EL RACÓ DEL KUS: de febrer 2006\nEl dia havia portat però una experiència curiosa, que mai m'havia passat amb tanta intensitat. I és una atracció tan forta cap a una persona completament desconeguda. Va aparèixer ja abans de pujar el vaixell, llavors crèiem que formava part d'un grup de coreans. El Dani i el Marco van apostar que els nostres amics asiàtics, amb dos representants de Corea, sobre si acabarien mantenint alguna conversació, com passa sempre entre europeus d'un país quan es troben a l'extranger. Dani no, Marco sí. Mentre anaven fent les conyes, jo me la vaig quedar mirant embadalit, no és especialment maca, no he parlat amb ella, però com diu la canço de Sidonie: "me tienes tan fa-fa-fa-fascinado". Mentre jo estava en aquests pensaments el Dani i el Marco van fer una altra aposta, que en cas que acabessin parlant, jo seria capaç d'acabar tenint més relació amb algun dels asiàtics que ells mateixos. Així que de cop tenia dos motius per intentar superar la meva timidesa inicial exagerada i acostar-me a aquella dona (difícil saber les edats en aquesta gent): fer guanyar al Dani la segona aposta i seguir els meus impulsos que em causava la seva presència.\nEl Dani va perdre al cap d'un parell d'hores la seva primera aposta, però el Marco no se'n va enterar fins molt més tard, quan va ser completament palès en part per la meva estrategia personal. Efectivament anant a buscar algu d'esmorzar, la Jenni, la més normal d'aquell grup d'asiàtics, estava parlant amb ella. Els meus primers contactes van ser com sempre visuals, intercanvi de mirades a la coberta prenent el sol i com molts cops en moltes discos es podia haver quedat aquí. Anant a picar algu entre l'esmorzar primer i el dinar però vam coincidir casualment (sense ironia) en la cua i vaig aprofitar per iniciar els contactes. Després ja dinant i aprofitant que la Jenni estava amb ella, em vaig unir a la conversa, anàvem progressant.\nEl moment clau va ser el snorkel però. Seguint la tònica dels nostres amics asiàtics, aquella dona no era molt hàbil en el medi aquàtic. Cansat ja d'anar perseguint peixos durant una hora, vaig mirar de localitzar-la entre tota la gent del vaixell desperdigada per aquella platja. Buscant entre la gent que duia el suro flotador, la vaig trobar ràpidament. Aprofitant la fascinació que aquella gent sentia cap al Dani i cap a mi per com nedàvem i que ja m'havia comentat a la coberta, em vaig oferir a ajudar-la, a perdre la por, a patelejar correctament i sobretot va poder fer el que creia que no faria mai. Nedar a la superfície amb un suro i mirar cap avall està bé, veus els peixos, però res comparable a la sensació de submergir-te i anar-los perseguint nedant entre coralls. Agafats els dos de les mans ella va poder veure complert aquest desig... i jo experimentava aquesta bonica sensació d'estar fent feliç a algú que en aquells moments puntuals s'havia convertit en centre dels meus pensaments, oblidant ni que només fos per aquell dia a tot sentiment que pugués tenir per una altra persona.\nNaturalment ja de nou en el vaixell aquest fet m'havia obert totes les portes per seguir conversant sense sonar forçat. Es deia Gyoung-Pil Gong, Kate en la versió internacional, tenia 28 anys i estava viatjant sola per Austràlia durant 3 setmanes. S'havia ratllat de la feina, havia plegat, s'havia agafat vacances i al tornar a Corea havia de refer la seva vida. Efectivament, era una persona intel.ligent, amb principis, no era una persona corrent, d'aquí potser la meva atracció. O potser, si realment existís un Deu que ho controla tot, em va voler posar aquella persona davant per frenar els inicis de racisme cap als asiàtics que començaven a brollar en mi degut als dificils dies de convivència amb els nostres companys de viatge. En tot cas desgraciadament després d'amarrar ella havia d'agafar en una hora un vaixell que la portés a Cairns, on seguia el seu viatge. Així que el desig de poder passar aquella última nit a Airlie Beach amb ella va ser frustrat (tot i que tampoc sé com hauria sigut si faig cas de la relació d'innocència que almenys aparentaven dur el Min Yong i la Yoko).\nAixí que tot va acabar en què jo li vaig donar el meu mail i no vaig voler apuntar el seu perquè no tenia res on apuntar ni butxaca on guardar un eventual tros de paper seu. Un acte que potser en la seva cultura és una ofensa, com ho és per exemple donar a un japonès la teva targeta d'empresa sense mirar-lo i fer la reverència (en comptes de donar-la sense més com aquí) o apuntar alguna cosa sobre la seva targeta (com també és habitual fer aquí). Probablement mai ho sabré, perquè amb la meva acció vaig cedir tota la iniciativa i em vaig limitar el marge d'actuació. Potser en realitat ella mai va sentir res, potser no veia sentit en escriure'ns si probablement no ens veuríem mai més o potser com jo amb el pas dels dies de vacances i amb la tornada es va anar oblidant dels sentiments d'aquell dia.\nEscrit per sukkus a les 18:17 5 comentaris\nEns quedava encara un últim dia a les Whitsundays, probablement va acabar sent el millor i teníem ja la tranquilitat de saber que dormiríem un dia més del previst a l'apartament, abans de posar-nos a fer quilòmetres per l'Inland per tornar. Per tant podíem realment disfrutar del dia sense pensar en res més.\nAquest cop el viatge era en el segons la propaganda un dels catamarans més ràpids del món, la qual cosa no sé si és certa, però està clar que la velocitat màxima no s'assoleix durant aquest creuer, la qual cosa va portar moltes conyes durant el viatge. Tampoc lamentablement vam fer navegació pura només amb les veles i aprofitant el vent, sino que en tot moment ens vam ajudar del motor. De fet segons el Dani, més expert que un analfabet com jo en temes de navegació, les veles quasi mai estaven òptimament orientades, així que tot quedava més de cara a la galeria. Però el viatge era un plaer, sentir la brisa del mar a la cara, fer alguns bots sobre certes ones que esquitxaven el personal, prendre el sol a la coberta sobre una espècie de llit elàstic, esmorzar, barbacoa, barra lliure... Una de les parades que es feien era a la platja verge de la foto, Whiteheaven Beach, un lloc on només s'hi pot arribar en vaixell i senzillament espectacular. Aigua amb aquest blau tropical preciós, sorra finíssima i blanca que xiuxiueja al caminar sobre ella... Després de fer uns banys en ella i dinar, el vaixell va fer rumb cap a Hook Island, on ens esperava una nova sessió de snorkel. No prometia molt i ens va sorprendre. El corall de la platja no era res de l'altre món, però en canvi vam veure molts més peixos i alguns de més grans i plens de colors llampants que el dia anterior a la Gran Barrera. Ja amb la tècnica del snorkel apresa, aquest cop sí que vaig poder gaudir de tot el temps disponible. En tornar al vaixell berenar i ara sí aprofitar la barra lliure completament.\nUn cop arribats a terra, i després de fer un bany a la piscina de l'apartament amb la dona del propietari que somniava en anar a Barcelona, vam decidir anar a sopar a Airlie Beach, en un ambient extrany amb un Min Yong entre trist i picat i un Dani tajadíssim fent un dels seus gloriosos espectacles. Després de menjar unes pizzes vam anar a fer uns cocktails en un bar amb un músic en viu catxondo, que ens va tocar Paco de Lucía després d'haver encertat la seva cançó anterior (era un concurs on ningú del bar li feia cas menys nosaltres, tot i que la vam encertar perquè els seus amics que estaven a la taula del costat ens la van xivar). Els cocktails res de l'altre món, en contra del què es podia esperar en una platja turística d'Austràlia, es veu que no és massa la seva cultura.\nCansats del llarg dia tocava anar a descansar per al dia següent, tot i que el pobre Marco problemes va tenir davant del recital de roncs dels Dos tenors Dani Pavarotti i Jordi Carreras.\nLa pel.lícula dirigida per George Clooney és una de les aspirants a l'Oscar a millor pel.lícula. Malgrat no ser-ho l'estil està fet com si fos un documental, on s'explica com el periodista Edward R. Murrow de la cadena CBS fa caure el senador Mc Carthy degut a la creuada que aquest duia de forma exagerada i irracional contra el comunisme. Aquest fet històric de principis dels 50 portà als EEUU a un estat de paranoia a tot el què sonés a esquerres i socialisme, que es va aturar gràcies entre d'altres coses a aquesta disputa personal entre els dos personatges.\nEl film no es centra en excès en aquesta picabaralla dialèctica, sino que mira de reflexionar sobre d'altres conceptes més generals i que tenen una gran actualitat. El protagonista Murrow (encarnat per l'actor David Strathairn) no era comunista ni estava d'acord amb els principis, però es questionava fins a quin punt era lícit demonitzar a les persones que ho poguessin ser i sobretot si era legal i constitucional jutjar a algú amb algun lligam comunista (familiar, d'amistats o del seu passat) i condenar-lo sense aportar proves convincents. El paral.lelisme amb l'actual estat de paranoia envers el terrorisme i quins han de ser els límits per combatre'ls i fins a quin punt es poden transgredir les llibertats individuals sense cap mena de judici just (llegim per exemple presos de Guantanamo) és evident.\nTambé aprofita George Clooney per reflexionar sobre quin ha de ser el paper de la televisió, si merament d'entreteniment o també ha de tenir una responsabilitat social i crítica davant els esdeviments socials del moment.\nInteressant en el seu plantejament, magníficament filmada en un blanc i negre que et situa molt millor en l'època, amb un gran planter d'actors (el propi Clooney, el prometedor Robert Downey Jr., Patricia Clarkson, Ray Wise entre d'altres), la pel.lícula peca pel meu gust per un excés d'estil de documental que fa en certs moments la pel.lícula avorrida.\nRecomenable de veure només per a tot aquell que es vulgui enterar d'aquest episodi històric dels EEUU sense haver-se de llegir un llibre del tema. Per a qui només vulgui unes pinzellades, aquest modest post o els reportatges que es puguin fer sobre la pel.lícula poden ser suficients.\nEscrit per sukkus a les 19:54 0 comentaris\nEscrit per sukkus a les 18:49 5 comentaris\nDret a decidir què volem ser, com ens volem governar, com ens volem gestionar, com volem construir el nostre model social i com ens volem comunicar. Que nos ens vinguin a dir els poders fàctics d'Espanya quins problemes tenim entre nosaltres ni com els hem de solucionar, que ens deixin en pau i que callin amb les seves mentides. Si tant s'estimen la unitat nacional espanyola que defensen que parin de fer tanta demagògia política a canvi del vot fàcil i deixin de crear odis entre regions. I als polítics d'aquí, que per una vegada demostrin que estan a l'alçada i mirin més pel país i les persones que per la seva poltrona política, no volem petites millores que ens hipotequin 25 anys més, volem el model que per majoria va sortir d'aquí i que ens ha de permetre avançar cap al què el poble de Catalunya es mereix i decideix sobiranament. No erem un milió, però els 125.000 o algun més ens vam fer sentir pacíficament i sense incidents perquè tots els habitants de Catalunya definim el nostre futur sense més injerències.\nEscrit per sukkus a les 18:35 2 comentaris\nDijous que ve comença la que potser és la competició de bàsquet més espectacular avui en dia, la copa del rei. 4 dies, els 7 millors equips de la competició acb més l'organitzador, amb quarts de final, semis i final a partit únic. Primer títol de prestigi de la temporada sota un format que posa les coses molt difícils als participants ja que no hi ha marge d'error, per guanyar s'ha d'estar en el millor estat els 3 dies que et toca jugar, la qualitat i igualtat existent entre els millors equips de l'acb no permet dormir-se.\nAquest any la copa es celebra a Madrid, la qual cosa ha portat de rebot el Reial Madrid a la competició, en un any mediocre fins ara on per mèrits esportius s'hauria classificat el Fuenlabrada. Molta sort en un any on Estudiantes també està per sota el nivell dels seus últims anys, la qual cosa ha fet que no li pogués prendre la plaça com a organitzador, al haver quedat pitjor com a equip de la ciutat. El què està clar però és que el Madrid té plantilla per poder donar espectacle, així que ha quedat un quadre d'equips que faran la competició molt emocionant.\nDesprés d'un bon inici, va venir la crisi i ara sembla que s'està en un període de recuperació on l'equip es va assentant però encara no hi ha la regularitat ni imatge de solidesa suficient per tenir tranquila a l'afició. Si guanya aquest diumenge, el Barça arribarà com a líder de l'acb, però bé de perdre i tornar a donar una imatge dolenta a Europa on ha quedat quarta de grup. Després d'un inici espectacular, el rendiment de Navarro s'està estabilitzant, la qual cosa és bona perquè poc a poc van apareixent d'altres jugadors. De totes maneres i especialment en el primer partit contra el Madrid (equip contra el que sol tenir grans actuacions), la seva actuació serà bàsica per tenir èxit en la competició. Important també Williams, que malgrat les crítiques fetes a principi de temporada aquí mateix, i malgrat que no m'agrada la manera de dirigir el joc (per exemple la setmana passada, com patir amb un partit que ja estava guanyat), té la classe per desequilibrar i crear moltes opcions en atac. També m'estan agradant últimament Basile, que sembla començar a assumir el seu rol, està defensant bé i tirant el que toca, i De la Fuente que sembla tornar a estar a un bon nivell. Si Thorton rendeix com a principi de temporada, Fucka i Kakiouzis segueixen com últimament i Marconato no es carrega ràpid de faltes, el Barça podria tenir alguna opció, però segueixo pensant que a aquest equip li falta un 5 de garanties per tenir una plantilla competitiva. Com no hi deu haver res al mercat, el Barça acaba de fitxar al base nordamericà Ed Cota, que no crec pugui aportar encara massa per aquesta competició.\nNo el veig com a favorit, però ha de guanyar al Madrid sigui com sigui per assegurar-se plaça a l'Eurolliga fins al 2009. Si ho aconsegueix, perquè no seguir somniant?\nTemporada molt irregular tant en lliga (9è) i a Europa (4t), el fet de ser l'actual campió de lliga i de jugar a casa no permeten descartar-lo ràpidament. A més els quarts contra el Barça és una motivació especial (més amb la lluita per assegurar plaça a l'Eurolliga), i en cas de victoria la moral de cara als dos següents compromisos seria molt alta. La plantilla, de qualitat, és similar a la del Barça. Base amb classe però poc director (Rakocevic), escolta canoner (Bullock, atenció perquè si es confirma la lesió i es perd la copa, les opcions del Madrid baixaran bastant) i joc interior molt millorable. De totes maneres, Felipe Reyes pot fer mal al Barça, doncs no veig un home clar que el pugui parar, més si no juga Bullock, el Madrid carregarà més joc en ell. Com el Barça acaba de fitxar un base (Josh Fisher), de rendiment incògnita. Serà clau l'actuació de Gelabale i Hervelle, dos jugadors irregulars però que quan juguen bé converteixen el Madrid en un equip molt perillós.\nFavorit després d'Unicaja. Primer a l'Eurolliga en el seu grup i segon a l'acb, la plantilla del TAU és de les més perilloses i completes, malgrat que està un graó per sota que les que tenia els últims anys, amb les marxes de Nocioni, Macijauskas i Calderón a la nba. Dos bons bases complementaris, un més director (Prigioni) i un més desequilibrant (Ukic) i un joc interior molt potent, amb uns últimament estelars Scola i Splitter. Per sort pels demés, Drobnjak no està rendint el que s’esperava, el què junt amb un joc exterior més fluix que els últims anys, fa que l’equip sigui menys temible que els anys anteriors. De totes maneres, Erdogan sembla que està despertant (s’haurà de veure si amb la recuperació de Hansen segueix rendint bé o no) i Vidal ha tingut molts problemes físics, que un cop recuperats fan del TAU una de les millors plantilles.\nIrregular com sempre en els últims anys, el DKV és capaç del millor i del pitjor. El baix moment de forma de Rudy Fernandez i els problemes físics de Bennett en els últims partits no inviten a l’optimisme, però si es desperta de cara a la copa, una competició on solen ser bastant competitius, poden guanyar a qualsevol en un bon partit. Difícil primer test contra el TAU, rememoració de la final de copa de fa dos anys, que en cas de superar els pot catapultar cap al títol. Té un dels millors bases i un dels millors escoltes de la competició, junt amb un joc interior que si està bé, és força potent.\nMal començament, recuperació espectacular i dubtes en les últimes jornades. Si hi ha una competició però que el Pamesa es pren seriosament és aquesta, així que pot donar molt a dir. Amb un gran base (Avdalovic) i un equip on no hi ha grans noms, però que com tots els equips de Ricard Casas sap jugar en equip més enllà de les individualitats, haurà de superar una primera prova dura contra el nou-ric Akasvayu.\nNo és el primer cop que hi accedeix, però sí el primer on hi arriba realment aspirant a guanyar-la. L’equip fet a cop de talonari que va començar arrassant, es va veure sotmès a una crisi profunda que semblen haver superat en els últims partits. Molts jugadors decisius i experimentats que podrien resoldre finals apretats (Raül, McDonald, Vazquez, Thompson, Myers...). La falta però d’un referent clar dins de tant jugador de qualitat els hi podria però passar factura. Fa poc van guanyar el Pamesa al seu camp en lliga, un resultat que de repetir els hi podria treure la pressió que tindran a sobre de cara als següents compromisos.\nActual campió de la competició, millor equip de la primera fase a l’Eurolliga, estat de forma excepcional de l’equip... per mi el converteixen en el gran favorit, malgrat que la lesió del seu 5 titular Daniel Santiago els pot portar problemes. De totes maneres la seva plantilla és molt completa i Cabezas i Berni estan en un gran moment. Els equips de Scariolo sempre estan en el seu punt àlgid en la copa i tenir un tros de jugador com Garbajosa, que també arriba en un moment de gràcia, et dóna moltes opcions.\nAsidu en les últimes copes, encara no ha aconseguit passar mai de la primera ronda, malgrat que cada cop s’hi està acostant més. Aquest any segueix la seva tendència amunt (4t a l’acb) i amb un equip sense massa noms ha demostrat que pot posar a qualsevol en apurs. El fet de tocar-li Unicaja a quarts però li ha restat per mi moltes de les poques opcions que tenia en la competició. A destacar el gran base Marcus Norris que han fitxat aquest any i que està dirigint i rendint a un gran nivell, així com la regularitat adquirida finalment per Savane que l’han portat a ser un dels millor pivots de l’acb.\nUna gran oportunitat doncs per disfrutar del bàsquet. El caldenari i el meu pronòstic és el següent:\nB: Pamesa-AKASVAYU (16.2. 18:30, Auton.)\nD: UNICAJA-Gran Canaria (16.2. 21:00, La2)\nC: TAU-Joventut (17.2. 18.30, Auton.)\nA: Madrid-BARÇA (17.2. 21:00, La2)\nB-D: UNICAJA (18.2, 17:00, Auton)\nC-A: BARÇA (18.2, 19:30, La2)\nFinal: UNICAJA (19.2. 19:00, La2)\nEscrit per sukkus a les 15:46 1 comentari\nUn majordom dedica la seva vida en cos i ànima al servei del seu senyor en una magnífica mansió d'Anglaterra en els temps previs a la Segona Guerra Mundial. La seva meta professional el porta a anteposar un servei perfecte a les emocions i al propi pensament. Passada la guerra s'adona ja massa tard que les idees del seu noble no eren les encertades i que la seva serietat laboral li ha fet perdre l'amor de la seva vida.\nBasada en la novel.la de Kazuo Ishiguro, aquesta història tràgico-romàntica dirigida per James Ivory ens mostra la servitud de la noblesa en la societat anglesa de la primera meitat del segle passat i la història d'un majordom principal que ha après que per a ser el millor ha de deixar de banda els sentiments i d'una majordoma, que malgrat la seva eficiència i satisfacció amb el treball somnia amb un matrimoni feliç. Dins d'aquest context la pel.lícula aprofita per donar certes pinzellades històriques als moviments diplomàtics de les potències europees i a algunes causes de la segona guerra mundial, en els anys posteriors al tracte de Versalles, amb què va acabar la primera.\nCom sol ser norma en aquestes grans produccions angleses, la filmació dels escenaris exteriors i interiors i la cura i rigor en tots els detalls de l'època és perfecte. Però per sobre de tot la pel.lícula ens deixa amb dues gran actuacions interpretatives dels dos protagonistes: Anthony Hopkins i Emma Thompson, dos dels millor actors de la seva generació.\nEscrit per sukkus a les 18:24 5 comentaris\nA les 6.30 ens vam llevar en el que havia de ser un dels gran dies del viatge, un creuer cap a la Great Barrier Reef. Abans d'entrar al iot, em vaig comprar ja unes ulleres de sol (l'única cosa que m'havia oblidat d'agafar de Barcelona, no està malament), perquè amb tant de sol i mar, calia protegir els ulls a més de la pell (que a aquestes alçades ja havia agafat un bon color i aguantava millor el potent sol australià). El iot era molt gran i força luxós, amb dos pisos tancats amb sofas, taules... D'aquest confort van gaudir tot el viatge els nostres amics asiàtics, així com la major part de la gent. Nosaltres, per suposat vam estar al pis de dalt, a l'aire lliure, sentit el vent a les nostres cares, contemplant la inmensitat blava de l'oceà i el contrast amb el blau del cel de l'horitz i intentant cercar taurons o algún peix espectacular (sense èxit). El més curiós que vam veure van ser peixos voladors, com els que surten al Tintin de Estoc de coc, eren extremadament petits i divertits amb els seus salts per sobre les ones. Deixades enrere les Whitsundays (amb una parada a la luxosa illa de Hayman), el vaixell va anar a tota màquina rapídissim, la qual cosa no va impedir que el viatge durés quasi unes 3 hores. La meta era una plataforma (Pontoon), on el vaixell atracava i on es podia menjar, prendre el sol, tirar-se per un tobogan rotllo Illa Fantasia o fer snorkel o scuba diving en una zona limitada de la Gran Barrera de Corall. El color en aquestes zones era preciós, una espècie de blau-verdós, i és una pena que a les fotos no es pugui apreciar la seva bellesa real. Tenint en compte que la profunidtat devia ser d'uns sis metres, fer scuba era una tonteria, doncs no aportava res, era car i havies d'anar amb el monitor (en casos extrems com els asiàtics, agafant-los pels braços per la seva poca capacitat de nedar). Nosaltres ens vam decidir per l'activitat gratuïta que era el snorkel. Va ser la meva primera experiència, amb certs problemes al principi, però va acabar sent inolvidable.\nLa clau està en aprendre a respirar bé per la boca, sense posar-se nerviós, mossegant bé la boquilla (el què a mi em costava per culpa d'una maleïda megallaga que em va sortir al llavi). Aprendre a treure l'aigua, fent una bufada seca i forta un cop surts de l'aigua. Per nedar ràpid, no cal patalejar amb els peus, els has de mantenir per sota l'aigua i fer moviments suaus que et permeten avançar fàcil i ràpid gràcies al peus d'ànec, fins i tot sense ajuda dels braços. I per submegir-se, intentar entrar el més vertical possible, amb una primera braçada forta, per després ja seguir només amb els peus i els braços per girar.\nMentre jo anava descobrint aquests secrets i agafava pràctica el Dani es dededicava a submergir-se i tirar fotos subaquàtiques amb la càmara comprada. Vam fer una sessió d'una i mitja, vam parar per dinar i drpés vam fer 45 min més, on ja amb la pràctica agafada els vaig disfrutar més. Peixos de diverses menes, uns petits blavosos, un de més gran amb una nàpia estil peix espassa, algún peix tropical amb colors vius, alguna stinger o jeally fish (medusa) que per sort amb el tratge quedaves protegit de les picades, un pop petitet... i sobretot el corall, molt maco en aquesta zona. La veritat que en quant a peixos n'esperava més, però clar una zona plena d'homes i un dia amb mar bastanta revoltada, no devia ser massa atractiu per ells. De totes maneres, va ser una experiència única i la tornada vam tornar a gaudir del creuer, ara ja amb una birra a la mà.\nA l'arribar vam decidir reservar una nit més a l'apartament, per tal de disfrutar de l'excursió que ens quedava al dia següent i poder descansar bé la nit següent, abans de tornar a agafar la Previa.\nEscrit per sukkus a les 15:22 1 comentari\nEscrit per sukkus a les 21:24 3 comentaris\nEscrit per sukkus a les 20:17 1 comentari\nEscrit per sukkus a les 18:56 1 comentari


