Es descobreix una placa amb els noms de tots els patrocinadors.\nRosa Maria Pujol i Montserrat Morera © Juanjo Compairé\nEl Teatre de Sarrià es va començar a remodelar a partir de l’any 2011, amb un pressupost que la seva junta va estimar en més d’1,7 milions d’euros, pressupost que va córrer a càrrec fonamentalment de l’Ajuntament, la parròquia de Sarrià, la Generalitat i La Caixa.\nEls socis del teatre també hi van col·laborar apadrinant les butaques. Podem veure que ara algunes d’elles porten una placa al darrere amb el nom del patrocinador que, sovint, és una família.\nPresentació del nou trimestre\nEl dia 2 d’octubre es va estrenar el curs 2018-2019 amb un concert del cor de cambra Dyapason. Abans, però, l’acte va començar amb unes paraules de la presidenta del teatre, Montserrat Morera, i de Rosa Maria Pujol, sòcia de l’entitat. La sala presentava un aspecte magnífic, gairebé plena, amb gent que sentia com a seu aquest acte i la institució.\nRosa Maria Pujol va presentar un programa trimestral molt atapeït, remarcant algunes de les entitats que hostatja el teatre, com ara l’Estel de Nazaret, l’Esbart, els grups de teatre aficionat, la Bambolina, el Teatregem, el Guió en Blanc, els tallers de teatre infantil, l’Orfeó (guardonat recentment amb la Creu de Sant Jordi), el club de futbol, etc.\nJunt amb el programa de mà els assistents van rebre un sobre per fer aportacions voluntàries al teatre, atès que la pròxima fita és obtenir un equip de projecció, d’un cost aproximat de 18.000 euros, que esperen recaptar mitjançant petites donacions.\nEl concert, la placa i el sopar\nPer acabar, el concert del cor ens va passejar —de la mà del director Teodor Roura i del pianista Lluís Roselló— per la Itàlia de Rossini i la Rússia de Rakhmàninov, per aterrar després a Catalunya, amb les cançons de Toldrà i de Morera en els bisos. Tot seguit es va descobrir al fons de la sala una placa amb els noms de tots els patrocinadors del teatre. La nit es va arrodonir amb un sopar amb tots els assistents.\nComprovem que la vida social de Sarrià —posada de manifest ara a la Festa Major— gaudeix de bona salut. Llarga vida al Teatre de Sarrià!


Carn de vedella amb salsa - Recepta de myTaste\nUn senzill plat ambcarn, vestit de festa. gotas de aceite y cocer la carne. Escalfeu la planxa amb unes gotes d'oli i coeu la carn\nRetirar la carndel forc i posar-la en un safata de forn, untar-la bé amb la mostassa a l'antiga pel damunt i espolvorejar-hi al damunt el sucre morè\nVa quedar una carn en salsa boníssima, amb un brou per a sucar-hi dues barques de pa. Quan estiguen els bolets ben sofregits, els aboquem (junt amb l'all) a la cassola de ferro i continuem coent fins que quede la carn ben tendra\nPer fer la salsa d'Oporto, sofregiu els retalls devedella, amb una mica d'oli. de retalls devedella. Torneu a posar el brou al foc, per espessir-la, amb la nou de mantega i amb la maizena desfeta en el mateix brou\nEs talla la carn a rodantxes gruixudes i es dipositen en una safata pel forn, ambsalsade ceba en un costat i puré de patates a l'altre\nAquest dissabte preparem una salsade ceps per acompanyar un filet, és una preparació força senzilla però que millora i molt qualsevol carn\nFem els bistecs en una paella amb una mica més d'oli que de costum. Molt fàcil i ràpida de preparar. Quan el pebre estigui una mica sofregit hi afegim la nata líquida per cuinar amb una mica de sal\nÉs un plat molt senzill de preparar, és com preparar una salsaamb tomàquet i picolat per a macarrons i posar-la entremig de dues capes de puré de patates\nHo barregem bé i amb aquest preparat untem la carndevedella. Tallem la carn i l'acabem de coure amb la mateixa salsa\nEn aquest punt hi aboquem la crema de llet i el concentrat decarn,. A una altra paella amb unes gotes d’oli courem\nEn una paella amb un rajolí d’oli d’oliva, quan està ben calenta, hi posem el filet amb una mica de sal\nTires de Carn de Porc amb salsa de Nata, Bolets i Fideus\nCol•loca les tires decarnamb els bolets en una plata de servir i escampa els daus de tomàquet pel damunt\nSalpebrem la carn picada i la barregem amb. Trossegem el foie micuit i l’incorporem al cassó deixant que es fongui i s'integri en la salsa, movent amb una espàtula de tant en tant, ho salpebrem al gust


Concert de Ginestà al Festival Cruïlla, el 9 de juliol a Barcelona\nDes del cor: Ginestà al Festival Cruïlla 2022\nL’estiu és més estiu amb les cançons de la Júlia i en Pau. Per això quan escoltem cançons com L’Eva i la Jana no podem evitar recordar els moments inoblidables de les vacances. Ginestà ens ha portat Suposo que l’amor és això, el seu tercer disc amb regust de bon temps i no podia faltar al Fòrum aquest juliol.\nEls germans més estimats del pop català ens porten la seva música amb loops electrònics i sintetitzadors inspirats en la dècada dels setanta, descobrint una nova sonoritat i estil visual però sense perdre l’essència. I és que la proximitat i tendresa tan característiques de Ginestà fan que cada cançó t’arribi al cor.\nGinestà va presentar el seu nou directe al Cruïlla Primavera, i ara torna al Festival Cruïlla 2022, el dissabte 9 de juliol. Escoltarem el bo i el millor de la banda, que aconsegueix emocionar-nos i fer-nos ballar al mateix temps!


El Vendrell. La Cultura: Un cap de setmana ple d’activitats al Museu Deu\nAquest proper cap de setmana, el Museu Deu del Vendrell acull i col·labora en diverses activitats.\nEl divendres dia 26 de maig, a partir de les cinc de tarda i fins a les vuit del vespre, el Museu Deu col·labora amb Emociona’t, una festa de les emocions organitzada pel Projecte de Menjadors Educatius contra l’exclusió social de l’Ajuntament del Vendrell amb la Ballaruga, en diversos tallers. A dos quarts de vuit, al jardí, tindrà lloc un concert de bols tibetans a càrrec de Neus Navarro, psicòloga i coach. L’entrada a tots els actes és gratuïta i pot assistir-hi tothom.\nD’altra banda, el dissabte 27 de maig, a les dotze del migdia, el Vinseum organitza “Convidades a Mirar” i el Museu Deu es desplaça fins a Vilafranca per participar en aquest cicle, que trimestralment convida a diferents dones treballadores per donar a conèixer el museu i les seves col·leccions d’altra manera. Núria Payán, directora del Museu Deu, conjuntament amb Núria Ballester (Museu Pau Casals del Vendrell), Vinyet Panyella (Museus de Sitges) i Mireia Rosich (Biblioteca Museu Victor Balaguer de Vilanova i la Geltrú), hi col·labora. Aquest mateix dia, el Museu Deu també col·labora en la trobada d’instagramers al nucli antic del Vendrell que organitza la Regidoria de Turisme.\nFinalment, el mateix dissabte, a la tarda, hi ha programat un concert a l’emblemàtica sala de les catifes, a càrrec del Cor Joves Veus. En aquest concert es podrà gaudir de tres blocs ben diferenciats. El primer, de caire més popular, amb un conjunt de cançons tradicionals catalanes, com La Filadora o En Pere Gallerí. El segon bloc consta de peces extretes de bandes sonores de pel·lícules i musicals ben conegudes, com Edelweiss de “Sonrisas i Lágrimas” o Vois Sur ton Chemin de “Los Chicos del Coro”. I, l’últim, serà un conjunt de cançons compostes per Josep Vila amb poemes de Miquel Desclot, les quals ja són unes obres ben conegudes en el panorama coral català. Tot el concert es farà amb l’acompanyament al piano d’Albert Recasens.\nEl Cor Joves Veus va néixer al Vendrell el 1989 i està format per un grup de nois i noies. La seva trajectòria musical és ben coneguda a la zona, sobretot per espectacles musicals com Espai Buit (2004) o La Resposta (2010), així com la participació al Certamen Coral de Cocentaina i concerts a l’Alguer i a Roma. Sempre ha participat en els ja tradicionals concerts de Santa Cecília i de Nadal juntament amb la Coral Infantil El Petit Estel i el Cor Orfeó Parroquial del Vendrell. Actualment, està format per 18 noies d’entre 15 i 25 anys sota la direcció de Xavier Solé González. Xavier Solé González és graduat en Enginyeria en Tecnologies Industrials per la UPC i compagina les seves tasques cientificotècniques amb la música.\nMuseu Deu. Plaça Nova, 6.\nwww.museudeu.com / museudeu@elvendrell.net\nPublicat per Regidoria de Cultura a 8:11


El CEDIM dissenya una porta interior per a l'Hotel Casa Fuster de Barcelona\nRealització de la porta per al Restaurant Galaxó de l'Hotel Casa Fuster al taller d'ebenisteria. Foto: Hotel Casa Fuster ****\nEl Panot Restaurant de l'Hotel Casa Fuster de Barcelona, dirigit pel conegut xef Marc Ribas llueix, des de fa uns dies, una nova porta d'estil domenequià realitzada a partir d'un estudi tècnic del Centre d'Estudis Lluís Domènech i Montaner. Fa mesos, la direcció de l'establiment hoteler barceloní va encarregar al CEDIM un disseny de tancament per al restaurant de l'hotel ja que es desconeixia com eren les portes originals que havia tingut l'antiga sala d’estar de la família Fuster.\nRealització de la porta. Foto: Hotel Casa Fuster ****\nCom que el principal inconvenient era la manca de fotografies de l’interior de l’edifici en el seu estat original, la restauradora de béns culturals Gemma Martí (CEDIM) s'encarregà de fer l'anàlisi de diferents portes dels edificis de Domènech i Montaner a fi de determinar l’evolució estilística que havien anat fent aquests elements.\nLa conclusió final de l'estudi va determinar que les portes interiors de la Casa Fuster deurien ser models similars als de la Casa Gasull, Casa Domènech o Solà Morales d'Olot ja que són les darreres obres de l'arquitecte. És per això que es va recomanar que la nova porta de l'Hotel Casa Fuster es realitzés amb gran simplicitat en les línies davant el decorativisme que havia caracteritzat el modernisme floral domenequià d'inicis de segle XX. El CEDIM va recomanar que la porta s'estructurés amb una tarja superior fixa i amb una porta d’una fulla que comptés amb un medalló central i va proposar dos possibles models. El primer disseny plantejava una porta amb testera formant un arc de mig punt, similar als tancaments interiors de la Casa Gasull de Reus o els del darrer pis de la Solà-Morales d'Olot; mentre que el segon model presentava una porta acabada amb un arc rebaixat, com la que havia tingut com a cancell la Casa Domènech de Canet de Mar.\nL’Hotel Casa Fuster, amb l’assessorament dels seus ebenistes, finalment es van decantat pel segon model de porta i ja la podem veure instal·lada a l'entrada del Panot Restaurant.\nPorta del Restaurant Galaxó, tot just acabada d'instal·lar. Foto: Hotel Casa Fuster ****\nAquest matí, l'escriptor Xavier Mas (CEDIM) ha presentat la ponència "Iniciativa i participació en el folklorisme a Canet de Mar. L'aportació de Lluís Domènech i Montaner i la seva família a la reactivació de les festes populars" dins la XIII Trobada d'entitats de recerca local i comarcal del Maresme, que s'ha celebrat a Cabrils.\nMas ha explicat, de forma sintètica, la relació de Domènech amb el mite de les deu mil verges que se celebrava a la Casa Forta de Canet i ha apuntat que la processó de les Verges va contribuir a recuperar i fomentar antigues festes tradicionals locals.\nLa ponència es publicarà l'any vinent en un volum que es podrà adquirir en la XIV Trobada d'entitats de Recerca.


