Marc Gasol es decanta pel Bàsquet Girona - Regió7\nMarc Gasol es decanta pel Bàsquet Girona\nEl pivot estava sense equip des que va deixar l'NBA l'estiu passat | Segons Catalunya Ràdio, l'anunci hauria de tenir lloc la setmana vinent\nGirona | 19·11·21 | 11:13\nMarc Gasol, celebrant el títol de campió de l'NBA Reuters\nMarc Gasol ja ha decidit on continuarà jugant: al Bàsquet Girona. Així ho asseguren Catalunya Ràdio i la Cadena Cope. El pivot ha tardat, però sembla que finalment ha pres una decisió sobre el seu futur i l'anuncia oficial l'hauria de fer la setmana vinent.\nGasol va decidir aquest estiu passat posar punt i final a la seva aventura de 13 anys a la NBA. Als Estats Units hi va arribar procedent de l’Akasvayu el 2008, i ara, en un viatge d’anada i tornada, continuarà la seva carrera novament a Fontajau.\nGasol debutaria contra l'Osca\nAl Bàsquet Girona, concretament, el club que va fundar inicialment amb equips de base i que presideix. L’arribada de Gasol s’hauria d’anunciar a principis de la setmana que ve, segons van assegurar ahir Catalunya Ràdio i la cadena Cope. Debutaria contra l’Osca el 3 de desembre a casa.\nEl Girona suma sis derrotes seguides\nMarc Gasol, d’aquesta manera, serà un autèntic revulsiu per a un equip que navega des de fa setmanes per la LEB Or amb sis derrotes seguides. Fruit d’aquests mals resultats, ja s’ha destituït el tècnic Carles Marco -exjugador i exentrenador auxiliar del Bàsquet Manresa-, i a l’espera d’anunciar-ne el relleu, diumenge a Sant Sebastià a la banqueta hi serà Jordi Sargatal.\nEl Girona està patint després d’una plantilla mal planificada, amb molts dèficits en el joc interior, que s’han vist agreujats amb la lesió de Jawara. L’arribada de Marc Gasol ho pot corregir. El pivot de Sant Boi va jugar a l’Akasvayu entre 2006 i 2008 i sempre va declarar el seu amor per la ciutat de Girona. A la NBA va passar pels Grizzlies, els Raptors i els Lakers.


Lletres - Club de lectura virtual Esperant Mister Bojangles, dOlivier Bourdeaurt - Agenda.ad\n// DIUMENGE, 1 DE NOVEMBRE DEL 2020\n25 26 27 28 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31\nClub de lectura virtual "Esperant Mister Bojangles", d'Olivier Bourdeaurt\nDimarts 10 de novembre del 2020\nUna meravellosa faula que explica la història duna parella fascinada pels balls, els còctels, el bon menjar i els llibres, a través dels ulls encisats dun nen.\nDavant la mirada absorta del seu fill, una parella embriagada damor balla al so de Mr. Bojangles, de Nina Simone. Lescena, màgica, vertiginosa, només és un record més dels molts que broten de la memòria del protagonista de la història, que rememora una infància marcada per l'excentricitat duns pares amb un estil de vida aliè a qualsevol convenció social.\nEl pare, la vitalitat feta persona, no concep una vida assossegada i monòtona -fins al punt de "rebatejar" la seva dona amb un nom diferent cada dia-, i la mare, capaç dinterpretar tot tipus de papers amb la convicció de l'il·lusionista més avesat, fa que la rutina familiar sigui una festa perpètua, un espai on només caben el plaer, la fantasia i l'amistat.\nTanmateix, a poc a poc, comença a entreveure's que aquest univers ple de poesia, de quimeres, de moments meravellosos, s'assenta sobre un precari sentit de la realitat, i que, quan les cançons i els somnis arribin a la fi, despertar-se pot ser molt dolorós.\nOberta la convocatòria al XI Premi de narrativa fantàstica i de terror dʼEncamp\nDilluns 31 d'agost del 2020 - Dimecres 18 de novembre del 2020


L'exposició 'Miguel Hernández, a plena llum' arriba a Alacant amb més d'un centenar de peces del llegat | Alacant Extra\nL'exposició 'Miguel Hernández, a plena llum' arriba a Alacant amb més d'un centenar de peces del llegat\nFrancisco Reyes manifesta que la cultura “és una inversió, una oportunitat”\n15/11/2021 - Alacant Extra\nLa Diputació d’Alacant acull per primera vegada l’exposició ‘Miguel Hernández, a plena llum’ dedicada a la vida i obra del poeta, que es podrà visitar fins al 28 de març en el Palau Provincial. La mostra ha sigut inaugurada aquest migdia pel president de la institució, Carlos Mazón, i per la vicepresidenta primera i diputada de Cultura, Julia Parra, i ha comptat amb la presència del president de la Diputació de Jaén, Francisco Reyes, acompanyat pel diputat de Cultura de Jaén, Ángel Vera, i del comissari de la mostra, Juan José Téllez.\nMazón ha manifestat que per als alacantins “és un orgull continuar mantenint visca la imatge del nostre poeta més universal, una referència ineludible de les lletres espanyoles pel seu valor literari i humà”. Així mateix, ha destacat que la seua obra i la seua vida “són reflex dels grans valors universals de l’ésser humà: la lluita per la llibertat, la justícia social, la solidaritat, la vida senzilla, l’esforç continu, l’aprenentatge autodidacta i el compromís amb la societat”.\nAixí mateix, el president ha parlat de la “transcendència extraordinària del llegat de Miguel Hernández, que no ha de ser patrimonialitzat, perquè el poeta li pertany al món, a la història, a la democràcia, als xiquets i als valors universals”.\nJulia Parra ha assegurat que la mostra “suposa una primera acció d’acostament entre Jaén i Alacant entorn de la figura de Miguel Hernández que qualificaria d’històrica i simbòlica”. En referència a la materialització de l’acord de col·laboració signat per les dues diputacions, ha apuntat que “hem sigut capaces de construir un pont i, a aquesta primera acció, li seguiran unes altres. És el moment de reivindicar junts a Miguel Hernández i de treballar en comú, de veritat, pel poeta de tots”.\nLa titular de Cultura ha assenyalat a més que “la província no s’ha oblidat del seu poeta més universal i existeixen clars exemples d’això”, entre altres, la Casa Museu del poeta i la seu de la Fundació Miguel Hernández a Orihuela, la Universitat d’Elx i l’aeroport, que porten el seu nom, així com nombroses iniciatives impulsades per institucions com la Diputació a través de l’Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert. Julia Parra ha avançat, a més, que a través de l’Auditori de la Diputació d’Alacant (ADDA) es desenvoluparà “un programa cultural complementari d’homenatge al poeta durant el temps de permanència de l’exposició”.\nPer part seua, Francisco Reyes, ha manifestat durant l’acte d’inauguració a Alacant que la cultura “és una inversió, una oportunitat”, al mateix temps que ha puntualitzat que aquest llegat “no és Jaén, sinó que és universal, del món sencer”. Sobre aquest tema, Reis ha avançat que en 2022 es commemoraran els deu anys de l’arribada del llegat de Miguel Hernández a la Diputació de Jaén, “objectes i caixes que van ser la llavor d’un gran projecte que vam posar en marxa amb aqueixa font de coneixement entorn de la seua figura”.\nTambé Juan José Tellez, comissari de la mostra, ha convidat als alacantins a conéixer una exposició amb la qual es reivindica “que Miguel Hernández és del món”. “Volem mostrar al poeta des de la llum, des de l’alegria, amb el clar fosc del drama i de la mort, però amb l’experiència vital d’un jove que no accepta les barreres per a intentar dur a terme el seu propi projecte de vida, el seu propi projecte literari”.\nA partir d’aquesta vesprada, a les 17.30 hores, i fins al 28 de març el públic podrà visitar gratuïtament l’exposició en la Diputació d’Alacant. ‘Miguel Hernández, a plena llum’ està concebuda en deu espais o blocs temàtics i cronològics: Gènesi, Religió, Eros i altres símbols, Ideologia, Amor, Guerra, Presó, Mort, Resurrecció i Literatura.\nLa mostra ha sigut adaptada a la Sala d’Exposicions de la Diputació d’Alacant, on es podran veure més d’un centenar de peces. La selecció inclou 15 unitats considerades obra artística i 87 d’hemeroteca, correspondència, fotografies, documentació personal i monografies. Destaca el retrat del poeta realitzat per Antonio Buero Vallejo i cartes dirigides a la seua dona Josefina Manresa i a escriptors com Pablo Neruda, Juan Ramón Jiménez, Federico García Lorca o Vicente Aleixandre.\nEn l’exposició es podran veure cartells, textos del poeta i diaris de l’època que formen un complet recorregut que ha explicat Téllez, conductor de la primera visita guiada. S’inclouen a més primeres edicions d’obres com a ‘Perit en llunes’ (1933), ‘El raig que no cessa’ (1936) i ‘Vent del poble: poesia en la guerra’ (1937) i documents singulars com les qualificacions de Miguel Hernández en el Col·legi Santo Domingo d’Orihuela.\n‘A plena llum’ ha sigut inaugurada amb un acte de caràcter cultural que ha comptat amb un quartet de l’orquestra ADDA Simfònica i amb la creació en directe d’un llenç realitzat per l’artista grafiter Tom Rock. Presentada per la periodista Carolina Sellés, a la inauguració han assistit l’alcalde d’Alacant, la vicealcaldessa i el regidor de Cultura, Luis Barcala Mari Carmen Sánchez i Antonio Manresa, respectivament, l’alcalde d’Orihuela, el vice alcalde i la regidora de Cultura, Emilio Bascuñana, José Aix i María de la Mar Ezcurra, respectivament, l’edil de Cultura d’Elx, Marga Antón, a més de diputats provincials i autonòmics, el rector de la Universitat Miguel Hernández d’Elx, Juan José Ruiz, la vicerectora de Cultura de la Universitat d’Alacant, Catalina Iliescu, o els directors d’UNED Dénia i Elx, entre altres responsables institucionals i persones del món de la cultura.\n‘A plena llum’ és una exposició promoguda per la Diputació de Jaén que té com a finalitat mantindre viva la figura i obra del poeta Miguel Hernández, nascut el 30 d’octubre de l’any 1910 a Orihuela (Alacant), i casat amb Josefina Manresa, natural de Quesada (Jaén).\nAmb la mostra s’inicia un vincle entre Alacant i Jaén, unió que se subscriu amb un acord d’actuacions conjuntes entre les dues diputacions provincials entorn al poeta Miguel Hernández que va començar a gestar-se el mes de febrer passat després de la primera trobada mantinguda entre Julia Parra i Francisco Reyes.\nLa primera de les actuacions és l’exposició ‘A plena llum’, una ocasió per a recuperar la memòria, obra i llegat de Miguel Hernández a la seua província. La Diputació d’Alacant, en col·laboració amb la de Jaén, es compromet al desenvolupament d’accions culturals que redunden en una major projecció de la vida i obra de Miguel Hernández amb la coordinació de programes conjunts que incloguen, a més, iniciatives de turisme cultural, prenent com a eix el Museu Miguel Hernández situat en Quesada (Jaén) i la Casa Museu d’Orihuela.\nGràcies a l’impuls de l’Institut Cervantes i del seu director, Luis García Montero, aquesta mostra que custodia l’Institut d’Estudis Giennenses de la Diputació de Jaén ha sigut acollida en nombrosos espais culturals. Des de la seua inauguració en 2017, ha recorregut ciutats espanyoles com Sevilla i Granada, Elx i Alcalá de Henares i en el seu periple internacional Dublín, Manchester, Nova York, Chicago, Manila, Tolosa i París.\nEl llegat de Miguel Hernández va ser preservat i ampliat per la seua vídua, Josefina Manresa Marhuenda, fins a 1969, a través de la Fundació Miguel Hernández d’Orihuela, i va ser adquirit en 2012 a la Diputació de Jaén. El contingut del fons reflecteix la figura de Miguel Hernández, amb la seua documentació familiar, correspondència, biblioteca personal i la seua producció literària, representada per manuscrits, premsa o estudis sobre la seua obra recollits i conservats per la seua vídua.\nDestaca la correspondència que va mantindre amb diverses personalitats, entre ells escriptors de la generació del 27 com Vicente Aleixandre, García Lorca, Alberti i Pablo Neruda, editors coetanis, familiars i amics.\nMiguel Hernández, el poeta més important de la Comunitat Valenciana en llengua castellana de tots els temps. Ha aconseguit un nivell de figura internacional similar a la d’un altre gran poeta immortal com és García Lorca. Malgrat els seus pocs anys de formació escolar, mai va abandonar el seu interés per la lectura i la formació cultural, fent la seua primera incursió literària cap a 1925. Va desenvolupar una poesia colorista, reflex del seu compromís amb la senzillesa del món rural del seu entorn i un ampli treball en revistes i diaris. En 1931 la ciutat d’Elx li concedeix el seu primer i únic premi poètic.\nEn 1935 es va establir a Madrid, on va conéixer a García Lorca, Rafael Alberti, Vicente Aleixandre i Pablo Neruda, endinsant-se en la Generació del 27. La seua poesia es veurà marcada pel seu context, consolidant-se la seua personalitat, que serà reflectida en el seu món literari i ideològic. Arriba d’aquesta manera a un dels grans temes ‘hernandians’, l’amor; no obstant això, la seua poesia també serà reflex de la mort de Sijé, amic de l’escriptor.\nLa Guerra Civil li va marcar personalment i literàriament. Es va allistar en l’Exèrcit de la República, on va combatre en diferents fronts i va arribar a convertir-se en un poeta de trinxera, socialment i políticament compromés. Aquest període es reflecteix també en la seua poesia, que evidència del dolor i la guerra. Finalitzada la guerra, va ser empresonat i va morir en la presó en 1942.\nEl poeta és hui dia una referència ineludible de les lletres espanyoles pel seu valor literari i humà. La seua obra i el seu exemple de vida són reflex dels grans valors universals de l’ésser humà: la lluita per la llibertat, la justícia social i la solidaritat, la vida senzilla, l’esforç personal continu, l’autodidactisme i el compromís amb els desfavorits.\nLa mostra es podrà visitar a la Sala d’Exposicions del Palau de la Diputació d’Alacant del 15 de novembre al 28 de març de 2022. L’horari d’obertura és de dilluns a dissabte d’11.00 a 13.00 hores i de 17.30 a 20.00 hores. Durant el període nadalenc, coincidint amb l’exposició del Betlem, l’horari serà de dilluns a dissabte de 10.00 a 13.00 i de 17.00 a 21.00 hores. Els dies 24 i 31 de desembre es tancarà a les 19.00 hores.\nLa Diputació d'Alacant distribueix 370.000 euros per a impulsar l'artesania local en la decoració nadalenca\nMazón es reuneix amb el conseller d'Hisenda de Múrcia per a abordar l'infrafinançament de totes dues comunitats\nEl Consorci de Museus convida a conversar a Secun de la Rosa i Miguel Rellán en Las Cigarreras\nMazón defensa les raons científiques del manteniment del Tajo-Segura en els Premis de l'Aigua Lorenzo Pardo