Relat "Autoestop: Camí de la platja"\nInici > detall del relat: Autoestop: Camí de la platja\n–Com que l’amo de la bicicleta, no? I a mi qui m’assegura que no m’estàs engalipant?\n–Te la descric, si vols. És de muntanya, negra i groga...\n–Sí, sí, sí, tot correcte. Però, l’has pogut veure abans i ara intentes aprofitar-te’n.\n–No siguis tan desconfiat. Hi ha més detalls. Mira sota del selló i veuràs escrit B & S amb retolador daurat. Ho has vist? Te’n convences ara?\n–I què hi feia, doncs, a la deixalleria?\n–Tot té una explicació, noi. Estava plena de records, records que em feien mal d’ençà de la mort d’un amic. Per això, la vaig deixar allí. I ha estat no veure-la per adonar-me que la necessitava.\n–Bé, m’ho crec. Com quedem? Ara mateix sóc a uns tres-cents quilòmetres, camí de la costa, en un càmping tocant a un llac artificial...\n–El conec, el conec, i em coneixen. Si la deixes a recepció, la recolliré un dia d’aquests.\n–Ho sento i perdona.\n–No t’he de perdonar res, al contrari. Quan vingui, si vols, ens veiem.\n–No, no puc... Au, adéu!\nSendemà al matí, me’n vaig anar sense la bicicleta. Aquesta vegada, però, prescindiria de l’autoestop. Em van aconsellar un camí frescal, exclòs al trànsit, que duia directe a la costa. Després de tantes vicissituds em plaïa gaudir d’una passejada xino-xano. D’altra banda, el passeig prometia.\nA més dels plataners, flanquejaven el camí xalets, camps d’esport, llocs de pícnic, petites platges naturals propiciades pels meandres d’un riuet proper, en fi, tot un reguitzell de festiva vitalitat. Aquí i allà es veien canalla jugant, parelles al sol o grupets fruint de suculentes barbacoes sota els tendals. Amunt i avall es respirava una eufòria dominical que compartíem vianants i ciclistes.\nSeria migdia i, vet aquí, altre cop la bicicleta. La duia el xicot de recepció. El vaig saludar.\n–A tu què et pica?, m’etzibà sense aturar-se.\n–Ara és meva, d’acord? I compte amb el que dius!\n–Bé, bé, tranquil.\nI va continuar pedalant, amb fúria, mirant-me de reüll. Al moment, passaven a tot drap dos ciclistes de la policia.\nI continua el viatge[Ofensiu]\nÉs fantàstic com vas lligant els diversos mitjans de transport en aquest relat únic. Els diàlegs són molt reals i el que expliques és una barreja de mala llet i suavitat que lliguen molt bé. És molt difícil aconseguir-ho, com un bon all i oli. Felicitats, Raül! Una forta abraçada.\nM´ENCANTA EL RELAT