El poble d'Amer s'autobateja durant unes hores com "Tortosa" - Imagina Ràdio\nEl poble d’Amer s’autobateja durant unes hores com “Tortosa”\nAmer desert. El petit poble natal de Puigdemont, amb uns 2.200 habitants, ha rebut amb persianes abaixades i carrers buits la visita dels representants de Ciutadans. L’acte ha acabat sense incidents i abans del previst.\nLa líder de l’oposició de Ciutadans, Inés Arrimadas, ha anat aquest migdia a Amer, el poble del president Puigdemont, amb diputats i representants del partit. Arrimadas hi ha estat vint minuts i, enmig d’un fort desplegament policial, ha anat fins a la plaça on els comerços han tancat com a senyal de protesta. Un cop han acabat les declaracions d’Inés Arrimadas, han tornat a obrir.\n“Fer un Tortosa”\nL’independentisme havia fet una crida a “fer un Tortosa” en el poble natal de Puigdemont, una expressió que fa referència a fer el buit als actes de Ciutadans per negar-los atenció mediàtica. Una iniciativa que es va fer per primer cop a Tortosa al juliol d’aquest any, en contraposició als actes de protesta que s’han viscut en altres actes de la formació, com el que es va fer al poble de l’exconsellera Dolors Bassa, empresonada a Alcalá Meco.\nLa crida a “fer un Tortosa” s’ha traduït en diversos cartells que avisaven que avui “el festival de circ era a Girona”.\nPla general d’Inés Arrimadas passejant per Amer aquest dissabte 16 de febrer de 2019. (Horitzontal)\nArticle anteriorUn periodista ebrenc i la seva parella, encallats a Ucraïna amb el seu nadó de gestació subrogada\nArticle següentPresentació aquest divendres de Simó Falcó com alcaldable d’Esquerra a l’Aldea


Estrena del ball de Marcos Vicente | Escola La Vitxeta\nEl passat dimecres, 23 de setembre, els alumnes de 6è van representar el ball parlat de Marcos Vicente dins dels actes de les festes de Misericòrdia. Aquest any el lloc va ser al parc de Mas Iglesies, amb una capacitat de 300 persones que havien sol·licitat entrada prèvia, per poder garantir les mesures de seguretat derivades de la pandemia. El virus també ha sigut el culpable que els nens i nenes haguessin de sortir amb mascareta, cosa que no va ser cap impediment per fer una interpretació perfecta. Cal remarcar que aquests petits actors han preparat l’actuació en un temps rècord i on han posat moltes ganes i il·lusió.\nAmb aquesta és ja la quarta edició que l’escola porta endavant aquest projecte gràcies a la comissió mixta del Ball Parlat de Marcos Vicente compost per famílies i mestres del centre. I sempre amb la col·laboració de professionals com Maria Bravo (responsable d’interpretació), Núria Navàs (responsable del ball) i d’Antoni Veciana (arranjador dels textos).\nAquí podeu veure l’assaig general al pati de l’Escola.


Escola Eduard Toda - Cinquè\nPer Carnaval, tot si val !!\nDurant tota la setmana de Carnaval, ens hem anat disfressant cada dia amb un detallet. Hem celebrat Carnaval tota la setmana i l'últim dia fins i tot, vam fer una rua!! Cada curs vam escollir una disfressa i nosaltres vam decidir anar d'uns personatges molt importants...tot 5è vam ser romans!! (ja que a Coneixement del Medi els hem estudiat). Hem après on vivien, què menjaven i com es vestien. Nosaltres hem volgut ser soldats romans i ho vam ser durant tota la tarda.\nMireu quina por fèiem!!\n20180209_154149_.jpg 104 kB\nIMG_6266_.JPG 121 kB\nEl passat 23 de novembre, els alumnes de 5è juntament amb un munt d'escoles de Reus, vam anar a la plaça Mercadal a cantar. La cançó que vam cantar va ser, "L'Àngel i els pastors" amb motiu de la 6ª Gran Nadala de Canal Reus TV. Vam ser uns 1400 nens i nenes que amb totes les ganes vam cantar davant de l'ajuntament.\nMireu quants nens i nenes!!\nla_gran_nadala2.jpg 181 kB\nLes coves vam visitar i molt bé ens ho vam passar!!\nEl passat 29 de novembre, els nens i nenes de 5è vam visitar la fàbrica de galetes Cobo, les Coves de L'Espluga i la fàbrica de galetes Rifacli. Ens vam abrigar molt perquè feia molt de fred, però això no ens va impedir que ens ho passéssim genial.\nVam començar visitant la fàbrica de galetes Cobo, on ens van tractar molt bé. Tot seguit vam anar a les coves prehistòriques de l'Espluga de Francolí, on vam construir una petita cabanya amb pals i pells d'animals al costat d'una balma, vam aprendre com vivia la gent d'aquella època, com menjaven, com caçaven i com feien foc i vam fer un taller on vam realitzar unes pintures rupestres. Després ens vam endinsar a la cova de la Font Major, on vam aprendre un munt de curiositats de la cova. Finalment i abans de tornar, ens vam aturar a la fàbrica Rifacli, on vam fer un tastet dels seus magnífics productes.\nMireu alguns dels moments de l'excursió, esperem que us agradin.\n201718CScoves1_.JPG 163 kB\n201718CScoves2_.JPG 83 kB\n201718CScoves3_.JPG 98 kB\n201718CScoves4_.JPG 170 kB\nVeniu Reis Mags que omplirem de cartes els sacs!!\nEl passat 20 de desembre, ens van visitar Ses Majestats Reis d'Orient. Van venir abans d'hora perquè tenen molta feina!! Ens van saludar fent una rua pel pati de l'escola i després van recollir la carta que els hi vam fer a classe tots junts, demanant les coses que volíem. Hi havien cartes molt llargues però també n'hi havia de curtetes. Ens haurem portat bé tots??\nIMG_6127.JPG 89 kB\nEls alumnes de 5è van visitar les Coves de L’Espluga, on van descobrir l’evolució humana des del Paleolític fins l’actualitat a través d’audiovisuals que recreen escenes de la prehistòria amb personatges reals.\nPodeu veure les fotos fent clic a "Llegeix més".


Winvet - Ajuda\nTENS DUBTES SOBRE EL TEU PROGRAMA VETERINARI?\nsearch Escriu aquí la teua pregunta ...\nQue passa si es em trenca l'ordinador\nEn cas d'avaria del teu ordinador habitual, el nostre equip d'assistència tècnica reinstal·larà Winvet en el nou ordinador, i recuperarà totes les dades sempre que hi hagi una còpia de seguretat, tot això sense cost addicional per a tu. Nosaltres ens ocupem de tot el procés, i t'avisarem mitjançant una trucada telefònica pel que fa tot el procés estigui finalitzat. Preocupa't només de donar la millor atenció als teus pacients.\nQuins són els beneficis d'utilitzar WinVet?\nTindràs accés a un software líder en el sector que fan servir cada dia més veterinaris, en contínua evolució i adaptació a les necessitats dels nostres usuaris. Tindràs accés a un servei d'assistència compromès en el servei als nostres clients, que resoldrà qualsevol dubte o problema que se't presenti, si és possible en la mateixa crida que facis. Gaudiràs de la valor dels mes de 24 anys d'experiència de la nostra empresa, bolcats en fer que la teva experiència amb Winvet sigue el més agradable possible.\nQuins productes i programes puc usar amb Winvet?\nHi ha diversos serveis que poden treballar conjuntament amb el teu software veterinari WinVet. Des Sondeus, que et permet conèixer l'opinió dels teus clients sobre els teus serveis. La APP miveterinario, pensada per treure el màxim suc a les comunicacions, diàries i extraordinàries de la clínica. Autografus, una eina de signatura digital biomètrica que et permetrà estalviar paper en el teu centre, i millorar la imatge del teu centre. Descobreix que tot el que poden fer per el teu negoci! quins-productes-i-programes-puc-usar-amb-winvet\nAmb Winvet pots realitzar les teves còpies de seguretat fàcil i ràpidament. Però si la seguretat de les teves dades és una prioritat per a tu, podràs estar tranquil gràcies al nostre servei de còpia de seguretat al núvol. Guarda les teves dades mes importants en un servidor encriptat i assegurat, de manera que puguis accedir a les teves dades davant de qualsevol eventualitat inesperada. Un sistema que, un cop posat en marxa, et informarà diàriament de l'estat de la teva còpia de seguretat.


Molt trist: Exploten laboralment a temporers a Lleida\nAlliberen 61 persones explotades laboralment com a temporers, alguns d'ells a Lleida\nLa Guàrdia Civil ha dut a terme la investigació | Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil ha alliberat 61 persones explotades laboralment per un grup que captava ciutadans de l'Europa de l'Est i els explotava com a temporers a Castelló, València i Lleida.\nEn els últims nous anys haurien captat un miler de persones. 37 dels alliberats han rebut l'estatus de víctimes d'explotació d'éssers humans, i la majoria ja han tornat als seus països d'origen, principalment Romania i Bulgària. Els caps del grup són un matrimoni de nacionalitat romanesa i 49 i 45 anys amb antecedents policials per fets similars.\nL'operació s'ha desenvolupat en diferents fases. En l'última s'han alliberat 21 persones. Hi ha cinc detinguts, quatre dels quals han ingressat a presó.\nTreballaven des de les 7.30 fins a les 18.30, cada dia\nEnviaven tots aquests diners al seu país d'origen per blanquejar-lo. A les víctimes els pagaven en metàl·lic quantitats molt petites, descomptant quantitats en concepte de deutes que els treballadors mai van arribar a entendre. Amb alguns van utilitzar la violència quan van protestar. Els treballadors vivien en molt males condicions, amb 25 persones en tres habitacions i una cuina en comú, en condicions de total insalubritat. L'operació ha estat coordinada pel jutjat d'instrucció número 2 de Nules (Castelló).


Solemnitat Sant Josep 2016. – REAL SANTUARIO DE SAN JOSÉ DE LA MONTAÑA\nComentario de Santuario San José de la Montaña Barcelona Devoció a Sant Josep Eucaristies 23 marzo, 2016\n“Aquí vindrà gent de tot el món ” ( Beata Petra de Sant Josep ).\nAny rere any, la celebració de la Solemnitat de Sant Josep, congrega a centenars de persones que s’acosten amb Fe i amb Devoció a venerar la Imatge de Sant Josep de la Muntanya. La pluja no va ser impediment per al degoteig constant de persones que pujaven a la “muntanya pelada ” .\nLes inclemències del temps van impedir poder celebrar l’Eucaristia Solemne a l’ esplanada del Santuari, però l’Església es va quedar petita per a poder albergar als centenars de persones que s’estrenyien per poder participar en la celebració. El cor, la capella lateral de l’Església, escales, gent asseguda als esglaons, persones seguint l’Eucaristia des de la porta de l’Església …\nEl Bisbe de Sant Feliu de Llobregat , Sr. Agustí Cortés, gran amic de la Congregació, va presidir la concelebració en aquest dia tan especial. En la seva homilia , el Bisbe , va destacar en aquest Any de la Misericòrdia la personalitat i l’obra de la Beata Petra de Sant Josep, l’amor a Sant Josep el va portar a aixecar aquest Santuari.\nProcessó Solemnitat Sant Josep 2016.\nJa a la tarda, acompanyada per tots els fidels i els nens de la Banda de Música del Col.legi Pare Manyanet, la Imatge del Sant va sortir en processó pels jardins i el carrer que porta fins al Santuari. Els focs artificials, que van fer les delícies de grans i petits , van ser l’expressió de l’alegria continguda de tots els presents. El dia de la seva festivitat, Sant Josep, ens va regalar la pluja tan necessària i tan desitjada i ell va rebre l’afecte senzill i callat dels senzills, del poble que amb tanta fe acudeixen cada any a venerar-lo.\nAneu a Sant Josep.\n19 de19 de MarçDevoció a Sant JosepDía de Sant JosepEucaristiesProcessóSolemnitat Sant Josep