ANC - Caldes de Malavella: de febrer 2014\nPublicat per ANC - Caldes de Malavella a 9:32 Cap comentari:\nJo em dic Thomas Spieker. Sóc ciutadà alemany i fa 43 anys que visc i treballo a Catalunya, a vegades com a empresari i d’altres per compte d’altri. Des de fa uns anys, també sóc columnista d’alguns mitjans regionals del país. No pertanyo a cap club o casal alemany, sempre he volgut integrar-me entre els ciutadans autòctons, encara que sense amagar les meves arrels. Avui em sento com un català d’origen alemany, perquè com molts altres, jo també he après a estimar el país després de conèixer-lo, per acabar-lo convertint en la meva pàtria d’elecció.\nLa seva 'Declaració' m’ha sorprès. Quan estudiava empresarials a Berlín, els meus professors ja m’havien advertit que s’havia d’anar amb peus de plom a l’hora de barrejar massa la política amb el món de l’empresa. De fet, la meva carrera m’ho ha confirmat. I sembla que tampoc no sóc l’únic que considera el seu manifest més mereixedor d’un monument a la intromissió indesitjada, que de les simpaties dels catalans, ja que sinó, la BASF no se n’hauria distanciat l’endemà mateix de la seva publicació. Segur que ja s’han adonat que les reaccions, tant per part dels polítics com dels ciutadans, foren d’entre variades fins a vehements.\nEls polítics catalanistes d’esquerra (entre d’altres en Joan Tardà d’ERC), fins i tot els acusen d’haver comparat el nacionalisme català amb el nacionalsocialisme alemany. Això pot semblar un xic exagerat, però tampoc no podien esperar-se gaire res més davant la seva advertència superficial i generalitzant: 'Alertamos de los peligros de un fervor nacionalista, que en el último siglo ha traído sufrimientos inmensurables sobre Europa y que tampoco traerá nada bueno para Catalunya'. Sobretot, perquè amb el seu dit només assenyalaven el nacionalisme català. Si haguessin observat el clima polític una mica més a prop, segur que s’haurien adonat que el nacionalisme espanyol és molt més agressiu. Es poden imaginar què passaria a Alemanya, si el govern federal volgués obligar per llei les regions (Länder), per exemple Baviera, a foragitar el seu dialecte propi de les escoles, per impartir a partir d’ara les classes de matemàtiques o d’història exclusivament en alemany 'neutre'? Doncs fou precisament aquest l’objectiu del govern de Madrid, quan el seu ministre de cultura, José Ignacio Wert declarà al congrés, que la seva intenció era 'espanyolitzar' els nens de Catalunya. I fins i tot si una petitíssima minoria de catalans coincideix amb aquesta fita (igual que segur que hi haurà ciutadans a Baviera que aplaudirien que els seus fills fossin educats en alemany ‘neutre’), utilitzà aquest argument per envair una competència que fou traspassada al govern de la Generalitat fa més de 30 anys i que fins ara s’havia mostrat plenament eficaç, igual que funciona el multilingüisme a Suïssa, per exemple.\nLa seva declaració ha ofès molta gent d’aquest país. Això passa per regla general, quan es mira només un costat de la moneda. I així ha esdevingut aigua per al rec del corresponsal a Madrid del Frankfurter Allgemeine Zeitung, Leo Wieland, que mai desaprofita una oportunitat per repartir cops a les ganes d’alliberar-se dels catalans. Igual que els mitjans de la dreta radical madrilenys també han utilitzat el manifest per als seus fins propis. Fins i tot el president Artur Mas ha hagut d’intervenir amb una declaració, per intentar relativitzar el seu escrit, que lamentablement no s’ha valorat com una anàlisi, sinó com un atac.\nNaturalment, res és més lluny de la meva voluntat que qüestionar la seva llibertat d’opinió o la seva legítima preocupació per l’estabilitat econòmica de Catalunya. El que sí qüestiono, però, és la seva manca d’objectivitat, la inequívoca presa de partit per una sola opció política que és la del Partit Popular Espanyol (per a qui fins i tot alguns de vostès han volgut fer campanya davant les últimes eleccions), que al país als que viuen com a persones i treballen com a empresaris o directius d’empreses líders alemanyes o europees, només rep el suport d’una ínfima part de la població. O es pensen que vostès representen les úniques companyies internacionals amb interessos a Catalunya? Què opinen de la cadena hotelera Hyatt, que acaba d’invertir 200 milions d’euros per a l’adquisició de la Torre Agbar, o del consorci xinès Hutchinson, que vol convertir el port de Barcelona en la major terminal semiautomatitzada de contenidors del sud d’Europa amb una inversió de 420 milions d’euros, o del multimilionari Amancio Ortega (Zara), que ha comprat al llarg dels darrers anys finques i edificis al centre de Barcelona per valor de més de 500 milions d’euros? Es pensen que els directius d’aquestes empreses no han valorat les implicacions del moviment independentista català?\nÒbviament és cert que el capital, a més de rendibilitat, sobretot també cerca un entorn estable. Però si s’haguessin esforçat un xic més amb la seva anàlisi, s’haurien adonat sense cap mena de dubte que són precisament l’estabilitat econòmica i el creixement els principals motors dels anhels independentistes del poble català, que es coneix arreu precisament pel seu caràcter emprenedor. I és que, segons l’opinió d’afamats experts macroeconòmics a nivell mundial, la manca d’inversions per part de l’estat espanyol a Catalunya, que prefereix invertir en vies de l’AVE cap al desert d’Extremadura o en una nova anella de circumval·lació viària innecessària al voltant de Madrid a la cacera de vots, perjudicarà l’economia catalana molt més que la separació d’una unió, que Espanya ha tractat fins i tot al llarg dels darrers 35 anys de règim democràtic, molt més com la relació entre la munyidora i la seva vaca, que com una relació entre governs amb idèntica legitimació. I a tot això, s’ha d’afegir la dominació cultural i lingüística, que té com a única finalitat reprimir qualsevol signe de catalanitat.\nLamento moltíssim que amb la seva carta hagin ofès precisament aquell poble del sud d'Europa que per les seves característiques més s'assembla al poble alemany. Potser un dia vulguin tornar a reconstruir els ponts que han destrossat amb tanta lleugeresa i decideixin impulsar una nova amistat catalano-alemanya. Si així ho desitgen, estaré encantant d’ajudar-los.\nPublicat per ANC - Caldes de Malavella a 10:30 Cap comentari:\nPublicat per ANC - Caldes de Malavella a 3:25 Cap comentari:


Ha començat fa 1 hora i 54 minuts.\ninici / notícies / La Pobla supera el Santfeliuenc i recupera la fortalesa a casa\nPublicat dissabte 11 de Gener de 2020 21:36\nEl filial del Nàstic s’imposa al Santfeliuenc, sumant així la segona victòria seguida com a local. Els pobletans recuperen la fortalesa a casa després de la golejada contra el Sants\nEl CF Pobla de Mafumet torna a somriure. El filial del Nàstic s’ha imposat per 2 a 0 al Santfeliuenc i ha tornat a guanyar després de la golejada patida la setmana passada al camp del Sants. Albert Company, tècnic grana, no ha pogut disposar de dos jugadors claus com Pol Domingo i Sergio Montero, integrants avui de l’onze del Nàstic a la Copa del Rei, però l’equip no ho ha notat i ha sumat un convincent triomf davant un rival de la zona baixa de la classificació. Així i tot, ha costat obrir la llauna al Municipal pobletà.\nEnsurt en el primer temps, gol en el segon\nL’equilibri inicial entre ambdós bàndols es trencava en el minut 22 quan Alberto Garcia ha marcat però el col·legiat ha anul·lat la seva jugada per fora de joc. Els visitants responien en el minut 36 amb un xut d’Alfonso que Riera aconseguia aturar. Carreón donava el darrer ensurt de la primera meitat i no seria fins al minut 56 quan la Pobla aconseguiria inaugurar l’electrònic. Un llançament de banda dels barcelonins era recuperat per Caballero qui, de cap, enviava l’esfèric per un Óscar Gómez que ha pentinat per deixar Guillem dins de l’àrea i que aquest aconseguís superar per alt el porter González.\nEl Santfeliuenc ha buscat reaccionar però ha arribat abans el 2 a 0 que l’empat. Una gran jugada individual del golejador Guillem per la banda esquerra acabava amb una centrada que Carreón només havia de tocar lleugerament per enviar al fons de la xarxa i encarrilar el matx. Els visitants han intentat reduir diferències però no ho han aconseguit davant la bona feina pobletana en defensa, que avui novament han pogut deixar la porteria a zero. Amb aquest resultat, els grana pugen provisionalment a la cinquena plaça amb 33 punts a l’espera de la disputa de tota la jornada. La pròxima cita serà diumenge vinent a les 16.30 hores novament a casa, aquest cop rebent l’Atlètic Horta.\nRiera, Caballero (Ruiz 87’), Coch, Figueras, Cardona, Sanz, Garcia, Carreón, Molina (Guiu 66’), Martínez i Gómez (Martí 77’)\nGonzález, Collado, Campos, Prior, Maldonado (Rovira 69’), Romo, Collado (Porqueras 77’), Fernández, Gibert, Castellano (Bello 69’) i Boira\n1-0 / Martínez (56’)\n2-0 / Carreón (65’)\nPer als locals Molina o Caballero i per als visitants Campos i Collado\nCarlos Albelda Barcena, del comitè territorial de Barcelona\nMatx corresponent a la jornada 19 del grup V de Tercera Divisió disputat al Municipal de la Pobla\nDesarticulada a Tarragona i Barcelona una important organització dedicada al tràfic internacional de marihuana\nNatàlia Rodríguez continua mantenint la millor marca espanyola en els 1500 metres, 15 anys després\nEls clubs de Tarragona es volen moure per tal de poder jugar a les instal·lacions\nAgnès Busquets reivindica la cultura i repassa els vincles amb Tarragona en un pregó ple de records personals\nEl Grup de Treball en Defensa de la Sanitat Pública de Tarragona dona suport a la vaga dels MIR convocada per Metges de Catalunya\nLlum verd al Pla Especial per a la implantació de la mesquita de Sant Pere i Sant Pau\nActualitzat fa 28 setmanes