Article: L'acompanyament emocional a la infància • CreaEspai\nArticle: L’acompanyament emocional a la infància\nPàgina inicial·Acompanyament familiar, Articles·Article: L’acompanyament emocional a la infància\nEn el present article escriurem sobre un dels temes que més us interessa a les famílies i a totxs aquellxs professionals que us relacioneu amb infants: L’ACOMPANYAMENT EMOCIONAL. La dificultat, a vegades recau en entendre que quan parlem d’acompanyament emocional no ens estem referint a un conjunt de tècniques o dinàmiques per aplicar, sinó que ens estem referint a un camp que sobretot té a veure amb nosaltres com a adults: Com gestiono jo les meves pròpies emocions? Quines emocions tenen espai o no en la meva vida? Com visc jo la meva pròpia ràbia, la meva tristesa…? La mirada i l’acompanyament que ens fem a nosaltres mateixos, està directament relacionat amb el nostre estil alhora d’acompanyar als infants. Si els adults no ens respectem emocionalment és difícil poder-ho fer diferent amb ellxs.\nPer començar és important fer-nos la següent pregunta: Què és una emoció? Una emoció és informació íntima sobre el que m’està passant en aquest moment, és a dir, en l’aquí i ara. Parlar d’emocions és referir-se a trànsits, no a estats. Ningú pot estar permanent alegre, sinó que depenent de la situació ens podem sentir alegres. No obstant això, els adults, moltes vegades tenim la sensació de viure instal·lats o estancats en un estat emocional, ja sigui: tristesa, ràbia, alegria, por… (fixació emocional). És molt important tractar de prevenir les fixacions emocionals en elxs infants, per això és imprescindible atendre primerament les necessitats bàsiques dels nens i les nenes (amor, protecció, cura, alimentació, autonomia, seguretat, vincle …), ja que les nostres emocions ens parlen de necessitats, sovint de necessitats que no tenim cobertes.\nHi ha 4 emocions bàsiques: La por, la ràbia, l’alegria i la tristesa. Són vivències internes que s’ha comprovat que compartim totes les persones, tinguem orígens culturals o històrics diferents. Aquestes 4 emocions bàsiques són necessàries per a mantenir-nos en un equilibri emocional, el que vol dir que hem de poder viure-les totes, no les podem evitar i això, ens ajuda a estar saludables.\nQuan parlem d’acompanyament emocional nosaltres l’entenem com la capacitat d’estar presents i disponibles davant del món emocional propi i de l’altre. Tot i ser fàcil de dir aquesta actitud és molt difícil de realitzar perquè el món emocional dels nostres fills i filles no ens deixa indiferents. Per això és important preguntar-nos i ser conscients sobre: Quin judici faig jo com a adult davant les emocions que presenta el meu fill o filla? Hem de ser conscients que les emocions les jutgem segons les pròpies creences familiars i culturals ja que tots hem nascut en un sistema familiar on les emocions, i la manera de gestionar-les, estaven en joc segons unes pautes i unes dinàmiques concretes. Si hi ha emocions bones i emocions dolentes, jo intentaré viure només en les bones i jutjaré i intentaré evitar les dolentes. Però com explicàvem abans, aquestes 4 emocions són totes igual de necessàries i han d’estar presents en la nostra vida. Elxs infants per adaptar-se a la família i ser estimatxs començaran a viure el seu camp emocional segons les creences familiars i a esbiaixar el seu sentir.\nAtendre de manera convenient les quatre emocions bàsiques és sinònim de reconèixer-les, no jutjar-les, i aprendre a acompanyar-les. En el cas dels nens i les nenes, aquestxs aprendran a gestionar-les en tant s’hagin sentit acompanyats i respectats en el seu trànsit, per això és imprescindible que els adults quan acompanyem alxs infants ens desidentifiquem de les emocions que ens sorgeixen davant de la seva emocionalitat.\nTot i que no hi ha receptes màgiques, podem compartir amb vosaltres algunes orientacions que us serviran per acompanyar les emocions dels vostres fills i filles de manera més saludable i respectuosa:\nEscoltar amb atenció plena allò que ens expliquen i acompanyar-lxs per a que puguin expressar el que necessiten. Moltes vegades estem més pendents de donar una resposta, que d’escoltar el que realment ens estan explicant. Donar espai i reconèixer els seus sentiments, sense negar-los, minimitzar-los ni ignorar-los. És important donar un espai a la individualitat i al propi sentir de l’infant, per no passar-los al davant, moltes vegades actuem sense respondre a la seva necessitat real, la gran majoria de vegades, actuem en funció de la nostra pròpia necessitat, per treure’ns el neguit, rebaixar-nos l’angoixa, la por, la culpa…\nSaber llegir el camp emocional, moltes vegades elxs infants presenten emocions frustració, impotència, tristesa, ràbia…, que no responen al moment actual. Com a adults, hem d’intentar llegir el món emocional de l’infant per saber quina necessitat bàsica no s’està cobrint i està generant un quadre emocional determinat. Per exemple, si un nen passa moltes hores amb els avis i quan arriba la mare a recollir-lo s’enfada constantment amb ella per qualsevol petita cosa, és important que la mare pugui ampliar la mirada i llegir més enllà de la rebequeria, possiblement el seu fill li estigui reclamant més presència i disponibilitat, compartir més estona tots dos junts.\nDonant espai i reconeixent els seus sentiments, sense negar-los, minimitzar-los ni ignorar-los. Com a adults, sovint, si no trobem una explicació lògica per a aquella emoció, pensem que no té sentit.\nRespectar el ritme de cada infant, cada nen i nena és diferent i és important respectar la seva individualitat i ritme propi sense forçar-lo. En el mateix sentit, és molt important no entrar en comparacions.\nPer últim ens agradaria acabar aquest article dient que acompanyar emocionalment als infants és una gran escola de creixement personal perquè ens dóna la possibilitat d’observar i atendre al nostre propi món emocional. Alhora, ens dóna la possibilitat de veure l’espontaneïtat emocional delxs infants i aprendre d’ella.\nSi desitges rebre articles sobre com acompanyar de manera conscient i respectuosa a la infància i l’adolescència, subscriu-te a la nostra newsletter, CLICANT AQUÍ.\nSi tens dificultats, se’t generen pors i dubtes alhora d’acompanyar emocionalment als teus fills i filles i necessites orientació i assessorament, pots mirar el servei d’acompanyament familiar individual o contacta’ns, CLICANT AQUÍ.\nadmin2021-02-10T18:17:36+01:0001 / 07 / 2017|Acompanyament familiar, Articles|


Destacats del mes:\nCompra lots de vi online\nRegala els vins de Can Roda als teus amics, familiars o companys i sorprèn-los a tots. En tens molts per escollir!\nRegala experiències úniques\nVols regalar una experiència enològica a Can Roda? Compra un xec regal i deixa que triin el dia que prefereixin!\nSopar amb maridatge de vins\nVine el 11 de desembre a gaudir d’un sopar especial amb productes de tardor i vins DO Alella especials per a l’ocasió.