millors ganivets de cuina que faciliten la cocció\nEls 5 millors ganivets de cuina per comprar perquè realment ningú no necessita un joc complet\nPsst. Aquí hi ha un secret culinari: no necessiteu un joc de ganivets costós i extraïble (qui en fa servir tots de totes maneres?). Si voleu desencadenar la vostra Contessa Descalç interior, tot el que heu de fer és proveir-vos d’un parell de fulles fiables, funcionals i d’alta qualitat. Hem completat els millors ganivets de cuina que necessiteu per fer que la vostra cuina es talli més amunt. Des del ganivet del millor xef fins a aquell que talla pa (i pastís) amb facilitat, us hem cobert. Xop xop.\n1. Ganivet de cuina: ganivet de cuina de roure d'alzina Zwilling Pro\nPenseu en el ganivet d’un xef per a les tasques de cuina més bàsiques (però necessàries!), Com picar cebes, picar herbes o tallar alvocats oberts perquè pugueu fer torrades d’alvocat a casa compreu una casa algun dia. Si ets atrevit, pots optar per un ganivet de 10 polzades, però per a la majoria de cuiners casolans, un de 8 polzades ho farà, sobretot per als novells, són més fàcils de controlar. El mànec d’alzina mediterrània d’aquest ganivet Zwilling Pro no és agradable de veure, també és increïblement resistent i la fulla d’acer inoxidable està dissenyada per durar. La millor opció, però, és provar un ganivet de cuiner en persona, per determinar què se sent còmode a la mà. (129,95 $; williams-sonoma.com)\n2. Ganivet de cocció: ganivets de cocció antiadherents de Kuhn Rikon\nSi el ganivet del vostre xef és multitarea, penseu en un ganivet petit com el millor amic més orientat als detalls. Feu-lo servir per tallar les tapes de les maduixes o per tallar les llimes per al vostre pròxim còctel. Fins i tot podeu utilitzar-lo com a pelador de pomes i taronges, sempre que tingueu cura. Ens agraden els ganivets antiadherents de Kuhn Rikon, que no només vénen en un arc de Sant Martí de tonalitats, sinó que també inclouen una pràctica funda a joc, de manera que no us haureu de preocupar de tallar-vos quan el traieu del calaix. a 8,87 dòlars; amazon.com)\n3. Ganivet de pa: ganivet de pa Wüsthof Classic doble dentat d'acer inoxidable\nSí, és exactament el que diu que és. Les vores serrades d’un ganivet de pa estan dissenyades per tallar els pans artesans que comprareu totalment per aquelles torrades d’alvocat, però també són ideals per picar xocolata i tallar pastissos. (Proveu de tallar un pastís amb un ganivet de xef; us atrevim.) Els ganivets de pa funcionen de manera que no han de ser bonics. Aneu amb una marca de confiança, com Wüsthof. (109,99 $; nordstrom.com)\n4. Ganivet de talla: conjunt de talla de 2 peces clàssic global\nSi teniu previst entretenir una la Ina (rostir pollastres per servir juntament amb verdures fresques dels jardins de Hamptons), us serà útil un ganivet de talla. Està construït per tallar la carn, ja sigui que signifiqui un gall dindi de Thanksgiving o una brasa fumada. Cerqueu un conjunt que inclogui una forquilla de to llarg, com aquest duo global. La forquilla us facilita mantenir la carn al seu lloc mentre la talleu. (149,95 dòlars; williams-sonoma.com)\nSi gastareu els vostres diners durament guanyats en ganivets, voleu mantenir-los afilats, de manera que no oblideu la importància d’un bon acer per afinar, com aquest de Wolf Gourmet. A més, pot semblar contraintuïtiu, però és menys probable que us talleu si utilitzeu un ganivet afilat, perquè és menys probable que rellisqui. Obteniu informació sobre com perfeccionar. (99,95 USD; surlatable.com)\nEntreteniment Anastasiya Kuzmina Wiki: tot el que cal saber sobre el medallista d'or de biatló 2018\nTrobar-se amb la persona adequada en el moment equivocat: què fer\nLes 10 millors joguines efectives d'aprenentatge per a nens petits per comprar el 2018\nConnexió de l'ànima del mirall: 17 senyals que heu trobat el vostre mirall


recomana.cat - Crítica de l'obra: L’après-midi d’un foehn (Circ d'Ara Mateix) | Genial conte sense paraules, només impulsat pel vent per Jordi Bordes\nL’après-midi d’un foehn (Circ d'Ara Mateix)\nGenial conte sense paraules, només impulsat pel vent\nVoleiant amb Debussy\nCécile Briand/Silvano Nogueira\nIvan Roussel, a partir de Claude Debussy\nCie. Non Nova\nCDN Normandie, La Brèche, Le Quai, Scènes du Jura, La Halle aux Grains, le Grand T, l’Arc , La Verrerie , Théâtre Universitaire de Nantes\nMercat de les Flors, dins el cicle Circ d'Ara Mateix\nCrítica: L’après-midi d’un foehn (Circ d'Ara Mateix)\nLa Cie. Non Nova va fer un pacte amb el vent. Volia construir un diàleg, una lluita amb ell dins de l'escena. Van acordar que caldria que governés l'aleatorietat. Que no hi hagués cap rastre un cop acabat aquest combat. Que el vent seria el vencedor. Rubricat el conveni, l'equip de Non Nova va començar a investigar, de manera similar a Pep Bou amb les bombolles o (en un to més primigeni el Cosmos de Bambalina Teatre amb els gots de plàstic). El resultat és L'après-midi d'un foehn (La migdiada d'un faune). Es tracta d'un espectacle impossible. D'una trobada entre l'home i Déu. D'un reencontre entre el Bé i el Mal. D'un viatge oníric, cavalcant per la música amb uns ventiladors que signen la coreografia d'unes bosses de plàstic en forma humana. Un treball aparentment artesanal de petits elements volàtils que també recorden per moments els de l'artista Joan Baixas.\nLa dramatúrgia i la convenció arrenca amb la simplicitat de construir un ninot que, ja d'entrada, és magnètic quan es veu la seva capacitat de volar, de ballar, de giravoltar, i que pot construir un duet coreogràfic amb un company o una peça composta amb una companyia de bosses humanes senceres. Sembla més un joc de dibuixos animats dels mestres de la Disney.\nEn un espectacle fonamentalment sensual també s'hi inclou un fil de trama. Que ajuda a plantejar a la canalla si l'home enigmàtic amb una fosca i àmplia xil·laba és bo o és dolent. D'entrada, apareix com el Creador, perquè construeix de la costella d'un company, un ésser viu, autònom, lliure (aparentment noia pel color de la bossa). Però més tard haurà de combatre amb un drac de dos caps. El conflicte s'haurà generat i tot i que aquest actor la salvi quan era a punt de ser escanyada, acabarà cedint al Mal en una escena de jedi de final de trilogia de Star Wars. Dir que és l'evolució d'American beauty és quedar-se només en l'anècdota poètica.\nCom dèiem, Non Nova va pactar amb el vent que la construcció humana (tot i que artística) acabaria sucumbint. Per això, tot i que en l'escena, l'home administra el moviment amb un imperceptible canvi de velocitats dels ventiladors (el vent es deixa dominar), les bosses negres d'escombraria mundana ofeguen l'artista. En el fons, potser un clam a donar més vida i respecte a les bosses dels súpers i a la Natura. (D'això la Groenlàndia de Jordi Faura en construia una illa morta, desoladora, a la Sala Taller, el 2013). Assistir-hi és un privilegi.


Complicitats en moviment - 3a edició | La Caldera\nIliacán/ Álvaro de la Peña proposa un espai obert per a l’experimentació, l’aprenentatge i l’aproximació a la dansa a través de tallers de creació conduïts per diferents coreògrafs (i coordinats per Álvaro de la Peña).\nObert a totes aquelles persones que sense un interès ni formació professional, volen experimentar amb la dansa.\nUna proposta derivada de “Barris en Dansa” amb la qual proposem la possibilitat que les persones tinguin altres experiències de dansa.\nCadascun dels coreògrafs treballarà amb un objectiu propi, la qual cosa fa d'aquest taller, una experiència especial i particular que esperem us interessi.\nTaller de creació 1\nDel 3 al 24 de maig amb Claudia Moreso\nTaller de creació 2\ndel 5 al 28 de Juny amb: Inés Boza\nDurada dels tallers: del 3 de maig al 28 de juny\nEls tallers es duran a terme els dimarts i dijous en un horari entre les 19h i les 21h\nInscripcions a: apenamunoa@gmail.com\nPreu dels tallers: 35€ per taller.


El Papa remarca la importància dels avis en les vides de les famílies - Diari de Girona\nEl Papa remarca la importància dels avis en les vides de les famílies\nEl Pontífex va mantenir una breu trobada amb cinc joves presos al Palau Arquebisbal de Rio de Janeiro i des del balcó va resar l'àngelus\nFrancesc, aclamat. EFE/Luca Zennaro / Pool\nEl papa Francesc va destacar ahir la importància que tenen els avis en les vides de les famílies, "per comunicar aquest patrimoni d'humanitat i de fe que és essencial per a tota societat".\nEl pontífex va fer aquestes manifestacions davant diverses desenes de milers de persones que es van reunir davant el palau arquebisbal de Rio de Janeiro, on el Papa va resar l'àngelus, després d'haver-se reunit abans breument amb cinc joves que compleixen presó.\nEl papa Bergoglio va recordar que l'Església celebra Sant Joaquim i Santa Anna, els pares de Maria i avis de Jesús, i va subratllar que els dos sants formen part d'"aquesta llarga cadena que ha transmès l'amor de Déu, en la calor de la família".\nFrancesc va mantenir una breu trobada amb cinc joves presos al Palau Arquebisbal de Rio de Janeiro, i després des del balcó va resar l'àngelus.\nLa trobada es va celebrar en una sala de la planta baixa, davant la presència d'educadors de detinguts.\nCom que va ser un acte molt reservat, no es va informar de més, només de la trobada.\nFrancesc va arribar al Palau Arquebisbal, on va ser rebut per l'arquebisbe Orani João Tempesta, procedent del parc Quinta da Boa Vista, on, com un sacerdot més, va confessar cinc joves, tres nois i dues noies. Els joves eren tres brasilers, un veneçolà i una italiana.


Tudi Torró: "L'exempció del Valencià ha de desaparéixer. Ningú qüestiona l'Anglés, que no és una llengua oficial" - Levante-EMV\nTudi Torró: "L'exempció del Valencià ha de desaparéixer. Ningú qüestiona l'Anglés, que no és una llengua oficial"\n"Tenim generacions senceres a les quals han llevat el dret a aprendre una llengua oficial, a més de crear-los un problema"\nantonio teruel | alacant\n15·01·20 | 04:15\nTudi Torró, nova membre de l'AVL. matías segarra\nLes comarques més meridionals de la Comunitat Valenciana estan representades des del mes de novembre passat en l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) en la persona de Tudi Torró, com a bona coneixedora de la situació sociolingüística del sud de la província d’Alacant. Nascuda a Ontinyent en 1955 però resident des de 1977 a Elx, ha sigut mestra i professora universitària però sobretot pedagoga, camp en el qual ha elaborat diversos llibres i materials per a la docència de Primària i Secundària. També ha sigut inspectora d'Educació, i en l'anterior legislatura autonòmica va estar al capdavant de la Direcció Territorial de la Conselleria a Alacant. En l'AVL ocupa la plaça que havia quedat vacant el juny passat amb la defunció de la professora Carme Miquel.\nP Ha desenvolupat pràcticament tota la seua carrera professional en l'extrem sud de la Conunitat Valenciana, al Baix Vinalopó i la el Baix Segura. Creu que el seu nomenament és una manera de donar visibilitat dins l'AVL a les comarques més meridionals del territori?\nR Imagine que això ha pesat, és una manera de vertebrar el País Valencià i de tindre informació sobre la gent que viu i treballa allí. Jo sóc d'Ontinyent però tota la meua vida professional ha sigut a Elx. Crec que el sud no està visible, que sempre està lluny [de València]; costa molt més vindre ací des d'allí que anar allà des d'ací. I d'altra banda, substituïsc a Carme Miquel, que era una lluitadora pel valencià, una pionera a la qual jo admirava. Pense que l'element fonamental va poder ser que buscaven a algú amb un perfil similar, més pel foment i l'ús del valencià que pel seu ensenyament en si.\nP Com veu l'evolució del valencià a les comarques del sud en els últims 40 anys?\nR Quan vaig arribar a Elx, el valencià no estava present en la vida pública, però si «furgaves» una mica ho trobaves. La consolidació de la democràcia va fer que les coses s'anaren regulant i, en estr sentit, Elx és una de les ciutats que ha fet un major esforç per normalitzar el valencià, donar-li el lloc que li correspon com a llengua oficial. A Alacant, en canvi, la cosa ha sigut totalment diferent, la llengua sempre ha estat en un nivell molt més baix.\nP A les comarques castellanoparlants, el valencià és continu objecte de controvèrsia. Quina creu que seria la manera de normalitzar la situació?\nR El primer seria eliminar l'exempció de l'assignatura de Valencià, és una irregularitat que hauria d'haver-se bandejat fa ja temps. Ningú qüestiona que no siga obligatori l'anglés, que no és una llengua oficial. Ara bé, implementaria una didàctica específica per a persones no valencianoparlants, que entrara a treballar les actituds: què ens aporta el valencià i treballar-lo. Un exemple: a Albatera, d'on procedix la meua família política, s'usen moltíssimes paraules i expressions que procedixen del valencià, i això forma part de la seua història, el seu territori i la seua identitat. Caldria treballar aspectes com este, informant docents, alumnes i famílies, i incidir al mateix temps en l'ús de la llengua en tots els àmbits i en tot el territori.\nP L'exempció del valencià es recull en la Llei d'Ús i Ensenyament de 1983. Pensa que va ser un error el donar eixa opció?\nR Se suposava que l'exempció era provisional, però al cap de 37 anys tenim generacions senceres a les quals han llevat el dret a aprendre una llengua oficial, a part de crear-los un problema, perquè si després volen ser docents o treballar en l'Administració hauran d'enfrontar-se a un esforç sobrehumà. I ara, la Llei de Plurilingüisme diu que hauran de fer-se classes en valencià però sense eliminar l'exempció; això és una utopia\nP Parlant de la Llei de Plurilingüisme, què li sembla el rebuig generat en zones castellanoparlants al fet que el 25% de les classes siguen en valencià?\nR Crec que la principal manca és que no s'ha superat el tema de l'exempció. A més, es necessita una bona formació del professorat, i criteris més clars quant a, per exemple, quines matèries són més idònies per a impartir-se en valencià o explicar com el tractament integrat de llengües dóna peu a l'aprenentatge de diversos idiomes. Però en general crec que la llei té bondats i deixa molta autonomia als centres per a crear el seu programa lingüístic, amb eixe mínim del 25 % de presència del valencià. Això sí, la política ha de quedar absolutament fora de la llengua.\nP La Llei d'Ús i Ensenyament no ha aconseguit per complet l'objectiu de donar més visibilitat social al valencià. Què considera que ha passat?\nR Encara estem debatent sobre l'ús del valencià en l'Administració, em sembla molt trist. Fins a 1995 es van anar fent passos, a marxa lenta però anàvem avançant. Després, crec que els governs del PP no van veure res en el valencià com a llengua oficial, i no van derogar res però tampoc van implementar. Si es comencen a llevar recursos i a qüestionar programes d'immersió lingüística, o que la llengua pertany a tots, estem perduts. Cal donar visibilitat al valencià, que no siga només una tasca de l'escola sinó que hi haja una promoció pública, que els polítics la usen, que estiga en els mitjans de comunicació, en els rètols al carrer i en les campanyes turístiques. És el nostre signe d'identitat, la llengua que ens definix i l’hem de conéixer, i tindre dret a usar.\nP Creu que existixen certs prejudicis cap al sud de la Comunitat Valenciana des d'altres comarques?\nR La línia Biar-Busot seguix en el subconscient col·lectiu. La gent no té la visió de pertànyer a un territori vertebrat, i és un problema. És importantíssim mirar cap al sud; no es pot estimar allò que no es coneix, així que cal conéixer-ho i estimar-ho. Quan es diu despectivament que el Baix Segura «és Múrcia» és normal que la gent no se senta estimada, però allí viu gran part de la població de la província d’Alacant.\nP Com considera que es podrien atallar eixos prejudicis?\nR Cal parlar més de les diferents comarques, i veure al mateix temps que el territori és un només, vertebrar-lo. Estem igual que fa 40 anys en transport públic, per exemple; jo no tinc com anar d'Elx a Ontinyent si no és en el meu cotxe. I també cal veure que la llengua és cultura.