L'Índia evacua milers de persones en previsió de l'arribada del cicló 'Nisarga'\nLa tempesta tocarà Bombai en les pròximes hores en plena pandèmia del covid-19\nTempesta a Bombai DIVYAKANT SOLANKI / EFE\nBarcelonaAlmenys 100.000 persones, incloent-hi alguns malalts de coronavirus, han estat evacuades aquest dimarts en previsió de l'arribada de la tempesta Nisarga a Bombai, la capital financera de l'Índia. El primer cicló en 70 anys colpejarà el 3 de juny la ciutat més poblada del país i la més afectada per la pandèmia.\nLes autoritats sanitàries de la ciutat han traslladat 150 persones contagiades d'un hospital prefabricat com a mesura de precaució. A més, han informat que treballen en l'enfortiment de la infraestructura d'un dels principals centres d'atenció per a la pandèmia, a més de revisar la instal·lació elèctrica i altres serveis per evitar accidents durant la tempesta.\nEl ministre i president de l'estat de Maharashtra, del qual Bombai és la capital, Uddhay Thackeray, ha dit que les persones que viuen en vivendes fràgils a prop de la costa serien allotjades en llocs més segurs.\n"Vull fer una crida per prendre totes les precaucions i mesures de seguretat possibles", ha publicat a Twitter el primer ministre indi, Narendra Modi, després de fer balanç de la situació.\n— Narendra Modi (@narendramodi) 2 de junio de 2020\nSegons les previsions meteorològiques, la tempesta, que es convertirà en cicló, afectarà Bombai i Surat, a l'estat de Gujarat, dimecres a la tarda amb una força de vents sostinguda de fins a 100 km/h i ràfegues de 120 km/h.\nCrisi humanitària a l'Índia\nEl cicló Nisarga complica les coses a l'Índia i particularment a l'estat de Maharashtra, el més afectat pel coronavirus, amb uns 70.000 casos confirmats i 2.362 morts, dels quasi 200.000 casos i 5.598 morts a tot el país.\nEl Nisarga ve després del cicló Amphan, que va matar més de 100 persones quan va arribar a l'est del país i a Bangladesh al maig, i que va destruir pobles i granges i va deixar milions de persones sense electricitat.\nBombai Índia Covid-19


Bona feina! (JMarfany) : VÍDEO: L'independentisme a la Cambra de Comerç. Divisió entre partits independentistes. International Trial Watch (Darrer programa de la 7a temporada de Vull una resposta)\nVÍDEO: L'independentisme a la Cambra de Comerç. Divisió entre partits independentistes. International Trial Watch (Darrer programa de la 7a temporada de Vull una resposta)\nEmès el dijous 11 de juliol de 2019\nDarrer programa de la 7a temporada\nL'independentisme a la Cambra de Comerç de Barcelona\nLa divisió entre els partits independentistes\nInforme d'International Trial Watch sobre el judici\nRoser Xalabarder, vicepresidenta 3a de la Cambra de Comerç de Barcelona\nToni Fitó membre del Comitè Executiu Cambra Barcelona\nNúria Marín, ha estat investida presidenta de la Diputació de Barcelona a la segona votació, amb els 23 vots del PSC i JxCat. El pacte, doncs, s’ha fet efectiu tot i que en presentar-se candidats dels Comuns, Ciutadans i del PP, l’independentisme, si s’haguessin posat d’acord, hauria pogut controlar la Diputació.\nLa crisi oberta entre JxCat i ERC arran dels pactes municipals, ha acabat de la pitjor manera. JxCat ha pactat amb els socialistes en 27 municipis, mentre que ERC ho ha fet en 17. Els uns i els altres han pactat en contra per prendre's l'alcaldia en 34 casos.\nEn aquest context de total falta d’unitat entre els dos principals partits independentistes, l’ANC ha convocat, per primera vegada, concentracions de rebuig als pactes amb el 155. Ahir, davant de les seus d’ambdós partits i avui davant de la Diputació.\nEls observadors internacionals aplegats en la iniciativa International Trial Watch van assistir a cadascuna de les més de cinquanta sessions que hi va haver durant els quatre mesos de judici, i setmana rere setmana van anar documentant totes aquelles vulneracions de drets dels acusats i de les seves defenses. Aquesta setmana han fet públic l’informe amb les seves conclusions preliminars.\nLa síntesi seria que el judici ha estat el resultat d’una causa general oberta fa temps contra l’independentisme. Un judici en què s’han produït nombroses vulneracions de drets humans, abans i tot que comencés. Perquè el tribunal que els ha jutjat no era pas competent per a fer-ho; es va vulnerar el dret del jutge predeterminat per llei. Manuel Marchena i el tribunal han causat nombrosos impediments i entrebancs a les defenses. Es va limitar el dret de la defensa durant la vista oral, quan el tribunal va oferir un tractament diferent i esbiaixat envers els testimonis, en funció si eren proposats per l’acusació o per les defenses. No es va permetre que s’exhibissin els vídeos dels fets durant els testimonis de l’acusació i un llarg etcètera.\nDesprés que la llista independentista guanyés clarament les eleccions a la Cambra de Comerç de Barcelona, ha arribat l’hora de posar en marxa el programa electoral amb què es van presentar a aquestes eleccions.\nPublicat per Jaume Marfany a 3:09\nEtiquetes de comentaris: Cambra Comerç Barcelona , Cambres:eines de país , divisió independentista , ETV Llobregat , International Trial Watch , Josep Pinyol , Mireia Juanola , Roser Xalabarder , Toni Fitó , Vull una resposta


Saber més respecte al cognom Taillot és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Taillot sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Taillot.\nEl cognom Taillot en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Taillot, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Taillot és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Taillot\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Taillot en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Taillot, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Taillot que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Taillot, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Taillot. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Taillot és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Taillot del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Taillot en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Taillot poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Taillot és un cognom més freqüent, i en quins països Taillot és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Taillot


Fernanda Torres: Fim - Blog de Joan Mayans. Autor de "El futur no és el que era"\nPosted by Joan | 20/07/2020 | Ressenyes | 0 |\nLa novel·la Fim de Fernanda Torres, ha estat una agradable sorpresa. Amazon va apressar-se a portar-me la recomanació de la Kel, sense que tingués jo molt clar fins a quin punt l’encertaríem o seria un error. En ben poques pàgines, el dubte es va esvair: encert total.\nFim és la quinta-essència de la novel·la de personatges. I això, per a mi, ja és una garantia. Tota la trama s’aguanta en les relacions i connexions que es tracen entre els cinc protagonistes centrals del llibre i, secundàriament, les seves parelles. L’enfocament que li dona Fernanda Torres, a més, el moment en què hi centra la seva mirada, és fosc i deliberadament decadent. Fim ens radiografia les vides de cinc carioques, cinc habitants de Rio de Janeiro, a través dels episodis que els duen a la mort, al fim dels seus dies.\nEl primer dels personatges que l’autora ens presenta és Álvaro. És l’últim a morir. L’Álvaro és un ancià decrèpit, miserable i carregat d’odis i manies, que troba el seu fim atropellat per un cotxe mentre torna, penosament, cap a casa. En poc més de quaranta pàgines, Torres ja ens el connecta als altres quatre personatges: Sílvio, Ribeiro, Neto i Ciro. I per a tots s’anirà repetint la mateixa estructura narrativa: agafant el fil que descriu la forma en què mor, l’autora va cosint un retaule cada cop més ample i més àcid de la societat carioca de la segona meitat del segle XX en general i de la vida urbana, cosmopolita i hedonista de Rio de Janeiro. Competència, drogues, adulteris, enveges i, malgrat tot, un estret i peculiar sentit de companyonia, de proximitat, de família electiva, que els uneix irremeiablement per tota la vida adulta de tots cinc.\nSi els cinc homes centrals amb els quals l’autora tria pintar aquest retrat de la societat carioca de l’època són personatges ben poc edificants, les dones que els acompanyen no hi desentonen. Escric aquesta ressenya massa temps després d’haver acabat el llibre i els detalls ja s’han escolat per les canonades de la meva memòria, però sí que val la pena remarcar que l’alçada moral d’elles, d’aquestes dones que dibuixen el perímetre dels cinc protagonismes-mascles centrals, no és superior a la d’ells. Pequen d’altres coses, però Torres tampoc hi fa concessions.\nEl cert és que el llibre em sorprèn també perquè no m’esperava una proposta així d’una autora com la Fernanda Torres que, en realitat, el que és, és actriu. Probablement m’esperava un text tou i conformista d’algú que escriu un llibre des de la posició privilegiada que ja li dona la fama i la certesa que el llibre es publicarà i es vendrà per dolent que sigui. M’esperava una novel·la lleugera, sense massa aspiracions, que em permetés mantenir el contacte amb la llengua i la cultura brasilera. I el que m’he trobat no ha estat això. Fernanda Torres ens escup un tros de llibre, ple d’uns personatges que resulten odiosos perquè se’ns despullen amb unes imperfeccions, un egoisme i una baixesa moral que els fa extremadament humans i, precisament per això, dolorosament propers.\nCrec que la manca d’una trama clara, l’abundància de noms i de personatges i no haver-ne pres alguna nota mentre el llegia, per fer-me un bon esquema mental de la novel·la, han fet que m’hagi perdut part dels atractius del llibre. També és cert que hi abunden expressions col·loquials i gíria brasilera que se m’escapa. Però malgrat aquests hàndicaps, Fim em deixa un excel·lent regust, d’una obra força més complexa, contradictòria i rica del que a primera vista podria semblar. Hauré de seguir fent cas de les recomanacions de la Kel.\nPreviousAnna Gavalda: El consol (La consolante)\nNextNick Hornby: Juliet, Naked (Juliet, despullada)