Can Carrasca - Animafesta: Vint-i-cinc anys i un dia sense la tia Mila...\nVint-i-cinc anys i un dia sense la tia Mila...\nOntinyent, a vint-i-dos de maig de 2020. Santa Rita de Cascia.\nA la memòria de Mila Z. Soler i Moltó, "Carrasca".\nSón vora les tres i mitja del matí d'una nova nit d'insomni.\nDurant molt de temps em despertava recordant angoixat aquelles dues nits al ras de la Fe de València esperant que arribara el nou cor pel transplantament. Només hi arribà un helicòpter i no era per ella. Ara m'és impossible dormir. El poctrellat que la feina en el temps de pandèmia genara vol véncer. I creu que està a punt d'aconseguir-ho. Jo vaig passar tantes hores al ras de la Fe, esperant...\nDurant aquests vint-i-cinc anys, la meua ment ha desenvolupat una curiosa manera de resguardar-se... Arriba l'aniversari dels meus cosins Mónica i David i salten immediatament els mecanismes d'auto defensa: o bé se m'obliden els dies que són o bé, en arribar el vint-i-u em dic que ma tia va morir demà, el dia de santa Rita... I l'endemà em diré que ma tia va morir el vint, la vespra de la santa de les roses..., com si així es fes tot més fàcil. Evitament, una especialitat vital meua...\nD'aquella nit final recorde presses. Imatges. Em veig a sa casa amb Maria i Elies agafant la roba per a la mortalla. Em veig a ma tia Viqui al telèfon detallant-li al rector de quin mal s'havia de morir després que aquest s'abocara a insultar fondament a ma mare, asseguda a la cadira sense poder creure's res del que estava passant després que se li afonara el món sencer a sobre. Les imatges es perden i remesclen fins al soterrament. Veig l'abraçada tan forta de la tia Adélia. Unes flors precioses. Recorde els plors intensos de la meua germana. Recorde la pena immensa de ma tia venint a casa plorant dient-nos que aquell malamic s'havia negat a confessar-la... Vaig acompanyar-la en el viatge i en l'entrada al Cínic..., jo tenia examen de llatí. Poc vaig estudiar per fer-lo després de la profunditat de tot allò que parlàrem, vaig quedar massa neguitós... I recorde uns ulls plorosos joves que, des de llavors, van mirar-me a través de l'odi més cruel.\nMa tia està en tot... Al despatx guarde dues fotos. Una és la de Teresa la del Morer, que em regalaren a Banyeres de Mariola i que tothom que entra em pregunta si és família... L'altra és la darrera foto de ma tia Mila, a València, uns poquius dies abans de morir... Quin dia... Tots junts a dur el Mariscalet que el meu germà havia fet i que representaria el Bonavista, la nostra escola, en el joc aquell històric, i vinga a aplaudir, cantar i ballar al ritme preciós que Paco Muñoz ens marcava... Li la vaig fer per la vesprada, mentre la gent de Xarxa Teatre preparava el "Veles e vents"... La penúltima foto, ahir ho recordava amb la meua germana, vaig fer-li-la amb Marina Rossell i Maria del Mar Bonet. La darrera amb Llach... Com s'estimava Llach; com me'l va fer estimar... Aquella nit se'n tornaren esgotats a Ontinyent. Jo vaig quedar-me a veure l'espectacle. Cantava Llach un fragment del "Campanades a mort" i la pirotècnia que acompanyava era de Brunchú... I em recorde amb el meu germà a la meua geganteta que jo no sé ni com vaig aguantar dempeus, l'esquena com la tenia... La seua il·lusió el feia tan lleuger... Que sent ben menuts, la tia ens duia a la meua germana i a mi a tots els concerts, i a manifestacions fins i tot (aquella dels cavalls persenguint-nos la tinc marcada, sobretot pels seus ulls d'espant, que no se m'esborren). Amb ella vaig estimar de manera primerenca i de primera mà Llach, la Bonet, Paco, Raimon, el Sifoner, Serrat..., a places de bous, a camps de futbol calorosos... No va aconseguir, però, que m'agradara el jazz... I la tinc, la foto, dins un marc preciós geganter (era fanàtica dels Gegants, i no diré res dels Cabets...), al costat de les històries que he anat publicant, del llibre que em regalà el dia dels meus dihuit anys i que ara en fa cent, d'un pom de flors de paper que em van regalar la meua neboda Clara i la meua cosina Olga... Ben a prop estan les figuretes dels gegants de Saragossa que em regalà una bona amiga seua, i la maqueta que vaig muntar del Castell de Cocentaina... Ella fou qui conreà la passió que ara sent pel seu poble, i que em naix sincera i abundosa. Les coses no es furten; s'hereten. Un dels primers records bells que tinc és haver entrat amb ella en el Palau Comtal quan allò era tota una aventura, que queia a trossos... Cordialment malalta com sempre la vaig conéixer, que el Simtron era el seu pa de cada dia, i va arribar a pujar amb mi al Benicadell! I no és què faria Mila pel seu Sergi, que també..., li agradava tirar a córrer... Més d'una vegada t'he contat la cara de ma mare en escoltar-li, per telèfon o bé que havia baixat del tren bala a Osaka, eixit de la piràmide de Keops o fent escala a Alaska aquella vegada que feu la volta al món. Potser el que no t'he contat va ser quan va anar a Holanda en plena primera guerra del golf i va tindre la bomba a l'avió, vinga a córrer per un aeròdrom de Lilla, i girant-se a fer fotos de l'evaquament, la molt animal...\nM'agrada recordar-la treballant a l'òptica. La de vesprades que m'he tirat jo en aquell local de la part més estreta del carrer Major... Sempre que hi anava m'ensenyava com funcionaven les màquines d'esmolar els vidres i com es muntaven les ulleres, les plantilles..., i per a berenar, sempre queia un palo català de ca Moreta..., i si no, a la papereria de Soler, que era a la vora, a xarrar i vore llibres (i comprar el Petete...). I allí véiem l'Entrada, i allí ens refugiàvem quan ens perseguien els Cabets, i des d'allí feia la barbaritat anual de pujar a besar a cadascun dels Reis de l'Orient, a tots, per més que ella fóra de Baltasar, i a Jacobo també; no ho féiem nosaltres per por, però per a ella això era sagrat... Vaig tindre per ella el privil·legi de veure'ls dormir, els Cabets, a la que havia sigut Caixa d'Estalvis el dia que pujaren a Sant Rafel; va ser això mateix que em va treure la por..., ja se les apanyà ella perquè acabara jo tocant el ball amb el tabal ben jovenet, en la festa del Corpus... Ja veus, la pàtria d'un infant és memòria de jocs, però també de lectures, experiències, converses... Recorde ara el dia que va dur les tres bicicletes Orbea als meus cosins d'Alfarrasí, precioses... Jo estava tan pagat i tan orgullós d'ells, de veure la seua força i destresa que, per suposat, jo no tenia... És que hi ha tant que recordar... La primera vegada que eixiren dones a l'Entrada d'Ontinyent, amb els meus pares a Rio de Janeiro per la sort aquella preciosa que tingueren..., em torne a veure amb ella i els meus germans, farts de sanjacobos aquells dies, palplantats aplaudint mentre al nostre costat la gent les insultava, com si foren el rector aquell.. I un any després, ella a desfilar també. Seria la primera festera del poble, com van dir en aquell moment, en anar-se'n amb el Crist... Se li acostà una coneguda amb molt mala bava: "Mila, què no eres molt major per eixir a Festes?", i ella es gira i li solta a la víbria envejosa aquella: "Jo?, però si tinc dihuit anys!". I tant que el seu esperit els tenia...!\nI em recorde a sa casa preparant material electoral amb molta, molta gent del seu partit, i grapant les revistes aquelles que feia l'Associació de Veïns amb dibuixos de Rafa Torró que m'encisaven... Tot això està passant de nou, amb mi, aquesta nit... Perquè tot ho amera. Ara mateix la tinc, vestida de Fontano, envoltada dels seus pares i de tants nebots, i jo mateix, al Betlem que enguany encara no he desmuntat, que espera el Corpus. I si vaig lamentar tant no poder anar a Cocentaina per celebrar el mig mil·lenni de la Mare de Déu pel coronavirus aquest que ens assota en la ment i els ossos, va ser en bona part per ella, i per tots els qui em contagià a estimar. Ella havera estat en primera filera, però a un costat, sense ser vista... No vaig plorar, però, vaig escriure-hi molts sonets...\nNo tot era flors i violes i romanís, però; que recorde bona cosa de conflictes entre ella, una dona dreta i feta amb milers d'experiències (jo flipava que havera estat secretària de la JOC d'Espanya quan vivia a Madrid en ple antifranquisme), sent jo un adolescent perillós, (un bouet que diria aquell altre rector, el de la Vila, i certa alcaldesa), amb les idees massa clares i poca possibilitat d'alliberament... Uns sentiments s'hi mesclen amb els altres i no renuncie a cap d'ells. Igual em veig preparant disfresses als bancals de davant de casa per reclamar que feren el Parc com pujant amb ella a la Giralda de Sevilla quan l'Expo aquella; partint-me del riure veient-la ballar a Eurodisney amb el meu germà en els vídeos que hi gravaren, i cantant allò de "eres tu el príncipe azul" i tal, com atenent-me quan vaig patir aquell atac de síndrome d'Stendhal davant "El entierro del conde de Orgaz", a Toledo; però també me la mire discutint amb ànsia i arguments que mai no he acabat d'entendre que per què volia ser jo filòleg si tenia capacitat suficient per estudiar dret i tindre una vida molt millor i... uf!\nFa vint-i-cinc anys ens va canviar el món a tots els qui li féiem de satèl·lits i ens tocà ser els nostres propis planetes. Dues setmanes més tard, vam acabar ja dessagnant-nos moralment amb la mort del meu cosí major, José Ramón.\nSón vora les sis i mitja. Porte molt de temps escrivint. Crec que ho necessitava. En no res començarà una altra absurda jornada laboral que no du a cap lloc. Espere que estiga aprofitant d'alguna cosa tot l'esforç als meus alumnes. En no res, estaran enviant-me les tasques i fent-me preguntes. M'agrada molt que em pregunten coses quan els interessen els temes que tractem. M'agrada respondre'ls. Mai no m'he arrepentit d'estudiar filologia. Si havera parlat d'antropologies, m'haveren tancat en presó fosca i amb grillons... Qui més pregunta sense ser alumne és el meu nebot Abel. Si n'estaria orgullosa la tia d'ell. Moltíssim. Potser seria del poquiu que li faria gràcia de l'ahui que ens senyoreja...\nVint-i-cinc anys i un dia... Quan diuen que algú no mor mentre els qui queden el recorden, sé que ma tia està encara més viva que jo mateix...\nVaig escriure-li l'epitafi que pots llegir a la tomba. El del meu cosí també... Ella hauria preferit la Mariola..., el Castell?, el Montcabrer?, les Penyes Monteses?, Sant Cristòfol potser?, les Huit Piletes? Si ho havera deixat dit... No li cabia en la ment morir. I no ha mort: "Sembrares esperança i alegria, i molt d'amor que, ara, rebrota i creix en el record".


Guia Pràctica de - Moneda i Bancs -Alcudia Mallorca\nEl gener del 2002 va entrar en funcionament l'euro que va conviure durant uns mesos amb la pesseta. Des de març del 2002, l'euro és la moneda vàlida als països de la UE. Com comprovareu els bitllets van des dels 5 fins als 500 euros i les monedes des de 1 cèntim d'euro fins als 2 euros.\nLes monedes i bitllets d'euros són els mateixos que a tota la zona euro.\nLa majoria dels bancs estan oberts de 8'30 a 14'00 hores de dilluns a divendres encara que alguns tenen un horari més llarg. Normalment les caixes d´estalvis obrin també els capvespres de dijous.\nÉs possible canviar divisa tant en els bancs com en alguns comerços i hotels. Normalment aquells llocs on es canvia divisa s'indica amb la paraula “Canvi”. Per a realitzar aquesta operació necessitau el passaport o qualque document oficial que us identifiqui. Tant els bancs com els llocs de canvi solen carregar una petita comissió.\nUna altra forma més còmoda d'obtenir diners és utilitzant els caixers automàtics que funcionen les 24 hores. Solen acceptar la majoria de targetes de crèdit. Aquests caixers solen carregar una comissió sempre que es tracti d'una targeta d'un altre banc o de caixes confederades.\nEls xecs de viatge continuen sent la forma més segura de viatjar amb diners. En cas de pèrdua del xec, no es perd els diners i aquest és ràpidament reemplaçat. Aquests poden ser canviats en bancs i en oficines de canvi. Els xecs de viatge més utilitzats són AMERICAN EXPRESS, VISA i THOMAS COOK. Els bancs cobren una comissió per canviar els xecs de viatge.\nAlguns telèfons d'anul·lació de Targetes de Crèdit són:


Publicat el Dijous, 26 Juliol 2018 15:18\n1. La llei obliga al fet que Catalunya tingui un Estatut aprovat per la seva societat, però el Tribunal Constitucional va incomplir aquesta norma i els grans partits espanyols ho van recolzar. Catalunya, doncs, no té Estatut confirmat.\n2. López Garrido, autor de l'apartat de “rebel·lió” del codi penal, assegura que res del succeït l'1-O compleix amb els requisits per a ser qualificat així. Mentrestant, però, PP, PSOE, Cs, la Fiscalia General i el Tribunal Suprem ho ignoren i imputen i empresonen els nostres líders democràtics sense haver estat jutjats. Paral·lelament, la justícia suïssa, belga, alemanya i escocesa confirmen que no és rebel·lió. Però ells segueixen a la presó. Aquesta imputació és il·legal i anticonstitucional però el govern socialista ho manté.\n3. Alemanya, Itàlia i Espanya van patir el nazisme i el feixisme. Les dues primeres prohibeixen qualsevol record i exaltació d'aquestes ideologies i els seus actes, sovint amb condemnes de presó; a Espanya, el franquisme encara segueix viu. L'Estat espanyol subvenciona fundacions i moviments d’extrema dreta i la premsa ajuda a mantenir-ho. Fins i tot, recentment, la Fundació Francisco Franco ha fet una crida a fer “un nou alçament nacional” i aquí no passa absolutament res. Al·lucinant.\n4. Espanya ha signat acords internacionals que reconeixen l'autodeterminació, però no ho respecta. Admet, a més, que està obligada a complir les recomanacions de l’ONU.\nI hi ha moltes més proves, és evident, que ens conviden a preguntar-nos si és propi d'una veritable democràcia, l'actuació de l'estat espanyol, i a quin tipus de país s’assembla més... a Canadà, Anglaterra, Suïssa i països nòrdics centre europeus... o a Turquia, Veneçuela i repúbliques bananeres? Quan existeix la possibilitat d'un estat modern amb autèntica i avançada democràcia... el 44,9% de catalans prefereixen renunciar a aquests valors i viure en una pseudo-democràcia creixent?\nOfereix la “dependència” més i millor nivell de vida? Catalunya genera recursos que la situen com motor d'Europa, com l'economia més dinàmica del sud del continent i fins i tot el Financial Times la qualifica com “la millor zona europea per invertir”, mentre s’instal·len al territori grans multinacionals. És primera capital mundial en congressos de nivell. Les empreses que diuen que marxen, en realitat només canvien les seves seus socials i per motius que son coneguts. Primera exportadora, aportadora de PIB, turisme, investigació. El seu creixement és superior a l'espanyol i també al europeu. “Però està intervinguda econòmicament”. L'estat no compleix els seus compromisos, que son llei, i això repercuteix negativament en sanitat, educació, justícia social, infraestructures...\nDe nacionalitat ha passat a sots regió. El seu finançament depèn del que decideixin els presidents regionals o els dos grans partits. El dèficit acumulat és conegut: més de 300.000 milions d’Euros des de la Transició.\nQuan tots els catalans podrien viure com en els millors estats d'europeus en una Catalunya independent, el 44,9% prefereix la dependència i perjudicar-se a si mateixos, a les seves famílies i veïns? Desitgen viure colonitzats i intervinguts?