Ajuts 2007 a empreses editorials\nA l'edició d'obres literàries en català o aranès d'especial interès cultural\nA la traducció d'obres de creació literària al català\nA la traducció d'obres literàries del català a l'aranès\nAjuts 2007 a persones físiques i entitats privades sense finalitat de lucre\nA propostes de creació literària en llengua catalana. Poden optar-hi els escriptors i les escriptores que reuneixin els requisits establerts a les bases de la convocatòria.\nA propostes de creació o renovació de pàgines web sobre literatura catalana. Poden optar-hi les persones físiques o entitats sense finaltat de lucre que reuneixin els requisits establerts a les bases de la convocatòria.\nTraducció al català d'obres literàries en altres llengües\nA propostes de traducció al català d'obres literàries en altres llengües. Poden optar-hi els traductors i les traductores que reuneixin els requisits establerts a les bases de la convocatòria.\nInvestigació sobre moviments, obres, autors i crítica literària de literatura catalana, preferentment contemporània\nA la investigació sobre moviments, obres, autors i crítica literària de literatura catalana, preferentment contemporània. Poden optar-hi totes les persones físiques que estiguin interessades a realitzar treballs d'investigació sobre la temàtica esmentada.\nA la realització d'activitats de promoció i difusió de la literatura en català. Poden optar-hi les entitats privades sense finalitat de lucre que tinguin prevista la realització de les activitats esmentades.\nLlegit 3337 vegades\tDarrera modificació el Dissabte, 11 gener 2014 18:51


La Seguretat Social guanya Deliveroo: la justicia afirma que els repartidors són treballadors i no autònoms\nLa sentència dóna la raó a Inspecció de Treball, que va obligar l'empresa a donar d'alta a la Seguretat Social a 532 repartidors de la multinacional\nNova bufetada amb la mà plana als interessos de Deliveroo. El judici que havia de decidir si 532 repartidors de la multinacional eren autònoms o havien de tenir una relació laboral regular ha acabat amb un veredicte que dóna la raó a la Inspecció de Treball, que havia dictaminat que els treballadors eren assalariats i no autònoms, com argumentava la Seguretat Social.\nEn la seva argumentació, la sentència del jutjat del Social número 19 de Madrid aprecia que no existia autonomia del treballador, ja que l’empresa organitzava les seves activitats, i que definia les seves factures i propines, entre altres raons.\nPer tant, l’empresa els ha de reconèixer com a treballadors i fer-se càrrec dels diferents pagaments per cotitzacions. La Tresoreria de la Seguretat Social reclamava a Deliveroo (que opera sota la denominació societària Roofoods Spain SL) 1,2 milions d’euros en cotitzacions no pagades per l’expedient obert per la Inspecció pel període d’octubre del 2015 a juny del 2017.\nLa sentència, entre altres raonaments jurídics, veu acreditat que “un cop acceptada la comanda, el mateix -repartidors- havia de seguir el protocol d’acord amb les detallades instruccions determinades per l’empresa, sense marge apreciable d’autonomia del treballador“, apunta el jutjat.\nEn un altre punt de la resolució judicial es diu que l’empresa “comptava amb una complexa organització de totes les activitats dels treballadors” fins al punt que era la mateixa societat la que gestionava les propines dels repartidors “determinant la forma en què es podien abonar i incloent-les en les factures, que eren elaborades per la mateixa empresa”.\nUn altre argument recollit per la sentència afirma que l’empresa de repartiment havia d’explicar “la tasca a realitzar, proporcionar l’accés als mitjans de treball si això era necessari i, fins i tot, formar-los” -els repartidors-, també lliurant guies informatives als operaris de com fer la seva feina.\nLa multinacional de repartiment de menjar a domicili, Deliveroo, pot recórrer la sentència davant la Sala del Social del TSJ de Madrid.\nPrimera sentència col·lectiva que dóna la raó a 97…\nLa primera sentència sobre els falsos autònoms de…


Yargelis Savigne - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n13 novembre 1984 (35 anys)\nYargelis Savigne Herrera (Guantánamo, Cuba, 13 de novembre de 1984) és una exatleta cubana especialista en salt de longitud i triple salt. Es va proclamar campiona mundial de triple salt en els mundials de Osaka 2007 i va ser subcampiona en els de Hèlsinki 2005.\nVa començar en l'atletisme de la mà de l'entrenador Arnaldo Charadán. El 2001 va aconseguir proclamar-se campiona nacional juvenil en salt de longitud. El 2002 va aconseguir el títol Centreamericà i del Carib també en categoria juvenil.\nEl seu primer gran èxit internacional en categoria absoluta va ser la medalla de bronze en salt de longitud en els Jocs Panamericans de Santo Domingo 2003.\nA partir de 2005 va començar a compaginar les proves de salt de longitud i triple salt. Precisament aquest any va donar la gran sorpresa en guanyar la medalla de plata de triple salt als Campionats del Món de Hèlsinki, malgrat no partir entre les favorites. La seva marca va ser de 14,82 sent només superada per la jamaicana Trecia Smith amb 15,11. A més en aquests mateixos mundials va ser quarta en salt de longitud.\n2007 ha estat el seu millor any fins al moment. La temporada en pista coberta va ser la líder del rànquing mundial amb un salt de 14,80 assolit en Düsseldorf. Ja en l'estiu va aconseguir dues medalles en els Jocs Panamericans de Rio de Janeiro (or en triple salt i bronze en salt de longitud).\nEn els Campionats del Món d'Osaka 2007 va aconseguir proclamar-se campiona mundial de triple salt fent la seva millor marca de sempre amb 15,28 vencent àmpliament a la russa Tatiana Lébedeva (plata amb 15,07) i a la grega Hrysopiyi Devetzi (bronze amb 15,04). Es va retirar de les competicions atlètiques l'any 2013.\nMesura 1,65m i pesa 53 kg. El seu entrenador era Milà Matos, el mateix que també va entrenar a Iván Pedroso.\n1 Marques personals\nSalt de longitud - 6,77m (l'Havana, 19 Maig 2005)\nTriple salt - 15,28m (Osaka, 31 Ago 2007)\nSalt de longitud - 6,79m (Stuttgart, 3 Feb 2007)\nTriple salt - 15,05m (València, 8 Mar 2008)\n2003 Jocs Panamericans Santo Domingo 3a en Longitud 6,40m\n2005 Campionat del Món Hèlsinki 2a en Triple\n4a en Longitud 14,82m\n2005 Final Mundial de la IAAF Mònaco 3a en Triple 14,81m\n2006 Campionat del Món Indoor Moscou 5a en Triple\n6a en Longitud 14,72m\n2007 Jocs Panamericans Rio de Janeiro 3a en Longitud\n1a en Triple 6,66m\n2007 Campionat del Món Osaka 1a en Triple 15,28m\n2007 Final Mundial de la IAAF Stuttgart 1a en Triple 14,78m\n2009 Campionat Mundial d'Atletisme de 2009 Berlín 1a en Triple 14,95m\n↑ Savigne es va retirar de l'atletisme\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Yargelis_Savigne&oldid=21092910»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 maig 2019 a les 23:41.


4t | Escola Els Aigüerols | Pàgina 8\nUs recordem que aquest dijous i divendres esteu convidats a venir a les classes de 4t per veure com hem treballat el nostre projecte. Recordeu que finalment només es farà dijous i divendres tarda:\nDIJOUS (15’15-16’30): EXPLORADORS DEL TEMPS\nDIVENDRES (15’15-16’30): ELS ANYS 80\nEns fa molta il·lusió la vostra visita!!… Llegeix més»\n4t, General 1\nAquest divendres els alumnes de 4t hem anat d’excursió al Campus Arqueològic de Palau. Ha estat una gran oportunitat per conèixer l’antic Egipte fent d’arqueòlegs!\nPrimer de tot, vam fer 2 grups i cadascun va anar a excavar a un jaciment arqueològic diferent. Han aparegut tot… Llegeix més»\nDocumental sobre la tecnologia dels anys 80\nAhir la classe dels “Anys 80” vam estar veient un documental sobre els invents i descobriments d’aquesta dècada. El reportatge ens va ser molt útil per adonar-nos que van estar uns anys on van haver-hi molts avanços tecnològics. Sense aquesta època, el nostre telèfon mai hagués estat intel·ligent, no tindríem internet i ni tan sols un ordinador o vídeo consola a casa nostra. Si us interessa, aquí teniu el vídeo per tornar a veure’l.… Llegeix més»\nDisfressa de moniatos\nEl passat divendres 28 d’octubre, amb motiu de la celebració de la Castanyada, pel matí els nens i nenes de 4t van estar decorant moniatos. A continuació, per la tarda, van fer una exposició dels moniatos disfressats a la primera planta. Va ser tot un èxit! Com podeu veure a les imatges, tenim uns autèntics artistes!\n4t, General 4t, castanyada 4\n4t mates 4t 0\nAquest divendres celebrem la castanyada!\nCom ja sabeu, el proper divendres 28 d’octubre celebrem la castanyada! Per aquest motiu, al llarg del matí les classes dels ‘Anys 80’ i ‘Els exploradors del temps’ ens dedicarem a disfressar el moniato que heu portat. Per la tarda, a la primera planta, podreu veure l’exposició de les obres d’art fetes pels vostres fills/es. Esteu tots convidats!\nRecordeu que a més a més del moniato, els nens i nenes han de portar 10 castanyes per menjar-les per la tarda amb la resta de companys.… Llegeix més»\nEls nens i nenes de 4t hem iniciat un nou curs ple de projectes, il·lusions i sobretot….amb les piles ben carregades!


