ferit va ser conduït a centre hospitalari de Manacor, però a causa de la gravetat de les lesions es va evacuar fins a Son Espases.\nPer la seva banda a l'arrestat se l'acusa d'un delicte d'atemptat per agredir un agent de la policia local i d'un de lesions.


Plastiquem: LA CASA BATLLÓ\nLa casa Batlló és fruit d’una reforma. Gaudí va refer en la seva totalitat aquest edifici que, en els seus orígens, era una construcció sense cap personalitat. L’arquitecte va jugar amb les possibilitats de la llum i el color per tal de crear una visió fantàstica que dialoga amb els edificis veïns, en el tram del Passeig de Gràcia en el qual ja hi havia les construccions de Puig i Cadafalch – la Casa Ametller- i de Domenech i Muntaner -la Casa Lleó Morera-, cosa que li va valdre el sobrenom d’Illa de la Discòrdia.\nLa intervenció de Gaudí a l’edifici que datava de l’any 1877 va consistir en la substitució dels baixos i la façana per una nova estructura de pedra de Montjuïc que puja fins a la tribuna del primer pis i una part del segon amb unes obertures ondulades i columnes que recorden la forma dels ossos. La resta de la façana té forma ondulada i està recoberta amb aplacat de mosaic vitri i discos ceràmics policromats. El mosaic de ceràmica que recobreix la façana és obra de Josep Maria Jujol. Va instal·lar nous balcons de ferro pintats de color os i afegí un cinquè pis i dobles golfes, cobertes amb escates ceràmiques de múltiples colors. Adossada a la façana hi ha una torre cilíndrica coronada per una forma bulbosa que acaba en una creu de sis braços.\nLes interpretacions que se li han donat a la façana són diverses. Se l’ha relacionat amb un estany ple de nenúfars; segons aquesta idea, els balcons serien les granotes que emergeixen a la superfície de l’aigua. Una altra versió tindria a veure amb la llegenda de Sant Jordi: és fàcil identificar la teulada amb un gran sauri travessat per una llança amb forma de creu. Les columnes dels pisos principals representarien els ossos de les víctimes causades per l’animal mitològic, mentre que els balcons serien les calaveres. Per últim, és podria interpretar com una al·legoria al Carnaval. Segons aquest punt de vista, l’aplacat ceràmic esdevé confeti, els balcons es transformen en màscares –fa alguns anys estaven pintades de negre, reforçant aquesta visió- i. per últim, la teulada seria el barret de l’Arlequí.\nDe quins materials està recoberta?\nObserva-la de prop i de lluny. Quines diferències trobes?\nD’on es veu millor? Per què?\nLa planta baixa i el pis principal\nDescriu els finestrals del principal: quina forma tenen?\nA què et recorden les columnes?\nEls pisos centrals\nFixa’t a les baranes dels balcons. Amb què les relacionaries?\nQuina diferència general trobes entre aquests pisos i el principal?\nEl pis superior i teulada\nObserva la teulada. Què et suggereix la seva forma?\nDe què està recoberta la teulada? Com estan disposades les peces? Trobes\nalguna explicació per què sigui així?\nHi ha unes inscripcions al pinacle. Pots llegir-les? Saps què signifiquen?\n- DIBUIXEM LA CASA BATLLÓ\nCurs: SEGON I TERCER\n- COMPLETA LA IMATGE\n- TREBALL DE PINTURA\nPublicat per PLASTIQUEM - Espe a les 17:03\nEtiquetes de comentaris: 1r , 2n , 3r , 4t , 6è , art , artista Gaudí , modernisme , primària , projecte\nlluna 17 de febrer de 2012, a les 19:00\nAcabo de descobrir aquest blog i m'ha agradat molt com treballes la plàstica. Jo estic treballant Gaudí amb els meus petits de P5. Segur que m'aniran molt bé les teves entrades. T'enllaço al meu blog i ara ja t'aniré seguint.