Cristina Boixadera Ibern\nFlabiol i tamborino, Tarota i Gralla\nNascuda al Prat de Llobregat el 1979. Titulada en Música Antiga especialitat fagots històrics per l'ESMUC (Escola Superior de Música de Catalunya) i en Grau Professional en l'especialitat de guitarra pel Conservatori de Música de Badalona. Diplomada en Educació Musical per la Universitat de Barcelona i Llicenciada en Psicopedagogia per la UOC (Universitat Oberta de Catalunya).\nFormada en cursos de rítmica Dalcroze a l'Institut Llongueres de Barcelona. Ha realitzat un curs d'especialització de flabiol i tamborino amb Pep Toni Rubio a l'ESMUC, un curs de flabiol amb Carles Mas a l'Escola de Música de Badalona. Ha estudiat gralla a l'Aula de Sons de Reus amb Daniel Carbonell i amb Jaume Aguza, i ha fet un curs d'especialització de gralla amb Daniel Carbonell a l'ESMUC.\nÉs membre del grup Punt de Malura, Els Francolins, Sendebar, col·labora amb diverses formacions de música tradicional participant arreu tocant en diversos actes i festes.\nActualment imparteix classes de flabiol i gralla a l'Escola i Conservatori Municipal de Música Mestre Montserral de Vilanova i la Geltrú.\nÉs especialista en gaita i músiques tradicionals i històriques de la seva Catalunya natal. La passió per aquest instrument el porta a estudiar-lo des de diferents angles i contextos: l'organològic, el performatiu i l'antropològic.\nEn el camp de la reconstrucció històrica en Francesc ha portat a cap la recreació de gaites, alboques i tècniques d'interpretació d'aquests instruments en diferents períodes històrics, concretament els de l'Edat Mitjana i el Renaixement. Com a part d'aquest treball, Francesc col·labora amb els conjunts de música medieval Sendebar i Magister Petrus, amb els quals ha tocat en diferents lloc d'Europa, Estats Units i el Marroc.\nEn Francesc també ha actuat com a solista amb l'Orquestra Camerata XXI i l'Orquestra Simfònica de la BBC.\nHa gravat varis CDs i ha publicat articles sobre instruments musicals i la música en les festes religioses i seculars de Catalunya.\nLlenguatge musical i MIM-Música i Moviment\nNascuda a Valls el 1981. Titulada en Pedagogia per la Formació Musical Bàsica i General per l'ESMUC (Escola Superior de Música de Catalunya), i en Grau Mitjà i Elemental en l'especialitat de piano pel Conservatori Professional de Música de Tarragona.\nFormada tan en cursos de sensibilització musical del mètode Willems com de pedagogia musical a l'associació Orff-Schulwerk (a Barcelona, Madrid i San Francisco-Califòrnia) amb Verena Maschat, Sofía López-Ibor, Doug Goodkin, James Harding, entre d'altres.\nFormada també en direcció coral als cursos de la FCEC (Federació Catalana d'Entitats Corals) a Barcelona i a Segovia amb Pep Prats i Johan Duyck. Ha realitzat estudis de direcció amb Mireia Barrera i Lluís Vila, i de cant amb Àngels Balagueró. Actualment rep classes de cant de la mà de Glòria Coma.\nHa impartit tallers per nadons i fins a 3 anys a l'EMM Can Ponsic i a l'EMM Nou Barris de Barcelona, a l'EMM Pau Casals del Vendrell i a diferents biblioteques públiques de Barcelona.\nÉs formadora de formadors i ha impartit cursos per mestres a l'AEMCAT (Associació d'Ensenyants de Música de Catalunya), a l'EMM Pau Casals d'El Vendrell i a MEG (Minyons Escoltes i Guies de Catalunya) a Barcelona.\nActualment, és professora a Xamfrà Centre de Música i Escena i a l'EMM Can Ponsic, i col•labora habitualment a l'EMM Pau Casals d'El Vendrell. Dirigeix el cor de Xamfrà a Barcelona. Forma part de l'equip que ha dissenyat i desenvolupat El Teler de Música centre de recursos didàctics musicals.\nTitus (Òscar Prats)\nTimbal i Percussió de mà\nNascut a Reus al 1979, inicia els seus estudis musicals a l'Escola de Música del Centre de Lectura de Reus i, poc després, ingressa al Conservatori Municipal de Reus. Més tard, cursa a l'Aula de Música Tradicional i Popular (AMTP) Harmonia i Conjunt instrumental amb Conrad Setó, i Arranjaments amb Joan Moliner. Ha estudiat timbal i caixa amb Albert Carbonell i Quique Colmenar; percussió Mediterrània amb Andrea Piccioni, Mauricio Molina i David Mayoral; percussió llatina amb David Rincón, Luis Chacón i Daniel Forcada, ha fet també percussió corporal amb Javier Romero Naranjo a l'ESMUC.\nHa format o forma part dels Grups: Canya d'Or, Corylus Avellana Sac Project, Skatacrak, La Factoria del Bordó, Les Enfants, Ministrers de la Ciutat de Barcelona, Grup Estable de Percussió de l'AMTP, Aynulatac, Taberssió grup de percussió, i col·labora o ha col·laborat amb The McKensy's Clan Band, Tandarica Orkestar, Els Carreter, Ganxets, La Insonora, Ministrers SO NAT, etc.\nTambé ha participats en diferents enregistraments: Aynulatac "la maqueta" (2002), Canya d'Or "terços amunt" Discmedi Blau (2003), Canya d'Or "Viratges" (2013), World Music from Catalonia (2014), entre d'altres.\nActualment és mestre de percussió de l'Aula de Sons, l'Escola de Música Tradicional de Reus, de l'Escola Municipal de Música Tradicional del Penedès a l'Arboç, del CEIP Santa Anna de Castellvell.\nTítol Superior de Música, especialitat instruments de la música tradicional (ESMUC) i Màster en formació de professorat en la especialitat de Música. Ha treballat de professor d’ acordió diatònic a l’ Aula de Música Tradicional i Popular de la Generalitat a Vilaseca i Lleida, a l’ Aula de Sons de Reus i Lleida, a l’ Aula d’ Instruments Tradicionals de l’ Escola de Música de Tarragona, al Tecler de Tarragona, a l’ Aula d’ Instruments Tradicionals de l’ Anoia, a l’ Escola Municipal de Música Tradicional del Penedès a l’ Arboç i a la COMTCASE de Calaf. Inicia els seus estudis de piano a l’ Escola de Música de l’ Hospitalet de l’ Infant, posteriorment al Conservatori de Vila-seca i al Taller de Músics de Barcelona, on també estudia harmonia moderna i arranjaments. Els seus estudis d’ acordió diatònic es completen a l’ Aula de Música Tradicional i Popular de la Generalitat a Vila-seca i Barcelona, a més de diferents cursos amb acordionistes de prestigi pel nostre territori. Finalment obté el Títol Superior de Música a l’ ESMUC.\nHa format part i ha col·laborat en diferents formacions com ¨La Cafetera Exprés, Aynulatac, La Quartera (acompanyant l’ Esbart de Rubí en diferents festivals internacionals), o Txala, entre d’ altres projectes. Ha actuat en molts escenaris i festivals del nostre territori, a destacar al Palau de la Música Catalana, a l’ Auditori de Barcelona, al Teatre Bartrina, al Teatre Metropol, al Mercat de Música Viva de Vic, al FIMPT de Vilanova i la Geltrú, a la Fira Mediterrània de Manresa, al Tradicionàrius o al Festival Internacional de Trikititxa de Getxo (País Basc) entre molts altres.\nÉs el fundador i organitzador del Cap de Setmana Diatònic de Mont-roig del Camp desde l’ any 2007.\nHa composat la música de diferents documentals com ¨Mont-roig tornaveu mironià¨, ¨Horta: recapte picassiana¨, ¨Barraques de pedra seca¨, la banda sonora del dvd promocional de la candidatura de Tarragona a ser ciutat cultural europea l’any 2016, ¨Tarragona, la ciutat de l’eterna primavera¨, o la Cantata Infantil ¨Un estiu al Castell¨.\nGralla i Tarota\nInstrumentista i professor de gralla i tarota a diferents escoles de música tradicional (Aula de Sons de Reus, EMTP a l'Arboç, Vilafrnaca) també toca l'acordió diatònic, saxos i diferents flautes. És membre dels grups Canya d'Or - Grallers de Reus-, La Suterranya i Xarop de Canya amb els quals ha tocat arreu dels Països Catalans i Europa. Té la titulació de Grau Superior de Música de Catalunya (ESMUC). També col·labora habitualment amb Metralla, Ganxets - grallers del Baix Camp-, Bufalodre, Els Vinardells, la Big Band jove de l'escola de "Musics" de Tarragona, 21 Botons,...\nMogut pel seu interès en la cultura popular en general i el món de la imatgeria festiva en particular, s’inicia en el món de la música tradicional el 1997, amb l’assistència a un curs de timbal organitzat per la Xarxa de Centres Cívics de Reus. Més tard, segueix els estudis de percussió a l’Aula de Sons, Escola de Música Tradicional de Reus, on rep classes d’Òscar Prats "Titus", Quique Colmenar i Albert Carbonell i, cap al 2006, a l’Aula d’Instruments Tradicionals de l’Escola Municipal de Música de Tarragona, on estudia timbal i percussions de mà amb Pere Olivé. A part, assisteix a diversos monogràfics, tant de percussió clàssica com de percussions de mà, amb Feliu Ribera i Víctor Pedrol, i s’interessa per la percussió oriental en cursos de diversa durada, impartits per Mauricio Molina, David Mayoral, Andrea Piccioni i Yshai Afterman.\nDurant la seva trajectòria, ha format part de diferents grups (grallers del Carrilet, Grup Estable de Percussió de l'Aula de Música Tradicional i Popular, entre d'altres) i ha realitzat nombrosos cursos de percussió. Actualment forma part de diversos grups com Vitxets, grallers de Reus; l'orquestrina Faktoria Folk, la formació Stacatto o la banda Va de Vent.\nActualment és professor de timbal a l'Aula de Sons (Escola de Música Tradicional) de Reus i a EspaiTrad de Valls, tasques que combina amb nombrosos cursos de timbal i percussió tradicional en diverses iniciatives de diferents viles\nInici L'equip de professors


Arxius de detencions | Pàgina 2 de 2 | Diari La República Checa\nCau una banda falsificadora de documentació a Tarragona\nAgents de la Policia Nacional entrant al pis\nLa Policia Nacional ha descapçat una banda criminal que es dedicava a falsificar documentació administrativa i dades personal a la ciutat de Tarragona. L’operatiu policial ha detingut cinc persones, acusades de delictes de falsejament documental i delictes contra la Llei d’estrangeria.\nL’operació policial es va iniciar a principis del passat mes de juliol d’aquest any, quan els agents van tenir coneixement que una gran quantitat de ciutadans estrangers, majoritàriament d’origen magrebí, figuraven empadronats de forma fictícia en un pis de la capital tarragonina.\nEls investigadors van trobar molt sospitós que aquest empadronament en el domicili, només figurava amb l’objectiu de poder gestionar els expedients administratius, per a així obtenir documentació com la targeta sanitària gratuïta, regularització de la seva situació administrativa, sol·licitud d’ajudes econòmiques municipals, gestions en entitats de crèdit, entre altres.\nA més els agents també van trobar estrany el fet que es donés la circumstància de l’engruixat nombre de ciutadans estrangers que es trobaven empadronats en aquest pis, aproximant-se al centenar de persones. Als detinguts li han estat imputats els delictes de falsedat documental, passant dos d’ells a disposició judicial i quedant en llibertat amb càrrecs.\nTres arrestats a Torredembarra per violència masclista\nTres detinguts per violència masclista en un cap de setmana\nLa Policia Local de Torredembarra ha detingut tres homes durant el passat cap de setmana com presumptes autors de delictes de violència de gènere. Els agents van efectuar una detenció la nit de dissabte a diumenge i les altres dues durant la nit de diumenge a dilluns.\nLa primera de les detencions es va produir després de la denúncia de la víctima. La dona va traslladar-se al centre mèdic de Torredembarra acompanyada de les seves dues filles, on va ser atesa i es van iniciar els protocols de detenció. Els agents van aconseguir localitzar l’agressor i el van detenir durant la matinada.\nEl segon arrest es va dur a terme sobre la una de la matinada del passat dilluns, al Camí de l’Era. La mateixa víctima va sol·licitar ajut a la Policia Local tot i que l’agressor va intentar que no truqués, llençant el mòbil a terra. Un cop desplaçats al lloc, els agents van observar com la filla comuna, menor d’edat, havia presenciat els fets.\nLa tercera detenció es va produir al carrer de Pere Badia. La Policia Local va ser alertada per un veí que escoltava crits d’una dona i cops continuats. La víctima va haver de ser traslladada a l’Hospital de Sant Pau i Santa Tecla a causa de les lesions. Al detingut, sense antecedents, se li van comissar dues bossetes amb cocaïna i una amb haixix.\nREDACCIÓ8 Febrer, 2016\nQUATRE DETINGUTS PER ROBAR AMB VIOLÈNCIA A VILA-SECA\nQuatre homes van ser detinguts pels Mossos d’Esquadra acusats de cometre tres robatoris violents a Vila-seca. El jutge ha decretat presó per a dos d’ells.\nEl passat 23 de desembre, els quatre individus amb passamuntanyes van accedir a l’interior d’una finca sobre dos quarts d’onze de la nit, amb armes blanques i bats de beisbol.\nan agredir als residents i es van emportar dos telèfons mòbils, 870 euros, una destral, una carabina d’aire comprimit, una mira telescòpica i dues caixes de balins.\nEls agents, a més de les detencions, van escorcollar tres domicilis de Vila-seca i Tarragona i van recuperar setze telèfons mòbils, sis ordinadors, 300 euros, tretze ‘walkie-talkie’, una credencial del Cos Nacional de Policia i 3 destrals, entre d’altres.\nA més, altres gestions d’investigació han determinat que els detinguts formaven part d’un grup criminal dedicat a cometre robatoris violents i que estan relacionats amb dos robatoris més.\nUn, en un forn del Canonja on van sostreure un cotxe i 200 euros i, un altre, a les Borges del Camp, d’on es van endur vuit quilos de marihuana, un ordinador portàtil i una arma de foc.\nDesprés de declarar en seu judicial, el jutge va decretar l’ingrés a presó per a dos dels detinguts.\nEls agents donen per desmantellat el grup, però no descarten més detencions.