Redacció | dimarts, 9 de juliol del 2013, a les 13.13\nSoroll, brutícia, problemes de seguretat i manteniment de les zones comunes són els principals inconvenients que destaquen alguns veïns afectats pels pisos turístics. JOAQUIM SÁNCHEZ LLORO, veí del Fort Pienc "Aquestes coses no havien passat mai a la vida i estan passant ara i cada vegada es van degenerant més. Aquestes coses són les que volem evitar, vam decidir reformar els estatuts i puntualitzar què era necessari per viure a la nostra comunitat." Aquesta és una de les mesures que els recomanen els experts en dret, acollint-se a la llei catalana de la propietat horitzontal. JOAN MARIA CASAS, advocat i administrador de finques "Hi ha hagut un moviment dins les reunions de comunitats de propietaris, per veure quina és la possibilitat de poder impedir aquesta utilització." Les zones amb més concentració d'apartaments turístics són la Dreta de l'Eixample, la part sud del passeig de Sant Joan i la Sagrada Família. JOAN ITXASO, AV Sagrada Família "La manera de lluitar contra aquesta situació és que les comunitats de veïns, i en aquest sentit nosaltres estem orientant que ho facin, aprovin uns estatuts en els quals es prohibeixi l'activitat turística." L'altre instrument més eficaç és, un cop l'activitat turística està en marxa, denunciar-ne les molèsties. JOAN MARIA CASAS, advocat i administrador de finques "El que aconsellem és, si no es pot evitar el pis turístic, procedir a donar part a la policia de l'existència d'aquest pis turístic." Això és el que aconsella també la policia de proximitat i el que s'ha recomanat en els plenaris i audiències públiques, quan els veïns hi ha anat a denunciar casos. Les associacions de veïns creuen que és urgent canviar la llei perquè la consideren massa permissiva. Actualment, per obrir un apartament turístic, només cal comunicar l'activitat a l'Ajuntament.\nMentre esperen l’aprovació de canvis legals que augmentin el control dels apartaments turístics, cada cop més presents en diferents zones de l’Eixample, algunes comunitats de veïns han optat per impedir l’obertura d’aquesta mena de pisos incloent la prohibició als estatuts de la comunitat. Els administradors de finques asseguren que, segons la llei catalana de propietat horitzontal, és una opció totalment vàlida per impedir l’obertura de nous apartaments turístics en un edifici residencial, tot i que no per fer tancar els que ja estiguin oberts.\nDavant les queixes per soroll, brutícia o problemes de seguretat i manteniment de les zones comunes, en edificis amb apartaments turístics ja en funcionament, els veïns recomanen denunciar tots aquests fets als Mossos d’Esquadra, perquè en quedi constància. Això és el que aconsella també la policia de proximitat i el que s’ha recomanat en els plenaris i audiències públiques, quan els veïns hi ha anat a denunciar casos.\nLes associacions de veïns segueixen reclamant, però, canvis normatius que frenin la proliferació de pisos turístics a la Dreta de l’Eixample, la part sud del passeig de Sant Joan o la Sagrada Família. El nou Pla d’usos de Ciutat Vella obliga aquests apartaments a concentrar-se en edificis destinats exclusivament a aquesta activitat, cosa que ha comportat la queixa de l’associació Apartur.\n— apartaments turístics — AV Sagrada Família — convivència


Imatge d'arxiu d'una ampolla d'aigua.\nDe la seva banda, des de l'empresa Condis s'ha explicat que hi ha hagut un «problema» en el procés d'envasat de les garrafes i que s'hi ha detectat la «possible presència d'agents químics procedents de la neteja d'una de les línies productives». A conseqüència d'aquest fet, l'aigua presenta «una olor anòmala i sabor a químics». L'empresa també explica que arran d'aquest fet s'ha ordenat la retirada «immediata i preventiva» de totes les garrafes d'aigua Condis de 5 litres de les seves botigues.\nCondis ha lamentat els «inconvenients» de l'incident i ha demanat a les persones que en puguin tenir que no utilitzin les garrafes «fins que s'estableixi l'abast de la possible afectació».\nRetiren del mercat les ampolles d‘1,5 i 5 litres d’aigua envasada d'Eroski\nComenta el contingut : Condis retira de la venda un lot d'envasos de 5 litres d'aigua de la seva marca blanca


Vine a córrer a l’Estadi – competidor.cat\nCiutat. Cada últim diumenge de mes, tothom qui ho vulgui pot entrenar-se a la pista de l’Estadi Olímpic Lluís Companys, que s’obre als veïns i a les veïnes de la ciutat.\nEl diumenge dia 30 de setembre de 2018 va començar la iniciativa “Vine a córrer a l’Estadi”, un esdeveniment gratuït i innovador que permetrà a tothom qui vulgui entrenar-se a la pista de l’Estadi Olímpic Lluís Companys cada últim diumenge de mes.\nEn aquest sentit, la Comissionada d’Esports, Marta Carranza, explicava que aquesta iniciativa: “És un pas més en l’objectiu de fer de l’esport un dret a l’abast de tota la ciutadania. Volem que les instal·lacions de l’Anella estiguin més obertes per fomentar l’activitat física inclusiva i de qualitat”.\nMés informació https://ajuntament.barcelona.cat/esports/ca/noticia/vine-a-czerrer-a-lestadi-cada-zltim-diumenge-de-mes\nPosted on 04/03/2019 Author CompetidorCategories Notícies, Uncategorized\nAnterior Anterior: 22a Mostra d’Audiovisuals i Fotografia de muntanya de Sant Martí\nSegüent Següent: Més de 500.000 euros recaptats reafirmen l’essència solidària de l’Oxfam Intermón Trailwalker 2019


L’Esport Club continua en ratxa – E.C. Granollers\nEls homes de José Solivelles es retroben amb la victòria al camp del Júnior i segueixen sense perdre en pretemporada\nL’Esport Club segueix vivint un moment dolç en pretemporada mentre comença el compte enrere per iniciar la competició oficial. Amb calendari ja en mà, no serà fins el 25 d’octubre quan els homes de José Solivelles hauran de demostrar si la mentalitat guanyadora és perpetua. Mentrestant, el conjunt granollerí segueix preparant-se per aquest inici de lliga.\nL’equip dirigit per José Solivelles va golejar al Júnior amb remuntada inclosa. S’avançava el conjunt local al minut 33’ amb un xut creuat de Carlos Riera. No sense abans haver rebut quatre avisos per part de Dani Muela, Érbol, Marc Río i Ñito, ahir capità.\nAmb el resultat en contra va ser el mateix Ñito qui al primer toc des del punt de penal posava l’empat al 40’. Tres minuts després, Marc Río ho intentava però la defensa va rebutjar el seu xut. La pilota va quedar morta dins l’àrea i Dani Muela va rematar a plaer.\nAmb 1-2 al marcador es va arribar al descans al camp del Júnior. A la represa, José Solivelles va moure la banqueta, un fet habitual en els amistosos. El domini visitant es va fer nota durant pràcticament tota la segona part. L’Esport Club va gaudir de fins a tres ocasions seguides per marcar gol però el porter, la defensa i els fores de joc es van encarregar de que els gols no pugessin al marcador. Finalment, Marc Río va posar el tercer i al límit del final Víctor Morales va posar el quart.\nL’Esport Club Granollers jugarà el seu proper amistós aquest diumenge (18:30h) al Municipal del C/Girona a porta tancada. Serà precisament contra el seu primer rival en lliga, el Cerdanyola FC.\nBy Emma|17 setembre 2020|Noticias|0 Comentaris


Toni Espinosa torna a les pistes - Diari de Girona\nToni Espinosa torna a les pistes\nAmb 47 anys, el pivot de l'Escala jugarà amb el CEB Girona de Copa Catalunya compartint vestidor amb el seu fill, Toni de 21 · Espinosa va deixar el bàsquet professional l'any 2006 amb l'Akasvayu Girona després de 177 partits i 14 temporades a l'ACB\nmarc verdaguer 05.08.2018 | 00:20\nJugar a Copa Catalunya, la cinquena categoria del bàsquet estatal, amb 47 anys i compartint vestidor amb el seu propi fill de 21. Això és el que farà la temporada vinent un dels noms històrics del bàsquet gironí, Toni Espinosa. El pivot de l'Escala és el propietari d'una de les quatre samarretes que hi ha penjades del sostre del pavelló de Fontajau –les altres són les de Darryl Middleton, Noemí Jordana i Anna Carbó–, en una mostra de reconeixement a la seva llarga trajectòria ACB amb el desaparegut CB Girona (en 13 de les seves 14 temporades a l'elit). Espinosa es va retirar sent el capità de l'Akasvayu Girona ara fa 12 anys, el juny del 2006, però mai ha acabat de deixar el bàsquet. Ha fet algunes pinzellades com a entrenador, però jugar és el que sempre li ha agradat. Fora del bàsquet d'elit ha jugat una mica a l'Escala, amb el mateix sènior B del CEB Girona o una temporada amb els veterans de Girona ara fa dos anys. Ara, però, serà diferent. Als 47 anys, Toni Espinosa torna a jugar en una categoria competitiva per ajudar en el joc interior d'un bloc on, entre d'altres, hi destaca el seu fill Toni Espinosa Melián.\nAmb un grup molt jove, el CEB Girona va aconseguir mantenir-se a Copa Catalunya la passada temporada superant el Samà Vilanova en el play-off per la permanència.\nAra, el club que presideix Edu Alonso i que prova de mantenir viu l'esperit del Sant Josep al mateix pavelló parroquial, ha retocat una mica l'equip, que seguirà entrenant Albert Morejón, de cara a la segona temporada. A més de Toni Espinosa, a l'equip gironí hi han arribat Isaac Valera i Albert Agustí, que estaven jugant a Lliga EBA amb Bàsquet Girona i Quart, respectivament, i Toni Carpintero, que ve del Sant Narcís. Una de les posicions a reforçar és el joc interior i aquí és on la gent del club, començant pel mateix Toni Espinosa fill, han convençut l'expivot ACB per anar un pas més enllà del que va fer el mític Dino Meneghin. El pivot italià es va arribar a enfrontar al seu fill a la Lega, el pare jugant amb Trieste i el fill (Andrea), amb Varese. Però Espinosa no jugarà contra el seu fill. Jugaran junts.\nEl retorn de Toni Espinosa a les pistes serà un gran epíleg a una carrera que va portar el pivot de l'Escala a jugar 177 partits a l'ACB, a més d'aconseguir un ascens a la màxima categoria amb el Canàries. Espinosa va formar part amb Jordi Puig, Sito Ribas o Joan Colomé d'un grup de joves gironins pels quals va apostar Alfred Julbe en la seva època al capdavant del Valvi. Espinosa, però, no va debutar amb Julbe perquè Joan Maria Gavaldà ja l'havia fet debutar quan era júnior en un Grup IFA-Valvi del mes de març 1989. L'any següent, ja amb Julbe, Espinosa va pujar al primer equip però no s'hi acabaria consolidant fins temporades més tard, després d'algunes cessions. Entre els seus milors rècords, la temporada que els gironins van arribar a les semifinals de la Korac amb Espinosa, Vallmajó i Darnés posant l'accent de casa.