Resum #LligaCatH: El líder supera l'escull de Canovelles\nFoto: Antoni Zorita / Arxiu El Sant Martí Adrianenc B celebrant la victòria de la primera jornada\nEn la segona jornada es van viure partits molt interessants i de gran emoció, que han deixat de moment quatre equips al capdavant i al campió i a l'equip que ha baixat de 1a Estatal a la cua.\nEl líder s'emporta el partit de la jornada:\nCanovelles 24-29 Sant Martí Adrianenc B\nLa plantilla lila després de guanyar el primer partit. Foto: Antoni Zorita\nEl filial de l'Adrianenc manté el lideratge després de superar l'escull que significava la visita a Canovelles, on havien perdut per la mínima la temporada passada. Si la temporada passada l'equip de Juanpere ja va anar molt fort, aquest any la presència a la porteria de Juanan Guzmán els encara dona un "plus" més.\nL'equip lila va dominar des del primer moment (11-14 al descans) i va controlar bé la situació a la represa.\nEls màxims golejadors van ser Alejandro Parejo per part local (10 gols) i Pol Roig pels visitants amb 9.\nVilamajor 27–28 Molins\nImatge de l'última jugada (Xala.cat)\nVa ser un gran partit el disputat al Joan Sapé entre dos equips que han pujat de categoria però que poden estar a la lluita en la zona alta. Els molinencs van aconseguir un triomf que se'ls va escapar la temporada passada, tot i haver quedat campions.\nL'equip local va anar quasi sempre per davant amb diferències curtes, però en els instants finals els d'Ibàñez i Anducas van estar més serens agafant tres gols d'avantatge. En el tram final, quan el Molins atacava per sentenciar van perdre la pilota, però el contraatac del Vilamajor va ser aturat pel porter molinenc Gerard Papiol, així com també la ràpida acció posterior.\nL'@HandbolMolins s'enduia el duel de l'#HandbolEnjoca la pista de l'@HVilamajor en un final vibrant!!\nEls crits d'"Atura Papiooool!! (@gerard_papi16)" de @_milkiguei no eren per a menys! pic.twitter.com/m7255NvQoO\n— Esports en Xarxa (@esportsenxarxa) October 7, 2019\nCarles Román i Pere López (7 gols) van ser els màxims golejadors locals i Ivan Carrasco (9) i Pau Vicenç (7) els dels visitants\nPots veure el resum del partit al Bloc d'Handbol de la Xarxa (7:30)\nSabadell - Coope Sant Boi, dissabte 18:30 h\nLa Coope comença fort (@chsantboi)\nA Can Balsach, i seguint la tònica dels dos partits anteriors, l'equip de David Aguilar va capgirar el signe que s'havia donat la temporada passada. En un matx també vibrant van superar els de Sergi Cifre i es mantenen en el grup capdavanter.\nEls santboians van dominar quasi sempre, amb 13-15 al descans i a la represa en alguns moments de 6 gols i ven resistir l'embat final dels arlequinats.\nEl màxim golejador local va ser Bosch (8 gols) i pels visitants Jonatahan Garcia i Sergio Cazalla (6).\nBordils B 28–27 Salle Bonanova\nEra un dels grans partits de la jornada entre dos equips ex-1aEstatal i l'enfrontament va respondre a les expectatives. Els bordilencs van emportar-se els dos punts i de moment deixen els barcelonins a zero.\nEls de Tarrats i Melus van arribar al descans amb avantatge (12-14), però un gran inici bordilenc amb parcial de 8 a 3 a la segona part els va obrir el camí del triomf.\nFerran Palahí i Tomàs Bañeras van ser els màxims golejadors locals i Carlos Paso el dels visitants amb 8.\nGavà 30-28 Garbí Palafrugell\nEl Gavà també es manté en el grup capdavanter. Foto: FB Handbol Gavà\nEls gavanencs havien guanyat en el primer partit i amb aquest treballat triomf sobre un bon equip garbinenc, es mantenen en el grup capdavanter.\nEls de Xavi "Brus" Sànchez van mantenir-se sempre perdavant però amb diferències molt ajustades. Un bon parcial ja apropant-se al final els va donar quatre gols de marge i poder enfilar els 5 minuts finals amb certa tranquil·litat.\nDídac Cúria (8 gols) i Joan Martínez (6) van ser els principals referents ofensius dels dos equips.\nGranollers C 22-31 Terrassa\nL'equip egarenc va repetir la victòria de la temporada passada davant un equip que de moment ha començat molt fluix i està a la cua.\nBuendía (6) per als locals i Jairo Gómez (8) per als visitants van ser els màxims golejadors.\nCardedeu 31-27 Calella\nEl campió va encaixar la seva segona derrota i de moment està al furgó de cua.\nL'equip de Toni Guijarro va sortir ben mentalitzat i va manar durant tota la primera part (13-18 al descans). Però els d'Àlex Viaña van reaccionar a la represa imposant una bona defensa i la seva velocitat. A l'equador ho tenien anivellat (22-22) i en el segon tram, els de casa van continuar embalats per completar un parcial de 18-9 a la 2a part.\nJoan Codina (11 gols) va ser el màxim golejador local i del partit.