Materials a internet\nWeblog i Bitàcoles\nXeR-RÀDIO Pla d'entorn\nLA WIKI DE LA XER\nEL NOSTRE PODCASTING\nOmet Categories de cursosCategories de cursos\nSTAC CIUTAT VELLA\nSEMINARI EDUCACIÓ ESPECIAL\nTots els cursos ...Omet L'EDUWIKIL'EDUWIKI Omet GOOGLE APPS DE LA XERGOOGLE APPS DE LA XER NotíciesLA MOSTRA: LA IMATGE, UN LLENGUATGE QUE UNEIX per XER Ravalnet - Sunday, 6 May 2012, 19:01 El passat divendres 4 de maig s'ha dut a terme la mostra de vídeos "La imatge, un llenguatge que uneix" a la filmoteca.Un cop més s'ha demostrat que les escoles de Ciutat Vella van millorant les seves produccions audiovisuals.Aquí deixem unes fotografies de l'acte, només heu de clicar la imatge. PREMI A LA BIBLIOTECAper XER Ravalnet - Saturday, 4 February 2012, 12:37 Estem d'enhorabona! Ens han informat que ha estat premiada la biblioteca de Sant Pau amb el projecte els Experts de la Xarxa al Premi Lluis Carulla, Premis d'Educació en el Lleure. Moltes Felicitats a tots i totes els educadors i a l'equip de la Biblioteca Sant Pau i Santa Creu, l' Imma i la Gemma per apostar cada dia en ensenyar la passió per aprendre!\nReserveu-vos el proper 15 de març que és el dia d'acte de lliurament per celebrar-ho plegats.\nLa Fundació Lluís Carulla ha atorgat al programa 'Joves Experts' de la Xarxa de Lectura un dels sis Premis d'Educació en el Lleure que ha convocat enguany. El programa premiat, adreçat a nens i nenes de 8 a 12 anys, té com a objectiu fomentar l’interès pel saber i pel coneixement, alhora que es potencia el gust per la lectura i la comprensió lectora, despertant l’interès dels nens i nenes per a crear i consolidar una dinàmica de recerca i investigació sobre diverses temàtiques. Els Premis d'Educació en el Lleure s'atorguen a projectes i experiències que tinguin en compte i afavoreixin el sentiment de pertinença i el coneixement del país des d’un punt de vista lingüístic, cultural, geogràfic i històric. Així com a i niciatives que integrin el servei a la comunitat i l’aprenentatge de competències, habilitats i valors. L'acte de lliurament dels premis es durà a terme el proper dia 15 de març, a les set del vespre, a les cotxeres del Palau Robert de Barcelona.\nInformació des del Servei Educatiu CCCBper XER Ravalnet - Saturday, 12 November 2011, 16:23 Benvolguts amics,Us convidem a una sessió pràctica sobre les possibilitats educatives que ofereixen les exposicions de format audiovisual “Totes les cartes” i “Pantalla Global”. La sessió la farem el dimarts 15 de novembre, a les 18h, al CCCB.En aquesta sessió Ramon Espelt, assessor del CCCB en educació, ens mostrarà, a través d’exemples concrets, idees i recursos que obren diferents vies de treball amb els alumnes. També s’explicarà com utilitzar la plataforma web CCCB Educació per compartir i difondre els treballs realitzats als centres docents.L’exposició “Totes les cartes” permet treballar el format correspondència a través d’imatges filmades, un recurs que moltes escoles utilitzen entre elles.L’exposició “Pantalla global” permet donar expressió audiovisual a una reflexió sobre la societat actual, totalment immersa en el llenguatge de les imatges.\nRecursos sobre “Totes les cartes” a CCCBeducació.\nRecursos sobre “Pantalla Global” a CCCBeducació.\nMés informació sobre les exposicions.\nFORA MURALLES AMB LA RÀDIO A LES BIBLIOTEQUESper Anna Perez - Monday, 16 May 2011, 21:52 Després de tot un curs treballant el projecte Fora Muralles amb la ràdio ha arribat el moment de la trobada presencial: Diferents escoles s'han trobat a les biblioteques "Andreu Nin" del Gòtic, "Sant Pau i Santa Creu" del Raval, "La Fraternitat" de la Barceloneta i "Francesca Bonnemaison" de Casc Antic per explicar-se històries i contes.Ha estat molt bonic però sobretot ha estat una mostra més que projectes com la ràdio a les escoles ajuden a trencar el mur de la incomunicació. Tots junts fem Ràdio Ciutat Vella.\nFora Muralles amb la ràdio a les Biblioteques\nLA MOSTRA "LA IMATGE, UN LLENGUATGE QUE UNEIX"per XER Ravalnet - Monday, 16 May 2011, 21:33 Un any més s'ha celebrat la mostra de vídeos que han fet les diferents escoles de Ciutat Vella. Cada curs es veu com augmenta la qualitat de les produccions, i és que podem afirmar que el nostre districte és molt multimèdia.\nEntreu al bloc de "La imatge, un llenguatge que uneix" i mireu els vídeos. Molt bona feina!\n(Editat per Anna Perez - Sunday, 15 May 2011, 21:36)\nEspai de Formació i Experimentació\nEl joc de l'Ona\nObjectiusFòrum de la XeR\nFormulari d'inscripció als projectes\nLa imatge, un llenguatge que uneixXerRàdio. Pla d'entornFora Muralles\nPas a l'ESOEndevina, endevina\nEines de comunicació: Fòrums, xat i correu\nCanviem d'escola!, Ja som grans\nAvui Thursday May 23 23


Campionat de la Lliga Catalana 2015. Grup I Segona Divisió i grup II Segona Provincial – Flancderei\nCampionat de la Lliga Catalana 2015. Grup I Segona Divisió i grup II Segona Provincial\nEl passat diumenge dia 25 es van posar en marxa a les 9.30 del matí, al Centre Cultural “La Torreta”, els 16 rellotges d’escacs que donaven el tret de sortida als dos equips montmelonins de la Lliga Catalana d’Escacs. El primer equip es va enfrontar al Figueres B i el segon equip al Caldes B.\nEl primer equip va començar guanyant el primer punt després de la victòria d’en Jordi en poques jugades. Però en Toni va perdre un final que semblaven taules i en Carles Vendrell també tombava el rei en un final on es va quedar sense temps. En Marc va voler guanyar un final molt igualat on només va treure taules i en Nèstor va arribar a un final imposible de guanyar o perdre. Amb el marcador en contra, en Pau, qui va jugar una gran partida, en els destrets de temps li van fer un truquet on quedava perdut. Finalment en Carlos, al primer tauler, va fer taules amb peó de menys deixant el matx en 5.5 punts en contra. Les victòries d’en Raúl i Aleix van deixar el resultat final del matx en un ajustat 4,5 a 5.5.\nL’ equip B va fer una alineació històrica: tres noies als primers taulers, Diana, Laura i Natàlia i tres seniors : Serafín, Manolo i Javi. Manolo va guanyar amb contundència donant el primer punt a l’equip. Després van seguir els punts de Diana, Laura i Serafín. Natàlia qui havia quedat en una posició inferior va donar un tomb a la partida assolint el cinquè punt de l’equip. Finalment en Javi, qui jugava la seva primera partida federada, va guanyar la Dama del seu rival i seguidament va rematar la partida amb una gran tècnica. El resultat final del matx també és històric: 6 a 0.


Camina per Mallorca - Decàleg del bon excursionista\n1. Abans de sortir, informau-vos sobre el trajecte, el grau de dificultat, la distància, el desnivell, etc., així com de la meteorologia i de les hores de llum que tindreu disponibles. És recomanable dir a algú quin recorregut fareu i a quina hora teniu previst tornar. Triau el recorregut que més s’ajusti al vostre estat físic.\n2. Duis la roba adequada segons l’època de l’any. El calçat és molt important: ha de ser adequat i còmode. El calçat de carrer no és apropiat.\n3. Intentau dur una farmaciola petita de primers auxilis. Protegiu-vos del sol utilitzant protector solar, gorra i roba adequada.\n4. El telèfon mòbil és una eina molt útil, però pot no tenir cobertura en segons quines zones de muntanya. Duis alguna font de llum per si es fa de nit. Portau sempre un mapa de la zona.\n5. Si heu de caminar per la carretera, circulau per la vostra esquerra en fila índia i duis roba reflectant.\n6. Portau menjar i aigua suficient. L’aigua és imprescindible, especialment a l’estiu. No confieu en les fonts que pugueu trobar durant el recorregut; a causa de la pluviositat de Mallorca, solen estar seques o poden ser d’aigua no potable.\n7. Respectau la flora i la fauna. Si trobau tanques o portes, deixau-les tancades després de passar. No sortiu del camí marcat o senda reconeguda, ja que es provoca un dany considerable a la flora i al paisatge.\n8. Si duis cans o animals de companyia, portau-los en tot moment fermats i ben localitzats. Si us creuau amb un ramat d’ovelles, cabres, vaques, etc., guardau una distància de seguretat prudent, deixau que sigui el ramat el que marqui el ritme i no l’espanteu.\n9. Respectau les propietats privades i no hi entreu si hi ha un senyal de prohibició. Els senyals de prohibit el pas afecten, de vegades, només els vehicles, i els que indiquen àrees privades de caça no tenen res a veure amb els senderistes. La majoria dels itineraris, fins i tot els que segueixen camins públics, travessen propietats privades però no presenten problemes de pas.\n10. No crideu ni provoqueu renous innecessaris. No hi tireu fems, la naturalesa s’ha de gaudir amb respecte cap als altres i cap a la flora i la fauna que hi viu.\n11. Anau molt alerta amb el foc: encendre foc en època de perill (maig-octubre) o provocar un incendi és causa de delicte penal. No encengueu foc si no està permès expressament i, si ho feis, només als llocs indicats.