Jo, en la meva típica mania de ficar-me on no em criden, he tornat a fer de les meves. Si ja fa 9 anys vaig trucar a la porta de Catalunya i els catalans, per aprendre la seva llengua, i no només això, sinó també per demanar-los un raconet per instalar-m'hi... que per comentar novetats, només diré que estic pendent de la prova de factor de adif, perquè si per un casual aprovés, que mira, no seria estrany, imagino que algú les haurà d'aprovar, per què no jo? doncs que si per un casual aprovés, com que només vaig demanar dels 4 llocs on hi havia places, Barcelona, doncs això, així que a veure si no triguen a dir quan es fa la prova.\nAl que anava, que com que sóc "ficomentot"... que no crec que existeixi aquesta paraula, però és una proposta personal del terme castellà "metomentodo"... doncs que, després d'anar pel País Basc i per França a principis d'agost, i com que no m'agrada no entendre'm amb la gent, he decidit aprendre... basc no, que ho sento, és molt difícil... llavors, si no és basc, doncs serà, francès, exacte.\nNo sé si li passa a algú més, però odio no entendre'm amb la gent. I vaig tenir sort, perquè el dia que vaig anar a Saint-Jean-de-Luz en tren des d'Hendaye, la senyora de la taquilla parlava castellà... cosa que sembla normal tenint en compte que és una estació internacional i que la frontera està a escasos 500 metres, que més d'un dia tornava caminant a la pensió des de França... ara, a l'estació d'Irún parlaran francès? Espero que sí, perquè sinó quin gran error. I també sort quan un dia per dinar vaig anar a un restaurant on parlaven castellà. Però no es tracta de buscar llocs on et parlin en la teva llengua, perquè, a més a més, casos com aquests n'hi haurà molt pocs.\nI si ben és cert que amb l'anglès es pot anar a molts llocs, no el vull parlar a França quan hi vagi. A veure, a poc a poc els meus desitjos viatgers es van ampliant, i si bé no tinc la necessitat d'anar molt lluny, a França, que està aquí mateix, doncs sí m'agradaria conèixer-la més a fons. Ara se m'ha ficat d'anar algun dia a Bordeaux, per anar-hi, i per tastar el TGV també, que hi ha ganes. Per més endavant, i per quan tingui més diners, ja vindrà París, que tinc moltes ganes d'anar-hi també, però no en avió, no, en trenhotel. És que molts dies passo per l'estació de Chamartín, i veig com a les 19:00 surt cap allà aquest tren, i deu ser maco fer el viatge en tren.\nAixí que, doncs això, que he decidit aprendre francès. A l'escola només vaig donar 2 cursos i ja no me'n recordo de res, així que hauré de començar des del principi. I és que, a sobre de tot, vull tornar a fer el que vaig fer amb el català, aprendre'l per mi mateix, sense necessitat d'anar a acadèmies aspira-diners ni res. Crec que posant-hi ganes, i avui dia, amb internet, no és pas tan difícil. De totes maneres em donaré un temps. Crec recordar que, des que vaig decidir aprendre català, fins que vaig avançar seriosament, va passar cosa d'un any, i això en una època en que no tenia ni internet ni res.\nI és que a mi m'encanten els idiomes, i des de sempre he volgut parlar el màxim d'ells possible. Si finalment aconsegueixo parlar francès bé, i augmentar el meu vocabulari d'anglès, que és on més fallo en aquesta altra llengua, tindré 4 idiomes dins el meu cap. Només el futur dirà si arribarà una 5ª llengua, però ara és massa d'hora per endevinar això.\nUna abraçada i au revoir.\nP.d.: Potser algú, quan ha llegit això de que França està aquí mateix, haurà pensat "I Portugal no està també aquí mateix?" Doncs per mi sí, més quan Alcorcón està situada en la carretera que porta fins allà. També estic pensant d'acostar-me un dia a alguna població fronterera, i també a Lisboa, que és que està més a prop de Barcelona i tot (613 km front a 638 km des d'Alcorcón), però no tinc intenció d'aprendre portuguès tan a fons, però sí entendre i fer-me entendre una mica, i com és clar, viatjar en trens de la CP, xDD.\nPublicat per en David JB el 3.9.08\nDoncs em sembla genial que vulguis apendre frances, si ja tens nocions d'anglès i pots mantenir una conversa està prou be. Però escolta, com a repte personal no et molaria apendre el basc???\nUauuuu, a mi m'encantaria, igual que el gallec, son idiomes que m'atrauen, ja se que no tenen cap més sortida que el fet de que es parlin al Pais Basc i a França i a Galicia, però coi, son idiomes interessants, bueno no se, almenys per mi, jejejejejeje.\nPetonets mon cherry :-P jajajajajajaja\ndimecres, de setembre 03, 2008 12:37:00 p. m.\nEstà molt bé que tinguis ganes d'aprendre nous idiomes, està clar que tu no ets espanyol, ets català ;-)\nUna alegria veure que encara que tinguis cotxe et segueixen agradant els trens!\ndimecres, de setembre 03, 2008 1:03:00 p. m.\nhi ha un amic meu de fa molts anys -avui ha estat a casa- que quan anàvem junts a escola sempre tenia dificultats amb els idiomes i em demanava conssell i apunts...\nvan passar els anys (no t'explicaré tota la seva història...) però avui parla i escriu correctament: català, castellà, anglès, francès, italià i... japonès!!!\ncrec que és una virtut la curiositat i les ganes d'aprendre, siguin idiomes o altres coses\nque tinguis molta sort i molta paciència!\ndimecres, de setembre 03, 2008 2:55:00 p. m.\ndoncs jo crec que això d'aprendre idiomes amb facilitat és una cosa innata: hi ha gent que tenim un do especial per aprendre'n.\nPer a mi, aprendre idiomes sempre ha estat com un joc i no pas un esforç com estudiar història o matemàtiques.\nEnchantée de votre nouveau chance, mon petit Lapri :P\ndissabte, de setembre 06, 2008 11:22:00 a. m.\nDubte del català de Madrid\nEm podeu fer un resum de Ventdelplà?\nHo va a celebrar qui jo et digui\nLa Catalunya vista, però més no vista\nLas nits dels focs


DEPORTE: UNA FORMA DE VIDA: BUSQUETS: EL CENTROCAMPISTA TOTAL\nPublicado por Miguel Angel "almunia" en 7.1.09\nme alegra que alguien se atreva a escribir sobre este magnifico jugador.es un crack y sera importante en el futuro cule.\neee, un respecte per el gran busi, q per cert al seu dia jo personalment vaig rebre moltes collejes dels meus amics , pq jo deia que era el millor porter d'europa del moment...si més no , en l'un contra un...no?¿?¿?¿?\nBusquets pare en l'únic que destacava, personalment crec, era amb les pilotes als peus. De vegades fins i tot es recreava massa, i alguna vegada havia tingut algun ensurt. Per això ara destaca en la lliga indoor aquesta que juguen, perquè juga més amb els peus. Però el que és com a porter que coneixem tots, tenia forces mancances, la veritat.


¿El covid-19 va sortir d’un laboratori?\nTres científics xinesos de l’Institut de Virologia de Wuhan van estar malalts just unes setmanes abans de la pandèmia. Les sospites es desperten immediatament: ¿tenien el covid-19 i el van propagar per accident?\nQuan es diu que el virus va sortir d’un laboratori, força gent deu pensar que allà el fabricaven i involuntàriament se’ls va escapar, com si fos un tòxic secret guardat en una ampolleta i que es pogués dispersar per l’aire. Com la dioxina, el gas sarín, el poloni o qualsevol dels tòxics amb què ens amenacen cada poc temps.\nAquests tòxics es fabriquen per síntesi química a partir de matèries primeres innòcues i mitjançant processos descrits a la bibliografia. En canvi, ara per ara, els laboratoris no saben fabricar virus des de zero. Al començament de la pandèmia, una doctora dissident xinesa, Li-Meng Yan, va anunciar que s’havia obtingut el SARS-CoV-2 a partir de coronavirus de ratpenat. Aquestes afirmacions van ser desmentides per molts investigadors, malgrat que n’hi ha que creuen que al laboratori de Wuhan es treballa en la síntesi de nous virus a partir de virus ja existents. Aquesta activitat, ben coneguda i autoritzada, pretén millorar artificialment la funcionalitat d’un patogen. Té riscos evidents, perquè pot donar lloc a formes no desitjades del patogen. Els protocols s’han de seguir i validar escrupolosament i no tothom es fia que això es faci a Wuhan i a altres llocs.\nEn resum, no hi ha laboratoris que fabriquin virus des de zero, però sí que manipulen virus naturals i en modifiquen les propietats. I podria ser que algun humà del laboratori s’hagués contaminat sense saber-ho, amb el virus natural o amb un de manipulat, i hagués escampat la malaltia a fora. ¿Podrem saber mai amb certesa com es va difondre la infecció? Si no hagués vingut de la Xina, si Trump no hagués estat president...\nCovid-19 wuhan laboratoris


MAIG definitiu:MARÇ 31/05/2010 12:47 a.m. Página 11\nLa Gran Pantalla A poc a poc aquest escriptor descregut (que remet a l'imaginari detectivesc del cinema negre), toparà amb una trama política capaç de destapar tota una conspiració internacional. Més enllà de les destacables interpretacions, L'escritor suposa la tornada de Polanski al seu cinema d'atmosferes asfixiants i fatalitat. Sem-\ne Ghost Writer bla ser que la situació actual del director de Chinatown (1974), no ha vingut sinó a rejovenir la capacitat per a enganxar-nos a una pantalla que sempre ha tingut l'ombra personal d‘aquest genial i polèmic autor.\nEEUU, 2010. Direcció: Tim Burton Guió: Linda Woolverton (Lewis Carroll) Música: Danny Elfman Fotografia: Dariusz Wolski Intèrprets: Mia Wasikowska, Johnny Depp, Helena Bonham Carter, Anne Hathaway, Crispin Glover, Matt Lucas, Marton Csokas, Jemma Powell, John Hopkins, Eleanor Gecks, Eleanor Tomlinson\nALICE IN WONDERLAND.més 3d JOSE MARTÍN. Després d'una llarga espera i amb una durada directament proporcional a la de la forta campanya de promoció feta per Disney, el passat 16 d'abril s'estrenava Alice in Wonderland (Alícia al País de les Meravelles), l’última pel·lícula de Tim Burton, una adaptació lliure de la clàssica novel·la de Lewis Carroll.\nallò important no és el què sinó el com.\nAmb una posada en escena ben personal, i potser massa previsible, Burton planteja la història d’una Alícia post-adolescent que lluita per convertir-se en dona entre els arbres del «País de les Meravelles». Poc ha quedat en aquesta pel·lícula de l'actitud introvertida i fascinant d’algunes de les anteriors obres d'aquest director com ara Sleepy Hollow (1999) . Poc, més enllà de l’estètica personal del “rendible” Univers Burton que, així i tot, es presenta una mica domesticat en aquest film. Un espectacle visual que tot i ser entretingut acaba funcionant com una atracció de fira on


el mèlich: Ja són aquí de nou.\nJa són aquí de nou.\nMites del segle XX\nJa tornem a tenir aquí la festa Rockabilly.\nAquest moviment peculiar que resisteix el pas del temps, és més una actitud vital, una forma d’estètica, que només una música en concret.\nRockabilly ( Rock+ hillbilly) Fusió de diversos estils musicals, des del Country prehistòric (hillbilly), fins al Rhythm and Blues precursor del Rock and Roll.\nA Calafell, ja fa uns quanta anys, que ens visiten. És un espectacle veure pels carrers aquesta gent tant kitsch, vestida de forma que ara ens resulta estrafolària i que era la moda dels anys 50. Són els èmuls d’aquells rebels sense causa, els James Deans , Marlons Brandos, Marilyns, Natalie Wood, Eddie Cochrans, Elvis o Johnny Casch.\nÉs molt recomanable visitar la seva carpa al costat del Poliesportiu. Si bé no deixa de ser un muntatge comercial, al menys, ofereix una visió d’aquella època mítica dels 50. Amb la música rockera, el mostrari de cotxes d’aquells anys i amb una boutique amb tota mena de gènere (Cd’s, Samarretes i objectes) típic d’aquesta manifestació artística que va marcar una època en la meitat del segle passat. Un autèntic museu ambulant.\nActuen, a torn, diverses orquestres de gran qualitat.\nLes dones amb la seva floreta al cabell, símbol del rockabilly més clàssic, el minibolsset i els seus "can-cans" i "topolinos" ; ells amb els seus tupés engominats, al més pur estil Elvys, les camises multicolors, barrets texans, tatuatges i les camperes. ens regalen un ambient que et transporta pel túnel del temps als anys del Rock and Roll.\nÉs especialment recomanable per als nostàlgics que un dia vam aprendre a ballar el Rock around de cloc en un Dual de maletí.\nMalgrat que l'alcohol no és una beguda desconeguda per aquesta "penya", no hi ha hagut mai cap problema. Són gent educada, amable i pacífica que van "txutats" de rock. Algunes parelles són autèntics ballerins que solen fer rogle d'admiradors.passegen pels carers de la platja amb el seu exhibicionisme innocent, cofois de ser, per uns dies, l'admiració dels badocs. Entren als bars que els solen rebre amb satisfacció i omplen els hotels de Calafell. Una aportació gens rebutjada en temps de crisi.\nSi aneu a compartir la seva festa ja em direu que us ha semblat.\nPotser s'ha de retreure quelcom de negatiu i és el preu de l'entrada que pot esdevenir prohibitiu, especialment, per a la joventut.\nEtiquetas: Art i cultura Publicado por el Mèlich en dilluns, de setembre 05, 2011