Omple les parets de fotografies! – Blog: Decoración · Muebles · Talleres\nPublicado el 25 julio 2013 22 julio 2013 de Vil.la Pingüí\nUn mateix pot crear elements de decoració amb fotografies sense caure en el típic marc de fotos (tot i que a nosaltres ens encanten, eh, tenen molt de joc). Si tens uns bons records d’unes vacances, per exemple, pots crear una sèrie per una paret que no sigui gaire gran i que vulguis omplir amb un sol element. Si crees una sèrie d’instantànies, al final 8 fotos es converteixen en una unitat i t’omplen un espai més gran sense donar aspecte de dispersitat, més unificat (si és aquest l’efecte que es vol donar).\nEn aquest exemple, hem creat una sèrie molt colorida amb unes fotografies on predominen el blau i el groc i que estan impreses sobre suport foam i sobre una cartulina que imita les onades del cartró de color blanc. Aquí només destaca pel relleu i no pel color (blanc sobre blanc) per donar més protagonisme al conjunt fotogràfic. Però es podria haver donat un toc més dramatic posant el paper de color negre, per exemple, o metalitzat, fins i tot.\nAquesta podria ser una solució molt creativa i econòmica per a recollir, per exemple, els treballs fets, un catàleg molt visual per penjar a l’oficina i rebre les visites, una manera molt gràfica i impactant de mostrar el teu portfoli.\nEntrada anterior Fotografia nocturna\nEntrada siguiente Fira d’antiguitats de Vic


Avís legal - Fundació Els Tres Turons\nDe conformitat amb allò que disposa l’article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la societat de la informació i Comerç electrònic, s’informa que la present pàgina web ww.els3turons.org pertany o n’és titularitat de la Fundació Privada Els Tres Turons, proveïda de NIF G63027411, amb domicili social al carrer Fastenrath, 208-212 de Barcelona (08032), telèfon 934293210, email: fundacio@els3turons.org.\nConsta inscrita en el registre de Fundacions de la Generalitat de Catalunya amb número de registre 1796.\nCondicions d’ús: Tota persona que accedeixi a aquesta web assumeix el paper d’usuari, comprometent-se a l’observança i compliment rigorós de les disposicions aquí disposades, així com a qualsevol altra disposició legal que fora d’aplicació. El prestador es reserva el dret a modificar qualsevol tipus d’informació que pogués aparèixer a la web, sense que hi hagi obligació de preavís o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, entenent-se com suficient amb la seva publicació i actualització dels texts normatius corresponents.\nResponsabilitats: El prestador s’eximeix de qualsevol tipus de responsabilitat derivada de la informació publicada al seu lloc web, doncs aquesta podria esdevenir en algun moment des actualitzada.\nÉs possible que, des d’alguna de les funcionalitats i serveis de la web, es redirigeixi als usuaris a continguts de tercers llocs web. Atès que la Fundació no pot controlar els continguts introduïts pels tercers als seus llocs web, aquest no assumeix cap tipus de responsabilitat respecte als dits continguts. En tot cas, es podrà procedir a la retirada immediata de qualsevol contingut que pogués contravenir la legislació nacional o internacional, la moral o l’ordre públic, procedint a la retirada immediata de la redirecció a aquest lloc web, posant en coneixement de les autoritats competents el contingut en qüestió quan hi procedeixi.\nQuan l’usuari consideri que hi ha al lloc web algun contingut que pogués ser susceptible d’infringir algun dret i/o llibertat, es prega que ho faci saber de forma immediata a través de qualsevol dels correus de contacte aportats a la política de privacitat o el present document.\nLa Fundació no es responsabilitza de les deficiències del servei del centre servidor, ni del correcte funcionament de les xarxes de comunicació, així com tampoc dels problemes resultants de mal funcionament o ús de versions no optimitzades de qualsevol tipus de navegador. D’igual manera no ens responsabilitzem sobre els errors que hi puguin existir en la programació del lloc web, o errors que esdevinguin causats per força major, catàstrofes naturals, vagues, o circumstancies similars que impossibilitin l’accés al lloc web.\nL’usuari adquireix el compromís a no contravenir la legislació vigent quan en faci ús de la web, així com la bona fe, usos generalment acceptats i l’ordre públic. Per aquest motiu, preguem l’ús diligent de la mateixa i allunyar-lo de finalitats il·lícites, enganyoses, malintencionades o lesives per tercers o la institució.\nPropietat Intel·lectual i Industrial: En general el lloc web i, en especial, a títol enunciatiu i no limitatiu, la seva programació, edició, compilació i elements tècnics, així com els dissenys, logotips, text i/o gràfics, així com marques o qualsevol signe susceptible d’utilització en l’àmbit comercial o industrial, són propietat de la Fundació o bé de tercers que ens hagin autoritzat a utilitzar-los. Tots els continguts del lloc web es troben degudament protegits per la normativa de propietat intel·lectual i industrial.\nIndependentment de la finalitat pel que fossin destinats, la reproducció total o parcial, ús, explotació, distribució i comercialització, requereix en tot cas de l’autorització escrita prèvia per part de la Fundació o del tercer titular dels drets. Qualsevol ús no autoritzat prèviament serà considerat un incompliment greu dels drets de propietat intel·lectual o industrial del prestador o autor.