El CAP de Vilassar de Mar inaugura l’exposició Cuida’t les dents | InfoICS\n← L’Hospital de Viladecans crea Clau, una App per gestionar les incidències a infermeria\nEls residents de medicina i d’infermeria familiar i comunitària de Barcelona ciutat descobreixen a través de fotografies la salut de les persones a qui atenen →\nDurant el mes de febrer, les escoles de Vilassar de Mar podran visitar al Centre d’Atenció Primària Doctor Guillermo Masriera l’exposició “Cuida’t les dents”, realitzada per la Diputació de Barcelona, en què es dóna a conèixer la importància que té la salut bucodental per prevenir malalties. Durant la visita a la mostra, els alumnes també podran participar en diverses activitats a càrrec de professionals del CAP. La promoció d’hàbits saludables entre els infants és fonamental per a la conservació de les dents i de la boca durant tota la vida.\nA través de dos personatges -la Bruna i el Martí-, l’exposició permet descobrir als més menuts com són les dents, quina funció fan, què provoca les càries i com es poden prevenir. Gairebé tres de cada quatre nens tenen càries, cosa que converteix aquesta malaltia en un problema de salut molt important.\nL’exposició i les activitats que tindran lloc al CAP de Vilassar de Mar destaquen la importància de raspallar-se les dents després de cada àpat durant dos o tres minuts; de fer servir fil dental i col·lutori; d’evitar els aliments amb massa sucre, greix o sal, i de visitar el dentista un cop l’any.\nL’exposició arriba a Vilassar de Mar de la mà de la Comissió d’Estils de Vida Saludables, de la qual formen part l’Ajuntament, els centres educatius del municipi i les seves AMPA i el CAP Doctor Guillermo Masriera i Guardiola, que de forma periòdica organitza activitats per promoure hàbits i estils de vida saludables entre la població.\nAquesta entrada s'ha publicat en Notícia i etiquetada amb atenció primària, atenció primària Metropolitana Nord, CAP de Vilassar de Mar, CAP Doctor Guillermo Masriera i Guardiola, Cuida’t les dents, dentista, dents, Diputació de Barcelona, exposició. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


L'aigua de coco, la millor alternativa per a aquest estiu | ets el que menges\nL’aigua de coco, la millor alternativa per a aquest estiu\nAquest estiu, oblidem-nos dels refrescos, sucs i altres begudes ensucrades i aprofitem-nos de tots els beneficis de l’aigua de coco.\n22 de juliol 2020 per Redacció\nPensem en un tros de pizza, uns nachos o un pastís de xocolata i som molt conscients de l’efecte que poden generar en la nostra salut: pujada de pes, pics d’insulina, baixada d’energia posterior i un llarg etcètera. No obstant això, poca gent és conscient de l’efecte de les begudes en la salut.\nEls sucs, els refrescos ensucrats (i els que es fan dir “zero”, però que són plens d’edulcorants), l’alcohol o qualsevol líquid que ens passi pel cap que no sigui aigua. Ens els bevem sense gaire consciència i desconeixem que els seus efectes poden arribar a ser fins i tot pitjors que els dels aliments que abans hem citat. De fet, molta gent es fustiga per menjar-se un dia un tros de pizza, però continua bevent cada dia refrescos o sucs sense ser conscient de l’efecte que això provoca.\nAra que arriba l’estiu, és important que ens assegurem de mantenir una bona hidratació. Durant aquesta època de l’any és més fàcil suar i sentir set sovint (el cos ens avisa que necessita més líquids) i, si no anem amb compte i no ens mantenim prou hidratats, poden aparèixer símptomes com mals de cap, baixa capacitat de concentració, esgotament o baix rendiment físic, entre d’altres.\nEl problema és que algunes persones consideren que beure aigua és molt avorrit i, en canvi, la substitueixen per les begudes de què parlàvem abans. Però sabíeu que més enllà de l’aigua hi ha una alternativa deliciosa i refrescant? L’aigua de coco.\nL’aigua de coco és el líquid que es troba de manera natural a dins dels cocos joves (en madurar, aquesta part es va tornant cada vegada més sòlida i fibrosa fins a generar el que coneixem com la “carn” de coco). Tenen un sabor característic que pot variar segons l’espècie, maduresa del coco o lloc d’origen.\nBeneficis de l’aigua de coco\nL’aigua de coco té molts beneficis, com, per exemple, els següents:\nÉs una beguda molt refrescant, ja que conté força aigua.\nNo té sucres afegits (només inclou els de l’aliment en si) i és baixa en greixos.\nConté diferents electròlits, entre els quals destaquen el potassi i el sodi (tots dos imprescindibles per assegurar la contractibilitat del múscul esquelètic, el manteniment de l’equilibri electrolític i l’excitabilitat del sistema nerviós), encara que també conté magnesi, fòsfor i calci.\nÉs ideal per a esportistes, ja que conté força sodi i potassi, que ajuden a la reposició electrolítica durant i després de l’exercici.\nÉs apta per a persones veganes i vegetarianes i no conté gluten ni lactosa.\nCom podem triar una bona aigua de coco?\nLa millor opció seria beure aigua de coco acabada d’extreure del fruit, però sabem que és complicat aconseguir cocos frescos al nostre país, així que haurem de consumir la beguda envasada. Això sí, a l’hora de triar-la haurem de tenir en compte que:\nNo contingui sucres afegits. El coco ja té sucres de manera natural.\nQue no contingui additius. En algunes begudes de coco s’hi posen conservants o colorants. Cap dels dos és necessari, així que val més evitar-los.\nQue sigui ecològica per garantir la màxima qualitat del producte final.


Cançó d’autor, teatre i una cantada pagesa, al cartell de L’Illa a Escena | RadioIlla Notícies Formentera\nEts a:Home»Cultura»Cançó d’autor, teatre i una cantada pagesa, al cartell de L’Illa a Escena\nCançó d’autor, teatre i una cantada pagesa, al cartell de L’Illa a Escena\nBy Radioilla\t 31 enero, 2019 1 comentario\nEl Consell de Formentera, a través de l’àrea de Cultura, ha presentat avui el programa d’arts escèniques i musicals previstes per aquest inici d’any: «L’Illa a Escena». La consellera de Cultura, Susana Labrador, ha explicat que la Sala de Cultura (Cinema) acollirà sis propostes adreçades a diferents tipus de públic per «promoure i fomentar la vida cultural a l’illa. Hi haurà presència d’expressions artístiques, tant del món del teatre, com del musical, passant pels espectacles infantils».\nEl cicle s’inicia amb la «III Cantada Pagesa». La cantada oferta per l’àrea de Música Tradicional de l’Escola de Música i Dansa de Formentera comptarà amb la presència d’una quinzena de cantadors, tant de noves generacions com d’antigues que interpretaran cant formenterer glossat i redoblat.\nEl concert tendrà lloc dissabte 2 de febrer a les 20.30 h a la Sala de Cultura (Cinema) i l’entrada serà gratuïta.\nEl 16 de febrer, dins del projecte cultural Barnasants, festival internacional de cançó d’autor, Gemma Humet i Estel Solé presentaran «A cau de les paraules». Les dues artistes oferiran un viatge poètic i musical que sacseja les emocions. Solé a través de la seva poesia i Humet a través de les seves cançons.\nEl concert tendrà lloc dissabte 16 de febrer a les 20.30 h a la Sala de Cultura (Cinema) i l’entrada és gratuïta.\nTambé cal destacar que dins d’aquest programa la cantautora formenterera, Maria José Cardona, actuarà el pròxim dijous 7 de febrer a Barcelona al Harlem Jazz Club de Barcelona.\nPer acabar el mes, la companyia Javier Aranda presenta a Formentera «Vida», un espectacle de titelles per a nens a partir de 10 anys. L’obra combina moments plens de tendresa, tractats amb un humor elegant. L’espectacle ha estat guardonat amb premis com: Millor espectacle de Teatre Fira Internacional de teatre de Huesca, Premi al millor espectacle de petit format a Feten, Millor espectacle a la Fira de Titelles de Lleida, entre d’altres.\nL’obra es podrà veure dissabte 23 de febrer a la Sala de Cultura (Cinema) i té un preu de 3 euros.\nI al mes de març arriba a Formentera «Refugi», de la companyia eivissenca Clownidoscopio. Un espectacle sense paraules per a tota la família, on el duet format per David Novell i Monma Mingot utilitza els ingredients que millor domina —lirisme, enginy i jovialitat— amb les més acurades tècniques de clown, per a recrear una mirada aguda, delicada i intensa, per les relacions humanes.\nL’espectacle es podrà veure el 9 de març a les 18.00 h a la Sala de Cultura Cinema i té un preu de 3 euros.\nPer últim, a final de març a Formentera es representarà «La Classe», de la companyia El Somni Produccions. La classe planteja un viatge a través de la vida de dos amics, dos adolescents companys de pupitre als quals anirem seguint al llarg de tota la seva vida. Una obra que parla de molts de temes, tots ells presents en les nostres vides.\nLa classe es podrà veure dissabte 30 de març a les 20.30 h a la Sala de Cultura (Cinema) i té un preu de 5 euros.\nEl mes d’abril arriba a Formentera el segon dels concerts de BarnaSants. Giorgio Conte i Joan Isaac presenten «Dues cultures, un sol mar». Les veus d’Isaac i Conte se sumen en aquests concerts especials per retre homenatge a la cançó d’autor italiana i catalana. Ho faran com si fossin dos mercaders venecians: intercanviant-se aquest material tan valuós que són les cançons. El Mediterrani els uneix i reuneix.\nEl concert es podrà veure el dissabte 13 d’abril a la Sala de Cultura (Cinema) i l’entrada és gratuïta.\nLa consellera ha agraït el suport de l’Institut d’Estudis Baleàrics per a la difusió de les arts escèniques que ha fet possible la realització d’aquest programa que «esper que gaudeixin tots els formenterers i formentereres».\nDe quan a Formentera es «robaven» les al·lotes\nDilluns obre portes l’exposició col·lectiva ‘Orígens’, amb set creadors de Formentera\nPingback: 25 cantadors participaran en la III Cantada Pagesa | RadioIlla Notícies Formentera\nSuperant la ludopatia: «Quan no mires a fora sinó cap endins, la vida canvia molt»


Califòrnia ordena als seus 40 milions d'habitants quedar-se a casa\nEl governador imposa un confinament com el d'Espanya, en la mesura més dràstica presa als EUA\nTim Arango - Jill Cowan / The New York Times\nEl governador de Califòrnia, Galvin Newsom. Reuters\nLos AngelesL’estat més poblat dels Estats Units ordena que els seus residents es quedin a casa. El governador de Califòrnia, Gavin Newsom, va ordenar dijous a la nit als seus 40 milions d'habitants que es quedin confinats a casa seva durant les pròximes setmanes, ja que l'estat s'enfronta a un repunt del coronavirus. L’ordre suposa la mesura més dràstica que qualsevol governant dels Estats Units ha pres per controlar l'epidèmia, i una decisió que el governador de Nova York, Andrew M. Cuomo, que té molts més casos que Califòrnia, es resisteix encara a prendre.\nNewsom va fer l’anunci des del centre d’operacions d’emergència de l’estat, a Sacramento, on els equips d’emergència coordinen la resposta a incendis i terratrèmols, i va parlar molt clarament del risc que suposa el coronavirus per a la població.\nSegons els models predictius de l'estat, fins al 56% dels californians, és a dir, més de 25 milions de persones, podrien arribar a estar infectats en les pròximes vuit setmanes, va dir Newsom: "Crec que és hora que us expliqui el que li dic a la meva família". "No és un estat permanent, és només un moment en el temps", va dir. "Mirarem enrere i veurem que han sigut decisions fonamentals".\nNewsom va dir que la majoria de les botigues minoristes, incloses les que hi ha en grans centres interiors, hauran de tancar a tot l'estat. També estan tancades la majoria d’oficines corporatives. Les úniques excepcions seran els bancs, botigues de queviures, farmàcies i bugaderies.\nDes del govern estatal, van subratllar que l'ordre no és una prohibició total sinó que la gent pot sortir a caminar sempre que mantingui sis metres de distància i sigui per anar a comprar a botigues de queviures.\nEls treballadors sanitaris i els treballadors municipals essencials, com els conductors d’autobusos i altres, continuaran treballant.\nA principis de la setmana, diversos comtats de la zona de la badia de San Francisco, juntament amb Sacramento, ja van emetre ordres per confinar els seus residents, tot i que amb les mateixes excepcions que també s'apliquen a l'ordre estatal.\nLes noves normes a Califòrnia són les més dràstiques del país i segueixen els exemples de mesures preses a Europa, sobretot a Itàlia, on el nombre de morts de l'implacable coronavirus dijous va superar ja el de la Xina.\nJust abans que ho anunciés Newsom, el comtat de Los Angeles ja havia anunciat també la seva pròpia ordre de confinament. Amb tot, el funcionament de les ordres no està clar i no hi ha penalitzacions, però el govern confia que la gent faci cas a la recomanació i apunta que hi ha una enorme pressió social contra aquells que desobeeixin el confinament.\nNewsom també va assegurar que el seu estat actuaria policialment i de forma dura contra els atacs xenòfobs contra els asiàtics. "Som millors que això", va dir.\nLes directrius de dijous es donen després de diversos dies en què els líders de Califòrnia, tant a nivell estatal com local, han anat endurint gradualment la vida pública, tancant bars, cellers, gimnasos i sales de cinema i ordenant als restaurants que tanquin els menjadors i passin a l'entrega a domicili. Diumenge a la nit, l’alcalde de Los Angeles, Eric Garcetti, va anunciar que tots els bars tancarien i que els restaurants només podrien fer menjar per lliurar a domicili. En els últims dies també ha estat demanant a la gent que teletreballi.\nNewsom va publicar una carta que havia enviat al president dels EUA, Donald Trump, per demanar-li que desplegués un vaixell hospitalari al port de Los Angeles per estar preparats per a un probable augment de les hospitalitzacions a causa del brot de coronavirus que s’esten ràpidament.