Repartiment de la riquesa ja! - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRepartiment de la riquesa ja!\nricard sánchez andrés 11.09.2020 | 23:00\nRepartiment de la riquesa ja! Regió7\nTot sembla indicar que la crisi que tenim deixarà una empremta de profunds danys econòmics i socials que s'han distribuït de manera molt desigual i injusta. Oxfam Intermón i altres organitzacions socials estimen que el nombre de persones pobres a Espanya podria augmentar en més de 700.000, fins a arribar als 10,8 milions de persones, després de la situació generada per la covid-19.\nL'economia espanyola és una de les més durament colpejades per aquesta crisi fins ara, atesa l'estimació preliminar de caiguda del 5,2% del PIB el primer trimestre que realitza l'INE, davant el 3,6% de la zona euro. Es tracta de la caiguda intertrimestral més important de la nostra història recent.\nEls resultats de l'EPA del segon trimestre reflecteixen la situació derivada de la pandèmia. L'ocupació ha baixat en 1.074.000 persones (22.000 persones en el sector públic i 1.052.000 en el privat); cal tenir en compte que aquesta xifra no inclou els afectats per un ERTO, que es consideren ocupats. El nombre d'aturats puja aquest trimestre en 55.000 persones (1,66%) i arriba a la xifra de 3.368.000. La taxa d'atur se situa en el 15,33%. Cal tenir en compte que no tots els que han perdut la feina han passat a classificar-se com a aturats segons la definició de l'OIT. Una part considerable ha passat a la inactivitat, categoria que ha augmentat en 1.062.800 persones. El nombre d'actius descendeix en 1.019.000, fins a 21.975.200. La taxa d'activitat baixa 2,64 punts i se situa en el 55,54%. En l'últim any la població activa ha disminuït en 1.060.400 persones i la taxa d'activitat s'ha reduït 3,20 punts. Una visió més detallada de les transicions observades entre ocupació, atur i inactivitat s'obté amb l'Estadística de fluxos, que reflecteix que 1.034.200 ocupats i 1.107.600 aturats del primer trimestre han passat a la inactivitat en el segon.\nEn l'informe «Una reconstrucció justa és possible i necessària», l'ONG calcula a més que el previsible augment de la desigualtat suposaria esborrar de cop el que s'havia reduït en els últims quatre anys. No es poden repetir els errors del passat, hem de sortir d'aquesta crisi construint una economia més humana que no deixi ningú enrere i en què contribueixin més aquells que menys han patit l'impacte de la crisi. No es pot consentir que les persones amb menys ingressos perdin, proporcionalment, vuit vegades més de renda que les més riques. Aquest avanç implacable de la pobresa, que es va començar a intensificar amb l'anterior crisi, la de final de la dècada passada, conviu amb un constant increment del nombre de rics i de milionaris a l'Estat espanyol. La magnitud s'ha quantificat aquests dies: l'Agència Tributària ha difós l'Estadística de declarants de l'Impost de Patrimoni corresponent a l'exercici del 2018, l'últim tancat. A Espanya hi ha, segons aquestes dades, 177.931 contribuents que posseeixen una fortuna de més de 700.000 euros, el mínim exempt per tributar. Són 47.715 més que el 2011, l'exercici en el qual el Govern central va recuperar aquest impost cedit a les comunitats autònomes després d'abolir-lo durant els tres anteriors. Així, les fortunes dels més rics de l'Estat espanyol, que amb prou feines suposen el 0,34% del cens, van passar a ser equivalents al 57% de la riquesa nacional, quan set anys abans aquesta relació quedava en el 40%.\nLa tradició més democràtica d'altres països europeus permet que el repartiment de la riquesa i dels recursos públics es faci cuidant més les formes. A l'Estat espanyol, però, els grups oligàrquics s'han sentit sempre tan amos de tot que mai han arribat a acceptar que hagin de renunciar a una part del pastís per mantenir els equilibris socials bàsics, i per això la dreta política que financen al seu servei és com és i actua sense la més mínima concessió a les classes populars, que consideren renovables i prescindibles. Per tot això hem de reclamar repartiment de la riquesa ja!


Aigua polisèmica (Part III) El desenvolupament i un imprecís final | Barcelona és Aigua\nInici Blog Aigua polisèmica (Part III)\nEl desenvolupament i un imprecís final\nAigua polisèmica (Part III)\n“Sóc de Mallorca, una illa que està separada de la resta del món precisament per l’aigua”, ens diu Llucia Ramis. La seva illa, Mallorca, es revela com a lloc on l’aigua és existència, supervivència. On la pluja, mirar al cel i veure com cau, és saber que et podràs rentar, que podràs beure. “A Mallorca tots som conscients de la importància de l’aigua”, diu Llucia Ramis. La relació de l’illa amb l’aigua sorgeix del fet de la pròpia aigua. Com més turisme tingui Mallorca, més problemes provoca en la gestió de l’aigua. Llucia explica com en una ocasió, per la manca d’aigua a l’illa, va caldre fer-la arribar en vaixells-cisterna amb la desgràcia que la pintura del celler del vaixell no s’havia assecat encara i, conseqüentment, es va perdre tota l’aigua transportada. La consciència de l’aigua que hi ha a les illes no la tenim en la resta dels territoris beneïts pel clima i per una geografia connectada amb l’aigua. En aquests casos ens diu, com en el cas de Bèlgica, l’aigua és gairebé invisible. No té consciència de la seva importància. S’obre i tanca l’aixeta sense reparar en conseqüències. Ramis assevera “l’aigua és consciència. És vida”. Quan un pren consciència d’això, l’aigua es mostra amb tota la seva potència i contundència, ja que és part de nosaltres.\nLluís Boada ens parla de la complexa relació dels homes amb el que és artificial, que no respon a la naturalesa, sinó a processos mecànics, químics, que transformen, que ens creen productes artificials del que un dia eren productes naturals. “La qüestió és que tenim una economia que no és que hagi transformat el món natural en un món artificial, sinó que ja està fent artificialitat de l’artificial”. La pèrdua de la naturalitat de l’aigua, que l’aigua sigui simplement aigua, es deu a aquesta visió de considerar el que és artificial un recurs més important a salvaguardar que l’aigua mateixa. “La naturalitat de l’aigua és la que ens porta a la veritat del seu nom”.\n“Jo quant dic aigua dic amor”, Miriam Tey ens porta a parlar de l’aigua, entesa com a símbol. L’aigua com a puresa, aigua cristal·lina, aigua purificada, aigua del baptisme. L’aigua que es funda en el cristianisme, que expressa amor, consol, purificació. També ens parla de la sensualitat de l’aigua, de la seva capacitat eròtica, del seu abast metafòric i espiritual. Miriam Tey ens introdueix en una lectura culturalista del terme aigua, “la Samaritana dóna aigua com a regal, com a símbol de vida i de supervivència, a un home que és el seu enemic i Jesús li diu: el que beu de mi no necessitarà aigua”.\nL’art està ple d’exemples d’utilització de l’aigua: Botticelli, amb Venus, Rembrandt amb el Diluvi, Gauguin amb les platges d’Haití, Bill Viola…” infinitat d’obres representant la lluminosa relació entre art i aigua i que ens introdueix Carlos Taché. I aquí torna la memòria a oferir-nos la veritat de l’aigua. Taché reverdeix la seva infància, xipolleja en les seves imatges, es torna a mullar amb el so i el record de com la seva pell era acariciada per l’aigua en la seva infància. Ens diu: “amb l’aigua un es mulla i això vol dir que et compromets”. Mullar-se com a actitud d’anar a la recerca de la vida, envoltar-se de ella i no fugir de les seves conseqüències.\nI si per Miriam Tey l’aigua és amor i per a Carlos Taché compromís, per Llucià Homs “l’aigua és por”. Por de no poder dominar-la, les seves conseqüències quan aquesta referma amb molta potència i continuïtat. Temor a estar sol a l’aigua, a mercè dels seus capricis, una por irracional. Una lectura de l’aigua que ens mostra el seu caràcter dual i de frontera com tot l’essencial en la vida. La nostra relació amb l’aigua es mou a la frontera entre la felicitat i la por. La relació emocional amb l’aigua fa desencadenar un nou cabal de significats que la converteixen en un terme que es renova constantment.\nEl diàleg avança dibuixant noves idees, llocs i significats. En aquest diàleg obert sobre l’aigua polisèmica brollen molts més conceptes i plantejaments que els exposats en aquest text, una mostra de com la intel·ligència busca retornar al terme aigua tot el seu cabal de significats. De la mateixa manera que ens costa situar el principi de les coses, el mateix passa per trobar el seu final. Aquesta és la raó per la qual aquest primer diàleg al voltant de l’aigua és un primer pas per avançar en altres nous diàlegs que, a poc a poc, vagin creant una sòlida base per a una comprensió complexa del terme.\nPots veure part d’aquest col·loqui, aquí!


Carles Gómez | Maquetació i coses per l'estil\nCursiva entre claudàtors\nArran d’un dubte de la Marta Solà al LinkedIn, i després d’intentar posar-hi la resposta quatre vegades, he corroborat que no és el lloc addient per posar-hi codi (ni imatges ni format ni res) i optat per crear aquesta entrada.\nEs planteja el cas d’aplicar format a una paraula que hi ha entre claudàtors, d’aquesta forma: [paraula]*, i de pas eliminar els claudàtors.\n[paraula] -> paraula\nLa idea és fer una cerca GREP que trobi els claudàtors, capturi el que hi ha entre ells i ens ho retorni amb el format que volem.\nAl camp Buscar hi posarem:\nI al camp Cambiar a hi posarem:\nAl quadre de Cambiar formato hi posarem el format o l’estil de caràcter que necessitem.\nImportar taules xml a InDesign conservant el format\n10/12/2013 InDesign, XMLInDesign, XMLCarles\nArran d’un debat obert per la Cristina Mallafré al LinkedIn, m’ha semblat interessant plantejar un exemple on es mostri, a grans trets, el procés que ens permet crear una taula i etiquetar-la per tal d’utilitzar-la en un flux de treball amb xml.\nLa idea és tenir una plantilla en InDesign on importarem un xml que haurem generat en una font externa. En el cas de la Cristina era un catàleg de productes que es maquetava automàticament a partir d’un xml generat des d’una base de dades. En aquest exemple ens centrem en els estils de paràgraf i de cel·la, al final de l’article faig un esment als estils de taula.\nPrimer pas: definir l’estructura\nPartim del nostre disseny a InDesign, en el qual tenim una taula on hem aplicat estils de paràgraf i estils de cel·la. Ens interessa diferenciar entre tres tipus de cel·la: la de títol, la de la descripció i la dels valors. Hem anomenat els estils de paràgraf p_descripcio, p_titol i p_valor, i els estils de cel·la c_descripcio, c_titol i c_valor.\nDesprés hem etiquetat els paràgrafs i les cel·les. Hem creat les etiquetes amb els mateixos noms que els estils. A la següent imatge podem veure els elements etiquetats (menú Ver > Estructura > Mostrar marcadores de etiquetas).\nI el resultat al panell d’Estructura (menú Ver > Estructura > Mostrar estructura):\nCom que no hem etiquetat ni la caixa de text ni la taula, InDesign fa servir les etiquetes que té per defecte (en aquest cas Artículo i Tabla) per etiquetar-les.\nEl següent pas serà exportar l’xml per obtenir l’estructura que caldrà replicar quan generem l’xml amb les dades definitives. En el cas de l’exemple seria:\nInDesign exporta el text compacte, però podem indentar-lo per entendre’l millor (podem fer la transformació amb un editor o a través d’un servei online com el de codebeautify.org). Cliqueu sobre la imatge per ampliar.\nQuè podem observar al codi?\nLes etiquetes que hem creat al nostre document es converteixen en els elements de l’xml. Podem veure la similitud amb el panell d’Estructura d’InDesign.\nInDesign declara l’espai de noms xmlns:aid=”http://ns.adobe.com/AdobeInDesign/4.0/” per treballar amb taules. La declaració es pot fer també en un nivell superior o en l’element arrel.\nPer identificar un element de taula fa servir l’atribut aid:table. El valor de l’atribut “table” indica la taula; el valor “cell” indica una cel·la. És a dir, podem posar el nom que vulguem a l’element i, per tant, a l’etiqueta de la cel·la, perquè Indesign entendrà que és una cel·la a través de l’atribut.\nFinalment, podem veure la informació sobre les files, les columnes i l’amplada de la cel·la.\nAquests són els elements que necessitarem quan es generi l’xml.\nEl punt clau: assignació d’etiquetes a estils\nQuan importem l’xml al document, InDesign carrega l’estructura i afegeix les dades o les combina segons les opcions d’importació. Però l’xml no porta informació sobre el format de les dades.\nEl que necessitem fer és relacionar les etiquetes amb el format que ens interessa. I això ho fem a través de l’opció d’assignació d’etiquetes a estils (menú desplegable del panell Estructura o del panell Etiquetas > Asignar etiquetas a estilos…). Podríem fer-ho manualment però com que hem creat les etiquetes amb els mateixos noms que els estils podem utilitzar el botó Asignar por nombre.\nAutomàticament els estils que tinguin el mateix nom que les etiquetes queden relacionats, tant si es tracta d’estils de paràgraf com de cel·la.\nL’assignació només cal fer-la un cop si no eliminem ni afegim estils o etiquetes. El document guardarà la relació entre les etiquetes i els estils. D’aquesta manera, cada cop que importem xml amb les etiquetes definides al document i amb els estils assignats, la taula agafarà el format que ens interessa.\nAddenda: aplicar estil de taula\nTot i que no forma part de l’exemple, cal dir que també es pot assignar l’etiqueta de la taula a un estil de taula, de manera que quan importem l’xml la taula tingui les propietats que haguem definit a l’estil. Usualment farem servir tant l’estil de taula com els de cel·la per tenir un màxim control sobre el contingut.\nQuan una taula pot ser definida totalment amb un estil de taula no caldria que les etiquetes de les cel·les tinguessin un nom diferent perquè l’estil de taula s’encarregaria d’aplicar el format necessari. No obstant això, l’etiquetatge diferenciat pot ser útil si hem de fer servir altres eines o si necessitem un script per recórrer l’estructura de l’xml.