Capítol 1: Inici del final\nVam arribar amb les panxes plenes. Doloroses. Els ventres negres, carregats d\_'aigua fosca i freda i de llamps i de trons. Veníem del mar i d\_'altres muntanyes, i ves a saber de quins llocs més, i ves a saber què havíem vist. Rascàvem la pedra dalt dels cims, com sal, perquè no hi brotessin ni les males herbes. Triàvem el color de les carenes i dels camps, i la brillantor dels rius i dels ulls que miren enlaire. Quan ens van llambregar, les bèsties salvatgines es van arraulir caus endintre i van arronsar el coll i van aixecar el musell, per sentir l\_'olor de terra molla que s\_'apropava. Els vam tapar a tots com una manta. Als roures i als boixos i als bedolls i als avets. Xsssssst. I tot plegats van fer silenci, perquè érem un sostre sever que decidia sobre la tranquil·litat i la felicitat de tenir l\_'esperit sec.\n14 de novembre del 2045\nAvui he tornat a anar a la muntanya amb el meu germà, no ho teníem previst perquè la nit abans havia estat tronant molt, però hem decidit que no podíem malgastar el nostre temps tancats a casa mentre el nostre món es consumia lentament.\nEn arribar allà, ens hem trobat un altre cop la trista visió de la nostra terra al mal tractament de la població: els arbres tallats, els rius contaminats i una atmosfera de boirum capaç de convertir l\_'aire pur en un producte comparable al carbó. L\_'ambient era tan penetrant que, fins i tot, em va passar pel cap, com si es tractés d\_'un flaix de llum, la idea d\_'abandonar, de mirar cap a un altre lloc com feia la resta del món. Per sort, va desaparèixer tan de pressa com havia aparegut.\nUn cop recobrada la iniciativa vàrem endinsar-nos cap a l\_'interior de la muntanya on vam seure a la vora d\_'un rierol, sota l\_'ombra d\_'un gran arbre amb ganes de trobar una solució pel gran problema que consumeix el planeta en silenci.\nPer més voltes que li donàvem al cap, no aconseguíem trobar cap solució pel problema: què podien fer dos desconeguts com nosaltres per salvar un planeta i una societat que feia tot el possible per silenciar-los i fer-los desaparèixer?\nAl cap d\_'uns instants vam sentir unes lleugeres veus que provenien de la zona dels avets i arbres alts. No vàrem donar-li importància, ja que podia tractar-se de simples persones que es trobaven donant una volta per la muntanya sense ànims de fer mal a la natura. En aquell precís instant vàrem sentir un fort soroll que vàrem deduir que provenia d\_'alguna màquina de caràcter perjudicial per al medi ambient.\nHi vam anar corrent i, en arribar, vàrem veure un munt de persones amb motoserres disposades a desforestar aquella zona amb l\_'objectiu d\_'obtenir tanta fusta com fos possible per disposar-la en dos grans camions situats enmig de pas d\_'automòbils. A més, hi havia diverses tanques delimitant la zona i evitant el pas de civils o vehicles a l\_'interior. En aquell precís moment vàrem trobar la resposta a la pregunta que tant ens havíem fet abans: l\_'única manera d\_'ajudar la societat i el planeta era deixar de pensar i actuar.\nSense pensar-nos-ho dues vegades vam saltar les tanques i vam dirigir-nos cap als responsables de l\_'obra per intentar evitar aquella destrucció.\n-Què feu?!!- va cridar el meu germà- Esteu destruint el nostre planeta. Atureu-vos si us plau!\n-Qui t\_'has cregut que ets, xicot? No cessarem el nostre treball perquè ens ho digui un gamarús com tu que no sap res de la vida.-Va dir el responsable de l\_'obra.\nEls vàrem intentar convèncer que allò que feien no era correcte i podia causar seriosos problemes a l\_'ecosistema de Catalunya, però no ens van creure. Cada treballador que es trobava allà ens donava una excusa diferent, però totes elles deixaven ben clar que el que passés a la muntanya i a la vegetació no els importava el més mínim.\nRàpidament ens vam aferrar al primer arbre que vam trobar amb l\_'esperança que aquelles persones s\_'aturessin i marxessin. El nostre esforç semblà inútil, però no ho era, ja que directament o indirectament estàvem aturant tota l\_'operació de talla d\_'arbres. L\_'única cosa que feien els treballadors era cridar-nos, xiular-nos i insultar-nos.\nEn aquell moment vaig arribar a pensar que amb allò seria suficient, que marxarien, que deixarien el bosc en pau. Novament la realitat va colpejar fortament les meves idees, ja que en comptes d\_'aturar-se i marxar va decidir trucar la policia perquè ens tragués d\_'allà i ens arrestés.\nDurant 10 minuts va regnar el silenci, ningú no parlava, ningú no es movia, l\_'única cosa que vaig poder escoltar aquella estona era el batec del meu cor. Al moment d\_'arribar la policia, el silenci va ser trencat en menys d\_'un segon i els crits i insults dels treballadors van tornar, tot i que d\_'una manera més agressiva que la que havien emprat abans.\nEls policies es van disposar en fila un al costat de l\_'altre i van desenfundar les armes, ens van apuntar i van dir:\n-Teniu 2 minuts per marxar, si no ho feu, dispararem!\nVa ser en aquell instant on la por va apoderar-se de mi, va ser en aquell instant on vaig pensar a fugir, va ser en aquell instant on vaig pensar que no hi havia esperança, va ser en aquell instant on vaig pensar que morir i viure en el record era millor, va ser en aquell instant on em vaig rendir i vaig preferir recordar.\nCapítol 2: UN PROMESA INQUEBRANTABLE\n20 d\_'agost del 2019\nEra un dia com qualsevol altre a l\_'Amazònia, calorós, humit i, sobretot, tranquil. Prop d\_'un dels afluents del riu Amazones se situava la tribu Sequoia que s\_'havia establert en una petita vall molt a prop de la selva. Eren les 8 del vespre i tothom tornava a les seves cases per evitar qualsevol accident que l\_'obscuritat pogués causar.\nTanmateix, aquell dia hi va haver una excepció, ja que dos germans de 6 i 7 anys encara es trobaven jugant prop d\_'un riu passada aquella hora. Com que no tenien noció del temps, van haver de ser avisats per la seva mare:\n-Nens a sopar! - exclamà una dona als nois des dels afores d\_'una casa rural d\_'aspecte antic.\n-Ja venim, mare! - va respondre el nen més gran.\nMentre s\_'aproximaven a la casa se sentí un gran soroll provinent del bosc que es trobava just darrere d\_'ells, era una explosió que provenia d\_'una fàbrica metal·lúrgica que es dedicava a la construcció d\_'estructures d\_'avions. Allà hi havia hagut una fuga de gasos que havia provocat l\_'aparició de foc a pocs quilòmetres del bosc l\_'arbreda.\nEn escoltar-ho, la mare va córrer a tota velocitat cap a ells mentre els cridava que s\_'afanyessin a venir.\nVa ser el treball d\_'uns segons; en un instant aquell paratge meravellós de fauna i flora es va veure consumit per unes flames grogues, caòtiques i inestables que ho cremaven tot al seu pas: animals carbonitzats, arbres calcinats, etc. Era com l\_'obra mestra de Dante Alighieri però aquesta no era pas cap mena de ficció.\nVeient l\_'escala de danys i amenaça que allò suposava, les autoritats estatals van obligar l\_'evacuació immediata de la zona i de les tribus que hi vivien. Totes elles es van sentir preocupades per les seves cases però a la vegada tenien esperança en què el govern faria tot el possible per reduir i evitar la destrucció; es van equivocar.\n25 d\_'agost del 2019\nLes flames no han fet més que augmentar en els últims dies, els esforços per aturar-les són escassos i a la gent semblen no importar-li les conseqüències. El president del país ha fet un míting en el qual ha promès estabilitzar la situació en una setmana, i ha estimat que tothom tornarà a les seves cases en un mes. Mentrestant, s\_'han habilitat espais de residència per a tots els afectats. De moment hi ha calma i esperances en què tot sortirà bé.\nHa passat una setmana des del discurs del president i la situació no ha millorat gens. En resposta a la negativa de les autoritats, algunes de les tribus han decit passar-se a l\_'acció per ajudar tant com puguin a la seva terra. Desgraciadament, res van poder fer, ja que tota aproximació a la selva en un radi de 60 km va ser prohibida i castigada amb la presó.\nEl 25% de la fauna i la flora ha sigut exterminada i es creu que no es trigarà molt a arribar al 40%. La gent ha perdut gairebé tota l\_'esperança. Molts països han ofert suport per frenar la crisi però no ha sigut ben rebuda pel govern qui considera que menyspreen la seva capacitat de resolució de problemes.\nDesprés de 2 mesos de negociacions, el govern va decidir acceptar l\_'ajuda internacional i es va poder estabilitzar l\_'incendi. Al voltant del 55-60% de la vegetació s\_'ha extingit i s\_'estima que desenes d\_'espècies es troben ara en període d\_'extinció, és, sens dubte, una escala de destrucció massiva.\nAquells dos germans que de tan a prop havien vist esplendorosament aquell paisatge, contemplaven ara una destrucció sense parangons. S\_'havien quedat sense casa i no tenien cap lloc on anar. Entre llàgrimes i plens de tristesa van fer-se una promesa:\n-Sempre, independentment de la situació, les causes o les conseqüències, lluitarem i defensarem el planeta per sobre de tot, defensarem la nostra llar- exclamà el germà gran un cop s\_'eixugà les llàgrimes.\n-Sí!- cridà l\_'altre- No deixarem que aquells qui només miren per ells mateixos i els seus beneficis guanyin, lluitarem per un futur millor en un planeta millor!\n(s\_'escolta una veu que ressona en la foscor) Què estic fent? Ho vaig prometre, vaig dir que no em rendiria i no ho faré, no em rendiré, no puc rendir-me, lluitaré, lluitaré i lluitaré encara més, és el moment de despertar i no tenir por a res!\nCapítol 3: UNA LLUITA INCESSANT\nEn obrir els ulls les vaig veure, armes de foc apuntant-nos per tot arreu, policies enfadats que ens miraven amb rancor i treballadors que reien fent al·lusió a la més baixa i vergonyosa actitud humana: ser feliç a costa de patiment.\n-Ei! Però que esteu sords! Sortiu d’enmig o us endureu un tret!- exclamà un dels policies.\n-No ho entendran fins que no sàpiguen les conseqüències dels seus actes, dispareu-los d’una vegada que nosaltres necessitem treballar- Va dir un dels llenyataires sobresaltat.\n-Silenci!- Va dir el capità policial.\n-Va home, deixeu-vos de tonteries, només volen tallar uns quants arbres! - digué un altre policia- Si marxeu ara no hi haurà càrrecs greus en contra vostra.\n-Així és com voleu arreglar les situacions!- Cridà el meu germà amb veu desesperada- Només sou una colla d’inconscients que no comprenen el valor de la natura. No us n’adoneu, la vostra crueltat només generarà odi, que es transformarà en desconfiança i repressió per aquells que no pensin ni actuin com vosaltres.\n-Repressió, desconfiança, crueltat, odi?!- Va preguntar el capità de la policia- Ara ja m’heu cansat, nois insolents. Voleu que us digui una cosa, no es tracta ni es tractarà mai d’odi, no us odiem simplement evitem que més persones com vosaltres existeixin. Nosaltres només donem exemple.\nTot just en acabar de dir això, els policies es van preparar per a disparar, tot això sota les ordres d’aquell home, aquell capità, que alliberava una pressió pròpia d’un assassí sense escrúpols.\n-Eii!- Se sentí una veu que provenia del bosc- Ja és suficient, esteu arribant massa lluny només per uns arbres!\nEn aquell moment vaig pensar que ho deia per nosaltres, que no hauríem d’estar allà, ni tan sols la gent que visitava la natura ens recolzaria. Novament, vaig caure en la confusió.\nVaig veure una noia jove, morena amb ulls blaus, aproximant-se cap a nosaltres mentre els treballadors tractaven d’humiliar-nos dient que ningú ens faria costat mai. Aquella noia, que jo havia pensat que no faria altra cosa que criticar-nos, com feien els altres, es va posar entremig dels policies i nosaltres i exclamà:\n-Si els voleu disparar, m’haureu de disparar a mi també!\nUn calfred va inundar la meva ànima que de sobte tenia més ganes de lluita que mai. Em vaig apropar a ella i li vaig preguntar que per què ho feia, em va dir que el bosc era de tots i que ningú no tenia dret a treure’ns-el independentment del motiu.\n-Molt bé…- Sembla que no hi ha més opció- Va acabar el capità policia.\n-I ara què fem?- Li vaig preguntar a la noia.\nI ella es va girar, em respongué xiuxiuejant: - Hem de guanyar més temps, està a punt de passar un helicòpter per gravar-ho tot i tothom se n’adonarà del que està succeint.\n-Com ho saps això?- Va preguntar el meu germà.\n-Treballo en una cadena de notícies força important com a presentadora i, en el moment en el que he vist això, he pensat que no podia quedar-se en l’oblit; per això he avisat els meus companys de la cadena i m’han dit que intentarien arribar el més aviat possible.- Respongué la noia amb la intenció que la policia no l’escoltés.\n-Bé, doncs… alguna idea?- Preguntà el meu germà- Perquè no crec que la policia tingui molta paciència, hem de pensar alguna cosa ràpidament.\n-Els farem creure que els intentem convèncer de no tallar els arbres amb algun discurs qualsevol, és ridícul, però és l’única cosa que se’m ve al cap.- Vaig proposar.\n-Si us plau, que no ho veieu, si no ceseu en la vostra activitat, no només aquesta, sinó totes les reserves i llocs naturals desapareixeran i no sé si en sou conscients però si s’extingeixen nosaltres no trigarem a desistir. Cada arbre, cada planta, cada arbust i cada fulla són éssers vius com nosaltres, neixen, viuen i moren, però també respiren, pensen i parlen. Quan un arbre no torna a créixer en un lloc on l’havien tallat no és perquè no pugui, és perquè us parla i us diu a prop vostre no hi vull ser a prop ànimes despiatades. Els explotem, els matem i, tot i això, són allò que ens atorga l’aire que respirem cada dia. A la natura hi ha una regla anomenada “Intercanvi equivalent”: els animals mengen plantes i els seus cossos en descomposició permeten donar vida a més plantes. Nosaltres ens la saltem, ells ens donen vida i nosaltres els la traiem!\n-Has acabat amb el xou?- va preguntar el policia impassible. -No vacil·leu nois, al meu senyal obriu foc i carregueu-vos-el.\nBaaang! Un sortit de bales van ser disparades cap a mi, però cap d’elles em va tocar. Per què? La resposta a la pregunta va fer que se m’inundessin els ulls de llàgrimes, el meu germà era al davant.\nEn aquell moment, vaig quedar-me immòbil i un seguit de turments va emplenar el meu cap, el meu germà era mort. Vaig aixecar la vista i vaig veure l’helicòpter, ho havíem aconseguit. No només era l’helicòpter sinó que darrere dels policies un seguit de gent va aparèixer i es va llançar sobre aquests per defensar-nos. Em van dir que havien escoltat el meu discurs i que se sentien igual i volien defensar el planeta. La policia es va rendir; malauradament, mentre se n’anaven, un dels treballadors que no havia estat gens content amb el desenllaç de la situació li va robar l’arma a un dels oficials i em va disparar.\nVaig caure al terra, tot es va tornar fosc, les veus desapareixien i les imatges eren cada cop més borroses. Me’n vaig amb esperança de saber que el nostre planeta estarà en bones mans i canviarà, l’única por que tinc és la de no ser-hi per comprovar-ho. Em reuniré amb el meu germà en un paratge sense malícia en el més enllà on espero poden tornar a visitar la nostra estimada natura.