CONSELL D’ACTUACIÓ DAVANT L’ONADA DE CALOR – Castellvilarenc.info\n•Utilitzeu algun tipus de climatització per refrescar-vos i refrescar l’ambient (ventiladors, aire condicionat, ventalls, etc.). Si no teniu aire condicionat, mireu de passar com a mínim dues hores al dia en llocs climatitzats (biblioteques, cinemes, etc.).\n• Vigileu en els trajectes amb cotxe durant les hores de més sol i no hi deixeu els infants amb les finestres tancades.\nLimiteu l’activitat física a les hores de més calor\n• Beveu aigua i sucs de fruita tant com pugueu, fins i tot, sense tenir set.\n• No preneu begudes alcohòliques.\n• Eviteu els menjars molt calents i els que aporten moltes calories.\n• Mireu de visitar-los un cop el dia.\n• Si prenen medicació, reviseu amb el seu metge si pot influir en la termoregulació i si s’ha d’ajustar o canviar.\nQuines són les persones que tenen més risc de patir una onada de calor?\n• Persones més grans de 75 anys.\n• Persones amb discapacitats físiques o psíquiques i limitacions de mobilitat o\n• Persones que realitzen un activitat física intensa.\n• Persones que hagin de romandre o fer activitat física a l’aire lliure (incloses les activitats laborals).\n• Persones amb hipertensió arterial, diabetis, malalties cardiovasculars, malalties respiratòries (MPOC, bronquitis), malalties renals, malaltia de Parkinson, malaltia d’Alzheimer, obesitat o d’altres de cròniques.\n• Persones que prenen medicaments especials (tranquil·litzants, antidepressius, psicòtrops o diürètics).\n• Persones amb problemes mentals i de conducta deguts al consum de substàncies psicoactives o alcohol.\nOn us podeu d’informar?\n• Informeu-vos sobre els horaris dels centres d’atenció primària que teniu més a prop, tant del vostre municipi com del lloc on aneu de vacances.\n• Recordeu el número de Sanitat Respon (902 111 444), que us pot atendre diàriament, durant les 24 hores. Per mitjà d’aquest telèfon, us indicaran els centres sanitaris oberts i us donaran consells de salut.\n• Recordeu que a les oficines de farmàcia podeu obtenir informació sobre com es poden evitar els problemes causats per la calor.\n• Seguiu les prediccions meteorològiques que us puguin anticipar els dies més calorosos.\n• Acudiu amb antelació als professionals sanitaris i socials per prevenir els possibles problemes per a la vostra salut.\nL’agost començarà amb una onada de calor


Halima Begum (1472 (Gregorià)–)\nAli Mirza, Ismaïl I de Pèrsia\nXaïkh Haydar fou el cinquè xaïkh safàvida, fill de Shaykh Djunayd i de Khalidja Begum (que era germana de l'emir ak koyunlu Uzun Hasan). Va succeir el seu pare davant de la confraria (tarika) safàvida a Ardabil el 1460.\nCom ja havia fet el seu pare el 1459, va dirigir unes expedicions al Caucas, segurament contra els alans i els kabardians i circassians i per això va haver de travessar el territori dels shirvanshahs que el 1459 havien matat a Shaykh Djunayd en oposar-se a l'expedició. Va fer tres expedicions: el 1483, el 1487 i el 1488. El shirvanshah Farrukhsiyar li va donar dret de pas les dues primeres però a la tercera la situació devia ser diferent i Haydar va atacar la ciutat de Shamakhi; el shirvanshah va demanar socors al seu gendre l'emir aq qoyunlu Yakub que d'altra banda era cunyat de Haydar. Yakub va donar suport al seu sogre i va enviar un contingent a les ordes de Sulayman Bidjan-oghlu, que unit a les forces del shirvanshah, va derrotar els safàvides el 9 de juliol de 1488 a la vora del riu Rubas, al Tabarsaran, al sud-est de Derbent. En la batalla va morir Shaykh Haydar. El seu cos fou rescatat el 1509 per Ismail I i enterrat al mausoleu safàvida a Ardabil.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Xaïkh_Haydar&oldid=30034753»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 abr 2022 a les 22:06.


Heidi's Bed & Breakfast York Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n7 Southlands Rd, Area d'Scarcroft, York, Regne Unit - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Heidi's Bed & Breakfast\nAl visitar York, vosté es sentirà com a casa a Heidi'S Bed And Breakfast, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Museu del Castell, Torre Clifford's, Museu Castell de York.\nEl Heidi'S Bed And Breakfast, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei de bugaderia, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil, camp de golf (a 3 km), pistes de tennis. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Heidi'S Bed And Breakfast.


Apartment Barbat Croatia IX Rab Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nApartment Barbat Croatia IXBarbat, Rab, Croàcia - Veure al mapaNotable7,9Basada en3comentarisApartment Barbat Croatia IXVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 12 fotos\nAl visitar Rab, vosté es sentirà com a casa a Apartment Barbat Croatia IX, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Barbat Croatia IX asseguren una estada plaentera als seus clients. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Apartment Barbat Croatia IX.\nApartment Barbat Croatia IX


Bacallà amb ceba confitada amb vermut\nUna recepta molt gustosa que sorprendrà tothom, ideal com a segon plat\ndivendres, 25 de gener 2019 - 06:00h\nBacallà amb ceba confitada amb vermut. | Nototsonpostres.cat\nJa és 25 de gener i com cada mes en aquest dia tenim a punt des de NototSonPostres.cat una nova recepta que publiquem a TarragonaDigital i CatalunyaCuina, i sempre una recepta amb Vermut Miró. En aquesta ocasió us proposo un segon plat, un bacallà cuit a baixa temperatura i amb el vermut com a acompanyament. El vermut que hem fet servir és el Vermut vermell MIRÓ i per donar el toc final hem fet servir unes perles de vermut, unes esferificacions de vermut: 0.6 centilitres de vermut reserva etiqueta negra envoltats d'una fina i delicada pell de gelatina que esclata al contacte amb el paladar o en el nostre cas, per l'escalfor del plat.\n— 4 talls de bacallà, dessalat.\n— Oli d'oliva verge extra.\n— Herbes aromàtiques\n— 4 cebes grosses\n— 4 cullerades de vermut vermell MIRÓ\nPassos a seguir per fer el bacallà amb ceba confitada amb vermut\nEs tracta d'una recepta que triomfarà a la vostra taula i que no és molt costosa de fer. Simplement hem de seguir uns senzills passos a l'hora de cuinar el bacallà que trobareu explicats molt detallament al blog NototSonPostres.cat. Veure com amb aquest mètode per cuinar el bacallà quedarà molt bo. A més, en aquest cas afegir el vermut és una gran idea, perquè la combinació entre tots dos sorprèn a la vegada que el fa deliciós. Recordeu, com sempre, que és molt important utilitzar ingredients de primera qualitat perquè els vostres plats siguin exquisits, entre els quals no hi pot faltar el Vermut Miró. Podeu seguir els passos per fer la recepta clicant en aquest enllaç.\nReceptes que també et poden interessar...\n— Olives gordal farcides d'anxova i gelatina de vermut\n— Coc de taronja i vermut Miró\n— Risotto de carabassa i camagrocs amb vermut


VampiriaDeProfundis: L'espectacle del Vampir\nL'espectacle del Vampir\nConfesso que, darrerament, està essent bastant difícil trobar literatura vampírica que pagui la pena de ser llegida. Després de Déjame Entrar sospito que costarà bastant tornar a llegir res que tingui una altura semblant...\nMentre, he fet una petita incursió a una de les meves llibreries preferides i he trobat algunes coses que aniré comentant així me les vagi empassant.\nUna d’elles és El espectáculo del vampiro de Richard Laymon, guardonada al 2001 amb el premi Stoker.\nL’argument es desenvolupa a un poblet perdut dels Estats Units en una atmosfera que bé podria haver estat destil·lada per l’Stephen King, per allò que mentre passes fulls t’assalten intermitentment pensaments sobre l’estat psicosexual de l’autor (mort el mateix any que li varen donar el premi...)\nL'acció està ben desenvolupada amb un toc un xic recurrent a l’imaginari sexual adolescent, sense arribar però a agafar aquella insuportable tonalitat pastel que comença a estar de moda...\nAdolescents, un misteri gòtic, pares distrets, un malvat, un cant a l'amistat i accions heroiques conformen una història que es troba a mig camí entre Tom Sawyer i Los Cinco.\nUn retorn a temps passats...que es pot llegir.\nPublicat per Dampyr Etiquetes: Literatura, novel·la en 23:23\nAnna 14 de juny de 2009, a les 10:43\nAquest estiu és una de les fites literàries que tinc: introduir-me en aquest món de vampirs. Sempre l'he vist fosc i tètric, però quan l'expliques es torna suggerent. Així que buscaré els moments per anar-lo descobrint.\nDel bagul dels records


Incendi d'alfals en una nau industrial d'Ivars d'Urgell\nActualitzada 16/08/2019 a les 09:56\nEl foc va obligar a tallar la carretera LV-3333 en els dos sentits\nUn incendi en una nau industrial que acollia a l’interior bales d’alfals va obligar ahir a tallar en els dos sentits de la marxa la carretera LV-3333 que connecta Ivars d’Urgell amb Vallverd, poble del seu terme municipal.\nEl foc es va originar fora de les instal·lacions en una deshidratadora d’Aldahra, empresa líder del sector, i va acabar entrant a la nau, que va activar automàticament els aspersors contra incendis, que no van poder evitar que les flames es propaguessin per l’interior. L’avís de l’emergència es va produir a les 12.34 hores i fins al lloc dels fets es van traslladar deu dotacions dels Bombers de la Generalitat, agents de la Policia Local, ambulàncies del Sistema d’Emergències Mèdiques i diverses patrulles dels Mossos d’Esquadra, que van tallar la carretera adjacent, l’LV-3333, per facilitar els treballs d’extinció dels bombers i garantir la seguretat dels veïns.\nFins i tot l’ajuntament d’Ivars d’Urgell va fer una crida als veïns a través dels seus perfils de Twitter i Facebook perquè no s’atansessin a la zona afectada en cas de no ser estrictament necessari i tanquessin portes i finestres perquè no els entrés el fum als habitatges.\nA banda del farratge, no es van haver de lamentar més danys materials ni personals. Cap a les 18.00 hores els bombers van donar per perimetrat l’incendi.\nAl tancament d’aquesta edició els serveis d’emergència continuaven remullant les restes de l’incendi i la carretera continuava tallada al trànsit.


Carreras Botigues | Carreras Botigues\nSeleccionem sempre els millors materials per a cada temporada\nLa nostra botiga compta amb una selecció de roba, calçat i accessoris, peces atemporals amb una confecció ideal per romandre en el teu armari per molt temps, primant sempre la comoditat l’estil i el luxe.\nEquilibri de simplicitat i elegància\nEncant clàssic i atractiu fora de sèrie , una combinació perfecta de color i qualitat. Peces que aconsegueixen tenir èxit en la seva ànima altament sofisticada, un equilibri perfecte entre la simplicitat i elegància.\nPeces atemporals amb un estil sofisticat i elegant\nEns distingim per seleccionar el detall les peces de cada col·lecció reflectint un estil atemporal i sense edat, preocupant d’incorporar sempre els millors teixits i les últimes tendències en elegància i sofisticació per al dia a dia amb un toc casual i actual.\nT’oferim un assessorament personalitzat, per trobar el teu look ideal adaptat al teu estil, primant sempre la comoditat i l’elegància en cada un d’ells\nSelecció de les marques més elegants i atemporals\nOferim una selecció de marques històriques i emergents en què creiem combinen millor amb l’estil particular dels nostres clients, amb les millors qualitats i teixits.\nProductes exclusius per clientes CarrerasShop\nAccedeix abans que ningú a vendes de productes exclusius de venda anticipada només disponibles per als socis de la nostra comunitat CarrerasShop.\nReferents d'elegància i estil a Terrassa\nA CarrerasShop som una signatura amb forts valors de tradició i de la moda del luxe per l’ home i la dona, al centre de Terrassa on trobaràs diferents estils i les últimes tendències, sent un referència d’elegància i sofisticació a la nostra ciutat. Una marca fruit de la convivència de la tradició dels nostres valors i dels que dia a dia també aporten els nostres clients, sent ells el nostre valor principal.\nBenvinguts i benvingudes a CarrerasShop\nLa botiga de roba de luxe i elegància de Terrassa, coneix-nos i vine a visitar la nostra botiga.