Diari de Jo Mateixa: Busco nom per els meus nous "amiguets"\nBusco nom per els meus nous "amiguets"\nEscrit per Jo Mateixa a les 09:26\nDoncs si, ahir un company de feina d'en Hatim em va regalar dos peixets, la petita es femella i el gran es mascle.\nBusco noms per ells, m'ajudeu??\nActualització feta a les 11:44....els meus peixos estan intentant tenir relacions sexuals....m'he quedat a quadres, ella es una lagartona, no us podeu imaginar com el busca la tia, es foten unes carreres de dalt abaix de la peixera, ell fugint i ella buscant-lo, clar que tampoc poc fugir gaire lluny...pobre bèstia...ell dic, ella em sembla que es una mala pecora...el farà patir pobre peixet :-(\n1 de juny de 2007, a les 9:58\nTxell i Hatim estan agafats? I Nemo i Dori?\nQuin regal més macu! Jo vaig tenir peixets quan era petit ... pobres! Es morien tots!!!\nUn petó per a TuMateixa!!!\n1 de juny de 2007, a les 10:06\nBon diaaaaaaaaaaaaaaaa Pep (i a tothom!!!!)\nDoncs si, Txell i Hatim ja estàn agafats :-P, Nemo i Dori...però es van enrollar aquest dos, no oi??? es que aquest han de cardar per que vull cries, mooooooltes cries per repartir :-)\nJo habia pensat anomenar-los A i B...no se per que, busco noms curts, sencills, que siguin fàcils de recordar.\nA la peixera que teniem nosaltres a casa ens en van criar i vam tenir 185 cries, la mare un bon dia netejant la peixera de les cries no la va esvandir prou be i va deixar restes de sabó...al dia següent hi habia truita de peixos al fons de la peixera :-S\nPetons per Tumateix!!!!!! :-P\n1 de juny de 2007, a les 10:17\nAssassina de peixos!!!\nBueno, els meus un dia van fugir pel forat de l'aigüera, jejejejejee.\nOndia, A i B ... curra-te'ls una mica més els noms!!! No sé, Ariel i Sebastian (vale, Sebastian era un cranc ... però mira) ... o si vols que s'enrotllin (posaràs el vídeo quan estiguin fent guarreridas espanyolas?) els poses Tom i Meg ... jo que sé!!!\nPobres peixets!!! No saben qui els ha tocat, jejeejejejeje!!!\n1 de juny de 2007, a les 10:31\nCollons ara em de posar noms als peixos, però que de totes les propostes en faràs un post i podrem triar els que mes ens agraden???? Jo els poseria Epi i Blas, que eren mariquites no????? Bueno això son figues d'un altre paner, per tant no se a mi se'm han ocorregut aquests, a veure la gent quins et proposen però A i B es molt cutre. :)\n1 de juny de 2007, a les 10:32\nHome, podríes posar-lis Erin per ella i Paddy per ell, estil irlandès...\nO Pep i Núria, estil català...;-)\nO...a mi m'agraden els noms hindús, sonen molt bé i són molt macos !!!\nSóc molt friki amb els noms dels meus hàmsters però tots han tingut noms molt rebuscats...Ara pots fer com el net de la meva veïna i posar-li Robocop i desprès ha resultat que era femella..i ara és Robocopa..jajajaa\nEn fí..bon cap de setmana, que estic espessa!\n1 de juny de 2007, a les 10:35\nSempre els hi pots posar el nom de blocaires, si cap et fa el pes et deixo un enllaç on trobaras el top de noms de peixos.\nTambe els hi pots buscar padrins.\n1 de juny de 2007, a les 10:52\nPep: Com et pases tiu, pobre mare :-( ho va fer sense saber adonar-sen homeeeeeeeeeeeeee.\nVale si, em currare els noms, però m'heu d'ajudar, han de ser noms amb personalitat, poder més tard i veient les propostes, faig un afegitó al post i escric detalladament que busco exactament per els meus peixets :-)\nFarlopa: No es una obligació, nomes es per fer algu que estaba aburrida a la feina...jorrrr va home, si, posa nom als meus peixitus!!!!! Si, si, en fare un post especial per escollir els nosm que més m'hagin agradat i com diu l'Striper haure de buscar padrins per els "nens" :-P\nPetitabruixa: Jajajaja, m'ha agradat molt el nom de Robocopa nena, es molt original!!!!! Com es diuen els teus hamsters??, nosaltres també en vam tenir un pero no recordo com es deia :-( Bon cap de setmana guapissima!!!!!\nStriper: Ja veus que això de buscar padrins també m'ha agradat i molt!!!! :-) Ara em miraré la web que m'has deixat, a veure si veig algun nom original :-)\n1 de juny de 2007, a les 11:07\nQue vol dir això que no t'agraden els noms d'epi i blas?????? :((((( Que hi farem ja rumiare una miqueta mes perque portabella i maiol no valen no???? jajajaj\n1 de juny de 2007, a les 11:10\nFarlopa: No, no tiu no em mailinterpretis, si Epi i Blas ja els habia pensat pero clar....qui fa de mascle aqui si els dos eren una mica gais??? :-P\nPortabella i Mayol???....pos va a ser que no :-P jajajajajajaja\n1 de juny de 2007, a les 11:17\nJaaaaa ho tinccccc aquests son els dos que aposto jo la famella gin i el macle toni, o sigui el gin tonic... jajajajajaj Ja paro que tot el dia inventant noms no em val... jajajajaj Passis un gran cap de setmana !!!!\n1 de juny de 2007, a les 11:24\nFarlopa: Gran Farlopa gran, m'encanten!!!! es que a més, jo si surto bec Gintonic i res més que Gintonic, jajajajajaja, també es casualitat, no???\nBe, als anoto per si de casa surgeix algun altre nom original per aquí :-)\nQue passis molt bon cap de setmana!!!!!\n1 de juny de 2007, a les 11:53\nPerò que els tens a l'oficina, els peixets? Collons tu, no hi havia prou gent a l'oficina aquesta que ale, posa'ls dos més!!!\nEn fi, si ella és una lagarta li pots dir Diana, com la tia d'V i a ell Donovan ... és una opció, eh?\nPetonets i bon finde!!!\nEs que es la millor beguda per sortir, no genera mal de cap i es un estomacal de putissima mare, ara també t'haig de dir que la gran putada es que normalment aquesta beguda només es de gent gran :((((\n1 de juny de 2007, a les 12:31\nPep: Clar que els tinc a l'oficina, així em fan companyis i quant estic emprenyada amb algu d'aqui m'els miro i somric, m'animen molt :-)\nVale, vale, Diuana i Donovan....m'agrada, gran serie la de V, que no de Vendetta, que quedi clar :-P\nFarlopa: Ostia això de que no fa mal al cap es relatiu eh, jo si m'en foto 6 en una nit ja et dic que el mal de cap em dura fins al dia següent i més, la sort es que a ningu de la meva colla els hi agrada, per tant no em gorreixen, si no t'ho creus que t'ho expliqui la Mª Antonieta si passa per aquí, jajajajajajajaja :-P\nDe gent gran?, poder, però a mi ni whiskys, ni ron, ni tot això m'agrada, però la ginebra si i ha de ser amb tònica, si me la foten amb coca cola ja no m'agrada i això que soc Cocacola addicte :-S\n1 de juny de 2007, a les 13:22\nNoms??? això és complicat...i si ho deixes en un sencill ell i ella ??\nLa proposta Gin-Toni no està malament tampoc...\n1 de juny de 2007, a les 13:37\nMama del Pol: ....ell i ella??, aixi, sense més??? mmmmm, m'agrada la idea...si, m'agrada, m'agrada molt :-)\nVeig que la de Gin tonic no t'ha molat oi?? :-P\n1 de juny de 2007, a les 13:40\nEdward & VIvian (Preaty woman)\nChristian & Satine (Moulin Rouge)\nDr, Yuri & Lara (Dr, Zhivago)\nJohnny & Baby (Dirty dancing)\nJohn & Elizabeth (Nueve semanas y media)\nHola Jo Mateixa... hi seguiré pensant, que he d'anar a dinar!!!\n1 de juny de 2007, a les 14:48\nHome! Si ella el persegueix incansable i ell fuig esperitat tinc els noms clars: Ofelia i Mortadelo.\nP.S: Quantes hores d'infància amb els superhumor...\n1 de juny de 2007, a les 16:10\nOstres mira que he tingut bèsties jo a casa però peixos nop... i no se quins noms dir-te... mmm\nBueno que quan els triis ben triats seran!!\nJo = Mª Antonieta = Heleia\n1 de juny de 2007, a les 16:30\nPerò a l'oficina no hi haurà algun/alguna malparit/ida que te'ls assassini, no? Es que jo els animals els cuido molt i no em fio de ningú. Son gairebé com fills.\nAra ja només em queda un hàsmter i es diu Shei Shonagon..però n'he tingut fins a set al mateix temps i es deien Erin, Eilan, Angus-Patrick, Siddartha alias Mortadel.la (era una addicta), Timmy i ara no recordo més..Vam tenir un perico que es deia Aníbal, una tortuga que es deia Claudio (va morir enverinat com l'emperador) i molts més.\nAra només tinc el gos, que es diu Merlí i la Shei. Suposo que m'hauré de replantejar si en torno a tenir o durant una temporada passo d'hamsters.\nVaig a fer una dormideta;-)\n1 de juny de 2007, a les 17:32\nVagi en compte, benvolguda Jo Mateixa, a veure si la peixa li mata el peix a "polvos"... És clar que també és una bona manera de morir...\n1 de juny de 2007, a les 18:28\nsolen dir que són com els amos... ;)\nsón ben macos! alimenta'ls bé q sinó es mengen entre ells, eh?!\n1 de juny de 2007, a les 18:44\nI semblava modoseta la peixa!! Es que vivim en un món de vici!! Aquí no se salva ni el peix més gros! On arribarem?!\n1 de juny de 2007, a les 19:01\nVodka y Lima\nBon finde guapi!!!!\n2 de juny de 2007, a les 10:55\nAdán i Eva???\nSi es busquen , es trobaran...\nBon capde! wapa!\n2 de juny de 2007, a les 11:51\nQuè tal Romeu i Julieta? A veure si disfressem la cosa sexual amb una mica de romanticisme, coi! ;-)\n2 de juny de 2007, a les 13:25\nQue tal Freedom 4Catalonia!\nAmb lo qual hauries de fer honor al nom i deixar-los en llibertat no confinats dins una capsa.....\n2 de juny de 2007, a les 15:11\nVoto per dos noms de parella tipus Pixie-Dixie, Zipi-Zape... Aquí a Madrid no dubtaria a batejar-los com "Esperancita" i "Albertito"\n2 de juny de 2007, a les 16:51\njo aniria més per pin i pon; si és cert que han de ser màquines sexuals... que millor que el ping-pong que és un donar i tornar constant?\nperò no em preocuparia massa pel nom, eh? a part de no tenir memòria... no et senten dins l'aigua!\nTot i això... estàs segura que ella el busca amb la finalitat que et penses? mira que hi ha algunes espècies, que si passen gana es cruspeixen la parella!\npetons i llepades piscícoles!\n2 de juny de 2007, a les 21:22\nPuede ser El Pipo !\n2 de juny de 2007, a les 22:07\nEl mascle Conan i la femella... meuca?\n2 de juny de 2007, a les 22:44\nel peix bullit i ella peixeta a la parrilla\n3 de juny de 2007, a les 1:13\nHan de ser noms que vagin sempre junts? en aquest cas què et sembla en "LCasei" i la "Imunitas"? si els poses aquests noms segur que et faran bé la digestió...\n3 de juny de 2007, a les 13:03\nper ella: la lagarta, per ell: fugi (d fugir pro es un diminutiu):P\n3 de juny de 2007, a les 22:54\nBuff n'han dit un munt!!! i alguns de molt bons! Jo no te'n puc afegir cap :D Ostres, és una lagarta?? jajaja els meus peixos van durar 5 dies, un per dia i mira q els cuidava b. Una abraçada!\n4 de juny de 2007, a les 2:22\nJo et recomano O'neill diuen que és nom de gos però dona personalitat, o bé Pauet jeje o Coco o coquet, bé he aportat poc però m'ha agradat el teu blog, original idea...\n4 de juny de 2007, a les 15:18\nSi són famella proposo els noms "Partes, Mis" i "Chonda, Estoyca"; i si són mascles "Cólico, Al" i "Otas, Empel".\n4 de juny de 2007, a les 16:30\nHola!! carambas amb els peixitus,\nMmmm no ser, tot i que eren dos ratolinets sempre he trobat divertit pixie i dixie.\n4 de juny de 2007, a les 20:30\nUi mare meva hi han molts comentaris per aqui com per anar responent d'un amb un, que no acabré mai homeeeeeee...MOLTES GRÀCIES A TOTS PER EL VOSTRE INTERES!!!!!\nHe penjat un nou post amb les propostes que he estat revisant i amb la normativa del joc-concurs...us hi apunteu??\nDE NOU GRÀCIES!!!!!!!!!!!!!!\nMarc Vericat said...\n2 d’abril de 2010, a les 9:46