La cuina de l'estany: 08/2015\nDesprés d'uns dies de descans per el Sur d'Espanya, on vam passar-hi molt calor però també vam disfrutar molt amb el menjar, les tapes, el pescaito frito, les platges tant diferents a les nostres, Cabo de Gata, el desert de Tabernas, etç. El millor què ens venia de gust quan vam arribar a casa era preparar alguna cosa fresca per postres, com ara aquest flam que no necessita forn, és fa en un plis plas i és molt refrescant!\nAra si què ja espero començar amb la rutina de penjar receptes cada setmana, que porto uns dies una mica desconectada.\n1 llauna de pinya en suc de 800 gr\n2 sobres de gelatina de pinya ( si no en trobeu poseu-li de llimona)\n1. Apretem la bàscula i pesem el suc de la pinya, acabem d'emplenar amb aigua fins a 500 gr. Tot seguit programem 4 minuts, 100º, velocitat 1\n2. Afegim el sobres de gelatina i remenem 15 segons a velocitat 4. Ara hi afegim les rodelles de pinya i les triturem 30 segons a velocitat 10.\n3. Incorporem la nata i remenem 20 segons a velocitat 4. Posem caramel líquid al fons d'un motlle i aboquem la mescla per sobre, al deixem quallar a la nevera un mínim de 4 hores.\n4. Un cop quallat desmotllem i servim al vostre gust\nPublicat per Judith a 12:22 Cap comentari:\nContinuem amb molta calor i encendre el forn per fer alguna cosa dolça em fa molta mandra, tenia un munt d'ous i necessitava gastar-los ràpid o sigui que la crema era una bona opció per donar sortida als ous i per no tenir d'encendre el forn. Amb el Thermomix queda molt bé per tant espero que us agradi i la poseu en pràctica ben aviat!!\n1 polsim de sucre vainilla\n1. Posem la papallona a sobre les ganivetes i la llet, el sucre, els rovells, el sucre vainilla, la maizena i remenem 15 segons a velocitat 3'5.\n2. Afegim la pell de la llimona, la canyella i programem 11 minuts, 90º, velocitat 2. Un cop acabaT el temps mirem si té espuma a sobre si és així li programem 2 minuts mes a la mateixa temperatura i velocitat sinó en té programem 2 minuts, velocitat 2 sense programar temperatura. Retirem la pell de la llimona i la canyella.\nAboquem sobre cassoletes de terrissa i la deixem refredar del tot a la nevera.\n3. Abans de servir li posem sucre per sobre i la cremem amb un cremador especial per fer-ho o un soplet.\nPublicat per Judith a 12:45 2 comentaris:


El hombre perfecto (VOSE) - Cines Verdi Barcelona\nTítol original: Un homme idéal\nData d'estrena: 13-05-2016\nEn Mathieu, de 25 anys, sempre ha aspirat a convertir-se en un autor reconegut. Un somni que sembla inassolible per a ell, perquè malgrat tots els seus esforços, les seves obres mai han estat editades. Mentrestant, es guanya la vida treballant a una empresa de mudances que dirigeix el seu oncle. La seva sort canvia quan es topa amb el manuscrit d’un vell solitari que acaba de morir. En Mathieu s’apodera del text i ho signa amb el seu nom amb conseqüències imprevisibles.


El documental ‘Campo a través’ obrirà el cicle culinari de la Berlinale - La Fura dels Baus\nLa Berlinale obrirà la seva secció Culinary Cinema d’enguany amb Campo a Través. Mugaritz, intuyendo un camino. L’organització del certamen ha inclòs el documental etològic i filosòfic sobre Mugaritz dirigit per La Fura dels Baus entre els títols que participaran en la seva 66a edició, que se celebrarà del 11 al 21 de febrer a la capital alemanya. De la dotzena de pel·lícules que formaran part del cicle culinari Kulinarisches Kino, Campo a Través en farà el tret de sortida.\nDesprés de l’estrena del documental al Festival Internacional de Cine de San Sebastián el passat setembre, la Berlinale és tota una fita: doncs, és una de les cites cinematogràfiques més importants de l’any. I Mugaritz i La Fura dels Baus estaran molt presents en la seva 66 edició. La projecció del documental tindrà lloc el dia 14 de febrer, amb una única passada. Després de la presentació, Andoni i l’equip de Mugaritz oferiran un sopar per a 200 comensals a The Gropius Mirror Restaurant, destinat exclusivament a acollir els sopars d’aquest cicle.\n← ‘Il Trovatore’ és retransmetrà en directe a 180 cinemes europeus des de l’Òpera de París Demostració de l’app de ‘M.U.R.S.’ al Mobile World Congress 2016 →


Nom: CASA DEL FERRER\nAltres noms: Antiga Casa del Tardanor\nAdreça: c/ de la Muralla, 26\nDe l'antiga casa del Tardanor, els edificis de cobert i paller i l'era configuren l'actual casa del Ferrer, desvinculada de l'edifici de l'habitatge (C. Muralla 26), molt transformat i amb un pis més.\nL'edifici de cort i paller, amb algunes transformacions a les obertures, és manté en bastant bones condicions. L'edifici del cobert, disposat en angle al voltant de l'era, té les façanes exteriors quasi cegues i les que donen a l'era, anteriorment obertes, han estat tancades amb parets ceràmiques pintades de blanc.\nA la planta baixa d'ambdós edificis hi ha el taller del manyà i al pis l'habitatge. De l'antiga casa del Tardanor, els edificis de cobert i paller i l'era configuren l'actual casa del Ferrer, desvinculada de l'edifici de l'habitatge (C. Muralla 26), molt transformat i amb un pis més.\nA la planta baixa d'ambdós edificis hi ha el taller del manyà i al pis l'hab...


Els 5 aliments preferits de Daniel Abad quan compra en Consum - Entrenosotros | Consum\nPer la realització d’este reportatge, Daniel Abad y Consum entreguen 500€ en aliments a Mamás en acción.\nDaniel Abad és director titular de l’Orquestra de Cambra de la Comunitat Valenciana, principal director convidat de l’Òpera d’Andorra i de la Banda Municipal de Las Palmas de Gran Canaria. Este alacantí és un dels directors d’orquestra amb una de les carreres musicals més versàtils en l’actualitat. El seu repertori musical abasta tot tipus d’estils, des del barroc fins a la música contemporània. És conegut per la intensitat de les seues interpretacions dels grans clàssics i per la capacitat de fusionar la música clàssica amb els diferents estils musicals, com el pop o el rock, a fi d’acostar la música clàssica a tota classe de públic.\nL’anou és una de les fruites seques més saludables i tinc el costum de prendre’n una o dos cada dia per a desdejunar. M’aporta energia per a començar el dia i també és molt bona per al sistema circulatori, a nivell cerebral i com a antioxidant.\nÉs la fruita que m’agrada més. En solc prendre molt per postres en els dinars o sopars o bé en suc a mig matí. Té molta vitamina C, molta fibra i contribuïx a reforçar les defenses.\nM’encanta. Com que no dorm la sesta, després de dinar sempre prenc un bon café acompanyat d’una pastilla de xocolate pur. M’agrada molt la combinació del café i el xocolate i m’aporten una energia molt bona per a continuar amb els assajos o l’estudi.\nL’oli d’oliva verge és fonamental per a mi, en la torrada del matí, en les ensalades o en les verdures que solen acompanyar tots els meus sopars.\nA més de tindre un alt contingut en calci, proteïnes i vitamines, és un aliment fonamental per a mi. M’encanten tots els tipus de formatge i en prenc quasi cada dia, tant en el dinar com en el sopar.\nEscriba el número 990208


Sitja, una existència dedicada a l'experimentació musical - QUADERNS - El Periódico Mediterráneo\nSitja, una existència dedicada a l'experimentació musical\nEl grup vila-realenc presentarà l’11 de novembre, en directe, el seu nou i últim àlbum ‘Sidereus Nuncius’\nGrup de referència. Víctor Pesudo, Jordi Montesó, Elena Mezquita, Núria Gil i Joan Gil conformen Sitja. - MEDITERRÁNEO\nA través de la música un és capaç de viatjar a llocs inhòspits. Inhòspits en el fet que ens endinsem en el terreny del sensorial, una cosa que va més enllà del físic. La seua capacitat per transmetre tot tipus d’emocions i sensacions és tal que mai deixa de sorprendre’ns. En aquest sentit, podria dir-se que la música és, entre moltes altres coses, un viatge de reconeixement sobre o al voltant del desconegut. Mai em deixarà de fascinar aquest poder hipnòtic que posseeix, aquest magnetisme que aconsegueix sumir-nos en una mena d’estat meditatiu gairebé absolut. De la mateixa manera, mai deixarà de sorprendre’m la manera de suggerir-nos o evocar qualsevol temps, ja sigui passat, present o futur. La música pot no conèixer límits temporals, pot traslladar-nos a mons onírics en els quals no hi ha un temps específic.\nTerrenys sensorials, atemporalitat, exploració, viatge. La música que ens arriba de la mà de Sitja posseeix tota aquesta força enigmàtica. Aquesta capacitat per fusionar estils, conceptes i crear així un espai lliure per a la ensomni és digna d’elogi, com han demostrat des dels seus inicis, en els quals van deixar clar —si més no, això crec jo— que anaven a deixar una empremta en l’imaginari musical col·lectiu d’aquestes terres. La seua trajectòria els avala, una trajectòria que s’ha basat sempre en aquest afany per investigar certes sonoritats, per obrir espais en què recuperar part de l’arrel d’una tradició que han sabut reinventar al seu gust i amb uns resultats sorprenents.\nSón ja 16 anys de recerques i interpretacions, de melodies subjacents en el seu subconscient i que afloren d’una manera única i personal, per després compartir-lo amb la resta de nosaltres, creant així una mena de diàleg genuí a través de la melodia, del so. I després d’aquests 16 anys, diuen adéu, s’acomiaden, havent protagonitzat una de les carreres més particulars i autèntiques de totes les que hem tingut oportunitat de conèixer i gaudir. Gairebé dues dècades de profunda investigació i delit, que posaran punt i final el proper 11 de novembre —a les 19.00 hores— a l’Auditori Municipal Rafael Beltrán Moner de Vila-real, on tornaran a pujar-se a l’escenari per última vegada presentant el que serà el seu nou i darrer treball.\nResulta paradoxal, fins a cert punt, que el mateix dia en què donaran a conèixer el seu recent àlbum sigui el del seu comiat. Com diuen els més optimistes, almenys, les seues cançons sempre hi seran per poder ser escoltades, sentides i gaudides. Això és un fet. Tanmateix, la seua marxa ens deixa un sabor agredolç, com tota marxa, al cap i a la fi. De totes maneres, de res serveix afligir-se. Ells mateixos no ho fan.\nAquest nou i últim àlbum té, per a ells (per a tots nosaltres), un valor especial. Joan Gil, un dels membres de Sitja, ens reconeix que «quan vam començar a treballar-hi sabíem que seria l’últim, així que arrossega un to de desvergonyiment i nostàlgia que, almenys per a nosaltres, ho torna molt personal». Raó, no li falta. Certament, Sidereus Nuncius, que així és com es diu aquest treball musical, suposa un veritable viatge sonor a través d’una música descriptiva que ens ofereix un itinerari pels pensaments i records d’Elena Mezquita, Jordi Montesó, Núria Gil, Joan Gil i Víctor Pesudo. Cinc cançons que en realitat conformen una sola i amb les que rendeixen el seu particular tribut «a tota una existència dedicada a l’experimentació musical», en les seues pròpies paraules.\nAmb la col·laboració del gran Ramon Godes —que ha compost una de les cançons— i també de Xavi Muñoz, aquest treball —que ha estat masteritzat per Carl Saff en els seus estudis de Chicago— és un desplegament nostàlgic, una exploració, com dèiem, de la seua particular manera d’entendre el món, un relat que «gravita sobre unes definides arrels valencianes» però amb una irrefrenable força que va més enllà de tota frontera imaginària o real. Grups així són un regal. Sense més, tan sols ens queda dir: Gràcies, Sitja.


Contactar | Garbí natal\nPer qualsevol consulta, emplena el següent formulari.\nEn cumplimient amb el deure de informació recollit en el article 10 de la Ley 34/2002, de 11 de juliol, de Servicios de la Sociedad de la Información y del Comercio Electrónico, a continuació es reflecteixen les següents dades: la titular d'aquesta website es GARBÍ NATAL amb domicili a C/ Santa Eulàlia, 71, 08902, L'Hospitalet de Llobregat (Barcelona).\nSegons l'establert en el article 5 de la Ley Orgánica 15/1.999 de 13 de desembre, de Protección de Datos de Carácter Personal (en endavant LOPD) l'informem que les dades que vosté ens faciliti en els formularis que trobarà al web i els que ens enviï a la nostra adreça de correu electrònic, seran incorporades, tal i com vosté ens les cedeixi, a un fitxer de nom XXXXXXX inscrit en el Registro de Ficheros Privados de la Agencia Española de Protección de datos. GARBÍ NATAL es el responsable de l'esmentat fitxer.\nLes seves dades seran utilitzades per la prestació dels serveis que ens sol·liciti i per enviar-li informació sobre els nostres productes i ofertes mitjançant el correu electrònic o adreça postal.\nEn tots els casos, se li reconeixen els drets de consulta, accés, exclusió, cancel·lació, rectificació total o parcial i opsició en els termens previstos en el ordemanent i, en especial en la LOPD i en la LSSI . Per exercir els esmentats drets pot dirigir-se per escrit a C/ Santa Eulàlia, 71, 08902, L'Hospitalet de Llobregat (Barcelona), o enviar un correu electrònic a la adreça garbinatal@garbinatal.com amb el text “PROTECCIÓ DE DADES” en el asumpte.\n3.- Consentiment del usuari\nS'entendrà que el usuari accepta las condicions si clica el botó 'ACCEPTAR' que es troben en tots els formularis de recollida de dades.\nLes dades personals recollides dels nostres usuaris son emmagatzemats en al Base de Dades abans descrita, que garantitza les mesures oportunes de índole tècnica i estructural per prevenir la integritat i seguritat de la informació personal aportada.\nPosem al seu coneixement que el fitxer abans ementat disposa de un document de seguretat que compleix amb el Real Decreto 1720/2007, de 21 de desembre, per el que s'aprova el Reglamento de desarrollo de la Ley Orgánica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal (BOE n. 17 de 19/1/2008) i ha establert tots els medis tècnics al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robatori de les dades que vosté ens faciliti, sense perjudici de informar-li que les mesures de seguretat a Internet no son inxepugnables.\nEl tractament de les dades personals està ajustat a la normativa establerta en la Ley Orgánica 15/1999,13 de desembre, de Protección de Datos de Carácter Personal (B.O.E 14/12/1999).\n5.- Normas d'ús del portal\nS'entendrà com a usuari a la persona que accedeix i utilitza aquest website. El usuari pel fet de ser-ho accepta aquestes condicions d'ús.\nQueda prohibida la publicació a aquesta web i en els nostres blogs continguts que atemptin contra els principis enumerats a continuació, reservant-se la empresa titular del domini l'exercici de les accions que sigui procedent en dret contra els responsables de la seva publicació:\nLa salvaguarda del ordre públic, la investigació penal, seguretat pública i defensa nacional,\nEl respecte a la dignitat de la persona i al principi de no discriminació per motius de raça, sexe, opinió, nacionalitat, discapacitat o qualsevol altre circumstància personal o social, i\nEl respecte a la autonomia de la voluntat del afectat\nEl respecte a la propietat intelectual del publicat\nEl USUARI assumeix la responsabilitat del ús del PORTAL. L'esmentada responsabilitat s'esten al registre que fós necessari per accedir a determinats serveis o continguts. El usuari serà responsable d'aportar informació veraç i lícita en el procés de registre.\nEl USUARI es compromet a fer un ús adeqüat dels continguts i serveis que GARBÍ NATAL ofereix a travès dels seus websites i amb caràcter enunciatiu però no limitatiu, a no utilitzar-los per les finalitat enunciades al punt anterior, a més de per:\nProvocar danys en els sistemes físics i lògics de GARBÍ NATAL, dels seus proveïdors o de terceres persones, introduïr o difondre a la red virus informàtics o qualsevol altre sistema físci o lògic que sigui susceptible de provocar els danys abans mencionats.\nGARBÍ NATAL es reserva el dret de retirar tots aquells comentaris i aportacions que vulnerin el respecte a la dignitat de la persona, que siguin discriminatoris, xenòfobs, racistes, pornogràfics, que atemptin contra la joventut o la infància, el ordre o la segurar pública o que, al seu judici, no siguin adeqüats per la seva publicació.\nEn qualsevol cas, GARBÍ NATAL no serà responsable de les opinios realitzades per els usuaris a través dels foros, xats o altres eines de participació.\nGARBÍ NATAL és titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial de les seves pàgines web, com també ho és de tot el seu contingut, pel que tota reproducció, distribució i comunicació pública total o parcial del seu contingut queda expressament prohibida sense la autorització expressa de GARBÍ NATAL.\nGARBÍ NATAL no serà responsable dels danys i perjudicis que es puguin derivar de interferències o averia tècnica, desconnexions al sistema electrònic, presència de virus informàtics, programes maliciosos o qualsevol altre factor alié al seu control. Tampoc serà responsable dels contingut o sistemas de tercers connectats amb el domini de GARBÍ NATAL a través d'enllaços.\n8.- Modificacions de las presents condicions i vigència\nGARBÍ NATAL podrà modificar les presents condicions en qualsevol moment, sense previ avís, publicant les seves modificacions tal i com aquí apareixen. Una vegada modificades, les presents condicions deixaràn de ser vigents sent substituïdes per la seva modificació.\nLa relació entre GARBÍ NATAL i el USUARI es regirà per la normativa espanyola vigent i qualsevol controversia es sotmetrà als jutjats i tribunals de la ciutat de Barcelona.\nTlf.: 934 328 296\nPàgina web: www.garbinatal.com\nDilluns a dissabte 10:00-13:30 i 17:00-20:30\n© 2021 Garbí natal - Tots els drets reservats.


Escapada al Baix Llobregat: de nord a sud\nUn recorregut per diversos indrets de l'interior de la comarca i per poblacions properes a la costa\nEl Baix Llobregat té una forma allargassada i cada vegada més estreta quan es va allunyant de la costa i endinsant-se cap a l'interior. Els paisatges i viles que es troben més al nord, marcades per la presència de la muntanya de Montserrat, són força diferents de les que es troben més a prop del mar, en general més poblades. L'escapada que ara iniciem ens servirà per conèixer aquestes dues realitats de la comarca.\nVolem començar la nostra estada al Baix Llobregat en un d'aquells indrets que quasi s'haurien de definir com a màgics. Si la muntanya de Montserrat per fora ja és espectacular, per dins la seva bellesa no queda curta. I és que les seves roques amaguen tot un món subterrani únic, i on millor el podem observar i gaudir és a les Coves de Salnitre de Collbató.\nPotser és fruit de la imaginació humana, però que en aquest recorregut de mig quilòmetre per les entranyes de la muntanya sagrada et sembli veure l'arquitectura de Gaudí, tubs d'orgues, o fins i tot la talla de la Moreneta, et deixa embadalit i mig trastocat. Realment és possible que Antoni Gaudí passés per aquí i s'inspirés a l'hora de dissenyar els edificis? El cas del genial arquitecte no és clar, però sí que aquests espectaculars coves les varen visitar altres personatges de renom com Santiago Rusiñol, Ramon Casas o mossèn Cinto Verdaguer.\nMatí dia 2: un tomb per Olesa\nEl primer matí seguim per aquesta zona del Baix Llobregat tan marcada per la presència de la muntanya de Montserrat. Volem passejar per una vila agradable i amb diversos punts d'interès com és Olesa de Montserrat. D'entrada recomanar-vos, com possiblement ja sabeu, que hi aneu a veure la magnífica Passió que s'hi representa. Però si no n'és l'època, sempre és un bon moment per fer un tomb per aquest municipi de prop de 25.000 habitants i que té com element més emblemàtic la Torre del Rellotge, una torre de defensa d'època medieval coronada per dues campanes, i que durant més de dos segles havia allotjat la presó d'Olesa.\nL'edifici que acull l'Ajuntament també té el seu encant, ja que es tracta d'una construcció noucentista que inicialment fou l'hotel Gori. Els jardins que eren de l'hotel són avui un ampli i cèntric parc municipal als voltants de la casa de la vila.\nDestaquem també el mercat, inaugurat l'any 1932 amb segell de l'arquitecte Jeroni Martorell, un edifici catalogat en l'inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.\nI si sou amants de la geologia, preneu la carretera B-120 en direcció a Viladecavalls per tal de localitzar l'aflorament pissarrós conegut com les Ribes Blaves, considerat un dels punts geològics més importants de Catalunya ja que serveix per explicar una de les etapes de la formació del relleu del país.\nTarda dia 2: una catedral del cava\nEns dirigim ara uns pocs quilòmetres al sud, a Sant Esteve Sesrovires, per fer una visita a un edifici que podríem definir com una "catedral del cava" per la seva magnitud i bellesa. D'estètica modernista, va ser dissenyat per l'arquitecte Ignasi Mas i Morell i inaugurat l'any 1919 amb la mateixa finalitat que té avui. S'hi elaboren els caves Roger Goulart, amb una àmplia gamma d'escumosos produïts a partir del raïm que es cultiva en aquest territori a tocar de les comarques de l'Alt Penedès i de l'Anoia.\nLa visita guiada que fareu, com podeu endevinar, us servirà no només per veure aquest bell edifici, sinó també per conèixer el procés d'elaboració del cava, baixant sota terra per descobrir el celler i passejar entre les ampolles que reposen, i també fer una degustació d'algun d'aquests caves de llarga tradició familiar.\nAra sí que ens hem de desplaçar uns quants quilòmetres, i anem molt més a prop del mar. Volem conèixer el millor de Viladecans, i per fer-ho el més convenient és escoltar i seguir alguna persona que conegui a fons la població. Vaja, resumint, fer-hi una visita guiada. Descobrireu espais com la Torre del Baró, de la que se'n tenen referències des del segle X; la Torre Roja, del XII; la Rambla de Modolell, o la seu de l'Ajuntament, a Can Modolell, un edifici modernista però amb una torre de guaita molt anterior, del segle XVI. Un municipi amb un creixement demogràfic espectacular en el darrer terç del segle XX però que ha sabut conservar gran part del seu patrimoni i dels seus encants, com podreu comprovar aquest matí.\nUn bon indret, doncs, des del qual dir "fins aviat" al Baix Llobregat.


LIANNE LA HAVAS: BLOOD ÀLBUM REVIEW - NOTÍCIES\nLa veu de la compositora anglesa Lianne La Havas es casa amb una lleugeresa juvenil amb un gravitas atribuït sovint a artistes molt més enllà dels seus 25 anys. El seu segon àlbum, complex i estratificat, és dinàmic i amb molta seguretat.\nLa compositora anglesa Lianne La Havas pot ser jove, però la seva veu es casa amb una lleugeresa juvenil amb un gravitas que se sol atribuir als artistes més enllà dels seus 25 anys. Sang , el seu segon àlbum, es basa en la gràcia immutable de El teu amor és suficient? , el seu debut del 2012. Mentre que El teu amor és suficient? mira cap a fora per a la seva validació, Sang és dinàmic i punyentment segur de si mateix en la seva introspecció.\nSang El primer senzill, 'Unstoppable', és una melmelada d'estiu que combina els baixos i els groove alegres amb un vídeo capritxós emparellar. En ella, La Havas gira per una casa buida cantant la invencibilitat única que es produeix després de la curació: 'La nostra polaritat es va canviar / No hi havia res més que ens mantingués pressionats / Però és gravitacional / Som imparables!' Càlid i afirmatiu, el tema facilita els oients en un àlbum complex i estratificat amb notes terroses de La Havas que complementen les meditacions sobre l’amor.\nLa Havas, les seves melodies animades la situen més sovint en converses amb artistes com Alice Smith, Laura Mvula i Corinne Bailey Rae, maneja el seu acústic de sis cordes amb elegància i precisió. On és menys graciosa i, de vegades, fins i tot incòmoda, és la integració de sons més elèctrics. 'Never Get Enough' alterna entre la seva cançó de bressol i els seus acords descarats amb un efecte gairebé discordant. El desplaçament tonal coincideix amb la urgència de l’arc líric de ratolí i gat, però els bruscos salts afegeixen un conflicte discordant a una seqüenciació de pistes d’una altra manera harmònica. La cançó se sent erràtica, poc adequada a l’atmosfera agradable de la suau veu de La Havas. 'Grow' alterna entre acústica i percussió forta, però els seus canvis melòdics es van construint gradualment, igualats per la veu ascendent de La Havas.\nTot i que La Havas és coneguda sobretot per les seves cançons d’amor somiadores, brilla de forma natural quan explora el seu propi món intern. 'Green & Gold' ressegueix la seva majoria d'edat a través de motius tant del seu origen jamaicà com del grec: 'Miro la vida que es desenvolupa, somiant amb el verd i l'or / Igual que la pedra antiga, cada sortida del sol que conec / Aquells ulls que et fan em van donar, em van deixar veure d’on vinc. Els assentiments cap al seu patrimoni de raça mixta són infantils en la seva innocent investigació, però la pista encara conserva la seva maduresa; les seves fortes notes percutives es desvien de la seva tendència cap a les balades, evocant la mateixa influència illenca representada a les lletres de la cançó.\nLa balada més forta de l'àlbum, la meravellosa 'meravellosa', la mostra en el seu millor moment: xafogosa, nostàlgica i dolça. La pista és una magnífica oda a l’amor perduda, el seu cor encantador: 'Però no va ser una mica meravellós? / No va ser una mica meravellós, nena?' Amb instantànies lentes que puntuen la veu de La Havas, 'Wonderful' sedueix mentre calma. És la banda sonora de les trobades sorpresa de càmera lenta amb un ex. La Havas teix contenta amb una reflexió carregada sobre el romanç passat amb un efecte captivador: 'Podeu trencar, llançar un interruptor negatiu / Trencar el circuit entre nosaltres / Però l'electricitat perdura / Als nostres dits'.\nNo obstant això, la interrupció melòdica de 'Never Get Enough', Sang és un àlbum gairebé perfecte. Les pistes flueixen les unes amb les altres amb la fluïdesa i la serenitat de la pluja en un estany d’aigua dolça, lleuger, refrescant i natural. Però hi ha substància que es mou aquí, el pes dels corrents. Les veus potents i potents de La Havas condueixen cordes xarruposes amb gràcia i s’uneixen a ritmes més nítids amb autoritat. És hàbil i adaptativa, alhora que inspira ball i reflexions melangioses: La Havas sempre està en moviment.\nàlbum de miley cyrus 2017\nportades dels àlbums de mary j blige\nbus en aquests carrers\nkendrick lamar bon nen maad ciutat


LEGO Duplo Escola Infantil (10833) - Abacus Online\nJuga i aprèn tot el dia a l'Escola infantil LEGO DUPLO®!\n'Representa les rutines quotidianes de l'Escola infantilamb el teu fill en aquest divertit i colorit set LEGO® DUPLO®! Ajuda'l a reforçar el seu procés d'aprenentatge i fomenta el desenvolupament de les seves habilitats d'interpretació.\nInterpreta escenes de la vida real amb la meva ciutat LEGO® DUPLO®: un mónfàcilment recognoscible, amb modernes figures DUPLO. al teu petit li encantarà explicar-te com va ser el seu dia a l'Escola infantil amb aquest colorit setembre DUPLO! Acompanya mentre t'ensenya el seu temps de jocs a la catifa, l'esmorzar, les rutines del bany il'hora de recollir. Reforça el procés d'aprenentatge del teu fill mentre fomentes el desenvolupament de les seves habilitats d'interpretació. Inclou tres figures DUPLO.\n• Inclou tres figures LEGO DUPLO®: un professor d'escola infantil i dos nens.\n•Conté una Escola infantil amb porta que s'obre, un prestatge, calaixos que s'obren i una zona de bany amb lavabo.\n• Inclou maons decorats amb els números de l'1 al 3, un llibre, sandvitxos, un dibuix infantil, paper higiènic, sabó de mans i un cartell d'escola infantil per donar peu a fantàstiques històries.\n• Accessoris inclosos: una catifa de jocs de tela, dues cadires, una tassa iuna gerra.\n• Usa els moderns personatges i accessoris juntament amb els maons decorats per ajudar al teu petit a aprendre elsprimers números o practicar les seves principals rutines quotidianes mentre juga.\n• Convida al teu fill que et mostri el seu moment favorit del dia a l'Escola infantil. Hi ha molt per descobrir en aquest entretingut set!\n• Els productes LEGO DUPLO® es dissenyen específicament per proporcionar seguretat i facilitar el joc als més petits.\n• Aquest set proporciona una experiència de construcció i joc apropiada per a nens de 2 a 5 anys.\n• L'Escola infantil mesura més de 16 cm d'alçada, 19 cm d'ample i 9 cmde profunditat.\n• Hi ha diferents productes La meva ciutat per col·leccionar i representar la vida quotidiana dels nens dins'un món LEGO DUPLO® fàcilment recognoscible.\nNom del model: Escola Infantil (10833)\nReferència Abacus: 1183287.17


Elter, el portal d'Osona - Comencen les rebaixes d'hivern, caracteritzades per la liberalització d'horaris\nComencen les rebaixes d'hivern, caracteritzades per la liberalització d'horaris\nArola Cumeras | dijous 5 de gener de 2017 17:53h\nEspecialment, al desembre els negocis han remuntat i els comerciants es mostren contents de la campanya de vendes\nAparador de Manlleu\nSílvia Matavacas, presidenta MAB\nManlleu, | Aquest dissabte comencen les rebaixes d’hivern, però amb un ambient molt més descafeïnat que el dels darrers anys. Des del MAB Manlleu es fan campanyes destinades al client, per Nadal, però no es fa una iniciativa específica de rebaixes perquè “cadascú té el seu criteri”.\nLa presidenta, Sílvia Matavacas, exposa que la legislació ha canviat molt i “cada vegada ha canviat més i hi hagut més discussions sobre quan han de començar i amb quins tants per cent”. Actualment “s’ha liberalitzat, tothom pot fer-ho quan vol i penso que és el millor”.\nDurant l’any 2016 “les vendes han estat més fluïdes”. Especialment, al desembre els negocis han remuntat i els comerciants es mostren contents de la campanya de vendes i, en especial, de les darreres promocions emmarcats dins l’eslògan “A Manlleu, naturalment”.\nDe cara a la primavera “ens tornarem a reunir per preparar noves iniciatives”. Tenen previst engegar una campanya per regalar bosses als clients, per “anar eliminant les bosses de plàstic, de paper i facilitant el reciclatge”.\n- La DIBA destinarà 200.000 euros per reformar Can Puget ( 5 de gener de 2017)\n- Ajuts per estimular la contractació en empreses del sector industrial ( 5 de gener de 2017)\n- L'OPE contracta 35 persones d'arreu d'Osona gràcies al programa 30 Plus ( 5 de gener de 2017)\n- Es convoquen dues subvencions per afavorir la contractació de personal ( 5 de gener de 2017)\n- La pensió mitjana a Catalunya se situa en els 992 euros a l'agost ( 5 de gener de 2017)


Pallí Buxó, Luis - Resultats de la cerca - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Resultats de la cerca: Pallí Buxó, Luis\n4 p, 1.1 MB Geomorfologia (model del programa del pla d'estudis 10)  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 715.9 KB Geodinàmica externa i geomorfologia (model del programa del pla d'estudis 10)  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 1020.8 KB Geomorfologia (model del programa del pla d'estudis 10)  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 642.1 KB Geodinàmica externa i geomorfologia (model del programa del pla d'estudis 10)  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 2.3 MB Geomorfologia (model del programa del pla d'estudis 10)  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n4 p, 631.9 KB Geodinàmica externa i geomorfologia (model del programa del pla d'estudis 10)  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n3 p, 564.3 KB Geomorfologia  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències\n3 p, 646.5 KB Geodinàmica externa i geomorfologia  / Pallí Buxó, Luis ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Ciències


Vila romàntica amb piscina i vistes panoràmiques de Aiguaxelida,\nVila d'estil Mediterrani en entorn molt privat i espectaculars vistes panoràmiques d'Aiguaxelida\nAquesta fantástica vila ofereix 4 dormitoris en suite mes un lavabo de cortesía i es troba en un entorn privat amb vista sobre la badia d'Aiguaxelida, en una zona residencial tranquil·la i exclusiva, a 5 minuts amb cotxe del centre de Tamariu i a pocs minuts a peu de la cala d'Aiguaxelida.\nLa vila està situada al cim d'un petit altiplà on els afloraments rocosos s'han modelat en petits passadissos creant zones íntimes i diferents punts des dels quals gaudir de les belles vistes, l'entorn tranquil per llegir un bon llibre, prendre el sol o simplement per trobar un petit moment per a tu.\nEl menjador a l'aire lliure té una barbacoa i te fàcil accés a la cuina. Hi ha escales que condueixen a la vila, amb una cadira mecànica per a gent gran, i una vegada que arribi, es trobarà aïllat en el seu petit paradís de muntanya.\nEls dormitoris gaudeixen d'aire acondicionat.\nAl saló hi ha un atri per gaudir de les vistes durant les nits més fredes i una llar de foc per a aquestes escapades curtes d'hivern.


Instal·lacions del Centre LGTBI | Ajuntament de Barcelona\nEl Centre LGTBI de Barcelona ocupa un local municipal de 1.255 metres quadrats al carrer Borrell 22, en ple barri de Sant Antoni. Distribuït en tres nivells, és un espai en el què predominen la transparència de les diferents estàncies i la funcionalitat per facilitar-hi l’accés de la ciutadania i la complementarietat entre les serveis i activitats promogudes pel propi Centre LGTBI de Barcelona i aquelles que realitzen les entitats.\nPer a la gestió de l’equipament es disposa d’espais d’oficina per acollir l’equip de professionals, així com un espai inicial d’acollida i informació a les persones usuàries. Amb vista des del carrer l’equipament disposa d’un ampli espai expositiu, que ofereix una programació periòdica, oberta a tothom.\nEl Centre LGTBI té un auditori amb capacitat per a 100 persones i una sala polivalent per a 50 persones. A més, disposa de 5 espais equipats per a la organització de reunions, assessories personals o grupals, així com sales per fer-hi formació i tallers, un espai familiar i un espai per a la salut.\nLes entitats residents disposen d’espais de treball on realitzar la gestió de les seves associacions i on tindran la seva seu. Altres entitats LGTBI que ho sol·licitin poden disposar, també, d’una àrea de treball sense necessitat de ser-ne residents, amb les condicions que estableix el conveni de gestió cívica.\nEls espais d’assessoria, les sales per a la realització d’activitats, les ales d’actes i els espais de trobada, familiar i tallers són d’ús compartit tant pels serveis i l’equip de programació del Centre, com per les entitats, siguin o no residents.


NO A LA VIOLÈNCIA - Diari de Girona\nTinc la sensació que el món està immers en una onada de violència a tots nivells. Hi ha guerres, declaracions de guerra, assassinats, crims, violació dels drets humans,... què podem fer? L'ONU, discretament, ha votat una recomanació sobre el negoci de les armes. Obama intenta frenar la carrera del rifle domèstic. Però ens falta atacar el mal des de la base. Cal que els nens no perdin la sensibilitat; és important que se sentin incòmodes davant les imatges de violència.\nJustament s'ha publicat un interessant estudi fet a la Universitat de Glasgow, Escòcia. Els investigadors han trobat una relació directa entre les hores davant la televisió i l'augment de conductes antisocials en nens de cinc anys. Afirmen que el límit estaria en les tres hores diàries. Més enllà, augmenta la vulnerabilitat cap a les conductes agressives i d'intimidació dels companys. De fet, l'exposició d'un nen a un contingut violent a través de la petita pantalla (i costa trobar avui continguts no violents) el pot dur a imitar allò que veu com a forma de resoldre conflictes, al mateix temps que el fa menys sensible davant les situacions de violència. El nen s'hi acaba acostumant. El nen pot acabar convençut que el nostre món és un lloc terrorífic (i, de fet, ja va camí de ser-ho) amb les conseqüències de pors i neguits associades al trauma psicològic.\nEl televisor és present a les llars. I els nens petits en són uns grans consumidors. N'hi ha que ja s'hi aixequen al matí, i esmorzen davant la pantalla. Van sumant minuts televisius. Poden seguir hores i més hores fins arribar la nit. I el cervell del nen és aquesta esponja que va absorbint, en silenci, totes les imatges i tots els diàlegs, sense qüestionar res, sense cap mena d'argument. El nen sol estar entretingut davant l'aparell. No molesta els adults amb aquesta activitat passiva. I això ja sol ser suficient per justificar-lo. I, sovint, el nen, des de petit, ha vist el televisor a la seva habitació, com un company més, un estri que fa companyia i entreté sense el control dels adults.\nPer a mi, aquest estudi fet a Escòcia és un advertiment sobre un ús inadequat que es pot fer d'un aparell que, en si, no és dolent. Però tot aparell serà dolent quan impedeixi l'ús de la paraula, el do més gran que tenim els humans. I és que sense la paraula, sense l'argumentació, sense la discussió i sense el sentit crític, serà impossible transmetre als nens la desitjada cultura de la pau.\n5 Alerta per curses i concentracions de cotxes en polígons gironins


El projecte 'Vestim la Casa Bernal' guanya el concurs per recuperar l’immoble - Periòdic del Camp de Túria\nL’Ajuntament de la Pobla de Vallbona licitarà les obres per 1,5 milió d’euros\nLa Pobla de Vallbona ha adjudicat a la proposta ‘Vestim la Casa Bernal’ l’execució del projecte de recuperació de l’immoble. Els panells presentats per Tecum arquitectura ha estat guanyador del concurs d’idees convocat per l’Ajuntament per a recuperar este immoble patrimonial.\nEl premi del concurs està dotat en 50.000 euros, 7.000 per la proposta i 43 per a la realització del projecte d’execució de l’obra. El projecte ha estat seleccionat entre les vuit propostes presentades per la seua innovació i el respecte a la història i els elements patrimonials de l’edifici.\nEl jurat ha estat format per l’arquitecte i l’enginyer municipal, un arqueòleg, professorat de la universitat politècnica i representants del Col·legi d’Arquitectes i de la Conselleria de Patrimoni. Entre els criteris de selecció s’ha valorat la qualitat de la proposta, els valors tècnics i funcionals, arquitectònics, mediambientals i els valors socials.\nLa proposta guanyadora contempla la reutilització de tots els espais de la Casa Bernal de manera polivalent per a poder acollir diferents usos i activitats. A més, donarà continuïtat visual entre el interior i l’exterior de l’immoble que permeta fer del pati de la casa una plaça.\nL’edifici de la Casa Bernal disposarà tres sales d’exposicions, dos sales d’estudis, un centre d’investigació de les obres de Teodor Llorente, una plaça interior i un escenari polivalent a més del servei de cafeteria. A més, es crearan ombratges interiors que permeten la utilització del pati duran tot l’any. Es respecten així els usos que va determinar el procés participatiu impulsat per l’Ajuntament. D’acord amb el veïnat, el pati de la Casa Bernal s’ha de convertir en l’eix central i un punt de trobada per a la ciutadania.\nL’Ajuntament de la Pobla de Vallbona té previst licitar les obres d’execució de la rehabilitació integral de l’edifici en 2022 amb un pressupost d’un milió i mig d’euros. La recuperació de la Casa Bernal convertirà en un dels principals edificis socioculturals de la Pobla de Vallbona este immoble catalogat de bé de rellevància local.\nTags: Casa Bernal, cultura, patrimoni


L'enginy del Model de Negoci SCOPE\nEs tracta de nou components distribuïts horitzontalment per identificar de forma visual la relació entre els elements de cada component. I un desè component transversal, aliances, que permet representar els agents externs a l’empresa amb qui col·laborem, visualitzant molt clarament en quina part o component ens aporten valor.\nEl bloc ENGINY del Model de Negoci SCOPE\nEl producte és el component central de l’enginy del SCOPE i representa allò que oferim als nostres clients, tant productes com serveis. És útil representar-ho agrupant els productes i serveis per unitats de negoci, o bé per línies de productes relacionats que comparteixin segments de clients, per exemple.\nA l’esquerra del producte hi ha els components de caire més racional, operatiu i intern a l’empresa (actius i operacions), i a la dreta, els de caire més emocional, de mercat i extern a l’empresa (canal, màrqueting, beneficis i clients).\nRessaltar especialment el component de beneficis per posar l’accent a l’orientació al client i la necessitat de conèixer bé els motius principals pels qual ens compra. En projectes emprenedors es cau sovint en suposicions massa teòriques, i en empreses establertes la complexitat de les operacions també ens pot allunyar de percebre els vertaders motius de compra. El SCOPE explicita els beneficis per forçar que ens ho qüestionem i ens acostem als clients per validar-ho.\nFinalment, als extrems esquerra i dret del bloc enginy hi ha els components que representen la dimensió econòmico-financera del model, en clau de costos i d’ingressos.\nAl treballar la lògica de negoci amb el bloc enginy hem de tenir present que sigui coherent amb els fonaments de l’empresa (bloc base). I també valorar les singularitats clau (bloc únic) que ens faran falta o de què disposem com a elements competitius interns i de posicionament extern.


Una crema intencionada de pneumàtics i palets a Vinaixa talla la circulació de trens a les línies R13 i R14 – l'actualitat.cat\nRenfe ha habilitat un servei alternatiu per carretera entre Lleida-Sant Vicenç de Calders i Reus/Tarragona-Picamoixons\nIImatge extreta de les xarxes socials.\nUna crema intencionada de pneumàtics i palets sobre la via al tram Vinaixa-Canal d’Urgell (les Garrigues) talla aquest dissabte al matí la circulació de trens a les línies R13 i R14 de Rodalies. L’acte vandàlic ha provocat «danys a la infraestructura» en aquest punt que obliguen a interrompre el servei, segons ha informat Renfe, que no té encara previsió de restabliment. La companyia ha habilitat un servei alternatiu per carretera –via autobús- entre Lleida i Sant Vicenç de Calders pels usuaris de la R13. En paral·lel, els viatgers de l’R14 amb destinació Reus – Tarragona s’encaminaran també per carretera des de la Plana-Picamoixons.\nDetinguts dos homes a La Pobla de Cèrvoles i al Campello per enaltir accions terroristes dirigides a grups d’estrangers\nUna operació policial portada a terme per Informació dels Mossos d’Esquadra en col·laboració amb la Guàrdia Civil ha portat a la detenció de dos homes, de nacionalitat espanyola i de 30 anys cadascun, com a […segueix llegint]


Catalan Studies, Études catalanes, Estudios Catalanes: Col•lectiu 1 d'Octubre [1 FEB 2020]\nComunicat del Col·lectiu Primer d'Octubre sobre la Mesa de Negociació\nUna de les reivindicacions del nostre Col· lectiu quan es va constituir al juny del 2019 va ser la realització d'una consulta a la militància sobre la investidura de Pedro Sànchez.\nFinalment es va complir aquesta reivindicació I a finals de novembre de I'any passat els militants d'ERC vam decidir amb un 94,6% de vots rebutjar la investidura de Pedro Sànchez si prèviament no hi havia un acord per abordar el conflicte politic amb I'Estat a través d'una mesa de negociació.\nFinalment els nostres diputats a Madrid es van abstenir, facilitant la investidura de Pedro Sànchez, perquè van obtenir la promesa dels socialistes que la Mesa de negociació es constituiria en el termini de quinze dies. En aquell moment, des del Col· lectiu vam advertir que la decisió era precipitada ja que es va investir el president espanyol sense obtenir prou garanties del compliment dels compromisos.\nHem constatat com han passat aquests quinze dies promesos I la Mesa ni s'ha constituït ni hi ha data prevista a I'horitzó.\nÉs més, ja han amenaçat de no constituir-la amb la peregrina excusa que a Catalunya hi haurà eleccions aviat, decisió que en darrera instància compet únicament i exclusiva al MHP de la Generalitat i aquest no n'ha fet ús encara. Cal recordar que el Pedro Sànchez mateix ha estat molts mesos ocu pant el seu càrrec en funcions i ningú des de Catalunya I'ha vetat com a interlocutor per aquesta circumstància.\nVeiem amb preocupació I'incompliment de les condicions sobre aquesta Mesa de negociació ja no només pels terminis sinó per la manca de voluntat de la part espanyola d'abordar el conflicte politic, és a dir: reconeixement del dret a I'autodeterminació I fi de la repressió. Per tant, el mandat atorgat per la nostra militància als nostres representants per investir el president espanyol ara per ara no s'està complint. Per aquest motiu demanem que aquests preparin la resposta que han de donar a aquest incompliment i, d'acord amb la nostra Ponència Politica aprovada al desembre, abordin la senda d'exercir el dret a I'autodeterminació sense el "permis" de I'Estat.\nUna segona reivindicació del nostre Col·lectiu quan es vam constituir va ser la cerca de la unitat estratègica dels partits independentistes.\nVam demanar constituir una mesa de diàleg entre tots els actors que tenen representació en institucions fora de Catalunya per tal de consensuar una resposta de pais davant els diferents fòrums on tinguem veu. La inexistència d'aquesta mesa de diàleg a casa nostra que marqui uns minims d'acció conjunta de I'independentisme ha provocat episodis com I'absència de resposta política a la Sentència del Suprem, la divergència del vot a la investidura de Sànchez o el recent episodi de la resposta a la decisió de la JEC feta des del Parlament.\nInsistim en la necessitat de la constitució d'aquesta mesa de diàleg a casa nostra que fugi de gesticulacions i que abordi respostes i actuacions concretes i unitàries.\nFinalment, i com a tercera reivindicació, insistim en la necessitat de recuperar I'esperit del mandat de I'1 d'octubre com a única via per avançar cap a la independència i per a eixamplar, de veritat, la base independentista.\nEtiquetes de comentaris: Col·lectiu Primer d'Octubre, Mesa de Negociació